Suomen Petanquelehti 2-1997\nNumero 2 - 05.06.1997\nVälismaalt: Maailman vanhin laji leviää Virossa\nRauno "Rane" Kallio miehen ikään\nPoika ei lähtenyt kotoa - Ricard Trophy säilyi Ricardilla\nTulevaisuuden menetelmä: Mielikuvaharjoittelu?\nSeurat ja kansalliset lajiliitot World Gamesien tärkeä voimavara\nErittäin arvostetun Pohjanmeri-turnauksen piiriin lukeutuvat Keski-Euroopan maat ovat Tanskan lisäksi sulkeneet yhteisöönsä myös Ruotsin, mutta mikään skandinaavisista serkuistamme ei ole kiinnostunut huolimaan meitä mukaan. Emme kuulukaan Pohjanmeren vaikutusalueeseen, mutta lohdutuksena on tietysti Baltic Cup.\nOlisi toinenkin lohtu. Tänä vuonna pelataan Itä- ja Keski-Euroopan mestaruudesta Unkarissa loppukesällä. Siihen on kutsuttu Itävalta, Unkari ja Tsekki. Jos turnaus ei ole lukkoonlyöty neljän keskeiseksi tai joku kieltäytyy, olisi siinä kansainvälinen koitos, jossa olisi vastassa aika tasavahvoja maita, mikä takaa kiinnostavuuden suomalaisten kannalta. Miten olisi veljeskansan pustalla asettelu?\nValmennusryhmä on käynyt Virossa ja Ruotsissa. Viimemainitussa paikassa sanottiin hallin edessä gudaa, siitä pelaamaan ja pelien päätyttyä adjöö. Virossa isännät olivat hankkineet henkilöautoja kaikkiin kuljetuksiin ja yhdysmiehet olivat halukkaita hoitamaan kaikkea hyvinvointiin liittyvää. Valmennusryhmä kiittää ja arvostaa.\nViikonloppu 19 - 20.5 pääsi menemään riitaiseksi Lauttasaaressa ja protestiksi Tampereella. Puikaa riihi puhtaaksi. Ilman varstoja.\nKipakan kevätkokouksen 22.3. tuloksena seurasi erityistilintarkastus, jonka suorittivat Marjut Kotila KHT ja Heikki Kahakorpi, talouspäällikkö, HTM. Siitä tuoreeltaan oleellisimmat havainnot. Tilintarkastajathan eivät puoltaneet suullisessa lausunnossa tilinpäätöksen hyväksymistä eikä vastuuvapauden myöntämistä. Erityistarkastajat huomauttavat, että tilintarkastajat eivät ole antaneet kyseiseltä tilikaudelta tilintarkastuslain 19 §:n tarkoittamaa tilintarkastuskertomusta eivätkä ole tehneet tarkastusmerkintää tasekirjaan. Suullisen esityksen lisäksi he ovat esittäneet tilintarkastusraportiksi nimetyn allekirjoittamattoman kolmisivuisen dokumentin, jossa on mainittu noin sata tositetta, joihin he katsovat liittyvän virheellisyyksiä tai puutteellisuuksia.\nTarkastuksessa käytiin läpi kaikki 1996 tositteet ja verrattiin niitä tehtyihin kirjauksiin ja pankkitilien tapahtumiin. Tarkastuksen johdosta voidaan todeta mm. seuraavaa.\n- Pankkitilien tapahtumat täsmäsivät tositteisiin ja pääkirjamerkintöihin.\n- Kulutositteisiin tehtäviin merkintöihin tulisi kiinnittää huomiota, niin että tositteen tai sen liitteen tai esim. hallituksen pöytäkirjaan viittauksen avulla olisi nähtävissä kulun liittyminen yhdistyksen toimintaan (esimerkiksi paitojen ja muiden asujen osalta, joita hankitaan toistuvasti, olisi hyvä olla selvitys paitsi tilaisuudesta myös henkilöstä, joille asut on luovutettu.) Nyt joidenkin tositteiden osalta ei ollut johdettavissa niiden kuulumista yhdistykselle. Toisaalta kulut olivat luonteeltaan sellaisia, että ne liittyvät yhdistyksen toimintaan.\n- Kulutositteissa ei juurikaan ollut hyväksymismerkintöjä. Hyvään sisäiseen kontrolliin kuuluu mielestämme se, että kaikki kulutositteet tulevat hyväksytyiksi.\n- Lehden ilmoitustulojen osalta olisi hyvä laatia lehtikohtainen manuaalinen seuranta, jonka avulla voidaan varmistaa, että kaikki ilmoitustulot tulevat laskutetuiksi.\nYhteenvetona kirjanpidon osalta voidaan todeta, että vaikka tositteiden sisällön ja hyväksymiskäytännön osalta yhdistyksellä tulisikin olla tarkemmat sisäiset ohjeet, ei kirjanpitoon liity sellaisia seikkoja, joiden perusteella hallituksen jäsenille ei voitaisi myöntää vastuuvapautta tilikaudelta 1996.\nSiltä osin kun maksetaan verovapaiksi tarkoitettuja matkakustannusten korvauksia, tulisi huolehtia siitä, että matkalaskuista voidaan nähdä se, että verovapauden edellytykset täyttyvät. Tositeaineistossa oli myös sellaisia matkalaskuja, jotka eivät olleet verohallituksen päätöksen mukaisia (1997 vastaava säännös ennakkoperintälain 17 §:ssä) eikä niiden perusteella voinut varmistua siitä, että oikeus verovapaisiin korvauksiin oli olemassa.\nMuiden kustannusten korvauksia maksettaessa tulee varmistua siitä, että kyse on todella kustannusten korvauksista eikä esim. työkorvauksen maksamisesta. Lähtökohtaisesti kulukorvaustositteen liitteenä tulee olla alkuperäiset kuitit, silloin kun korvauksen perusteena on saajan maksama kulu.\nPäivärahojen ja muiden kustannusten korvausten maksaja on vastuussa käsittelyn oikeellisuudesta ja maksajalle voidaan maksuunpanna toimittamaton ennakonpidätys silloin kun verottomuuden edellytykset eivät täyty.\nSiltä osin kun kustannusten korvauksia maksetaan olosuhteissa, jotka vastaavat ennakkoperintälain 13 §:n mukaista tilannetta (jos maksettaisiin kustannusten korvausta tehdystä työstä ja sitä pidettäisiin palkkana eikä saman lain 25 §:n mukaisena työkorvauksena), tulee maksetuista korvauksista tehdä tarkkailuilmoitus lääninverovirastolle.\nYhdistys maksaa jatkuvasti erilaisia ennakkoperintälain 25 §:n tarkoittamia työkorvauksia. Näiden osalta tulee aina selvittää se, että korvauksen saaja on merkitty ennakkoperintärekisteriin. Jos rekisterimerkintää ei ole, tulee toimittaa ennakonpidätys. Säännös koskee myös niitä tapauksia, joissa työkorvauksen saajana on toinen yhdistys.\nSilloin kun kyse on tosiasiassa työkorvauksesta (esim. valokuvaajan palkkio), korvausta ei voida maksaa esimerkiksi vuokran nimellä, kuten on toimittu MM-kisojen valokuvaajan palkkioon osalta. Myöskään kulukorvauksen nimikkeellä ei voida maksaa suorituksia, jotka tosiasiallisesti ovat työkorvauksia (esim. käännöstyö.)\nTarkastetussa materiaalissa oli myös sellaisia suorituksen saajia, joiden rekisterimerkinnöistä ei oltu varmistuttu. Näiden osalta on olemassa riski, että yhdistykselle syntyisi maksuvelvollisuus. Erät eivät kuitenkaan ole oleellisia.\nNaisten MM-kisat Porissa\nMM-kisojen tulos muodostui tuloslaskelman mukaan 42.555,77 mk alijäämäiseksi. Edellisinä vuosina saadut tuotot, jotka oli esitetty varauksena tilinpäätöksessä 31.12.95, olisi tullut tulouttaa tilikaudella -96, vähennettynä samaan erään liittyvillä luottotappioilla. Nyt erä on kirjattu suoraan kulujen vähennykseksi. Tulosvaikutusta virheellisellä käsittelyllä ei ole.\nOpetusministeriölle laaditun loppuraportin mukaan tappio ennen avustusta oli 63.161,75 mk. Siitä seikasta miten tarkkaan erät on kirjattu oikeille tileille ei ole pystytty varmistumaan ja on mahdollista, että Porin tuottoja ja kuluja on kirjattu myös muun toiminnan tileille.\nKisoissa tapahtuneen myyntitoiminnan osalta ei oltu luotu rutiineja sen varmistamiseksi, että kaikki liitolle kuuluva myyntituotto tulee tilitetyksi aukottomasti. Näin ollen ei ole voitu jälkikäteen varmistua, onko kaikki MM-kisoihin liittyvä kirjattu kirjanpitoon. Tapahtuman tuotoista ja kuluista ei ole laadittu myöskään sellaisia laskelmia, joista kävisi ilmi, miten ero erien (juomamyynti, majoitus jne) kulut ja tuotot vastasivat toisiaan.\nItse tapahtumien tuotoista ja niistä suoraan maksetuista kuluista on yhdistelmät tositteiden liitteenä.\nHallitus on kokoontunut tilivuoden aikana pöytäkirjojen mukaan 16 kertaa. Kokouksista on laadittu hyvin seikkaperäiset ja asianmukaisesti allekirjoitetut pöytäkirjat.\nTilinpäätös käsittää tuloslaskelman ja taseen irtolehtinä. Liitetiedot ja luettelo käytetyistä tilikirjoista puuttuvat. Taseessa on esitetty vertailutietona edellisen vuoden luvut; tuloslaskelmassa vertailutietona on tilikauden budjetti.\nVoimassaolevan kirjanpitolain säännösten mukaisesti tuloslaskelmassa kulut pitäisi eritellä henkilöstökuluihin, vuokriin ja muihin kuluihin. Tätä erittelyä ei ole tehty, mutta sillä ei ole oleellista merkitystä, koska henkilökulut ovat olleet pienet (palkat ja palkkiot yhteensä alle 10.000 mk) eikä vuokria ole maksettu.\nOpetusministeriö on antanut vuonna 1995 ohjeet tilinpäätöksen laatimisesta niille yhdistyksille, joille se myöntää avustuksia. Jatkossa on syytä tehdä tilinpäätös ottaen huomioon nämä ohjeet.