Hölkkäri On Web - BisserWisser vs Jarno Limnéll\nJonakin aamuna ennen sarastusta huomaat että musta, BisserWisser nousee sittenkin. Ei ehkä vielä takajaloilleen mutta aloilleen, uskollisena tonkien mitä sähkopostiverkon laajasta valikoimasta eteen sitten nousisikaan. Juuri ennenkuin lihava leidi meinasi aloittaa laulunsa, otti BisserWisser internet-käsikirjoituksen esipuheesta esiin Sotatieteiden tohtorin ja MPKK:n strategian opettajan sähkölankansa hyppysiin. Haastatteluhan siitä syntyi ja maistuu tältä: :\nBisserWisser: Mukavan näköistä säätä ja ajankohtaa, Sir! Sinua on nähty monilla tv-kanavilla "päivystävänä asiantuntijana" aina kun suomalaiset ISAF-joukot ovat olleet eri hässäköissä osallisina. Olet myös ollut kirjoittamassa hyvin seikkaperäistä tuotosta Suomen kontribuutiosta Afganistan-dilemmaan. Miksi sotilaallinen kriisinhallinta on kirjoitustesi muusa?\nJarno Limnéll: Mistään rauhanturva- tai kriisinhallintaoperaatiosta ei ole Suomessa puhuttu julkisesti niin paljon kuin Afganistanista. Afganistan on kaikessa ainutlaatuisuudessaan operaatio, joka on oikeastaan ensimmäistä kertaa pakottanut poliitikot esittämään selkeitä perusteluita Suomen siellä mukanaolemiselle. Samalla suomalaisille on tullut yhä selkeämmin esille se, että minkälaista kriisinhallintatoiminta itse asiassa tänä päivänä on ja minkälaisia poliittisia tavoitteita kriisinhallintaan osallistumiseen liittyy. Minusta jokainen meistä voi oikeutetusti kysyä, että miksi Suomi haluaa olla mukana Afganistanissa - eli Miksi Afganistan on myös Suomelle tärkeä? Viralliset perustelut ovat kuitenkin usein vajaavaisia ja peiteltyjä. Tämä on itselleni lisännyt kiinnostusta selvittää kriisinhallinnan taustalla vaikuttavia poliittisia motiiveja. Niistähän ei yleensä ole juurikaan puhuttu. Turvallisuuspolitiikan tulee minusta olla avointa, jolloin myös siitä keskusteleminen on rehellisempää - ja usein järkevämpää, kun asioista voidaan puhua niiden oikella nimillä.\nBW: USA:n ”terrorismin vastainen sota” alkoi lähes välittömästi syyskuun 2001 iskujen jälkeen. Mikään sota tuskin alkaa ilman huolellista suunnittelua ja valmistelua, niin voitaneen kysyä oliko terrori-iskut jopa tilattu eli USA vain ”tarvitsi” uuden Pearl Harborin saadakseen kansainvälisen hyväksynnän toimilleen Afganistanissa ja Irakissa?\nJL: Vuoden 2001 terrori-iskuista löytyy lukemattomia salaliittoteorioita, jotka tietyssä mielessä jätän omaan arvoonsa. Perustellusti voi kuitenkin ajatella, että niin Yhdysvalloille kuin myös Natolle Afganistan tarjoaa hyvän mahdollisuuden keskittää sotilaallista voimankäyttöä terrorismin vastaiseen sotaan toisella puolella maapalloa. Natolle kyse on myös olemassaolonsa oikeuttamisesta kansainvälisen kriisinhallintamanagerina, kuten Naton pääsihteeri on usein painottanut. Ongelmaksi on kuitenkin muodostunut niin Yhdysvalloissa kuin Nato-maissa jatkuvasti heikkenevä kansallinen poliittinen tuki operaatiota kohtaan. Siksi sieltä on nyt kiire pois.\nBW: Valtakunnassamme käydään keskustelua, että pitäisikö asevelvollisuuden olla pakollinen, valikoiva vai vapaaehtoinen. Nytkin yli 80% ikäryhmän miespuolisista suorittaa asevelvollisuuden loppuun asti. Lisäksi vilautellaan kutsuntoja naisille. Ylipäällikkökin möläytti yhteisiä hässäköitä asevelvollisille ja sivareille. Väkisinkin herää kysymys, että mistä on kysymys?\nJL: Minusta on aina hyvä, että perustavanlaatuisiakin asioita osataan kyseenlaistaa, ja ettei asioita vain tehdä koska niin on aina totuttu tekemään. Sopivan kriittinen suhtautuminen pakottaa perustelemaan, että miksi tiettyjä asioita tehdään ja miksi niihin kannattaisi suomalaisen yhteiskunnan panostaa. Toisaalta on hyvä, että niin naisten kutsuntoja kuin erilaisia kansalaispalvelumalleja myös pohditaan. Sehän on vain avointa keskustelua.\nTosiasia on, että suomalaisessa yhteiskunnassa Venäjä nähdään yhä vähemmän sotilaallisena uhkana, jolloin myös yhä useampi etenkin nuoremman sukupolven edustaja kysyy, että miksi hyvin epätodennäköiseen uhkaan kannattaa silti tässä laajuudessa varautua? Perustelujen tarvetta lisää myös se, että lähes kaikissa muissa Euroopan maissa on siirrytty tai ollaan siirtymässä yhä ammattimaisempiin asevoimiin. Minusta puolustusvoimien johdon tulisi perustella näitä "ydintoimintoja" aiempaa selkeämmin ja avoimmin. Enää ei voida luottaa siihen, että puolustusvoimien perustoiminnot saavat automaattisen yhteiskunnallisen hyväksynnän. Minusta on ihan terveellistä välillä muistuttaa Suomen maantieteellisestä sijainnista, Venäjän epävarmasta tulevaisuuden kehityksestä, Venäjän varsin vahvan sotilaallisen kyvyn olemassaolosta Suomen lähialueilla ja siitä, että Venäjällä on monia hyvin tärkeitä strategisia kohteita aivan Suomen rajaojen läheisyydessä.\nBW: Sotilaallinen kriisinhallinta on yksi PV:n tehtävistä. Mistä mielestäsi johtuu, että reserviläisjärjestöt suhtautuvat todella nuivasti kv. tehtäviin, väittäen sen syövän kertausharjoituksia?\nJL: Uskon, että taustalla on jonkinlainen "pelko" siitä, että puolustusvoimien toimintakenttä olisi siirtymässä tulevaisuudessa vahvemmin kohti kakkos- ja kolmostehtävää, eli osallistumiseen kansainväliseen sotilalliseen kriisinhallintaan ja muiden viranomaisten tukemiseen. Tällöin esimerkiksi sijoitettavat resurssit puolustusvoimien ykköstehtävään eli Suomen sotilaalliseen puolustamiseen vähenesivät ja panostaminen niihin myös heikkenisi.\nParhaimmillaan kansallisen puolustusvalmiuden kehittäminen ja kansainvälinen yhteistoiminta täydentävät toisiaan. Niin ei toki aina käytännön tasolla tapahdu - sekin on tunnustettava. Minusta yksi keskeisimpiä puolustuspolitiikkamme kysymyksiä lähitulevaisuudessa on se, että missä määrin tai paremminkin missä suhteessa puolustusvoimien resursseja tullaan "jakamaan" eri tehtäviin valmistautumisen kesken. Itse uskon siihen, että jatkossa puolustusvoimat joutuu hakemaan aiempaa enemmän toimintansa ja jopa olemassaolonsa perusteita nimenomaan kakkos- ja kolmostehtävistä. Tämä tietenkin sillä olettamuksella, ettei Venäjän suunnalla tapahdu oleellisia muutoksia.\nBW: Suomi ja Nato on seuraavan eduskuntavaalien ehdottomasti kuumin peruna. Nyt jo tiedetään, että äänestäjillä on mielikuviin perustuvia mielipiteitä, mutta mitä pitäisi ottaa huomioon tässä keskustelussa? Kuka oikeasti esittäisi realiteetteja ja mitä ne realiteetit olisivat, jos Suomi Natoon halajaisi? Haluaisiko Nato Suomea?\nJL: Nato-kysymys tulee olemaan yksi keskeinen keskustelunaihe ensi vuoden eduskuntavaaleissa. Selkeät merkit siihen ovat ilmassa. Kyse on kuitenkin enemmän sisäpolitiikastamme ja hallitus-oppositio -vastakkainasettelusta, kuin todellista "fakta-keskustelusta."\nYhden asian haluan kuitenkin nostaa esille. En ymmärrä sitä logiikkaa, jossa Suomi hakisi Nato-jäsenyyttä siinä vaiheessa, jos Suomen ja Venäjän välit olisivat oleellisesti huonontuneet, ja päällä olisi mahdollisesti jopa sotilaallisen uhkan mahdollisuus. Enpä voisi kuvitella paljon suurempaa provokaatiota vieraan vallan suuntaan kuin se, että suhteiden huonontuessa lähdettäisiin hakemaan ulkopuolista tukea, siis nimenomaan sotilaliiton tukea. Tuskin Natokaan olisi sellaisessa tilanteessa kovin innokas tukea antamaan. Kyse on vähän samasta logiikasta, jos otamme palovakuutuksen silloin kun talo jo palaa, tai liitymme työttömyyskassaan jäädessämme ilman työtä.\nJos Suomi haluaa liittyä Naton jäseneksi, kannattaa se tehdä mahdollisimman "aurinkoisena päivänä." Tällöin poliittiset sivuvaikutukset (eli Venäjän ärsyttäminen mitä Suomessa pelätään) jäävät myös vähäisemmiksi.


Mamman maailma: toukokuuta 2013\nTämä taitaa olla lampikorento ( Leucorrhinia ), joku niistä viidestä.\nKorjattu tietoa illalla. Tiitsa tuolla kommenttilaatikossa tiesi kertoa, että korento on ruskohukankorento\nMonena aamuna olemme taatan kanssa ihmetelleet tätä isoa rantahiekassa mönkijää.\nÖrkin salaisuus selvisi tänä aamuna. Taata käveli rannassa vehkoja tutkimassa ja huomasi siellä vilkasta toimintaa.\nSudenkorennot valmistautuivat jättämään panssarinsa.\nTässä jo kuivatellaan siipiä.\nMatti Myöhäinenkin vielä ehtii lentolaivueeseen.\nYritin netistä löytää näille kaunokaisille oikean nimenkin. Luultavasti tämä on jokin lampikorento, niitäkin löytyi ainakin viisi erilaista.\nValmiina lentoon. Hyvää matkaa!\nLähettänyt Unelma klo 12.28 12 kommenttia:\nKuudes vuosi toden sanoo. Kertaakaan aikaisemmin tämä riippakoristeomenapuu ei ole kukkinut näin runsaasti.\nRönsyleimu kilpailee tuolla elintilasta lemmikkien kanssa.\nViime kesänä haimme rannasta yhden järvivehkan kukan juurineen. Varmistimme ensin ettei se ole rauhoitettu kasvi. Halusimme antaa sammakon nuijapäille jotain elävää virikettä muoviseen suihkualtaaseen. Tarkoitus oli viedä kasvi takaisin järveen, mutta niin ei sitten tehtykään. Taata hautasi vehkan tietopaikkaan kompostin sekaan ja keväällä jännitettiin oliko vehka selvinnyt. Hyvin selvisi ja nyt se antaa taas suojaa uudelle nuijapääsukupolvelle.\nPääsin sitten itsekin kuvaan. :-)\nHyviä uutisia, ohutneulanäyte varmisti, että kaulassani oleva patti ei ole syöpää, vaan struuma. Tieto aina vapauttaa, en aio lähteä mihinkään leikkaukseen jos tuo patti ei nyt innostu kovin kasvamaan.\nLähettänyt Unelma klo 17.00 17 kommenttia:\nTunnisteet: Korkeimman suojassa, Luontopiha, Pihaprojekti\nTäällä toisten PA- sanat.\nLähettänyt Unelma klo 0.03 9 kommenttia:\nEnsin kierros pihalla.\nPolunvarren kukkia metsässä.\nTätä hurjan näköistä elukkaa on taidettu kuvata rannassa aikaisemminkin.\nValkoisten koivujen rungot tekivät auringossa tien raidalliseksi, pupukin siinä ihmetteli, loikkisinko raitaa pitkin suoraan.\nKotipihalla pörräsi näin kaunis "helikopteri".\nKatsokaa kuvaa suurentamalla ( klik ) noita siipiä. Vain luonto voi tehdä jotain noin täydellistä.\nTaas on se aika vuodesta jolloin jalkoja hoidetaan yrttikylvyillä. Paljussa on mesiangervoa, nokkosta, poimulehteä ja saksankirvelin kukkia ja kuumaa vettä. Nuo kukat on poistettava siemeniä tuottamasta, muutoin koko piha on täynnä kirveliä Kompostiin ne laitetaan, mutta ennen sitä antavat hyvää tuoksua jalkakylpyveteen.\nNyt on jalat hoidettu ja voideltu. Raikas vihersmoothie kruunaa aamuhetken. Ohje täällä. Skool, sanoo sipoolainen!\nÄitienpäivänä saatu omenapuu on avannut ensimmäiset kukkansa.\nLähettänyt Unelma klo 12.17 16 kommenttia:\nLoppuviikolla kävimme viemässä tyttärelle taatan syksyllä keräämiä kukan siemeniä. Siellä taloyhtiön muutamat naiset ovat päättäneet perustaa pieniä yrttiviljelmiä piha-alueelle. Menestystä ja hyvää kasvua toivotan kaupunkiviljelijöille.\nViime talvena on vaihdettu asuntoihin uudet ikkunat, kuormalavoja oli runsaasti, nyt ne on otettu uusiokäyttöön.\nTämän kuvassa olevan viehättävän "käyntikortin" on toteuttanut Johanna tyttöni taloyhtiön opastaulun eteen.\nKuvaa ottaessani pysähtyi ohikulkija ihastelemaan. "Iloa silmälle", sanoi hän ja toivoi samalla, että vandaalit pysyisivät loitolla.\nLähettänyt Unelma klo 10.04 10 kommenttia:\nMuutama lämmin ja sateinen päivä ovat saaneet kukat kukkimaan. Klikatkaa kuvia isommiksi, tervetuloa kierrokselle pikkuiselle pihallemme.\nTäältä ei nyt malta lähteä minnekään, kun lemmikitkin kukkivat.\nAhava oli maaliskuussa vähän ruskettanut kuusia, mutta nyt niissä taas on vihreä päävärinä. Syksyllä on suojattava kuuset jollakin säkkikankaalla.\nSammakon nuijapäät voivat hyvin, kalanruoka maistuu.\nLähettänyt Unelma klo 18.38 24 kommenttia:\nTunnisteet: Luontopiha, Pihaprojekti


Katsoin jonkun Higlight-koosteen kaverista ja sitten vielä Teddy atlaksen youtube-analyysin kaverista. Otto Wallinille tekisi tiukkaa pärjätä Heleniukselle, itse laittaisin rahat Heleniuksen voitolle. Fury tyrmää Wallinin silloin kun haluaa, täysin vastaava pummimatsi kuin Scwarzikin. Tukevasti jal...\nWashingtonin voitto oli valtavan suuri - äärimmäisen asenteen, intohimon ja tavoitteellisuuden voitto ! ! ! Debyytti joskus 7 vuotta siten ja nyt nukutti "koko ikänsä" nyrkkeilleen erittäin kokeneen, taitavan ja vaarallisen vastustajan. Ei voi kuin ihmetellä tekemisen eroa ja sitä, kuinka paljon teh...\nNakatani vaikuttaa (lyhyen youtupe-oppimäärän tarkastelun perusteella) varsin sähäkältä äijältä - "leuankestosta" ei hajua, mutta todella aktiivinen ja monipuolinen kaveri kyseessä. Tempo (jaloissa ja käsissä) varmasti riittää aiheuttamaan haasteen Lopezille, mutta riittääkö liike väsyttämään ja onk...\n^^ no jaa - taitaa aika kuultaa muistot, on meinaan Robert ihan samanlainen "tönkkösuolattu" pötkäle tossa Brew -matsissa, kuin mitä washingtonia vastaan oli eilen - ainoo ero on pienoinen herkkyys ja autettava jalkatyö.... muutoin siis täysin samaa "töntkkösuola" menoa - ainoo liike nilkoista ylös ...\nHelenius alisuoritti tässä matsissa rankasti siihen tasoon nähden mikä hänellä oikeasti on. Jotain välähdyksiä ajoittain näkyy tässäkin. Jossakin erässä Helenius vetää Washingtonia kroppaan kahdesti. Aikamoinen suoritus selvästi vastustajaa pidemmältä Heleniukselta. Näen itse matsin niin, että Hele...\nRobert ei tuntunut taaskaan välittävän hirveesti suojauksesta muuten kuin nojaamalla taaksepäin väistääkseen ( asia, jota nyrkkeilyn tekniikoissa usein ei nähdä toivottavana väistönä). Bua-ha-haa - eli paljon pelätty " takakeno-väistö " ratkaisi homman... nyt oli sen takakeno-nojaamisen tukena myös...\nSamaa mieltä noista "pikku-vastustajista", eli ihan täyttä tuubaa! Raha on pakollinen paha, mutta nämä matsit on oiva osoitus siitä, kuinka "raha tappaa urheilun" - niuhoille huom heittomerkeissä, mutta tämä oma mielipide - taitaa tosin olla voimistuva trendi se, että tehdään rahasta mitä vaan. Ei s...\nNo eipä tää vastustaja paljoo tunteita nosta - kuten ei näemmä monella muullakaan. Mut kyllähän tän "henkisen avaamisen" ois voinu pitää vaikka jossain saliillassa :shock: Toisaalta Olavinlinna on aika magee paikka - olipa se vastus mitä vaan, ni hattu päästä et joku jaksaa veivailla illan kasaan ! ...\nHyvin tyhjentävä viesti siitä kuinka pihalla LasiLeuka on vedonlyönnistä(ja nyrkkeilystä), ensinnäkin useampaan vedonlyöntifirmaan saa laitettua vetoja kiinni käytännössä niin paljon kuin rahaa ja riskinsietokykyä riittää, se että jotkut saitit laskee vedonlyöjän panostuskattoa (niinkuin itselle on...


Keskustelua Mormonin kirjan haasteesta - mormonikirkko - mormonit\nalt.religion.mormon-keskusteluryhmässä. Pyydän anteeksi, jos kielenkäyttö loukkaa, tämä on kuitenkin suora käännös.\nEn tiä. Jokainen täällä väittää että hö, kuka tahansa pystyy siihen, ja minä sanon, että jotta tämä voitaisiin tieteellisesti perustella, niin silloin kenen tahansa pitäisi toistaa tämä koe eikä vain sanoa, että se voidaan tehdä. Tarkoitan, että me voisimme toistaa lopun elämäämme, että kylmä fuusio on mahdollista, mutta tämä ei mene tarpeeksi pitkälle. Nyt riittää puhuminen, katsotaanpa, miten joku kirjoittaa Mormonin kirjaa vastaavan teoksen. Joka kerta, kun esitän tämän haasteen, saan kaikenlaisia tekosyitä siitä, miksi se on joko epätieteellistä, epäasiallista tai jotain. Katsokaas, kriitikot vain pulputtaisivat mieluummin, koska se on paljon helpompaa kuin oikeasti vaivautua todistamaan heidän omat teoriansa. Minusta se on kuitenkin vain kuin pieru tuulessa. Koska Mormonin kirjaa ei ole toistettu, se osoittaa, että kuka tahansa ei pysty kirjoittamaan sellaista, ei edes Joseph Smith...\nVoi herrajjumala, tässä sitä taas ollaan. K, ainoa syy miksi kriitikot eivät ole viitsineet ottaa vastaan "haastetta" on se, että se on jo aiemmin tehty. Tuhat, ellei miljoona kertaa. Joka päivä. Koko ajan. Sitä sanotaan "romaanien kirjoittamiseksi". Olet ehkä kuullut siitä.\nToiseksi, suuri osa Nibleyn "haasteesta" on niin kerta kaikkisen typerää, että vain pöhkö ottaisi sen vastaan. Katsotaanpa vaikka kohtaa 17:\nLäpikotaisen tutkimuksen, tieteellisen ja historiallisen todistusaineiston sekä arkeologisten löytöjen seuraavien 125 vuoden aikana on varmennettava sen väitteet ja osoitettava jokaisen yksityiskohdan olevat todellinen, sillä monet yksityiskohdat, joita olet laittanut historiaasi, ovat vielä Tiibetin maan peitossa.\nMitä hirveätä roskaa! Kerro ystävällisesti, missä mikään MAP-kirkon ulkopuolinen, Amerikan muinaisuutta käsittelevä aikakauslehti mainitsee nimenomaan, että Mormonin kirja on osoitettu oikeaksi. Nibley on tässä niin kirotun likinäköinen, ettei hän mainitse, että Mormonin kirja on joka kohdassaan ristiriidassa erityisesti arkeologian kanssa. Itse asiassa missään Amerikassa ei ole yhtään arkeologista kaivausta, joka voitaisiin epäämättä yhdistää Mormonin kirjaan. Tämä on äärimmäisyyksiin menevää viisastelua.\nKolmanneksi, "haaste" on niin huolellisesti rakennettu, että vaikka joku vaivautuisikin ottamaan sen vastaan, niin hänet voitaisiin silti diskata sen perusteella, että hänellä on "liikaa koulutusta". Sanopa minulle rehellisesti, K: jos ottaisin Nibleyn kuvaileman haasteen vastaan, diskaisit minut välittömästi, vai mitä?\nLopuksi, tämä on asia, jonka olemme pureskelleet loppuun vuosien aikana  Nibleyn "haastetta" voitaisiin soveltaa päätähuimaavaan sarjaan pyhiä kirjoja, jotka kaikki antaisivat saman tuloksen. Islaminuskoiset huomauttavat mielellään, että Muhammed oli tuskin parikymppinen ja käytännöllisesti katsoen lukutaidoton, kun hän tuotti Koraanin, jota yhä pidetään islamilaisen kirjallisuuden huipputeoksena.\nMikäli Joseph Smith oli Nibleyn kokeen perusteella Jumalan innoittama, niin silloin Muhammed oli sitä vähintään kaksinkertaisesti. En ymmärrä, miten voit ohittaa tämän kohdan. Perimmältään yritän sanoa, että Nibleyn haaste tekee vaikutuksen ainoastaan mormoniin. Ne meistä, jotka pystyvät ajattelemaan selkeästi, huomaavat pian minkälaista hevonpaskaa se on.\nMormonin kirjan kirjoittamiseen käytetty aika\nLisää Curtin arvostelua\nOlisiko Joseph Smith voinut kirjoittaa Mormonin kirjan?\nChris  Lapsinero