\nJäsenmaksut on esitetty maksuperusteisesti. Tilinpäätös tulisi laatia suoriteperusteisesti.\nVaihto-omaisuudesta, jonka arvo taseessa on 8.265 mk, ei oltu tehty inventaaria, vaan varaston määrä ja arvo on arvioitu. Vaihto-omaisuudesta tulee olla laatijan allekirjoittama erittely.\nTuotot ja kulut oli esitetty siltä osin virheellisesti, että edellisenä vuonna toimintavarauksena esitetty 45.000 mk on tuloutettu majoituskulujen vähennykseksi. Vastaavasti samaan erään kuuluva saamatta jäänyt tuki on kirjattu mainostuottojen vähennykseksi. Näiden erotus 31.475 mk olisi tullut esittää tuottona ja ao. kulut maksetun suuruisina. Tulosvaikutusta tällä virheellä ei ole.\nKun yhdistyksen toiminta tilikautena on ollut poikkeuksellisen laajaa, olisi tilinpäätöksen liitetiedoissa ollut hyvä esittää kokonaistuotot ja -kulut esimerkiksi seuraavasti. Tieto ei kuitenkaan ole pakollinen.\nKokonaistuotot 555.459 mk\nKokonaiskulut 797.379 mk\nAlijäämä -241.920 mk\nIlman MM-kisojen tuottoja ja kuluja vastaavat luvut olisivat seuraavat:\nKokonaistuotot 226.857 mk\nKokonaiskulut 426.221 mk\nAlijäämä -198.364 mk\nHuolimatta edellämainituista esittämistapaan sisältyvistä pienistä puutteellisuuksista voidaan tilinpäätöksen katsoa antavan oikeat ja riittävät tiedot yhdistyksen toiminnan tuloksesta ja taloudellisesta asemasta.\nSuorittamamme erityistilintarkastuksen perusteella toteamme, että tilinpäätös on oleellisilta osin laadittu kirjanpitolain sekä tilinpäätöksen laatimista koskevien muiden säännösten mukaisesti. Tilinpäätös antaa kirjanpitolaissa tarkoitetulla tavalla oikeat ja riittävät tiedot yhdistyksen toiminnan tuloksesta ja taloudellisesta asemasta. Näin ollen sen vahvistamiselle ei ole esteitä. Vaikka tositeaineistossa, kustannusten korvausten maksamisessa ja työkorvausten maksamisessa onkin ilmennyt joitakin puutteellisuuksia, tarkastuksessa ei ole tullut ilmi sellaisia seikkoja, joiden perusteella hallituksen jäsenten ei voitaisi katsoa toimineen yhdistyslain 35 §:n edellyttämällä tavalla ja näin ollen ei mielestämme ole esteitä myöntää hallituksen jäsenille vastuuvapaus tilikaudelta 1996.\nVirolainen Spordielu-urheilulehti on numerossa 8/97 haastatellut petankin perusikonia Peeter Kulmia, joka on myös EPKL:n pääsihteeri. Suomalaisille tutuin lajin edustaja naapurimaassamme on uupumaton, hyväntuulinen huumorimies, joka on aina mukana arvokisoissa ja monissa pienemmissä. (Haastattelun suomennos Markus Larkovirta)\nPeetu viittaa petankkiin vanhimpana lajina. Voi ollakin. On väitelty siitä, oliko juoksu ensimmäinen, kun sapelihammastiikeri tuli vastaan vai petankki, kun rohkein yritti kivellä karoa eläimen otsaan. Ei ole dokumentteja, koska tiikeri söi ne.\nPeetun kokemukset vuodesta 1989 nykyhetkeen, jolloin maassa on 12 seuraa Hiidenmaalta Vöruun, ovat kuitenkin täyttä asiaa. Hän ei näe tason nostamiseen mitään oikoteitä. Nykyiset sata lisenssipelaajaa hankkivat lisää taitoja vain osallistumalla ahkerasti koviin kansainvälisiin kisoihin ja niiden välissä ankaralla harjoittelulla. "Sääntöjen oppiminen on yksinkertaista mutta mestariksi tuleminen vaatii aikaa, järjestelmällisyyttä, nuorisotyötä ja määrätietoista harjoittelua." Virossa töitä tehdään kahdella suunnalla: pelaajien määrää kasvatetaan ja konkaripelaajien tasoa kohennetaan. Pelkästään huippupelaajiin turvautumalla laji ei kehity.\nHaastattelussaan Peeter tähdentää lajin korkeaa sisäistä kulttuuria. Tuomarilla on petankissa vähänlaisesti töitä, koska pelaajat tuntevat säännöt ja pelitilanteiden ratkaiseminen pelaajien kesken pohjautuu vastustajan kunnioittamiseen. Peeterin mukaan sääntöjen rikkominen olisi helppoa mm. kuulia siirtämällä. "Korkea pelimoraali on kuitenkin rangaistuksia parempi ja tärkeämpi asia."\nSamat pulmat lahden eteläpuolella\nViron talvi on hiukan meikäläistä leudompi, mutta Peeterin joukoilla on samat ongelmat. Hallitiloja etsitään koko ajan lisää nykyisten kahden lisäksi.\nHaastattelun loppupuolella Peetu käy läpi erilaisten kierrosten kulkua ja toteaa, että juuri ratkaisevien pisteiden nappaaminen on vaikeaa. Minuutissa joutuu kelaamaan päässään kokonaisen oppikirjan verran mahdollisuuksia. Peeter Kulm näkee petankin lajina, jossa on enemmän vaihtoehtoja kuin shakissa.\nAlkuperäinen haastattelu: Tarmo Paju\nLahtelaisen petankkiharrastuksen kehdoksi voinee kutsua vierekkäin sijaitsevia kaupunginosia Mukkula ja Kilpiäinen. 80-luvun lopulla alkoi alueen kentille ilmestyä aina vain enemmän ja enemmän kaikenikäisiä kuulanheittelijöitä. Tämä onkin oikein malliesimerkki siitä, kuinka aktiivinen porukka näkyvällä toiminnallaan kiinnostaa uteliaita ohikulkijoita ja vetää uusia harrastajia lajin pariin. Vielä tänä päivänäkin suurin osa aktiivisista lajin harrastajista on tältä kaupungin pohjoispuolella olevalta alueelta kotoisin.\nRauno "Rane" Kallio on varmaankin yksi Lahden tunnetuimmista petankisteista, mukkulalainen itsekin. Hän on ammatiltaan "röppörautahitsaaja" ja tekee keikkoja ympäri maata vääksylaisen alan firman palveluksessa. Työ on muuten mieluisaa mutta häiritsee kuulemma hieman silloin tällöin harrastuksia.\nRanen paras saavutus petankissa toistaiseksi on yleisen trippelin Suomenmestaruus vuodelta -95, Mika Sallisen ja Jukka Holopaisen kanssa. Voitto toi myös matkan MM-kisoihin Brysseliin, josta saavutuksena Suomen kaikkien aikojen paras sijoitus siihen mennessä kakkossarjassa eli Cup de Nationsissa; viides.\nKuluvana kesänä, kuten edellisenäkin, Rane pelaa trippeliä Mika-Mika-kaksikon, eli Sallisen ja Ahosen kanssa. Menestys on ollut ihan kohtuullista, onhan petankissa usein hyväksi havaittu, että joukkueessa on innokkaiden urheilijanuorukaisten lisäksi yksi vähän vanhempi ja rauhallisempikin pelaaja.\nSami ja Jarkko\nRanen aikamiespojat harrastavat myöskin lajia innokkaasti. Sami jo monen vuoden ajan ja Jakekin äskettäin innostuneena. Myös Ranen tulevan miniän(?) eli Jaken tyttöystävän Satun näkee aina kuulat kädessä, missä siihen vain on mahdollisuus.\nVeteraanit vaviskaa, Rane tuli toukokuun alkupuolella miehen ikään, eli pääsee nyt osallistumaan yli 50-vuotiaiden kisoihin. Suuria juhlia ei pidetty, vaan Rane vietti syntymäpäivät Leila-vaimonsa kanssa kahdestaan Rhodoksella. Kuulat oli mukana, mutta pelikavereita ei löytynyt, joten tämä "korkean paikan leiri" tuli sitten hyödynnettyä oman tekniikan hiomiseen. Ja illat tietysti sen toisen rakkaan harrastuksen parissa...\nLeila ei ole petankista koskaan juurikaan innostunut, mutta sentään yhden kerran ainakin on hänenkin nähty peliin osallistuvan.\nMoni nuori pojankloppi on saanut eräänkin kerran tuta Ranen tarkat asetusheitot ja harvat mutta tehokkaat kilkit. Tuleva kesä sitten näyttää, minkälaiseen uusjakoon veteraanikisojen palkintosijat menevät, jos ja kun Rane niihin osallistuu.\nRanskan liiton kouluttaja Michel Aubertilla ja suomalaisilla huippupelaajilla oli työntäyteinen viikonloppu Helsingin hallilla 4-6.4. Myös kuunteluoppilaita oli paikalla valmennusringin ulkopuolelta.\nKouluttajan titteli ei ole kovin perinteinen lajin emämaassakaan, sillä Aubert on uranuurtaja kouluttajana ja aloittanut pari vuotta sitten. Pääosin hän kouluttaa naisia ja junioreita. Miesten parhaimmisto on niin kovia ja taidokkaita, etteivät he kovin helposti osallistu erilliseen koulutukseen.\nTänä keväänä ilmestyi myös Aubertin ja Roger Rouchin kirjauutuus nimeltä L´ecole de Pètanque. Guide pour l ´initiatieon et l éntrainement. De lénfant vers le Champion. Nimen loppuosan mukaisesti kartoitetaan polkua lapsesta mestariksi erilaisten harjoitteiden ja pelimuotojen avulla, niinikään on perustiedot heittotekniikasta, pelivälineistä ja kisoihin valmistautumisesta. Kirjassa on myös malleja pelinseurantalomakkeista ja teknisen seurannan analyysilomakkeita.\nHelsingissä Aubert keskittyi teettämään pelaajilla erityyppisiä harjoitteita sekä peluuttamaan valmennettavia erityyppisissä osittain muunnelluissa peleissä muodostaen erilaisia kokoonpanoja käytäen perusteena pelaajien luonteenpiirteitä ja asennoitumista.