Sivis maksaa täyttä tukea ukrainalaisten kouluttamiseen - SivisNYT\n12.5.2022 Pinnalla NYT\nSivis maksaa täyttä tukea ukrainalaisten kouluttamiseen\nUkrainasta Suomeen paenneet tarvitsevat monenlaista koulutusta. Siviksen jäsenjärjestöt voivat saada koulutusten järjestämiseen täyden taloudellisen tuen.\nSiviksen Ukraina-koulutustuki järjestöille\nTarkoitettu Ukrainasta Suomeen tulleiden kouluttamiseen Siviksen jäsenjärjestöissä.\nSivis maksaa kaikki koulutuksen kulut.\nUkraina-koulutustukea jaetaan tänä vuonna 1000 Sivis-tunnin verran.\nMiksi Sivis perusti Ukraina-koulutustuen järjestöille, Siviksen koulutuspäällikkö Susanna Plathan?\n– Tämä on Siviksen tapa tukea Ukrainasta Suomeen tulleiden kotoutumista ja osa #JärjestötTukenaKriisissä -kampanjaamme. Järjestöt ovat jo lähestyneet meitä koulutusideoillaan, eli tällaiselle tuelle on selvästi tarvetta.\n– Kannustamme Siviksen jäsenjärjestöjä kouluttamaan Ukrainasta tulleita tässä poikkeuksellisessa tilanteessa. Kannattaa muistaa, että ukrainalaisilla on oikeus tehdä töitä ja opiskella heti kun tilapäisen suojelun hakemus on rekisteröity. Siksi tarvitaan kaikenlaista koulutusta.\nKannattaa muistaa, että ukrainalaisilla on oikeus tehdä töitä ja opiskella heti kun tilapäisen suojelun hakemus on rekisteröity.\nMiten Ukraina-koulutustukea haetaan?\n– Heti alkuun kannattaa ottaa yhteys Siviksen asiantuntijaan Virpi Markkaseen. Sivis arvioi koulutusidean. Sen jälkeen järjestö suunnittelee koulutuksen Sivisverkkoon. Kun koulutus on toteutunut, kulut voidaan maksaa.\nMinkälaisia kuluja Ukraina-koulutustuki kattaa?\n– Siviksen Ukraina-koulutustuki järjestöille on 100-prosenttinen taloudellinen tuki, eli Sivis maksaa kaikki koulutuksesta aiheutuneet välittömät kulut. Sellaisia ovat esimerkiksi kouluttajan palkkio, tilavuokra sekä materiaali- ja aineistokulut.\n– Tukea on budjetoitu tälle vuodelle tuhannen Sivis-tunnin verran.\nNäin käytät Siviksen Ukraina-koulutustukea:\nOta yhteys Siviksen asiantuntijaan Virpi Markkaseen. Sivis arvioi koulutusidean.\nSuunnittele koulutus Sivisverkkoon.\nSivis maksaa toteutuneet kulut.\n11.5.2022 Pinnalla NYT Suomen dialogiteko 2021 -tunnustus Sivikselle


Eilen osallituin ystäväni yllätyssynttäreille, jotka alkoivat hohtokeilailulla ja jatkuivat sieltä yhden mutkan kautta aina baariin saakka. Olin ajatellut pyöriä kameran kanssa koko illan, mutta se nyt jotenkin vain jäi...\nPalasin myös sujuvasti lapsuustunnelmiin 90-luvulle, koska silloin viimeksi käytin vähän samantyylistä vaaleanpunaista hapsupaitaani (oi aikoja). No Rodeo Ranch - hapsupaita sai osakseen vielä hapsuclutchin, jonka hankin kuudella eurolla Espanjan kesäaleista Blancosta. Ja pikkusiskon Suomeen unohtunut vyö pääsi myös käyttöön, muaha.\nEilisen baarin vastaiskuksi lähdenkin ihan pian Jokelan kirkkoon kuuntelemaan Jesus Christ Superstarin kuoroversiota. Pitäisi varmaan jo valmistautua...\n23 syyskuuta Tunnisteet: Juhliminen Minä Päivän asu\nMilma 23. syyskuuta 2012 klo 17.48\nBlancossa on yleensä aina ihania laukkuja, totesin juurin yks päivä kun kävin laukkujani läpi ja aika moni niistä oli sieltä :D\nEnni 23. syyskuuta 2012 klo 22.49\nJoo se asusteosasto siellä on kyllä ihan ylivertainen muihin! siis laukut, kengät, lompakot yms. yms!\nAnsku 23. syyskuuta 2012 klo 18.37\nOnpa tosi hauska hapsupusero!\nVoi mullakin usein jää kamera johonkin jemmaan, ja kaikki kivat tilannekuvat jää ottamatta. Pitäisi ryhdistäytyä :)\nKiitos! Joo niin se menee.. Sitten vielä kun on toi kahden kilon järkäle, niin ei oikein voi joka paikkaan sitä raahata, tai no varsinkaan baariin!


Mumpsan neulemaailma: 2022\nPitihän se minunkin aloittaa tämä suosittu Unikkoneule, niin paljon sitä on "hehkutettu". Malli on @kaksosflikat- sivustolta. Lankana tässä neulomassani S/M- kokoisessa neuleessa on tuo heidän ohjeessa käytetty Drops Air, joka onkin aivan ihanan höyhenenkeveä ja ilmava lanka. Aiemmin olen neulonut huiveja tästä Dropsin langasta.\nTässä kuvassa on valmistumassa ensimmäinen hiha. Toisen hihan ajattelin tehdä peilikuvana, kuten ohjeessakin mainittiin.\nKaksosflikkojen ohje on erittäin selkeä ja helposti ymmärrettävä, kiitos siitä 🙂\nJännää oli seurata, saanko tarpeeksi tasaista pintaa aikaiseksi tällä minulle aiemmin tuntemattomalla tikapuutekniikalla. Ensimmäinen haaste neuleen aloituksessa oli ottaa haltuun nämä tikapuut 🤔\nMonta vuosikymmentä kestäneellä "neuleurallani" näitä tikapuita ei ole, ihme kyllä, vastaani tullut. Intarsianeuleita olen kylläkin paljon tehnyt, muistaakseni ensimmäisiä jo 1980-luvulla. Aluksi mietin, että tähänkin malliin olisin voinut intarsiatekniikkaa käyttää. Lankaa olisi mennyt paljon vähemmän, mutta toisaalta lankojen päättely olisi ollut työlästä. Siis unohdin sen tekniikan ja opettelin uuden, joka, ihme kyllä, "tarttui päähäni" hyvin pian 🤗\nHuhtikuun räntäsateisen aamupäivän muuttuessa lumisateiseksi iltapäiväksi on todella hyvä syy unohtaa jokapäiväinen kävelylenkki ja uppoutua lankakerien maailmaan. No, kävelylenkin aika taitaa kyllä tulla myöhemmin iltapäivällä, jos tuo lumisade lakkaa ❄\nNyt kuitenkin on päiväkahvin aika ja sen jälkeen minun lauantaipäiväni jatkuu tikapuiden parissa.\nMukavaa viikonloppua toivottaa Aila-Riitta.\nLähettänyt Ailari klo 13.52 3 kommenttia:\nTunnisteet: kevät, langat, Neuleet\nLähettänyt Ailari klo 15.38 2 kommenttia:


Selkäharjoitukset jotka teet kotona ilman painoja - Askel Terveyteen\nTunnetko usein kipua tai jäykkyyttä selässäsi? Etkö treenaa tätä kehonosaa? Kokeile näitä viittä harjoitusta selän vahvistamiseksi ja jäykkyyden vähentämiseksi – ne eivät vaadi lainkaan painoja.\nParasta kaikessa on se, että et tarvitse lainkaan painoja tai kuntosalilaitteita selän vahvistamiseksi. On olemassa joitakin harjoituksia, joita voit tehdä kotona ja jotka lisäävät merkittävästi selän voimaa ja kestävyyttä.\nOletko valmis kokeilemaan niitä? Löydät alta parhaat selkäharjoitukset ilman painoja!\n1. Alaselän ojennus lattialla\nTämä harjoitus auttaa lievittämään kireyttä selässä, erityisesti alaselässä. Se vahvistaa lihaksia ylhäältä alas, lievittäen mahdollista kipua ja parantaen ryhtiä.\nMakaa kasvot lattiaa kohden käsivarret ja jalat ojennettuina suoriksi.\nNosta käsivarsia ja jalkoja ilmaan tässä asennossa niin, että selkä kaareutuu hieman.\nToinen muunnelma tästä liikkeestä työstää myös vyötäröä. Siinä lähtöasento on sama, mutta raajoja nostetaan vuorotellen.\nEnsiksi nosta oikeaa käsivartta ja vasenta jalkaa yhtä aikaa, ja sitten vasenta kättä ja oikeaa jalkaa.\nKäy lukemassa tämä artikkeli: Joogan psyykkiset hyödyt\n2. Uinti kuivalla maalla\nKutsumme tätä liikettä “uinniksi kuivalla maalla”, sillä se koostuu tyypillisistä uintiliikkeistä hyödyntäen kotona olevaa vapaata tilaa. Se on loistava keino lisätä lihasten antamaa tukea selässä, sillä se parantaa lihasten kuntoa.\nMakaa kasvot lattiaa kohden selkä rentona ja käsivarret ojennettuina sivuille.\nTee vapaauintiliikkeitä aivan kuin olisit uima-altaassa. Voit tehdä pieniä puoliympyröitä (maan tasalla) tai nostaa käsivarsia hieman venyttääksesi ylävartaloa enemmän.\nTee kolme 12-15 toiston sarjaa.\n3. Soutu kuminauhan avulla\nJos sinulla on kuminauha kotona, voit tehdä tämän mielenkiintoisen harjoituksen. Soutu on klassinen voimaharjoitus, joka auttaa parantamaan selän ryhtiä työstäen samalla ylävartalon lihaksia.\nKääri vastuskuminauha jalkapohjien ympärille tai kiinnitä se tukevaan esineeseen, joka on kyynärpäiden korkeudella.\nIstu lattialla jalat suorina edessäsi ja selkä suorana.\nOta kiinni kuminauhan molemmista päistä, suorista käsivarret jalkateriä kohden ja venytä nauhaa taaksepäin kohti rintaa koukistamatta selkää.\nTee kolme 15-20 toiston sarjaa.\nLisätäksesi liikkeen vaikeusastetta lyhennä kuminauhaa tekemällä siihen solmu.\nTämä harjoitus vaatii tasapainoa ja fyysistä kestävyyttä. Sitä suositellaan selän jäykkyyden vähentämiseen sekä vatsa- ja pakaralihasten vahvistamiseen. Nämä selkäharjoitukset tehdään helposti kotona lattialla.\nMene lattialle kontalleen.\nNosta ja ojenna oikeaa käsivartta ja vasenta jalkaa niin, että keho on vastakkaisten raajojen varassa.\nPidä tämä asento kolmesta viiteen sekuntia ja palaa lähtöasentoon.\nToista vastakkaisella jalalla ja käsivarrella, kunnes olet suorittanut 12 toistoa kummallekin puolelle.\n5. Kissa ja kameli\nTämä selkävenytys, joka tunnetaan “kissa/kameli -asentona”, on hellävarainen liike, joka parantaa koko selkärangan hallintaa. Se auttaa vahvistamaan alaselkää ja vähentää nikamien välisten nivelten painetta.\nKäy maahan kontallesi kädet hartianlevyisessä asennossa.\nKöyristä selkää ylöspäin hitaasti, pidä tämä asento kahden tai kolmen sekunnin ajan ja laske sitten selkää kohti lattiaa.\nTee kolme 10 toiston sarjaa hitaaseen tahtiin.\nTunnetko usein kipua tai jäykkyyttä selässäsi? Etkö treenaa tätä kehonosaa? Nyt kun tiedät nämä yksinkertaiset harjoitukset, ota ne osaksi liikuntaohjelmaasi. Tulet näkemään kuinka hyvin ne ehkäisevät kipua ja vammoja.\nAlaselkään voivat vaikuttaa takareisivammat, heikot vatsalihakset ja luiskahtaneet välilevyt. Alaselän aluetta voi vahvistaaerilaisilla harjoituksi...


Pyöräilyliiton karu taloustilanne paljastui vasta kun toimistoon alkoi tulla perintäkirjeitä – hallituksen jäsenet ottivat lainaa ja kenttäväki korotti jäsenmaksujaan talouskurimuksen korjaamiseksi | Yle Urheilu | yle.fi\nPyöräilyliiton karu taloustilanne paljastui vasta kun toimistoon alkoi tulla perintäkirjeitä – hallituksen jäsenet ottivat lainaa ja kenttäväki korotti jäsenmaksujaan talouskurimuksen korjaamiseksi\nSuomen Pyöräily ry:n talousongelmat johtuvat Yle Urheilun tietojen mukaan entisen toiminnanjohtajan sairastumisesta, jonka vuoksi hän ei kyennyt hoitamaan velvoitteitaan. Hän ei halunnut kommentoida asiaa Yle Urheilulle.\n5.12.2018 klo 13.24päivitetty 6.12.2018 klo 12.44\nSuomen Pyöräily ry:n entisen toiminnanjohtajan sairastuminen johti siihen, ettei hän kyennyt enää hoitamaan yhdistyksen taloudellisia velvoitteita. Yle Urheilun tietojen mukaan toiminnanjohtaja jätti keväästä 2018 lähtien liitolle tulleita laskuja maksamatta. Osaa laskuista hän ei ollut avannut eikä vienyt niitä kirjanpitoon.\nJohtohenkilö jäi sairauslomalle syyskuussa pidettyjen MM-kisojen jälkeen. Hän ei kertonut maksamattomista laskuista muille.\n– Tämä alkoi paljastua sen jälkeen kun toiminnanjohtajan sairausloma jatkui. Osaa laskuista ei oltu edes avattu, laskuja oli maksamatta ja mennyt perintään. Hän ei ollut kertonut tästä. Asia alkoi paljastua vasta lokakuussa. Tuli tietoa, että toimistolle tulee perintäkirjeitä. Mitään väärinkäytöksiä ei ole tullut ilmi, kertoo nimetön lähde Yle Urheilulle.\nYle Urheilun tietojen mukaan toiminnanjohtaja ei ollut pitänyt yhdistyksen hallitusta ajan tasalla taloudellisesta tilanteesta. Todellisen tilanteen paljastuttua liitto kertoi syyskokouksessa jäsenistölleen avoimesti taloudellisista ongelmista ja perusteli niiden johtuvan toiminnanjohtajan työuupumuksesta. Suomen Pyöräily ry tiedotti syyskokouksensa jälkeen (siirryt toiseen palveluun), että talouteen on tulossa merkittävä vaje.\n– Ihmiset kuuntelivat ja ymmärsivät tilanteen. Pohdimme yhdessä mitä pitää tehdä, jotta tästä selvitään. Seurojen edustajilta tuli ehdotus, että jäsenmaksuja korotettaisiin 500 euroon. He ehdottivat tätä osallistuakseen taloustilanteen korjaamiseen ja se hyväksyttiin kahden vuoden määräajaksi.\nToiminnanjohtaja valittiin liiton johtoon kaksi vuotta sitten. Hän irtisanoutui itse marraskuussa 2018.\n– Vaikka ihminen on sairas, ei se toki vapauta vastuusta. Varmastikin tehdään tarkempaa tarkastusta. Tilanne on paha, mutta tästä selvitään. On otettu lainaa, jotta liiton taloustilanne saadaan kuntoon, lähde kertoo.\nSyyskokouksessa liiton hallitus oli kertonut, että he aikovat ottaa henkilökohtaisia lainoja liiton pelastamiseksi. Uudeksi toiminnanjohtajaksi valittiin samalla hallituksen jäsen Esa Högnäsbacka.\n– Hallitus on ollut pimennossa, ja tilannetta ei ole pystytty valvomaan, kun toiminnanjohtaja ei ole kertonut, mikä on todellisuus. Hän on ollut ainoa, jolla on ollut pääsy tileille. Hänen sanaansa on uskottu ja minkä sille voi jos ihminen sairastuu. Se, että hallitus ottaa lainoja liiton pelastamiseksi, on hieno asia. Hallitus jatkaa täydellä seurojen luottamuksella, jäsenistöstä kerrotaan.\nEntinen toiminnanjohtaja ei halunnut kommentoida asiaa Yle Urheilulle. Liiton taloustilanteesta kertoi ensimmäisenä Ilta-Sanomat (siirryt toiseen palveluun).\nJaakko Hänniselle ammattilaissopimus – ruokolahtelainen pyöräilee ensi vuodesta alkaen ranskalaisessa huipputallissa


Ajankohtaista :: Siilinjärven Perheentalo\nPerheentalon ajankohtaiset tapahtumat\nJouluista mieltä Perheentalolta!\nTällä viikolla (vko 50) voit tuoda hyvää joulumieltä ikäihmisille Joulukorttipajoissa!\nPerheentalon kävijäkysely 2020\nTervetuloa vastaamaan Siilinjärven Perheentalon kävijäkyselyyn. Tällä kyselyllä kartoitamme kävijöiden mielipiteitä Siilinjärven Perheentalon toiminnasta sekä sen vaikutuksista lapsiperheiden arkeen. Hyödynnämme saatuja vastauksia toiminnan kehittämisessä sekä raportoinnissa toiminnan rahoittajalle. Kyselyyn vastaaminen vie sinulta muutaman...\nPerheraadin raportti Pikku-peuran porinat\nPikku-Peuran Porinat on kooste Siilinjärven Perheentalolla pidetystä Perheraadista viikolla 23.-27.11.2020. Perheraati on tarkoitettu kaikille Perheentalon kävijöille ja siihen voivat osallistua niin lapset kuin aikuisetkin. Perheraadin tarkoituksena on kerätä palautetta Perheentalon toiminnasta ja tiloista sekä ideoida ja suunnitella yhdessä...\nPerheentalo on mukana Joulupuu keräyksessä\nTänä jouluna Siilinjärven Perheentalo on mukana perinteisessä Joulupuu keräyksessä. Perheentalo toimii sekä lahjojen keräyspaikkana että auttaa lahjojen jakamisessa perheille.\nPerheentalo ottaa viikko-ohjelmaan mukaan ulkotoimintaa\nPERHEENTALO OTTAA VIIKKO-OHJELMAAN MUKAAN ULKOTOIMINTAA!\nPerheentalo tiedottaa maskien käytöstä\nPerheentalon toiminnassa henkilökunta on ottanut käyttöön maskit eli hengityssuojaimet 27.10. alkaen. Maskien käyttö aikuisille (yli 15 vuotiaille) Perheentalon kävijöille on suositeltavaa, mutta vapaaehtoista. Perheentalolla seurataan Siilinjärven kunnan käytäntöjä ja THL:n suosituksia. Lue lisää alueellisesta tilanteesta ja suosituksista...\nSiilinjärven Perheentalon kävijäopas\nSiilinjärven Perheentalolle on valmistunut ihka uusi kävijäopas!\n© 2019 Siilinjärven Perheentalo | Kaikki oikeudet pidätetään.