\nTavan takaa hän puuttui heittotekniikkaan. Huomioista monet olivat tuttuja mutta niin vaikeita muistaa aina käytännössä. Yksi harjoite käsitti kuulista muodostettuja valmiita pelitilanteita, jotka piti ratkaista siinä tilanteessa, kun pelaajalla on käytössä enää joko yksi tai kaksi kuulaa. Samoista tilanteista eri pelaajat yrittivät vuorollaan ratkaista tehtävän ja suoritukset pisteytettiin.\n- Ennen harjoittelun aloittamista lämmitellään ja verrytellään lihaksistoa pikku jumpalla ja heittelemällä lyhyen matkan korkeita tolppia samalla kyykystä pystyyn nousten ja myös matalia, kovakierteisiä heittoja kyykystä.\n- Alastulopaikkaan ei kiinnitetä meillä tarpeeksi huomiota, ei myöskään jäljen tasoittamiseen.\n- Suomalaiset ovat heittotilanteessa liian jäykkiä, etenkin jaloista.\n- Joukkueen kapteenin merkitys on todellinen, hänen tulee kinkkisessä tilanteessa ymmärtää ja päättää mitä tehdään.\n- Joukkueen valmentajan tulee olla luottohenkilö, jolla on hyvä kontakti pelaajiin - ja pelaajilla häneen. Se, että valmentaja ja joukkueen johtaja on luottomies- tai nainen, on tärkeää.\n- Sivukierteisiin heittoihin pitää hakea suurempi ranteen liike aloittamalla kierteen heittäminen ikäänkuin vastakkaisesta kierreasennosta kuin mistä kuulan irtoaminen kädestä tapahtuu (näin ei sivukierreheitto ole äkkinäinen kiepautus tai vippaus).\n- Kehittyvän pelaajan tulisi välttää leikkiheittoja ja keskittyä sen sijaan jokaiseen heittoon.\n- Laadi harjoitusohjelma, noudata sitä ja kirjaa tulokset.\n- Tee harjoitustilanteista kilpailutilanteita.\n- Tekniikkaa voi kehittää aina.\n- Valitse päämäärät, laadi ohjelmat sen mukaan - ja sitoudu ohjelmaan.\nHelsingin Kaisaniemen puistossa pelattiin lauantaina 10.5. järjestyksessä toinen Ricard Trophy -trippelikilpailu. Järjestäjänä toimi Suomen Lisenssipelaajat ry. Kilpailun voitti sponsorin nimikkojoukkue SLP/Ricard, kuten edellisenäkin vuonna. Samanaikaisesti pelattiin myös erillinen naisten duppelikilpailu, Ricard Trophy for Ladies, jonka voittajaksi kruunattiin joukkue RiittaVuokko Kouvolasta.\nKilpailu oli ensimmäinen yhteensä neljästä karsintakilpailusta Lahden World Games -kilpailujen edustustehtäviin sekä yleisessä että naisten sarjassa.\nAamupäivän kylmyys ja sade karsivat kilpailun osallistujista niitä joukkueita jotka eivät tosissaan usko mahdollisuuksiinsa World Games -paikkoja jaettaessa. Niinpä taso kilpailussa olikin varsin tasainen ja kova. Yleiseen sarjaan osallistui 23 trippelijoukkuetta, naisten sarjaan 12 duppelijoukkuetta. Koska kysymyksessä oli karsintakilpailu, pelattiin molemmissa sarjoissa kaksi poule-kierrosta joista jatkoon selvinneet pelaajat saivatkin sitten nauttia auringonpaisteisesta loppupäivästä.\nKuten tämän kilpailun perinteisiin kuuluu, pelit pelattiin puistoalueella rajaamattomilla kentillä.\nRicard Trophyn palkintojen tarkoituksena on tarjota suomalaisille pelaajille mahdollisuuksia osallistua kansainvälisiin kilpailutapahtumiin. Niinpä yleisen sarjan voittaja tänä vuonna sai palkinnoksi matkan Tukholmaan Stockholm Boule Openiin, kakkonen matkan Tukholmaan Ricardin siellä sponsoroimaan La Mayonnaise -turnaukseen ja kolmas osallistumisen Baltic Cup-kilpailuun Porvoossa. Naisten sarjan palkinnot noudattelivat samaa ajatusta: voittajalle matka La Mayonnaiseen ja kakkoselle osallistuminen Baltic Cupiin.\nOheiskilpailuna järjestettiin asetuskilpailu jonka voittaja Kimmo Kellman Mikkelistä sai palkinnoksi Finnairin lennon. Kaikkien osallistujien kesken arvottiin Viking Linen risteily joka palkinto myöskin meni Mikkeliin.\nYllätyksiä naisten sarjassa\nKoska tänä vuonna naisten MM-kilpailuita ei järjestetä, on moni naisjoukkue nimennyt World Gamesin kauden päätavoitteekseen. 12 osallistuneesta naisparista 8 avasi tässä kilpailussa karsintapistetilinsä.\nVoittajiksi kuulailivat taidokkaalla pelillään Vuokko Majander (Petanque Kouvola) ja Riitta Asplund (Kymenlaakson Edustus-Petanque). Finaalissa he voittivat hopealle sijoittuneen Dubonnet-joukkueen (Päivi Lehtonen/Mirva Näsilä, Suomen Lisenssipelaajat) lukemin 13-10 voitettuaan sitä ennen semifinaalin 13-0.\nPronssimitalin saavutti joukkue Mamsellit (Maaret Komsi/Raija Olkkola) Arja Kotilaisen ja Stiina Kamppurin (KK) jäätyä neljänsiksi pistein 13-7.\nPienoisena yllätyksenä voidaan pitää kahden ennakkosuosikkijoukkueen odotettua laimeampaa menestystä: Tuula Ahola/Salla Kalliosalo jäivät kokonaan ilman karsintapisteitä ja joukkue OKA (Kati Nieminen/Outi Raitasuo) saavutti seitsemännen tilan ja kaksi karsintapistettä.\nRicardin kantti kestää\nEnsimmäinen Ricard Trophyn voitto vuonna 1996 meni kilpailun sponsorin nimikkojoukkueelle SLP/Ricardille. Tänä vuonna joukkueen jäseniä oli vaihtunut mutta nimi oli sama, ja voitto tuli taas. Suomen Lisenssipelaajat ry:n SLP/Ricard -joukkueessa pelaavat Petri Turkkila, Henri Palmqvist ja Olli Sinnemaa.\nSLP/Ricard pelasi tasaisen vakuuttavaa peliä ja hävisi koko päivän aikana ainoastaan yhden pelin. Toisessa poulessa Petanque Kouvolan joukkue Petri Lohman, Mikko Soikkeli ja Veli-Matti Verho voittivat Ricard-joukkueen 13-4 mutta joutuivat myöhemmin toisessa kohtaamisessa tunnustamaan Ricardin sittenkin vahvemmaksi numeroin 13-9.\nRicardin tieltä joutuivat väistymään myös muunmuassa joukkueet Jari Häkkinen, Joachim Eriksson, Jorma Lahtinen (Helsinki Boule) sekä Jarmo Heinonen, Samuli Kankkunen ja Arttu Poikolainen (PSC Järvenpää).\nFinaalissa SLP/Ricard voitti PSC Järvenpään joukkueen Karofobia (Miikka Kouvonen, Antti Lehtonen, Jukka Virtanen) lukemin 13-4.\nPronssille pelasi joukkue Tuukka Ylönen, Marko Aalto, Iivo Paaso (Helsinki Boule) voitettuaan pronssiottelussa Kouvolan joukkueen lukemin 13-7.\nVuoden kuluttua tavataan jälleen Kaisaniemessä Ricard Trophyssä ja lähetetään lisää joukkueita kansainvälisille pelikentille.\nMissä piilee Baltique-duppelin vetovoima? Osanottomaksussa, joka on 60 markkaa joukkueelta? Kivassa pelijärjestyksessä: kuuden alkulohkot ja kaikki pääsevät jatkoon joko A-, B- tai C-cuppiin? Mukavassa fiiliksessä? Oli miten oli, BT keräsi 54 joukkuetta, mistä lähinnä suosituimmat voivat vain haaveilla (Loimaa 28 joukkuetta, Ricard 23). Tämä pätee vain 20.5 käytössä olleisiin tietoihin. Ehkä salaisuus on siinä, että BT on puhdas, rento PR-kisa, jossa mielenkiinto ei lopahda alkulohkon ärräpäihin.\nA-SARJASSA isännöi keskimäärin 75-kiloisten Helsinki-Boulen jäsenten joukkue Matti Törrönen ja Ilkka Railio. PSC-Järvenpään Miska Nieminen ja Juuso Siro olivat kakkosia, Jukka Holopainen ja Antti Lehtonen (Linnan Petanquistit/PSC Järvenpää) voittivat pronssiottelussa Tauno Sevonin ja tämän tyttären Stiina Kamppurin (Kuulankierittäjät). Sijoilla 5- 8 olivat Kimmo Ollikainen/Jaakko Vuori (Ajaksi, Femma), P. Piiparinen ja H Muuri (Ajaksin miehiä) Päivi Lehtonen ja Henri Palmqvist (SLP) ja Mikko Soikkeli/Petri Lohman (Petanque Kouvola).\n1. Veli-Matti Myllymäki, SLP, Hannu Häkkinen PSC-Järvenpää\n2. Seppo Jalonen, Päivi Kuvaja Pesi,\n3-4. Teemu Saari, Jani Maaskola ja Kari Talvitie, Pertti Taipale\n1. Raija Olkkola, Raija Pasanen, Boule Baltique\n2. Ensio Patronen, Eero Äikää, Femma\nLumet sulivat vapun alta liian myöhään, ja Vapputrippelin alusta Hämeenlinnan kaupunginpuistossa oli kuin märkää purukumia. Sopivan vaativa siis, koska ns. hyviltä ampujilta kirjattiin kolmenkin peräkkäisen hutin sarjoja. Tosin Tampereen Aleksanterin kentän kovalla alustalla kolme viikkoa myöhemmin pantiin paremmaksi. Viiden peräkkäisen hutin miehiä löytyi useita. Hämeenlinnassa joka tapauksessa oli viittä vaille normaali määrä väkeä, joista Arttu-Samuli-Heiska kulkivat finaaliin kohtalaisen vaivatta, viimeksi kaatui Loimaa, joka kalkkiviivoilla alkoi hiipua. Hantta-Aku-Vellu -yhdistelmä onnistui kaatamaan semifinaalissa Juuso-Miska-Aatu -trion vielä 13-6, mutta finaalissa pojat olivat yössä, hukassa tai kuutamolla, jossain näistä paikoista. Finaali meni stadilaisille 13-2.