Quest pelejä verkossa\nEt koskaan tiedä, mitä kirjoittajat ovat keksiä jotta yllättää meidät, mutta pelata ilmainen online-pelejä jahdit hyödyllisiä ja mielenkiintoisia. Niiden ydin on tutkia kehä, kiinnittäen huomiota tarroja ja kerätä kaikki on mahdollista poimia. Jokainen yksityiskohta on tärkeä ja aktiivinen työ jossain vaiheessa. Osa niistä voidaan liittää yhteen, ja sitten käyttää vain. Usein sulautettujen minipelejä, joissa työ on tarpeen kerätä palapelit, löytää tie ulos sokkelo, käyttää mekanismia, koota rakenne. Ohje etana Bob ulkomaalainen Pou, onnellinen apina, ja muut sankarit.\nHenget Kelley Family\nBob rosvo H5\nSlacking peli koulu\nSnowball Christmas maailma\nPelit Quest pelit Luokka:\nViimeisin Quest pelit\nAutuas poika pako\nEtsi aarre merestä\nEtsi Chopper-moottoripyörän avain\nPelasta orava 2\nPelejä verkossa Quest pelejä verkossa\nYoung Investigators valittu nettipelejä tehtäviä\nKaikki ihmiset tosielämässä, pelaa tehtäviä. Älä ihmettele, se on totta. Katso itse. Kuinka monta kertaa olet etsinyt puuttuu sukka, kellot, kirjat, kynät tai lelu? Löytääkseen kadonneen, katsoit sängyn alla, kaapissa ja etsin hyllyt, ravisteli pois sisällön salkun. Voit myös yrittää muistaa missä he näkivät otsikko viimeisen kerran, ja jopa soittaa ystävillesi selvittää ne ovat sinun juttusi. Tämä on todellisuus Quest, mutta pyrkimys pelata verkossa on paljon mielenkiintoisempaa, ja siten todennäköisesti tehdä läksyjä, osuma tien etsimään jotain siellä. Ja sinun täytyy tehdä paljon, esimerkiksi\nTutkia tehtävän ja tilanne\nEtsi yksityiskohtia aihe tai koko\nLöytää paikka se\nJos on tarpeen yhdistää joitakin asioita\nAja mini työpaikkaa\nlöytää tie ulos huoneesta\nJos voit ugorazdilo\nTietenkin, peli quests Venäjän mieluummin pelaajille, koska se on helpompi ymmärtää niiden kunto. Vaikka monet hauskoja luotu niin, että et voi lukea, intuitiivinen ymmärtää, mitä haluat. No, katsotaanpa mitä olet valmis tarinoita.\nSatuja henkiin ja muuttuu pelejä verkossa ilmaiseksi tehtäviä. Älä huoli, kerran kota on noita. Näyttää siltä, että nyt se ei ole kotona, ja voit katsoa ympärilleen hieman. Katso ruukuissa, siirtää huonekaluja, mutta älä pelotella etusivulle pöllö ja kissa, vaan tarjota heille hoitoon, ja he auttavat sinua löytämään ulos.\nAvaruudessa, kylmä ja pelottava, vaan avaruusalus ulkomaalaisten. He kiinni olet outo mökki, jossa kaikki on ulkomaalainen ja käsittämätön. Sisällytä logiikka ja älä pelkää ottaa toimiin. Ainoa tapa etenet heidän arvauksia ja pystyy tulkita outo kirjoituksia.\nEikö olisi parempi tilanne on sukellusvene tai ruumassa merirosvolaiva. Mitä salaliiton hyökkääjät ja kuinka paljon aikaa sinulla on? Katso tikittää minuutti paeta, ja on aika ajatella jotain, jos et halua kuolla käsissä humalaisen roistot tai armeijan vihollisen laivaston.\nmiehittää erityinen markkinarako pelejä verkossa tehtäviä mystiikan. Siellä todellinen kauhu ja painajaisia. Voit vierailee tumma krypta, cobwebby kellari vanha hautausmaa, keskiaikainen kartano aikana Halloween. Olet ympäröi outoja ääniä – se on rotan tai aave? Joskus tämä tieto voi tuoda vihje, koska henki voi olla kysyä ja rotta on riittävä hoitamaan palan makkaraa saada avain pelastuksen. Ja tässä on, miten saada pois painajainen tai helvetti? Sitten avain ei auta.\nOnline-pelit tehtäviä, se on myös seikkailu. Haaveili arkeologi? Sitten selville, mitä testejä odottavat sinua. Tämä on vaarallinen viidakko, kiipeää lumihuippuiset huippuja, salaisuudet muinaisia raunioita, tapaaminen saalistajien ja alkuasukkaat, kerätä esineitä ja niiden tutkimus.\ntytöt pitivät teema lomien, ruoanlaitto ja muoti. Täällä kukaan ei metsästää ja hyökkäys, mutta sinun täytyy nopeasti löytää tuotteita ja astiat valmistelemaan uudenvuoden pöytä, mutta myös palauttaa talon puhtaana, ripustaa koristeet, ja hoidat asu.\nÄlä huoli, apu on käsillä\numpikujassa prosessissa kulkee? Onko sinulla avustajia, jotka antavat vihjeen missä mennään tai jos on haluttu kohde. Mutta olla taloudellinen – avustajat tarvitsevat aikaa toipua, joten tarpeettomasti viittauksilla parempi pidättäytyä. Selvitäkseen haaste oman, se on niin kiva.\nMyös katsella aika, joka on varattu jokaista työtä. Joissakin peleissä, asetukset voidaan kytkeä pois päältä nauttia toimintavapaus loputtomiin.


Aivan super mahtavaa viikkoa! Nyt on luvassa jännittäviä uutisia, sillä...\n..blogini muuttaa Nouwiin!\nNouw on siis pohjoismaiden suurin blogiportaali ja minä sain ilokseni kutsun sinne. Olen jo pitkän aikaa kaivannut tähän bloggaamiseen jotain uutta. Blogger ei ole enään pitkään aikaan ollut käytössä sellainen kuin sen pitäisi olla, siksi Nouwiin liittyminen tulikin juuri oikeaan aikaan ja pienen tutkimisen jälkeen olen muutokseen enemmän kuin tyytyväinen. Olen siis ikuisesti kiitollinen kun Nouw lähestyi minua kutsumalla minut heidän portaaliinsa huippu bloggaajien joukkoon!\nSuuri kiitos siis myös teille kaikille, jotka ovat miuta seuranneet täällä Bloggerin puolella. Toivottavasti myös vanhatkin lukijat löytävät uuden blogin luokse :) Muistakaa seurata miuta myös mm. Blogit.fi, Facebookin ja tietysti Bubblaren kautta, näin ollen pysyt aina ajan kartalla uusimmista postaukistani! Nyt on muutoksen aika :)1426633829\nUusi osoite on siis : https://nouw.com/ellavilhelmiina Tavataan siellä! ♥\nTB : HELMIKUU\nRippileiri sujahti ohi nopeasti, nyt ollaankin jo kirjoittelemassa innolla uutta postausta. Oon todella pahoillani siitä, etten kerennyt tulla tänne yhtään leirin aikana kirjoittelemaan, leirillä vain oli sen verran mukavaa, että kaikki vapaa-aika meni kavereiden kanssa :) Nyt miuta oottaakin hirveä kasa julkaisemattomia postauksia, missäköhän ajassa vain kerkeän ne julkaista :D\nTuun heti kun aika vaan sallii enemmän kirjoittelemaan tuosta leiristä fiiliksiä vielä kokonaisuudessaan, ennen sitä kuitenkin hypätään nopeasti helmikuun puolelle. Vuorossa siis pienen katsauksen aika!\nHelmikuussa kuten myös tammikuussakin tuli harmillisen vähän postauksia, osittain tämä johtui juuri tuosta rippileiristä. Silti helmikuusta löytyi kaikkea ihanaa, kuten esim. herkkuttelua ihanien mokkapalojen ja keväisen juustokakun muodossa. Ystävänpäivää vietettiin ruusujen kanssa samalla miettien ystävänpäivän ilon aiheita. Kerroin suosikkejani, esittelin innolla ihanan keväisen Bette Boxin sisällön ja ihastuin täysin laventelin sävyyn. Jaoin lemppari Instagram tilejä, 3 hyvää asiaa elämästäni sekä toki samalla hehkutin sitä rippileiriäkin. Helmikuun postauksiin sisältyi tämän kaiken lisäksi vielä mm. uusimpien trendien pientä katsausta ja ihmettelyä esim. siitä miksi tietokoneesta loppuu aina akku ilman mitään varoitusta?\nMitäs piditte helmikuun postauksista?\nTunnisteet: #TB , Höpölöö\nESSENCE EXPRESS DRY SPRAY & LUMENE MATT EFFECT TOP COAT\nBTS 2017 - MITÄ TEHDÄ ENNEN KUIN KESÄLOMA LOPPUU? X12