\nAinutlaatuinen erikoisuus koettiin, kun klo 16 nousi mäkeä poliisiauto kielletystä ajosuunnasta, kiersi yhden pelaavan joukkueen ja ajoi virallista kenttää pitkin kilpailukanslian kohdalle poistuen jälleen puomein merkittyä kiellettyä ajosuuntaa näköpiiristä. Järjestäjän mukaan edellisenä vuonna poliisiauto oli hoitanut saman esityksen vielä railakkaammin ajamalla kahden pelaavan joukkueen välistä kentän poikki. Olisikohan alkeellisten tapojen opettelusta apua?\nViileään mutta poutaiseen Lahteen kokoontui 20 miesten trippelijoukkuetta, 11 naisten duppelijoukkuetta ja 18 singelipelaajaa. Kaksi ensinmainittua sarjaa olivat toinen World Games karsintaosakilpailu, edellinen kilpailtiin kaksi viikkoa aikaisemmin Helsingissä.\nPienoinen yllätys koettiin miesten puolella jo alkupoulessa. Arpa määräsi ensimmäisen karsinnan voittaneen SLP Ricardin joukkueen melkoisen kovaan lohkoon. Poulelohkon kaikki pelit olivat erittäin tiukkoja ja kolmen kierroksen pelaaminen kesti lähes kuusi tuntia. Loppujen lopuksi SLP Ricard joutui päästämään PSC:n ykkösjoukkueen ja Samin Sakin jatkoon, pudoten itse tällä kertaa mutasarjaan.\nAlkupouleista jatkoon meni kymmenen joukkuetta, joista neljä pelasi välikierroksen. Näin saatiin selville kahdeksan finalistia, jotka pelasivat loput pelit cuppina. Toisen poulekierroksen pelaaminen olisi venyttänyt kisat varmaankin puolille öin asti.\nNaisten puolella oli saman verran joukkueita kuin Tampereellakin viikkoa aikaisemmin, eli yksitoista. Tampereen protestista kuultujen huhujen johdosta alkusarjan pelitapa mietittiin tarkkaan, ja päädyttiin pelaamaan kolme lohkoa joukkuemäärin 4, 4 ja 3. Jokaisesta lohkosta pudotettiin huonoin joukkue pois ja näin saatiin 8 joukkuetta jatkopeleihin. Jatkopelit pelattiin ensin poulena ja sen jälkeen välierät ja finaali.\nPojat ja tytöt touhusivat koko pitkän päivän ja loppuhuipennukseen päästiin lähes yhtäaikaisesti. Molempien sarjojen sijoitukset olivat selvillä iltayhdeksältä.\nLiiton valmennuspapereissakin on vilahdellut tuo sana, mutta mitä se käytännössä ja menetelmänä tarkoittaa? Juhani Melart on Iltalehden kolumnissaan maininnut joitakin esimerkkejä muista lajeista.\nTermi sai siivet, kun golfmaailmassa ihmeteltiin amerikkalaista Vietnamin sotavankia, joka huonokuntoisena toipilaana löi käsittämättömän hyvin. Mies oli kertonut mielikuvaharjoitelleensa 18 reikää joka päivä vankeusvuosiensa ajan. Hän oli päässään vaihdellut kenttiä ja sääolosuhteita ja mailoja tilanteen mukaan. Päänvaivan tarkoitus oli säilyttää mielenterveys vankeusvuosien aikana, mutta tuloksena olikin myös tehokas harjoitusperiodi.\nToinen Melartin esimerkki kertoo Michael Changista, jonka pelin erään turnauksen loppuottelussa satuin itsekin näkemään Eurosportilta. Vastustaja Bohdan Ulichrach ei sanonut minulle juuri mitään, mutta ei Changillekaan. Se oli huono juttu, sillä Chang simuloi aina ennen peliä vastustajan kanssa käytävän koitoksen mielikuvatasolla. Nyt ei ollut aineistoa. Ulichrach pelasi suoraviivaista, hyökkäävää, kovia peruslyöntejä sisältävää peliä, ja Michael vaikutti pelin ajan jotakuinkin ällistyneeltä. Ja hävisi sata sijaa huonommilla rankingpisteillä majailleelle vastustajalle.\nOsa suomalaisista petankisteista sanoi asiasta kuultuna käyttäneensä tuota metodia enemmän ja vähemmän, muttei tiennyt sitä miksikään kehiteltävänä olevaksi menetelmäksi. Toiset taas, kuten Samuli Kankkunen, sanoivat analysoivansa jälkikäteen pelitilanteita mielikuvatasolla, mutta menevänsä ennalta peliin avoimin mielin. He ottavat tilanteen sellaisenaan.\nVoisiko osittain johtua juuri siitä, että outo joukkue, jolla on paha tai väärä pelitapa ja johon ei voi ennalta varautua, on yllätyshäviöiden salaisuus? Voiko sitten maastoa tietämättä simuloida tulevan tilanteen? Osittain kyllä, sillä kun mielikuvissa toistuvasti muistaa heittää oikeaksi kokemallaan tavalla, ei kentälläkään unohdu roiskimaan kovin helposti. On vain lisättävä esim. asetuksessa palapeliin mukaan pudotuspaikan valinta.\nOisko sittenkin huuhaata, kysyy epäileväinen heittäjä. No kun ei välttämättä. Palaan vielä sen verran Melartin esimerkkeihin, että kolme ryhmää koripalloilijoita heitti vapaaheittoja: ryhmä yksi harjoitteli kentällä, ryhmä kaksi vain mielikuvaharjoitteluna ja ryhmä kolme löhöili muuten vain. Parhaiten pärjäsi se keskimmäinen ryhmä. Kokeillaan, ja kerrotaan toisillemme tuntuiko missään.\nIrmeli Erätuli, Kotka\nWorld Games -kisat hyvässä vauhdissa pétanquen osalta - kuitenkin, kaikkien jäsenten jatkuvaa apua tarvitaan: markkinoinnissa, tiedon levittämisessä, kisajärjestäjien avustamisessa ja tietenkin itse kisoissa järjestelytehtävissä.\nMaailmankisojen pétanque-osuuteen on sitoutunut vahvasti Lahti Boule ry:n puheenjohtaja Jukka Pöyry, joka on saanut mukaansa muitakin lahtelaisia. He ovat tärkeä linkki kisajärjestäjiin itse tapahtumapaikalla. Heillä on tiiviis yhteys World Gamesien päämajaan, joka toimii Lahdessa Tommi Lankin johdolla. Samoin esittelykisan boule lyonnaise -pelin asiantuntijaryhmän vetäjä Michel Bouix oli mukana mm. Lahdessa lauantaina 24.5. kun joukko kokoontui tarkastamaan kisapaikkoja.\nPétanque-kisan järjestelyryhmä koossa\nPétanque-kisa viedään läpi perjantaina ja lauantaina 8.-9. elokuuta. Tällöin kisan kulusta vastaa Kymenlaakson Edustus-pétanquen kolmihenkinen joukko eli Kai Markkanen Kouvolasta ja Michael Baumberger sekä Irmeli Erätuli Kotkasta. Michael Baumberger, kilpailun tekninen delegaatti, on jo viime kesästä ollut mukana suunnittelemassa kisoja ja toiminut lajiasiantuntijana. Kai Markkasen tehtäviin kuuluu kilpailun suoritusvalvonta sisältäen kentän toimivuuden varmistamisen sekä tulospalvelun. Kisa tapahtuu Lahden Kisapuiston pesäpallokentällä, johon toimitetaan irtosepeliä kilpailun vaikeustason nostamiseksi. Pétanque-kenttiä on kaikkiaan kuusi: ne on jaettu niin, että boule lyonnaise -kenttä sijaitsee niiden välissä. Kilpailijoiden harjoittelukentät sijaitsevat kilpailukenttien takana, samoin huoltorakennukset. Lisäksi kenttien viereen tulee toimitsijoille tarkoitettu teltta. Irmeli Erätuli vastaa kisatapahtumassa tiedottamisesta sekä yleisölle että lehdistölle ja kilpailijoille. Tapahtumassa on tarkoitus mm. selostaa kilpailun kulkua yleisölle.\nKisat jakautuvat seuraavasti: lauantaina on klo 9-19 naisten ja miesten alkusarjat, joissa jokainen joukkue pelaa jokaista vastaan. Sunnuntaina klo 9 alkaen semifinaalit, klo 13 alkaen pronssiottelut, klo 15 naisten finaali ja miesten finaali alkaen klo 17. Palkintojenjako tapahtuu sunnuntaina klo 19 kilpailukentällä.\nLahden Kisapuisto tarjoaa mainiot puitteet kaikkiin kilpailun vaatimiin toimintoihin. Aivan vieressä on urheilutalo, missä mm. ruokailu tapahtuu. Sen takana järjestetään iltaisin kaikenlaista ohjelmaa, jonne urheilijat ja toimitsijat pääsevät osallistumiskorttiaan näyttämällä. Kaupungin keskusta on vain noin puolen kilometrin päässä kisapaikasta; sieltä varmasti löytyy kaikki tarpeellinen.\nKaikki petankistit majoitetaan luonnonkauniiseen paikkaan Vesijärven rannalle. Kyseessä on Siikakosken kurssikeskus, noin 15 km kaupungista pohjoiseen. Bussit ajavat kisapaikan ja kurssikeskuksen väliä.\nPétanque-kilpailusta kerrotaan TV1:llä World Games tänään -lähetyksessä lauantaina 9.8. klo 22-23 ja sunnuntaina 10.8. klo 22.15-23.\nWorld Games -urheilukoordinaattori Tommi Lanki kertoi lauantaina 24.5. viimeisintä kisajärjestelyistä: kansainvälisen Olympiakomitean puheenjohtaja Juan Antonio Samaranch saapuu avajaisiin torstaina 7.8.; seuraavien WG-kisojen järjestäjä Japanin Akita lähettää Lahteen 300 tarkkailijaa; Suomen televisio lähettää kisoista kaikkiaan 20 tuntia suoria ja nauhoitettuja lähetyksiä aloittaen jo heinäkuussa kaikkien 26 lajin esittelyllä. Finnair on kisojen suomalainen pääsponsori, mutta kansainvälinen pääsponsori puuttuu vielä. Internet-sivuilta osoitteesta www.lahti.fi löytää kisoista lisää tietoa.\nMielenkiintoinen tuttavuus Boule Lyonnaise\nWorld Gamesissa pelataan pétanque-kilpailun rinnalla boule lyonnaise -kilpailu näytöslajina: miehille kilkkauskilpailuna sekä naisille normaalina duppeli-kisana. Lajin tekninen delegaatti, helsinkiläinen Michel Bouix kertoo, että Lahdessa nähdään ensimmäistä kertaa Suomessa naisia pelaamassa tätä peliä. Suomessa on tällä hetkellä noin 30 aktiivista lyonnaise-pelaajaa. World Games -kisoihin tulee naisjoukkueita Ranskasta, Italiasta, Australiasta sekä myöhemmin valittava 4. osallistujamaa. Miesten sarjassa pelaavat Algeria, Kroatia, Slowenia, Ranska, Monaco ja Italia, joiden pelaajat ovat kaikki alle 23-vuotiaita. Suosikkina Bouix pitää Kroatiaa, Ranskaa ja Italiaa. Miesten pelisuoritukset ovat varsin urheilulliset: 5 minuutin aikana pelaaja juoksee noin 1400 metriä ja heittää 900-1100 g painavaa, halkaisijaltaan 80-110 mm:n kuulaa siten, että parhaimmat pelaajat osuvat noin 40 kertaa maalikuulaan. Meille pétanquen ystäville tarjoutuu näin tilaisuus nähdä samaan kuulapeliperheeseen kuuluvaa toista lajia maailman huippujen pelaamana. Kannattaa varmasti seurata!\nMonipuolinen ja viihteellinen oheisohjelma\nWorld Games -järjestäjät ovat valmistamassa varsin korkeatasoista ja mielenkiintoista oheisohjelmaa. Urheilijoille järjestetään esim. sunnuntai-iltana 10. elokuuta ohjelmalliset iltamat kisakylässä Lahden keskustassa. Yleisölle mielenkiintoisia elämyksiä tarjoavat varmasti avajaiset 7.8. Lahden urheilukeskuksessa, monet konsertit ja näyttelyt eri puolella Lahtea kisojen aikana 7.-17.8.1997.\nTampere-turnaus päänraapimista aiheuttavalla Aleksanterin kentällä oli oikeastaan sivukisa, sillä pääroolissa olivat naisten PM-valinnat, joihin yllättäen saapui vain 11 joukkuetta. Hankala luku, ja järjestäjät päätyivät neljään alkulohkoon, joista viimeisessä oli kaksi joukkuetta. Kukaan ei pukahtanut pelijärjestystä vastaan alussa, vaikka sitä erityisesti kysyttiin, mutta putoajien selvittyä pudonneet tekivät protestin perusteena epäoikeudenmukainen pelijärjestys, jossa viimeisen lohkon molemmat joukkueet pääsivät suoraan jatkoon. Hallitus saa protestin purtavakseen. Loppuottelussa Helena Kankaanpää, Kati Nieminen ja Outi Raitasuo olivat tossun verran parempia kuin Arja Kotilainen, Päivi Lehtonen ja Mirva Näsilä. Munkan naiset ottivat vakuuttavan pronssin Peesin tytöiltä.\nItse Tampere-turnauksessa oli jo reilusti enemmän väkeä: 13 joukkuetta. Aku Haljoki, Samuli Kankkunen ja Henri Palmqvist eivät antaneet kenenkään yllättää. Monelle pelaajalle tuli kevään ennätys perättäisissä ohiammunnoissa, mutta se kuuluu Aleksanterin henkeen.\nTänä kesänä, jossakin petankkikisassa, jossain päin Suomea, tehdään virallinen\nEsimerkiksi apteekeista saa listan urheilussa kielletyistä aineista. Muistathan, että listalla on mukana myös ALKOHOLI.\nKorkataan vasta kisojen jälkeen!\nKevätliittokokouksessa jäi hallituksen vastuuvapausasia käsittelemättä. Erikoistilintarkastus on nyt valmistunut ja ylimääräinen liittokokous on alustavasti päätetty pitää Porvoossa sunnuntaina 29.6 noin klo 17, heti Baltic Cupin loppupelien jälkeen.\nTarkemmat tiedot seurapostissa lähiaikoina.\n17.5 Tavastian järjestämissä kilpailuissa joidenkin osallistujien ja järjestäjien (eli lähinnä minun) välillä tuli erimielisyyksiä siitä, oliko kaikilla Merirosvotrippeliin MAKSANEILLA joukkueilla oikeutta osallistua kyseiseen kilpailuun. Olen edelleenkin sitä mieltä, että en tehnyt virhettä hyväksyessäni joukkueita kysyiseen kilpailuun. Ainoan virheen (ja ison sellaisen) olen tehnyt hermostuessani arvosteluista ja osoittamalla huonoa käytöstä näitä arvostelijoita kohtaan. Näin pyydänkin anteeksi kaikilta niiltä joita loukkasin kärjistetyillä puheillani ja toivon että vastaisuudessa pystymme harrastamaan kaikki yhdessä tätä hienoa URHEILUA, jotkut harrastemielessä ja jotkut enemmän tai vähemmän kilpailumielessä.


Haemme palvelutiskimyyjiä Paimioon, Turkuun ja lähikuntiin.\nAiempi kokemus päivittäistavarakaupan alalta katsotaan eduksi, mutta sitäkin tärkeämpänä pidämme asennetta! Meillä on töissä sekä kaupan alan konkareita, että työuraansa aloittelevia työntekijöitä. Arvostamme ennen kaikkea halua kehittyä ja reipasta asennetta. Toimistolla olemme aina sinun tukenasi ja pidämme tiiviisti yhteyttä. Aiempaa kokemusta ei tarvitse olla, tarjoamme kattavan perehdytyksen tehtävään.\nKerro meille itsestäsi ja laita hakemus oheisesta linkistä tai katso kaikki avoinna olevat paikkamme osoitteesta rekry.joblink.fi. Emme pysty huomioimaan sähköpostitse tulleita hakemuksia.


Pimp My Content HKI: Varo mitä videoit!\nMatkaraportit ovat tältä päivältä hyllyllä, sillä oheinen otsikko sai aamukahvit väärään kurkkuun:\n"15-vuotias syytteeseen opettajan lauluvideosta YouTubessa"\nIhmisten rienaaminen ei tietystikään ole mukavaa, mutta eiköhän tässä olla ammuttu aika pahasti yli? Ensinnäkin tilaisuus, josta video oli kuvattu oli koulun vappujuhla, eli lähes julkinen tilaisuus. Opettaja on tasan tarkkaan tiennyt laulutaitojensa vajavuuden. Jos haluaa kokeilla rajojaan ja epäonnistuu, pitäisi kestää myös jälkikäteinen arvostelu. Opettaja olisi voinut ottaa videon kasvattavana kokemuksena ja kehittää sitä laulutaitoaan.\nVideo oli otsikoitu "Karaoke of the mental hospital", mikä mielestäni kuvaa enemmänkin valistunutta huumorintajua. Aikoinaan jos meidän yläasteellamme Hyvinkäällä joku olisi osannut kirjoittaa englanniksi jotain tuollaista, niin opiskelija olisi mitä luultavimmin saanut stipendin. Luultavasti videoon olisi kirjoitettu "Läski ja ruma lesbolehtorimme haisee".\nEn ole nähnyt videota, joten pystyn vain arvailemaan, että kyseisen lehtorin lauluesitys on ollut aika paska. Varsinkin jos yhtymäkohdat karaokeen mielisairaalassa on löydettävissä ja siitä noin mieli pahoitetaan. Jos vetää huonoa keikkaa, niin pitäisi varautua siihen, että se kuvataan. Itse varautuisin nykypäivän yläasteelle menoon vähintään luotiliiveillä.\n”Syytteen nostamiseen on lähinnä kaksi perustetta. Tekotapa on kohtuullisen uusi ja toiseksi yleinen etu vaatii tapaukseen normaalia enemmän tuomioistuimen kannanottoa”\nMikä tarkoittaa, että tuomioistuimella ei ole pienintäkään aavistusta siitä mikä YouTube on. Ehkä tässä halutaan tehdä jotain varoittavaa esimerkkiä.\nOppilas oli pyytänyt opettajalta anteeksi, mutta lehtori ei anteeksipyyntöä ottanut vastaan. Mielestäni tämä rapauttaa ihmisten käytöstapoja enemmän kuin, että pikkunaskalit pistävät youtubeen opettajien lauluharjoituksia. Ainakin minulle on opetettu, että anteeksipyyntö on pyhä ja se sanotaan vain kun sitä tarkoitetaan. Ilmeisesti halu käräjöimään lehtorilla on niin kova. On huolestuttavaa jos aikuiset ihmiset eivät pysty hoitamaan asioitaan ala-ikäisten kanssa ilman oikeuden väliintuloa. Youtube-pätkät ovat nykypäivän vessakirjoituksia. Entisaikaan olisi pistetty poika siivoamaan sotkut ja sen jälkeen pesty suu saippualla.\nTällä kirjoituksella en halua vaientaa sitä tosiasiaa, että nykypäivän kamerakännyköiden täyttämässä Suomessa yksityisyydensuoja on vähintäänkin monivivahteinen asia. Oheinen sekoileva taksi-asiakas on nettikeskustelujen mukaan myös opettaja. Katsojiakin on jo yli 50 000, kun lieksalaispojan syytteeseen johtaneella videolla vain 650 katsojaa.\nLabels: heikko arvostelukyky, huonosti laulavat lehtorit, huumorintajuttomuus, sananvapaus, yksityisyydensuoja, youtube\nEt ole nähnyt videota. Eh... okei. Otat silti mielelläsi kantaa.\nKirjoitelmasi osoittaa aika heikkoa kirjoittelu- ja arvostelukykyä.\nTämä on ehkä paskin blogi, johon olen törmännyt. Kommentti tuskin haittaa sinua, koska ymmärrät, että verkossa saa arvostella - vaikka näin anonyymisti, eikö niin?\nJa sinä olet vielä laittanut näitä tekeleitäsi tänne ihan vapaaehtoisesti...\nMusta taas tää oli yksi parhaista kirjoituksista pitkään aikaan täällä.Rikun pitäisi enemmänkin provosoitua ja kirjoittaa oheisenlaisia mielipidekirjoituksia.Vanhat punakynät tulee mieleen.Nopeita purkauksia joissa mutkat on vedetty suoriksi ja päätarkoituksena onkin vain ärsyttää.Ehkä taustalta saattaa löytää jotain syvempääkin ajatusta.