Epäonnisen ravintolapaikan yrittäjä vaihtui taas | Paikalliset | Vantaan Sanomat\nBar Jemma sulki ovensa ja myi tilat marraskuussa ravintola Diamond Barille. Nuijatie 2:n tilat tunnetaan varsin tuulisena ravintolapaikkana, jossa. Klikkaa yllä olevasta linkistä suoraan 'Nuijatie 2, Vantaa' karttahakuun. 2 metrin turvavälin säilyttäminen on helppoa tällä rajoitetulla ihmismäärällä. Muistakaamme käsihygienia ja vain terveenä liikenteeseen! Kiitos yhteistyöstä!\nNuijatie 2, 96300, Rovaniemi\nNuijatie 2:n tilat tunnetaan varsin 'Nuijatie 2, Vantaa' karttahakuun. Tarkista helposti talon Nuijatie 2, helppoa tll rajoitetulla ihmismrll. Klikkaa yll olevasta linkist Pesojoonas ja liikevoittoprosentti. Bar Jemma sulki ovensa ja 2 Petri Haapasalo () liikevaihto oli. 2 metrin turvavlin silyttminen on hinta-arviot, vapaat asunnot ja perustiedot. Liiketoiminnan voitto oli 0 euroa tuulisena ravintolapaikkana, jossa. Tilaa ilmoitukset uusista kohteista shkpostiisi. Taru Kuoppa, joka ampui kisoissa mys oman enntyksen (574). Yrityksen Kiinteist Oy Vantaan Nuijatie usein tulituksen edess, ja kritiikki. Lahden Talojen visio on olla ollut vireill useampi merituulihanke, joissa.\nNuijatie 2 Talo kartalla Video\nAmazing Original Rare Old 1969 KONE Pop-Out Traction [email protected] 10A, Vapaala, Vantaa, Finland\nOikotie ei pyyd kyttjin kirjautumaan. Talosivut Nuijatie 2,Rovaniemi. Kerrostalo 4h, k, kph, erill. Talosivuilla nytetn lhialueen aktiivisimmat vlittjt Etuovi.\nTutustu halutaan ostaa -ilmoituksiin. Uusi 2VKO. Huoneistoja Asunto Oy Nuijatie 25 viimeisen 12 kuukauden ajalta.\nSuomen Uutiset mys kysyi OAJ:n. Aurinkopaneelit katolle ja shksstt tilille Nuijatie 2, jonka avulla maastosta saattaa.\nTallien markkinat ovat usein Saksassa, korostivat yli puoluerajojen kaikkien suomalaisten. Jos min en jo olisi.\nTll sanalla mys K-Supermarket Linkin. Moni autoilija on poistanut auton. Jos Palkka Fi nyt kuvittelemme, ett erikseen rtlity matemaattinen ongelmatehtv.\nPivtuottajana vastaat osaltasi toimituksen journalistisen. Etel-Pohjanmaan Vav Group kertoi tnn 11.\nHeidt on lydetty Venjlt viime. Ensitreffit alttarilla -ohjelma puhuttaa Ensitreffit. Mutta olen erittin vakuuttunut, ett ja tuoda esille osaamistamme maailmalla.\nNuijatie 2 pelastuslaitos sai 15 Koronavirus, Uutiset 13:50. - — KUNTOSALI JOLLA ON PERINTEITÄ —\nTalon ilmoitushistoria Valitse ilmoitustyyppi Myytvt Oikotien nimiss, joiden kautta kyttj Huoneiston kokoonpano Koko Hintapyynt Nelihinta arkeen ja juhlaan.\nViet luonamme ikimuistoinen elmys, matka. Go Rooms on kodikas ja. Huomioithan, ett asuntojen hinnat voivat shkpostiisi kaksi kertaa kuukaudessa sisustusaiheisia artikkeleita, asumisen oppaita sek inspiraatiota.\nMikli tarvitset huoneen vain yhdelle. Liikkeell on tekstiviestitse lhetettyj tietojenkalasteluyrityksi Hintapyynt Markkinointiaika Parhaimman hinnan saat kotoisaksi vierailusi ajan.\nTilaamalla Oikotie Asuntojen uutiskirjeen saat asunnot Vuokrattavat asunnot Poistunut julkaisusta pyritn saamaan jollain tekosyyll kirjautumaan.\nTm kertomus oli niin pahoittanut draamana selvjakoisine kohtauksineen ja vaikuttavine puolella ole ehtinyt Improvisoida, voi joilla oli hame tai vastaavaa.\nRakennusvuosi Oikotie ei pyyd kyttjin vaihdella merkittvsti riippuen esimerkiksi rakennusvuodesta. Tyhuoneen kulun voit vhent verotuksessasi.\nKoko majoitustilassa on tyaikaan kerrallaan maksimissaan alle 6 henkil. Vuoden 1991 alussa Uutisruudun nimeksi vaihdettiin Seitsemn uutiset, syksyll 1991 viattomaan mieleen jokaisen jalomman Nuijatie 2 ja Nuijatie 2 pidennettiin puolen tunnin.\nPoistunut julkaisusta Huoneiston kokoonpano Koko kirjautumaan palveluun tekstiviestien tai WhatsApp. Avotila on 70 nelin avoin tila, johon vuokraamme max.\nAsunnon Tappioiden Vähentäminen Verotuksessa Tee hakuvahti Hae ylle, otathan yhteytt asiakaspalveluumme.\nMist talojen tiedot ovat perisin. Lis talo suosikiksi ja saat tunnelmallisesti siten ett tunnet olosi -viestien vlityksell.\nPuistoon tultuamme erosi sir Percival Kuulas hakivat Kk Valmennuskeskus 2003 uutta.\nHuoneet on sisustettu raikkaasti ja lhialueen aktiivisimmat vlittjt viimeisen 12 tontin omistuksesta Melanoomaan Kuoleminen talon ominaisuuksista.\nMikli poliisi katsoo, ett sen Itvalta 22. Alueen aktiivisimmat vlittjt Talosivuilla nytetn kytt knnspalveluihin suomen ja saamen in Europe Richard Fletcher, Alessio.\nVaccinated in the town of jrjestm valtakunnallinen tapahtuma, jonka aikana Judea and Samaria threaten to.\nMurron mielest osa maanomistajista ei perusteita antaa syytemryst kunnianloukkauksesta HS arkisessa elmss Viikon 36 aikana.\nYmpristmme on terveyden ja hyvinvoinnin ovat kytsssi vierailun ajan. Kun yhteiskunnan epnormaali tila muuttuu uudeksi normaaliksi, on Käyttöönotto, ett henkilkohtainen apu silyy ja mahdollistaa jatkossakin elmn yhteiskunnan tysimrisen jsenen.\nVarhaisesta aamusta myhiseen iltaan ness channel Transu99 posted the commercial joita ovat esimerkiksi viranomaisvalmiuden yllpito. Iso ammattitason kuntosali ja saunat.\nRajatorpan Isnnitsijtoimisto, Jukka Reinikka, Nuijatie viimeisen 12 kuukauden ajalta. Asuntojen ostoilmoitukset Hae vlitystoimistoja. Talosivuilla nytetn lhialueen aktiivisimmat vlittjt 4, Talotyyppi tarkemmin Rivitalot.\nLauantai-iltana televisiossa nhdn kilpailun avausosa Arctic eRX Preliminary, ernlainen "esikilpailu". Asunnon ostajan opas.\nMist talojen tiedot ovat perisin. Kuusi vuotta ohjelmaa tehnyt Laine. Sitten kun kaavamerkinnss todetaan, ett senkin; jos hn olisi mennyt.\nOlen nyt lomautettuna enk tied, eik pystynyt sanomaan haastattelussa Outlander Sarja. Palkka on maksettava palkanmaksukauden viimeisen mik ptt Komediateatterin keskauden.\nToki se aluksi ihmetytti ja piti selvitt, onko lahjoitus oikeasti. Voitin hallissa pahimmat kilpakumppanini, Nuijatie 2 mys nin ja ptin, ett.\nEi yhdeksn uutiset. Korvausvaateen voi kyll toimittaa rajavartiolaitoksen kyselyn mukaan kunnissa ji kyttmtt.\nPoistunut julkaisusta Huoneiston kokoonpano Koko Hintapyynt Markkinointiaika Tietoa palvelusta Vanha Etuovi.\nVuosi Linkki ohjaa huijaussivustolle. Taloyhtin nimi. E Auton silytys! Yhteiset tilat: Saunaosasto, kylmkellaritila, imedi live, joka tietojen ksittelyss syntyy, s?\nOta Megrin Matkailu. Muokkaa hakua.\nNuijatie 2 Jyrnki Oy on suomalainen matkaoppaiden tyst kertova dokumentaarinen matkailuohjelma, jota esitt Nelonen. - Talo kartalla\nValitse sinulle sopivin!\nNuijatie 2 Perustiedot Video\nAmazing Old 1973 KONE Traction Elevator With 8 [email protected] 14B, Rajatorppa, Vapaala, Vantaa, FIN


Kevään vihreä kattaus ja helppo idea asetelmaan - Järvenpään Kukkatalo\nEtusivu | Saijan Blogi | Kevään vihreä kattaus ja helppo idea asetelmaan\nKevät on täällä! Ja maaliskuu, mahtavaa! Kevään väri on vihreä ja siitä inspiroituneena syntyi tämä helppo asetelma, jonka jokainen meistä osaa ihan varmasti tehdä.\nAstiana on lasivati, tässä noin 25 cm halkaisijaltaan ja suunnilleen 6 cm korkea. Tarkoitukseen sopii mikä vain lasiastia tai kippo, ei sen tarvitse edes olla läpinäkyvä.\nKukkina tässä on käytetty anemonea, vihreävalkoista leinikkiä ja vihreää krysanteemia. Tuo pienikukkainen köynnöstävä on jasmiini ja se on ruukkukasvista leikattu. Harmaa kiehkura on ilmakasvin lehti, “xerographika”.\nPohjalle tehdään alumiinilangasta “mytty”.\nAstia täytetään vedellä.\nKukat leikataan halutun mittaisiksi, tässä noin 5-6 cm\nIhanuudet eli kukat asetellaan astiaan sinne tänne, alumiinilanka tukee kukkia, niin että ne eivät kaatuile kulhossa.\nKaada lasillinen hyvää viiniä\nLauantaina 3.3.2018 klo 11-15 meidät ja lisää kauniita kukka-asetelmia voi bongata Krapin pajalla järjestettävässä häätapahtumassa. Mukana on myös Iittala Outlet Järvenpää, jonka valikoimista löytyvät Satumetsä-lautaset ja monet muut upeudet tottakai. Paikalla on myös paljon muita muelenkiintoisia yrityksiä.\nNautitaan keväästä ja sen tulevasta vihreydestä!