Loistavaa Softengine – lauantaina finaaliin!\n9.5.2014 Euroviisut, Yleinen\nNäin taputeltiin Softenginen pojat finaaliin lauantaina. Se on jo hieno suoritus ja ansaitsee syvän kumarruksen. Kun tuloksia alettiin julkistaa, noiden muutaman minuutin aikana ehdin jo käydä läpi tunneskaalat pelonsekaisesta pettymyksestä ilonpurskahduksiin. Välillä oli aivan varma tunne, että Suomi on selkeästi finaalissa, mutta kun finaalin meni Slovenia, alkoi epätoivo purkautua ja ”taasko tässä perkele kävi näin…”-fiilis iski päälle. Pikaista laskua mielessä ketä on jäljellä ja kun taululla olivat vielä Israelin ja Irlannin kappaleet meidän lisäksemme, alkoi hyytävä pelko…Tunteiden vuoristorata sai melkein vatsan sekaisin…Mutta yhdeksäntenä siis finaalin: Softengine ja Something Better.\nTsemppiä Softenginelle! (kuva: Iltalehti)\nEn tiedä kuinka fiilikset kuuluivat tv-ruutujen kautta kotikatsomoihin, kun Itävallan Conchita Wurst ilmoitettiin viimeisenä finaaliin? Sali suoraan sanottuna REPESI. Huuto, ulvonta, ”Conchi”-kannustukset, lippujen vimmattu liehunta ympärillä oli aivan uskomatonta! Ei ihme, että Itävallan finaaliin pääsy ilmoitettiin viimeisenä – eihän huutavaa yleisöä olisi saatu hiljaiseksi millään :)\nTänään ohjelmassa on finaalin harjoitukset ja huomenna on se suuri päivä. Nyt jo jännitys alkaa hiipiä omaankin mieleen… Voittipa mikä tahansa kappale, se, että on ollut mukana viisuilemassa, on varmasti voitto kaikille. Näin ylenpalttista hurraavaa yleisöä ei varmasti toistamiseen tule muilla estradeilla.\nNyt alkaa siis valmistautuminen finaali-iltaan. Täytyy sanoa, että viisufaninkaan elämä ei ole kovin helppoa. Se, että tv-ruudussa näkyy iloisia hurraavia kasvoja on pelkkä raapaisu pinnalta. Itse jouduin tekemään päätöksen, että tämä kaupunkiloma on pelkkää viisuilua ja niinpä perinteiset ostospäivät, museoiden kiertelyt ja joutava kaupungilla luuhaaminen on saanut jäädä.\nJos ajattelee esim. eilistä iltaa, sehän täällä normiviisuilijalla alkoi tuossa noin klo 18:00 (klo 19:00 Suomessa) aikaan, jolloin on jo viimeistään lähdettävä kulkemaan kohti viisuhallia. Kun viisuhalli vetää 10 000 katsojaa, se tarkoittaa, että kaikki jollain tavoin saapuvat paikalle. Euroviisusaari sijaitsee aivan kaupungin keskustan tuntumassa, mutta reitti sinne ei todellakaan ole suunniteltu isoja massoja varten. Kaupunki on järjestänyt bussikuljetukset rautatieasemalta lisävuoroineen ja venekuljetuksia Nyhavnin laiturista. Mielestäni tässä ollaan onnistuttu loistavasti. Ei ole ollut pitkiä jonoja, bussit sopivan täysiä ja niitä on riittävästi. Venekuljetus sopii parhaiten niille, jotka saapuvat keskustan tuntumasta tai ovat jatkamassa iltaa esim. Viisukahvilassa. Yhteen veneeseen mahtuu noin 140 henkilöä ja ainakin meillä oli eilen tunnelma katossa omassa venessä.\nKun saavutaan itse viisupaikalle, ensin on tarjolla jonotusta turvatarkastukseen. Metallinpaljastimella kopeloidaan kroppa ja laukut tutkitaan. Etukäteen oli ohjeistettu tiukasti esim. lippujen koot ja materiaali. Edellisenä vuonna Malmössa oli puutarhasaksin katkottu lippujen varsia, etteivät olisi liian pitkiä. No, tänä vuonna saa ohjeista huolimatta tuoda sisään jos mikä kokoista salkoa ja purjetta. Eilen kävin keskustelua Turkin lipun heiluttelijan kanssa, joka lippu peitti loistavasti näkyvyyden ja lopulta iski tahtia mun silmäkulmassa. (Niin, Turkkihan ei osallistu tänä vuonna viisuihin). Mutta keskustelumme jälkeen tilanne korjaantui ;)\nTurvatarkastuksen jälkeen kontroloidaan liput ja ollaan siirrytty sisään viisualueelle. Pihalla on runsaasti juomapisteitä ja uskokaa tai älkää riittävästi vessoja! Ja nuo huoltamot ovat siistejä (siivooja koko ajan huoltaa niitä) ja jonojakaan ei hirveästi ole. Pihalla myös jonotetaan sisään itse halliin. Ja tässä vaiheessa jono / rykelmä / massa tms. on valtava! Mutta kaikki ovat hyvin rennolla mielellä, vartijat ja euroviisu-crew käy jututtamassa jonossa seisovia ja tunnelma on korkealla. Sisäänpääsy tapahtuu noin klo 19-19:30.\nSisällä väki hajaantuukin lippujensa osoittamalla tavalla. Itselläni on ns. Fan Zone -lippu, joka on siis tarkoitettu faneille ja myyty euroviisuklubien kautta. Täällä tapaavat todella hard core fanit! Fan Zone sijaitsee heti lavan edessä ja mitä pidemmälle viikko on kulunut, sitä tiukemmaksi, kuumemmaksi ja ahtaammaksi tuo alue käy. Jokainen haluaa paikan edestä ja suomalainen ”minun reviiri, sinun reviiri” -ajatus on revitty palasiksi monta kertaa. Mutta edelleenkin tunnelma on hyvä ja leppoisa. Jos tuttuja joku etsiskelee fanien joukosta, saakin olla aika tarkkasilmäinen: yleensä ”kamerapaikat” tiedetään jo etukäteen ja niihin pyritään keinolla millä hyvänsä. Kun kamera sitten sattuu kohdalle, niin jokaisen maan lippu liehuu ja sieltähän ”näe tuttu kamerassa” -bingoa voi pelata. Jos eturiviin tekee mieli, silloin ulkona on oltava hyvissä ajoin. Eilen pohdittiin, että näinköhän lauantaina pitää klo 16:00 jo olla portin kahvassa kiinni. Ja jos itse show alkaa klo 21:00, niin tuossa vaiheessa paikallaan seisonta-aikaa on jo viisi tuntia. Tähän vielä kolmen tunnin finaali päälle… Huom: Istumapaikkoja siis ei ole tarjolla kuin niille, jotka ovat sellaisen ostaneet.\nViisufanin ehdoton asuste on hyvät kengät. Ei kannata niitä näteimpiä korkkareita laittaa jalkaan, vaan rohkeasti ne tutut ja turvalliset lenkkarit, salikengät tms. joissa joustoa löytyy. Vaatetus erityisesti fani alueella kannattaa olla kevyttä ja ilmavaa. Itseäni jännittää hieman tuo hienon viisutakkini hengittävyys – vai tuleeko lämpöhalvaus?\nValoshow on mieletön!\nKovin ei innokkaan viisuilijan kannata tankata nestettä ennen kisaa, sillä sankanfanijoukon läpi suunnistaminen ei ole helppoa eikä mukavaa. Pahan silmän kirousta tai homon kostoa tulee suunnalta jos toiselta, jos yrität päästä takaisin omalle paikallesi. Saatikka sitten kantaa muovituoppia mukana ja saada se läikyttämättä takaisin. Joten jos paikkasi haluat pitää, niin siinähän seisot!\nItse pidän hallin rakenteesta. Näkymät ovat hyvät jokaisessa katsomossa, sillä itse lava on rakenteeltaan läpinäkyvä. Isoista screeneistä näkyy hienosti koko show ja tietty tuossa lavan edessä on se kuumin meno! Green room -alue on puolestaan hallin keskellä eikä missään takahuoneessa.\nEnnen varsinaista lähetystä nauravainen DJ lämmittelee yleisöä vanhojen viisujen säestyksellä. Ja juuri ennen lähetystä käydään läpi ohjeistuksia kannustamiseen ja turvallisuuteen liittyen. Salin molemmin puolin on juomapisteitä, joista saa ostettua virvokkeita oman maun mukaan. Ja hinnatkin ovat ihan kohtuulliset eivätkä mikään riistohinnat. Ehkä yksi syy on se, että tanskalaiset rakastavat olutta ja meteli olisi varmaan hirmuinen, jos hinnat olisivat pilvissä. (Eilisessä lehdessä oli iso uutinen ravintoloitsijasta, josta asiakas oli tehnyt valituksen. Valitus koski katkarapumajoneesileipää, jossa oli liian vähän rapuja. Itse asiassa 6 rapua liian vähän. Kuluttajavirnaomainen on päättänyt, että rapumajoneesi leivässä pitää olla nuo 6 rapua lisää eli 50g )\nKun tv:n katsoja ihastelee eri maiden postikortteja ja odottelee seuraavan artistin esiintymistä, lavalla käy hurja vilske. Edellisen artistin tavarat siirretään pois, moppiryhmä moppaa lavan ja uuden artistin rekvisiitta tuodaan ja rakennetaan lavalle. Itse artisti myös talutetaan esiinymispaikalleen. Nopeaa ja tehokasta toimintaa. Hallin näyttöjen ja kuulutusten avulla ohjaillaan myös paikallaolijoiden käyttäytymistä: annetaan ohjeet milloin aplodeerataan ja laitetaan kännykän valo päälle. Ja kun tv-ruudussa tulee ensimmäinen kuva lähetykseen – kaikki on valmista ja kannustus luja! Se, mitä fanikatsomo ei näe, on esim. lavan lattian valaistus ja siinä tapahtuvat show-elementit. Pyro-efektit lämmittävät mukavasti otsaa ja lavan reunaa pitkin valuukin huomaamaton vesiputos turvallisuussyistä.\nPoistuminen on itseltäni sujunut loistavasti. Olen kulkenut sekä bussilla, että veneellä ilman ongelmia. Tosin en ole jäänyt katselemaan lopputekstejä semifinaaleissa, vaan tuloksen jälkeen heti siirtynyt oville ja ensimmäisessä aallossa ulos. Mielenkiintoista seurata kuinka finaali-iltana poistumisen käy, sillä lähes lopputeksteille on jäätävä, jos voittajan haluaa saada selville :D\nFacebook-sivuille laitoin finaalin esiintymisjärjestyksen, ja sen saa tulostaa itselleenkin, jos vaikka haluaa pisteyttää lauantain kappaleet!\nKommentit pois päältä artikkelissa Loistavaa Softengine – lauantaina finaaliin!


Opi tuntemaan Petteri, löydä oppimisen ilo – Tiimikaveri.fi\nOpi tuntemaan Petteri, löydä oppimisen ilo\nPosted on 31.08.2017 by Hani Olsson\nSuomalainen on suvaitsevainen. Siksi SataSella voi olla myös mies. Ensimmäisenä miehenä sadan osaajan listallani esittelen Petteri Kallion. Hän on valtiolle tehtävän verkkokoulutuskonseptin isä (ja suvaitsevaisuuden nimissä ehkä myös äiti tai varamummo).\nMinulle oli alusta alkaen selvää, että tulen esittelemään Petterin sarjassani. Hieman poikkeuksellisen tästä esittelystä tekee se, että pääsen oman projektini (Hankintojen digitalisointi) kanssa Petterin hoiviin vasta huomenna. Halusin kirjoittaa esittelyn nimenomaan ennen kuin oma pilottini on aiheena eOppiva-työpajassa. Niin paljon uskon häneen.\nOlen seurannut tämän entisen geenitutkijan ajatuksenjuoksua jo ennen pilottia.\nVerkkokoulutus herättää herättää myös pelon tunteita perinteisellä koulutusalalla. Petterikin kohtaa eHausin (HAUS on valtion koulutusorganisaatio) projektipäällikkönä varmasti monenlaista vastustusta. Tekoälyn hyödyntäminen oppimisen tukena ei ole ihan arkipäivää vielä kaikille valtionhallinnossa. Uskon, että Petterin käytännönläheinen tapa ottaa pieniä askelia tuottaa sen digiloikan, mikä koulutusalalla on syytä ottaa.\nVerkkoon ei mennä. Siellä ollaan.\nVerkkokoulutusten suunnittelu vaatii oppimista jo itsessään. Koulutuksia ei voi suunnitella samoista lähtökohdista kuin perinteisiä lähikoulutuksia tai puhuvan pään mallilla. Omien ajatusten kyseenalaistaminen ja poisoppiminen ovat useimmiten vaikeimpia osia oppimisessa. Petteri osaa ajatella ns. puhtaalta pöydältä ja ehkä jopa tavoitella vain oppimista.\nDigitaalinen oppiminen from Petteri Kallio\nTyönä innostaa oppimaan\nPetteri ei voisi onnistua työssään, jos hän ei olisi itse niin suunnattoman innostunut tästä harvinaisesta mahdollisuudesta. Hän ei varmasti luovuta ensimmäisenä jääräpäisten virkamiesten kanssa, mutta käy sitäkin yhteistä oppimisprosessia toista ammattilaista arvostaen. Hän ymmärtää tärkeimmäksi tehtäväkseen koota valtionhallintoon osaajien verkostoa oppimisen ympärille. Siinä hän tulee onnistumaan juuri sen arvostavan ja uteliaan otteensa avulla.\nHän on tyyppinä valoisa ja erittäin ammattitaitoinen. Olen omalta osaltani kehunut häntä jo vaikka ja minne ja mainitsen hänet mielelläni aina, kun on puhetta Hausista. Hänenlaisiaan osaajiaan tarvitaan valtionhallintoon ja juuri osaamisen kehittämisen uudistajaksi.\nKoulutussuunnittelu omassa projektissani on vielä alkutekijöissään, mutta uskon meidän pääsevän reilussa parissa tunnissa jo pitkälle. Petteri saa nimittäin tuloksia aikaan uskomattoman nopeasti ja herättää muut mukaan vaikuttavan oppimisen vallankumoukseen. Syntyköön tästä verkosto, joka tuottaa ammatillista iloa niin jäsenilleen kuin ympärilleen. Ehkä arvaatkin, että olen ylpeä saadessani olla mukana.\nOlen nyt työskennellyt kuukauden Handi-ohjelmassa. Huomiselta odotan tähän asti eniten, enkä usko Petterin otteen tuottavan pettymystä. Kiitos, että valitsit valtionhallinnon.\nTutustu Petteri Kallion osaamiseen LinkedInissä.\nKoulutusalalla satasella voi saada tuloksia. Valtaosa ison konsernin (kuten valtio) koulutuksista saa helposti hyödynnettyä toisaallakin. Satasella voisi saada verkkokoulutuksen suunnittelun koulutuksen, jotta koulutuksia suunnittelevat eivät erehdy vain muuttamaan lähikoulutuksia verkkoluennoiksi. Mahdollisuuksia on niin paljon enempään.\nAvoimesti aurinkoinen Sani


Sportilta jälleen uskomaton loppukiri – päävalmentajalla yksi erityinen toive loppukaudelle - Liiga - Aamulehti\nSportilta jälleen uskomaton loppukiri – päävalmentajalla yksi erityinen toive loppukaudelle: "Toivottavasti onni ei ole kääntymässä"\nMike Halmo on vahva voimahyökkääjä. Hän käytti osaamistaan Sport-ottelun avauserässä. Kuva: Ossi Ahola / Aamulehti\n2.1.2019 22:27 | Päivitetty 2.1.2019 22:35\nIlveksen kannattajat olivat kuin tulisilla hiilillä Sport-kamppailun viimeisen kympin käynnistyessä.\nIlves johti 3–1, mutta kaikilla oli tiedossa Sportin huikeat viime minuuttien nousut kauden jääkiekkoliigassa.\nSitten 5.40 ennen kolmannen erän loppua Ilves-sentteri Jerry Ahtola iski 4–1.\nNo, nyt Sport ei enää nouse, tuumasivat Hakametsän lehtereillä istuneet katsojat ja varmaan myös Ilveksen pelaajat.\nVäärin. Sport nousi jälleen kerran. Ensin kahden maalin päähän, sitten maalin päähän ja tasoihin. Aikaa siihen kului vain 3 minuuttia ja yksi sekunti.\nSeuraavaksi mentiin jatkoajalle. Ilveksen Juho Liuksiala pääsi yksin läpi, mutta Sport-vahti Sami Aittokallio torjui pehmoisen yrityksen. Heti perään Sportin Tommi Tikka pääsi läpi. Hän iski kiekon varmasti ohi Ilveksen maalia vahtineen Riku Heleniuksen: 4–5.\nSport vei kaksi pistettä ja kaikki tamperelaiset olivat kuin puulla päähän löytyjä. Sportin fanit nauroivat: "Tämä on meille niin tuttua."\nIlvekselle tappio oli karvas. Päävalmentaja Karri Kivi oli aivan ihmeissään.\n–Olipa peli, Kivi murahti.\n–Yksi lepsu puolustaminen. Siitä suma lähti purkautumaan, Kivi tuumasi tarkoittaen Tikan 4–2-kavennusta.\nKiekko oli Ilveksen puolustajalla Mark Floodilla oman maalin takana. Hän lähetti löperön rännikiekon, jonka Sportin pakki Jyri Niemi pysäytti siniviivalla. Sen jälkeen Niemi heitti kiekon maalille ja Tikka ohjasi Floodin vierestä kiekon verkkoon.\nSportin väkevien loppukirien piti olla hyvin Ilveksen tiedossa.\n–En minä ole niitä sillä lailla seurannut. Omien tekemisessä on tarpeeksi, Kivi sanoi.\nSport sai 3–4-kavennuksen, kun Ilves-pakki Tuomas Salmela sai iskun maalin edessä, lopetti pelaamisen ja sekunti myöhemmin William Rapuzzi iski täysin vapaasti takakulmalta kiekon maaliin.\nIlveksen sähläily huipentui, kun Eero Savilahti veti hudin kiekosta vaarattomassa paikassa siniviivan alla. Pari sekuntia myöhemmin Roope Talaja tuuletti tasoitusta.\n–Oli se tiedossa, että kavennus kahden maalin päähän antaa aina vastustajalle pienen mahdollisuuden. Tämä oli eka kerta, kun meille kävi näin, Kivi tuumasi.\nJos Ilveksen pelaajat jäätyivät, samaa voi sanoa valmennuksesta: ei aikalisää, jolla olisi voinut ainakin yrittää hyydyttää vaasalaisvyöryä.\nOnnella on osuutensa\nSportin valmentaja Ari-Pekka Pajuluoma on tehnyt loistavaa työtä joukkueensa kanssa. Ennen kauden alkua Sport tuomittiin jumboksi, mutta joukkue sinnittelee sarjassa kahdeksantena. Suoraan pudotuspelipaikkaan, kuudenteen sijaan, on eroa vain kaksi pistettä.\nMihin Sportin ihmenousut oikein perustuvat?\n–Kyllä siinä onnella on aina osuutensa, Pajuluoma väitti.\nSport on tehnyt saman tempun jo niin monta kertaa, että pelkällä tuurilla sitä ei kai voi selittää?\n–On siinä tietysti paljon sitä, että tämä on niin sitoutunut joukkue. Kun on pari kertaa onnistunut nousemaan parin maalin takaa ohi, usko kasvaa, että se voi onnistua uudestaan.\nSportilla on kolmanneksi vähiten kolmen pisteen voittoja Liigassa (9). Jatkoajalle tai voittomaalikisoihin Sport on päätynyt peräti 16 ottelussa ja ottanut niistä kymmenestä lisäpisteen. Joukkueen kuudesta viime ottelusta viisi meni jatkoajalle, Sport voitti niistä neljä.\n–Toivottavasti onni ei ole kääntymässä, Pajuluoma esitti toiveen loppukaudelle.\nYlivoimamaalit laiha lohtu\n1. erä: Ilves aloitti hyvin ja jopa takunnut ylivoima toimi: Mike Halmo ohjasi 1–0, Joose Antonen iski kauden 12. maalinsa. Brody Sutter noukki Jarkko Parikan kehnon syötön ja iski 2–1.\n2. erä: Eemeli Suomen laukaus kilahti tolppaan. Jarkko Parikka lurautti siniviivalta 3–1.\n3. erä: Jerry Ahtola iski 4–1 ajassa 54.20, mutta sitten Sport vyöryi kolmessa minuutissa ja sekunnissa rinnalle.\nJatkoaika: 63.05 Tommi Tikka iski Sportille voittomaalin.\nIlvekseltä karmea sulaminen loppuhetkillä – kolmen maalin johto katosi kolmessa minuutissa\nLiiga 2.1.2019 22:41\nIlveksen synkästä illasta löytyi hopeareunus – kenet sinä äänestäisit Pelin päälliköksi?\nLiiga 2.1.2019 22:28\nKapteeni Ilveksen surkeasta sulamisesta: "Harmittaa pirusti"\nIlves teki harvinaisen tempun Sport-ottelussa – ei ollut onnistunut kuukausiin\nLiiga 2.1.2019 19:37