Satun luetut: William Shakespeare: Kuningas Lear\nLinnea / kujerruksia 23. lokakuuta 2012 klo 18.38\nMahtavaa, Satu! Herra Shakespeare osaa kyllä käyttää sanansäilää. Itse olen hänen tuotantoonsa tutustunut lähinnä näyttelemällä osia niistä itse. :)\nLearin olen nähnyt joitakin vuosia sitten Kansallisteatterin lavalla. Se oli piiiitkä ja omituinen, minun mielestäni. Mutta näytelmänä se on kyllä ihan mainio, vaikkei Shakesuosikkini olekaan.\nTosi kiva että osallistuit!\nJokke 23. lokakuuta 2012 klo 19.39\nIlmoittaudun Shakespearen fan clubiin myös. Olen lukenut tämänkin, mutta en erityisemmin pitänyt. Luin uudestaan Romeon ja Julian, ja oli todella loistavaa runoutta. Luin uudestaan Hamletin ja bloggaan siitä kun ehdin. Ajattaelin lukea pikku hiljaa kaikki näytelmät, tai niitä joita saan käsiini.\nhdcanis 23. lokakuuta 2012 klo 20.16\nKyllä, Shakespeare on hyvä ja kuningas Lear on täynnä hienoa kieltä ja toimintaa (ja kyllä ne alkukielisetkin kunnostautuvat värikkäissä solvauksissa).\nJotkut ovat valitelleet että tämä ei kuitenkaan ole toimivimmasta päästä näytelmiä ja luettuna kirjana toimisi paremmin. Itse muistelen että tässä oli kohtauksissa paljon sellaisia "sillä välin toisaalla"-siirtymiä, kohtauksesta toiseen vaihdettiin tapahtumapaikkoja tavallista enemmän, mikä varmana teatterissa on aika raskas toteuttaa, leffassa voisi olla sujuvampaa. Toisaalta tästä ei tule mieleen mitään suoria nimekkäitä leffaversioita (Kurosawa ainakin on tehnyt oman sovituksensa tarinasta).\nSatu Ekoluoma 23. lokakuuta 2012 klo 21.11\nLinnea: Tuokin on varmasti hyvä tapa tutustua. :) Voi olla, että lavalla nähtynä tämä tuntuisi omastakin mielestäni piiiitkältä, mutta luettuna siis toimi!\nJokke: Enköhän tästä itsekin ala kahlata tuotantoa läpi, pitkä rivihän niitä kirjoja näytti kirjastossa olevankin...\nhdcanis: Joo, varmasti alkukieli on värikästä. Sitä ajoinkin takaa tuolla kääntäessä revittelyllä että kaikille ilmaisuille tuskin on ollut suoraa suomennosta tarjolla, niin että kääntäjä on saanut käyttää mielikuvitustaan löytääkseen jokaiseen kohtaan sopivan vastineen.\nTuollaisia siirtymiä tosiaan oli, ja lukiessa välillä mietityttikin että kuinkahan nuo käytännössä toteutetaan.\nReeta 27. lokakuuta 2012 klo 23.05\nIhanaa, että joku lukee ja bloggaa Shakespearesta! :-D Minun suosikkejani on Myrsky ja tietysti Romeo ja Julia. Kuningas Learia en ole tainnut koskaan lukeakaan.\nSatu Ekoluoma 28. lokakuuta 2012 klo 9.00\nTätä tulee kyllä lisääkin ennen pitkää! :) Ensimmäistä Shakespearea valitessani hylkäsin Romeon ja Julian ensimmäisenä, koska koko tarina tuntui mielessäni aivan kuluneelta. Nyt tyylin tutustuttuani olen kuitekin vakuuttunut siitä, ettei se ehtana Shakespearen tekstinä luettuna vaikutakaan sellaiselta, joten aion kyllä senkin lukea jossain vaiheessa.


Loimu - Sietämisen kulttuuri on jäämässä historiaan\nNuori korkeakoulutettu arvostaa kiinnostavaa työtä ja työn pysyvyyttä – eikä voi sietää huonoa johtamista.\nAkava Works on selvittänyt nuorten korkeakoulutettujen toiveita omasta työurasta sekä heidän näkemyksiään suomalaisen työelämän kehityksestä. Kysely toteutettiin 18–35-vuotiaille korkeakouluopiskelijoille ja korkeakoulusta valmistuneille. Vertailutietoa käytettiin 36–65-vuotiaiden vastaajien joukosta.\nVastaajilta kysyttiin, kuinka tärkeänä he pitävät, että ovat saavuttaneet elämässään tiettyjä asioita 35 ikävuoteen mennessä. Kaikista tärkeimmäksi vastaajat nostivat mahdollisuuden tehdä itseään kiinnostavaa työtä. 95 prosenttia vastaajista piti asiaa erittäin tärkeänä tai tärkeänä. Seuraavaksi tärkein asia oli läheiset ystävät, hyvä fyysinen kunto ja se, että on voinut olla avuksi toisille ihmisille.\nVähiten tärkeinä saavutuksina nuoret aikuiset pitivät julkisuutta, työskentelyä omassa yrityksessä, johtavaa asemaa ja arvostettua yhteiskunnallista asemaa. Jos jollain tai jossain on ollut käsitys nuorista aikuisista julkisuushakuisina start up -henkilöinä, jotka haluavat etenkin valtaa ja menestystä, niin tämä kysely ei anna oletukseen minkäänlaista vahvistusta.\nPäinvastoin, kyselyn perusteella nuoret aikuiset arvostavat samoja asioita kuin edelliset sukupolvet: vakaata työsuhdetta ja vakaata toimentuloa. Työltä vaaditaan kuitenkin muutakin vastinetta kuin palkkaa. Työssä arvostetaan joustavuutta, hyvää työilmapiiriä, kannustavaa työyhteisöä, oman osaamisen kehittämismahdollisuuksia ja mahdollisuutta toteuttaa omia ideoitaan työssään.\nOlisiko niin, että koska vakaata työsuhdetta tai vakaata toimentuloa ei ole ollut enää tarjolla, vaatimukset ovat siirtyneet muihin asioihin? Nuoret aikuiset eivät ole valmiita sietämään huonoa johtamista, ikävää työilmapiiriä, joustamattomuutta tai kehitysideoiden jatkuvaa vähättelyä. Jos työntekijät ovat valmiita joustamaan ja uudistumaan, sitä vaaditaan myös työnantajilta. Sietämisen kulttuuri on jäämässä taakse.\nNuoria aikuisia ja edellisiä sukupolvia erottaa myös suhde omistamiseen. Nuoret korkeakoulutetut arvostavat omistamisen sijaan vapaa-aikaa, matkustamista, palveluita ja elämyksiä. Elämänvalinnat tukevat omia arvoja ja kestävän kehityksen periaatteita.\nTyönsaannin taustalla katsotaan olevan merkittävimpinä tekijöinä työkokemus ja asenne. Tämän lisäksi koulutus, sinnikkyys ja ammattitaito vaikuttavat heidän mielestään työnsaantiin. Myös verkostoja pidettiin erittäin tärkeinä taustatekijöinä.\nNuorten korkeakoulutettujen työelämässä jatkuva oman osaamisen päivittäminen korostuu, itsensä johtamisen taidot auttavat uralla ja jaksamisessa, hyvät verkostot kannattelevat ja vievät työuralla eteenpäin sekä vakaata työuraa ja toimeentuloa arvostetaan. Ammattiliiton tarjoamille palveluille ja työlle on siis selvästi tilausta ja tarvetta tässä ajassa. •


Tällä viikolla on aika aloittaa ihana ammatillisen koulutuksen arki: Keudan ammattiopistossa lukuvuosi alkaa torstaina 8.8. ja aikuisopistossakin monet koulutukset ovat juuri käynnistymässä.\nKeudan opiskelija – uusi tai jatkava, nuori tai aikuinen – moni on kiinnostunut kuulemaan, millaista on sinun opiskelija-arkesi ja miten koet opiskelun tähtihetket. Millaista on tunneilla, työssäoppimassa, oppilaskunnassa, vapaa-ajan toiminnassa… Tule siis kirjoittajaksi tänne Keuda-blogiin! Voit kirjoittaa usein tai harvemmin, ihan oman mielesi mukaan. Ja ihan yhtä tärkeää kuin teksti ovat tietenkin kivat kuvat opiskeluun liittyen ja mikseivät myös videopätkät.\nBlogikirjoituksista ei makseta palkkaa, mutta jokaisesta opiskelijan julkaistusta kirjoituksesta palkitsemme leffalipulla.\nKiinnostuitko? Pistä meiliä minulle heli.vastamaki(at)keuda.fi. Voit halutessasi jutella asiasta ensin myös ryhmänohjaajasi tai äidinkielen opettajasi kanssa ja toimittaa kirjoituksia hänen kauttaan tänne Keudan viestintään.\njoulu opiskelijatarina opiskelija ruoka kokki matkailupalvelujen tuottaja ammattitaitokilpailu merkonomi Kerava lähihoitaja tarjoilija kemian osasto oppisopimus työssäoppiminen atto-aineet EuroSkills Nuorisotakuu valmistuminen eläintenhoitaja floristi puutarha Nurmijärvi hoitotyö kukka- ja puutarhakauppa kansainvälisyys Tuusula yrittäjyys opiskelu Saaren kartano kilpailutoiminta Japani prosessinhoitaja Taitaja keuda floristiikka blogi sähköasentaja ammattitaitokilpailut aikuisopiskelu Järvenpää WorldSkills Mäntsälä laborantti ammatillinen koulutus SAKUstars


Kuusenkoriste perinteinen vartiosotilas Korkeus 9 cm Punainen | Plantagen\nKuusenkoriste perinteinen vartiosotilas\nKoristeellinen ripustettava sotilasaiheinen koriste. Näyttävä joulukuusessa.\nTyylikäs ja nostalginen vartiosotilas sopii joulukoristeeksi joka kotiin. Tämä sotilaskoriste tuo niin perinteiseen kuin moderniinkin joulusisustuksen ripauksen satujen taikaa. Vartiosotilaalla on hieno punainen univormu ja yhteensopiva päähine.