Reolink RLC-511WA 5MP Zoom AI langaton valvontakamera\nMuistikortti Ei muistikorttia64GB Micro SD (+35,00 €)128GB Micro SD (+49,90 €)256GB Micro SD (+69,90 €)\nReolink 5MP Zoom WiFi AI Bullet valvontakamera\nReolink RLC-511WA langaton valvontakamera on edullinen ja helppokäyttöinen valvontakamera esimerkiksi kotiin ja kesämökille. Valvontakameraa voidaan käyttää sekä sisä- että ulkokäytössä. Reolink RLC-511WA valvontakamerassa on 5x optinen zoomi. Optinen zoomi antaa myös vapaammat kädet valvontakameran asennuspaikan suunnitteluun, koska kameran kuva voidaan zoomat lähelle haluttua kuvausaluetta.\nReolink RLC-511WA 5MP- valvontakamera korkea 5MP 2560x1920p resoluutio, joka tarjoaa korkeatasoisen videokuvan, jonka värit ovat selkeät, ja kuva on terävää ja puhdasta.\nKuvalaajuus Vaaka: 96°~ 27°, Pystysuora : 69°~ 21°


71 m² Marinportti 5 A 21, 02320 Espoo Kerrostalo 3h myynnissä - Oikotie 16024341\nMyytävät asunnot Espoo Kivenlahti Marinportti 5 A 21, 02320 Espoo\n336 800 €71 m²\nMarinportti 5 A 21, Kivenlahti, Espoo3h, k, kph, s, las. parveke\nYIT:n rakentama Espoon Neptunus on ensimmäinen merellisen Marinranta-korttelin asuintaloista. Aurinkoiselle etelärinteelle rakennetuista kodeista avautuu näkymät Marinsatamaan ja merelle.\nMuuttovalmiissa Neptunuksessa on vielä vapaana kolmioita ja neljän huoneen perheasuntoja. Kodin olohuone ja keittiö muodostavat yhtenäisen tilan, joka luo avaruutta myös pieneen kotiin. Jokaisessa asunnossa on lasitettu parveke, joka avautuu meren suuntaan, ja osassa on myös oma sauna.\nRantaraitille ja lähimmälle uimarannalle sekä Kivenlahden venesatamaan on vain parin minuutin kävelymatka. Tärkeät lähipalvelut ovat vartin kävelymatkan päässä, Tulevalle Kivenlahden metroasemallekin on matkaa vain noin 500m.\nYhtiöllä on valinnainen vuokratontti. Tämän asunnon tontin vuokra on 216,55€/kk ja lunastushinta noin 50.361€.\nOta yhteyttä ja sovi esittely teille parhaiten sopivaan aikaan!\nke 10.03.2021 klo 12:00 - 14:00\nHUOM! Esittely on stailatussa huoneistossa B40. Mahdollisuus tutustua myös muihin huoneistoihin. Vielä vapaana muutamia kolmiota ja neliöitä. Vallitsevan koronatilanteen takia porrastamme esittelyyn tulevat, joten soita ja varaa esittelyaika tai varaudu odottamaan omaa vuoroasi. Tervetuloa esittelyyn terveenä, oman kasvomaskin kanssa. Eero Lestelä puh. 040 864 1454 tai eero.lestela@km.fi\nsu 14.03.2021 klo 15:00 - 16:00\nMarinportti 5 A 21, 02320 Espoo\n3h, k, kph, s, las. parveke\nJääkaappi/pakastin, astianpesukone, induktioliesi, mikroaaltouuni, kaapistot, kiinteät valaisimet\nKylpyhuone, suihku, suihkuseinä, pesukoneliitäntä, sauna, lattialämmitys, erillinen wc\nMeritorin koulu (etäisyys n. 0.75 km), Kivenlahden koulu (etäisyys n. 1.5 km), Storängens skola (yläkoulu) (etäisyys n. 2.8 km), Storängens skola (alakoulu) (etäisyys n. 3.8 km), Paapuurin päiväkoti (etäisyys n. 1.5 km), Useita muita alueella (etäisyys n. 1 km), Storängens daghem (etäisyys n. 3.8 km), K-market Kivenlahti (etäisyys n. 0.5 km), S-market Saunalahti (etäisyys n. 2 km), Kauppakeskus Pikkulaiva (etäisyys n. 2.5 km), S-market Saunalahti (etäisyys n. 2.5 km), Kivenlahden terveysasema, apteekki, Kivenlahden uimaranta ja venesatama, useita ravintoloita, Espoon rantaraitti (etäisyys n. 1 km)\n3 kk:n pääomavastikevakuus: Niin kauan kuin muulla kuin perustajaosakkaalla on huoneistoon kohdistuvaa yhtiölainaosuutta jäljellä enemmän kuin 50% huoneiston alkuperäisestä yhtiölainaosuudesta, yhtiölainan lyhennysvapaan aikana pääomavakuus sisältää yhtiölainan kolmen kuukauden korkokulut. Lainanlyhennysten alkamisesta lukien pääomavastikevakuus korotetaan vastaamaan yhtiölainan kolmen kuukauden lyhennysosuutta ja korkokuluja. Tonttiosuuden lunastushinta n. 709€/m2..\nTarja Tarkkanen 044 529 4925/Päivystys 050 433 0963\n101 040 €\n4 743,66 € / m2\nTontin vuokrasopimus päättyy: 17.06.2064\n185,24 € / kk\n483,44 € / kk\nTontin vuokravastike 216,55 €/kk. Tontin lunstushinta noin 50.361€..\nBussit metrolle Matinkylään ja Tapiolaan nrot 124, 124K, 146N, 164A, 165, 165N, 171, 173K,N (myös ruuhka- ja yöbussit Kamppiin, Kirkkonummelle, Tillinmäkeen) (etäisyys n. 0.2 km)\nTontin vuokran määrä: 135578.61 € / vuosi\nautohallipaikkoja: 53, lisätietoa: Autohallipaikat myydään erillisinä osakkeina korttelin pysäköintirakennuksessa, hinta 20.000€. Lisäksi 3 moottoripyöräpaikkaa, hinta 5.000€\nHissi, saunaosasto (B-rappu), urheiluvälinevarasto, lastenvaunuvarasto, siivoustila, tekniset tilat, kuivaushuone (A-rappu), irtaimistovaarastot pääosin asunkerroksessa, (Yhteiskäytössä: saunaosastot, kuntosali, pesula, kuivaushuone, monikäyttötila, smartpost).\nKiinteät valaisimet, verhotangot, sälekaihtimet, parvekematto\nKivenlahti Saunalahti Kiviruukki Soukka Nöykkiö Kaitaa Martinkylä Finnoo Muulo Ala-Soukka Tillinmäki Latokaski Kukkumäki Eestintaival Hannuksenpelto Laurinlahti Puolarmetsä Iivisniemi Eestinmalmi Eestinlaakso


Tietomurto ilmastotutkimuslaitos CRU:iin — ilmastonmuutoksen uutispommi? – Pasi.fi\nTietomurto ilmastotutkimuslaitos CRU:iin — ilmastonmuutoksen uutispommi?\nBrittiläisen East Anglian yliopiston yhteydessä toimivan Hadley Climatic Research Unitin (CRU) palvelimille on tehty tietomurto, jonka seurauksena tuhansia sähköposteja ja dokumentteja on julkaistu Internetissä. Asiasta uutisoi Examiner sekä Verkkouutiset, lukuisten blogien (ks. WUWT) lisäksi. CRU on ilmastotutkimuksen keskiössä, sillä se ylläpitää kenties tärkeintä globaalia lämpötilasarjaa ja sen palkkalistoilla on useita IPCC:n raporttien kirjoittajia kuten Keith Briffa, jonka joku saattaa muistaa taannoisesta MOT-lähetyksestä ”Ilmastokatastrofi peruutettu” (9.11., löytyy YouTubesta).\nEn ole itse käynyt vuodettuja materiaaleja läpi, mutta toistaiseksi muiden huomaamista asioista mielenkiintoisimpia ja hälyttävimpiä lienevät seuraavat sähköpostikatkelmat (suomennos minun, korostus minun).\nLähettäjä: Phil Jones (toim. huom. CRU:n johtaja)\nVastaanottajat: Ray Bradley, Michael Mann (toim. huom. lätkämailan tekijä), Malcolm Hughes\nOlen juuri saanut valmiiksi Miken Nature-tempun [trick] ja lisännyt todellisia lämpötiloja jokaiseen sarjaan viimeisen 20 vuoden kohdalle (eli vuodesta 1981 eteenpäin) ja vuodesta 1961 eteenpäin Keithin sarjaan [lämpötilojen] laskun piilottamiseksi.\nLähettäjä: Phil Jones\nVastaanottaja: Michael Mann\nOudolla tavalla tämä [tieto tunnetun ilmastoskeptikon John Dalyn kuolemasta] on hurraamisen arvoinen uutinen! Toinen asia CC-paperista — löysin juuri toisen sähköpostin — on se, että [Steve] McKitrickin [toinen Mannin lätkämailan kumoajista Steve McIntyren ohella] mukaan ekonometrian tiedejulkaisuissa on tavallinen käytäntö julkaista kaikki data ja koodit !! Lakimiehen mukaan voimme välttää tämän tekijänoikeuksien avulla.\nTarvitseeko näihin nyt enää mitään lisätä? Jos tiedot ovat oikeita, eikä tällä hetkellä ole syytä niitä epäillä, kun CRU:kin on myöntänyt tietomurron, jäämme odottamaan CRU:n vastinetta, Phil Jonesin eroa ja tiedotusvälineiden havahtumista siihen, että ilmastotutkimuksesta on tietoisesti annettu väärää kuvaa julkisuuteen ja salattu tietoja. Mutta tosiaan, varovaisesti tällaisiin vuotoihin kannattaa suhtautua, kunnes asia varmistetaan tavalla tai toisella.\nAsian edistymistä seurataan varmasti myös Ilmastofoorumi ry:n keskustelupalstalla ketjussa Climate Research Unit hakkeroitu-satoja tiedostoja levitetty.\nPosted on 20.11.2009 Author PasiCategories ilmastonmuutos, Yleinen, ympäristö\nPrevious Previous post: Kymmenen syytä orjuuden puolesta\nNext Next post: CRU-vuoto — ei savuava ase vaan sienipilvi?