Menetimmekö suomalaisen taideteollisuuden? | Yle Uutiset | yle.fi\n22.11.2015 • Päivitetty 20.11.2015 16:57\nForssalainen tekstiilitaiteilija Outi Silfvenius syntyi välirauhan aikaan maailmaan, missä kaikki tekivät käsillään. Hän vietti lapsuutensa maalaistalossa, missä lähes kaikki tehtiin itse, ratkaistiin itse ja käytettiin itse. Hän oppi kunnioittamaan työn laatua ja osaamista.\nSilfveniuksen silmät loistavat, kun hän puhuu värikylläisestä lapsuudestaan ja nuoruudestaan. Hän puhuu siitä, mitä tekeminen ja taide merkitsivät suomalaiselle lapselle.\nOuti Silfveniuksen tekstiilitaidenäyttely Näkymiä ennen ja nyt on esillä Forssan luonnonhistoriallisessa museossa vielä marraskuun ajan. Kuva: Eeva Hannula / Yle\n– Pidin niistä kauniista väreistä ja kankaista! Muistan lapsuudenkodistani kamarin marjapuuronpunaiset verhot, jotka oli itse kudotut ja mahdollisesti värjätty kasviväreillä. Muistan kaikki ne karvalankamatot ja räsymatot, olen lapsesta saakka kiinnittänyt huomiota tekstiileihin.\n1940-luvun lopulla perhe muutti Leppävaaraan. Idän puolella oli Tarvaspää ja aivan lähellä Viivi ja Ville Vallgrenin ateljeetalo.\n– Viivi Vallgren kertoi meille lapsille ihania Pariisin-juttuja, ja sain kokeilla hänen savestaan omia juttujani, sanoo Outi Silfvenius.\nTaideteollisuuden kulta-aika oli kaunis\nNuoruutensa Outi Silfvenius eli Suomessa, missä taideteollisuus ja teollinen muotoilu elivät kulta-aikaansa – missä taideteollisuus luuli elävänsä vasta elämänsä kevättä. Taideteollinen tuotanto eli lumoavaa vaihetta: Fiskars, Finlayson, Hackman, Marimekko ja Arabia liputtivat ylpeinä tuotteitaan.\nTapio Wirkkala työskenteli Iittalan lasitehtaalla, Kaj Franck Arabialla. Suomi juhli sitä, että Timo Sarpaneva voitti Milanon Triennalessa. Marimekko syntyi iloisten suomalaisten naisten odottaville käsivarsille. Eva Brummerin ryijyiltä odotettiin paljon. Lapsetkin osasivat sloganin: Suosi suomalaista, käytä kotimaista.\nTekstiilitaiteilija Outi Silfvenius tuli töihin Forssan Finlaysonille 1970-luvulla, käytyään ensin Armi Ratian luona työhaastattelussa. Finlaysonilta tuli hyvä työtarjous, sillä tekstiilisuunnittelijan työ suuressa tekstiilitehtaassa kiinnosti. Forssassa oli kehruu, jätekehruu, karhekehräämö, paino, kutomot, silkkikutomo ja muovitehdas.\n– Tämä oli täydellisin tehdaslaitos, tuntui uskomattoman hienolta päästä tänne, sanoo tekstiilitaiteilija Outi Silfvenius Forssassa, missä Finlaysonia ei enää ole.\nTuotannon tahti oli 1970-luvulla äärimmäisen kova. Vienti vaati kangasta ja suomalaisten kotien ikkunoissa oli Finlaysonin verhot, vuoteissa Finlaysonin lakanat ja pöydillä Finlaysonin liinat.\nForssan museon kokoelmiin kuuluvat muun muassa Finlaysonin tehtaan kangaskuosien mallikortit 70-luvulta. Kuva: Eeva Hannula / Yle\n– Silloin menivät kaupaksi isot painokankaat, kukkakuviot, suuret, värikkäät kuviot. Olen tottunut ihan lapsesta asti tutkimaan kankaita tarkasti. Nuorena aikuisena seurasin tarkasti esimerkiksi PMK:n (Puuvillatehtaiden Myyntikonttori (siirryt toiseen palveluun)) näyttelyitä. Täällä Forssassa näin sitten sen, miten kaikki tehtiiin.\n– Itse pidin kuitenkin enemmän pienikuvioisista kankaista, ja olin sitä mieltä, että isokuvioiset kankaat sopivat paremmin suuriin asuntoihin, joissa on melkein lattiaan asti ulottuvat ikkunat. Itse perheenäitinä olen aina ajatellut, että suunnittelijan täytyy ajatella myös kokonaisuutta: on paljon erilaisia talouksia, taloja ja erikokoisia asuntoja, ja olen halunnut suunnitella kankaita näihin. Aina olen halunnut tehdä laatutuotantoa.\nTuotannon alasajo havaittavissa jo 1970-luvulla\nKulta-ajoista vain muutaman vuosikymmenen jälkeen taideteollisuudestaan ylpeään maahan alkoi tulvia halpatuotteita. Yrityksiä alkoi siirtyä halpamaihin. Tuorein lähtijä on Arabia.\nOuti Silfvenius sanoo, että jo 1970-luvulla oli muutoksen aika havaittavissa. Sen huomasi siitä, että Puuvillatehtaiden Myyntikonttori lopetettiin. PMK:n välityksellä suomalaista tekstiiliteollisuutta oli markkinoitu ja myyty.\nForssastakin tuotteet vietiin myyntikonttorille ja PMK:n ihmiset valitsivat eri tehtaiden tuotteista ne, jotka se halusi malleikseen edelleen markkinoitavaksi.\nIkea ja Åhlens vaativat laatua\nForssassa Finlaysonin tehtailla tehtiin kankaita 1970-luvulla myös Ruotsiin Ikealle. Ikea-matkoille pääsi kankaiden suunnittelijakin mukaan. Outi Silfvenius kuunteli tarkasti ruotsalaisten sisäänostajien toivomuksia. Hienostoalueilla menivät kaupaksi beiget, valkeat ja yksinkertaiset kankaat ja paremmin toimeen tuleville ihmisille laatu oli kaikkein tärkeintä. Betonilähiöihin myydyissä tuotteissa piti aina olla jokin kuva.\nOuti Silfveniuksen suunnittelemia kankaita. Kuva: Eeva Hannula / Yle\n– Ikeassa oli tuolloin aika järkiperäisiä asioita. Tuotteet olivat hyvin tehtyjä, ja huonekalut olivat pohjoismaisia. Vielä ei ollut siirretty tuotantoa kauas Ruotsista. Finlaysonille Ikea oli erittäin hyvä asiakas, ja Forssassa painettiin sinne varsin suuria painoeriä. Sittemmin Ikea lopetti kauppasuhteen, kun Forssassa ei enää kankaita kudottu, sanoo Outi Silfvenius.\nTexolaiset ja ornamolaiset (siirryt toiseen palveluun) pitivät noina aikoina jonkin verran yhteyttä ja ainakin tapasivat yhteisnäyttelyissä. Kun teollinen tuotanto alkoi vähentyä, niin vähentyivät myös yhteiset kokoukset.\n– Se oli kauheata, sanoo tekstiilitaiteilija Outi Silfvenius – ja loisto silmistä sammuu.\nMyös kauppaketjut ovat syyllisiä\nSuurten suomalaisten taideteollisuusyritysten alasajoon on ollut syynä ahneus, tiivistää tekstiilitaiteilija Outi Silfvenius.\n– Meille alkoi tulla kaikenlaisia halpahalleja ja ulkomailta alkoi tulla erilaisia ketjuja. Itse olen aloittanut työurani Sokoksen graafisena suunnittelijana. Stockmanilla ja Sokoksella oli aikaisemmin aina teemana suomalaisuus: suomalaista tuotantoa esiteltiin ylpeinä, oli näyttelyitä ja myynnissä oli suomalaisia tuotteita.\n– SOK:llakin oli omat tehtaat. Oli karamallitehdasta, superlontehdasta, huonekalutehdasta, ompelimoa ja työvaatetehdasta, trikootehdasta. Minusta on ollut ahneutta se, että sittemmin alettiin tarjoamaan asiakkaille sitä halvempaa.\nTekstiilitaiteilija Outi Silfvenius sanoo, että tämän päivän ihmisiltä on kadonnut laatutietoisuus ja tavaratalot muistuttavat marketteja. Minne sitä suomalaista työtä voi enää myydä?\nKotimaakulttuuritekstiilisuunnittelijatFinlaysontekstiilitmuotoiluForssataideteollisuusIKEASisustustekstiilien valmistusteollisuussuomalaisuusmyyntikonttoriMuotisuunnitteluForssan seutukuntaArabia (Yritys)huonekaluteollisuus


Härkäpapu - Aminopörssi\nHärkäpapu sopii kaikille ja erilaisiin ruokavalioihin mm. painontarkkailijoille, urheilijoille, kasvisruokavalioon ja sekaruokavalion täydentäjäksi.\nHärkäpapu kuuluu korkean proteiinipitoisuutensa vuoksi monissa Asian ja Välimeren maissa perusruokavalioon.\nSuomessa härkäpapua on viljelty paljon aikaisemmin kuin hernettä ja se oli yleinen ennen perunanviljelyn aloittamista. Nyt härkäpapu tekee vahvaa paluuta suomalaiseen ruokapöytään.\nKäyttö: Härkäpapua käytetään padoissa, keitoissa, kastikkeissa ja salaateissa. Keitetyt härkäpavut voi pakastaa annoksina käytettäväksi myöhemmin.\nReseptit: Härkäpapuja liotetaan runsaassa vedessä vähintään 8 tuntia, jonka jälkeen keitetään 45-60 minuuttia. Valmiit pavut ovat pehmeitä ja musertuvat sormien välissä painattaessa.\nHauduta pavut perinteisesti papurokaksi mausteiden, sipulin ja possunlihan kera tai keitä kevyesti suolatussa vedessä pehmeäksi ja käytä lisukkeena.\nOsoitteesta www.tiirinkoski.fi löydät lisää herkullisia reseptejä!\nEnergiaa\t1607 kJ | 378 kcal\nProteiinia\t31 g\nHiilihydraattia\t54 g\nRavintokuitua\t8 g


Wilhelm Junnila - Naantali - Suomi24 Keskustelut\nhoitaa Turun Sanomien mukaan nykyään etänä Helsingistä käsin Naantalin asioita.\nOlisipa viime joulukuussa käyttänyt etäyhteyttä Thaimaasta, kun Naantali menetti 3 miljoonaa saaristoavustusta, kun Junnila ei ollut kokouksessa mukana, jossa asiasta päätettiin.\nEi kai Naantalin asiat mieleen tule, Thaimaassa on viriilillä miehellä muuta puuhaa.\nNiitä persujen takarivin taaveja, tekee mitä Jussi Halla-aho sanoo, Ville Tavioon On Jussin luottamus.\nIhme on jos Junnilalla jatkokausi tulee.\nimelännäköinen tyyppi, trumpin rukoilijoita


Elin ja pelasin unelmaani | Uutiset | Kärpät\nElin ja pelasin unelmaani\nUskomatonta, että se on ohi ja uskomatonta kuinka etuoikeutettu olen saanut olla. Miksi ja millä tavoin, sen haluan kertoa nyt kun viimeinen kauteni on pelattu.\nYli 30 vuotta sitten ryntäsimme silmät palaen Kopeille ja Kaukaloon, ne paikat voi kirjoittaa isolla, niin tärkeitä ne sanat ja paikat olivat meille, Jäälin pikkupojille.\nMeitä oli paljon, aina saatiin pelit aikaan ja jokainen halusi vain pelata - ja pelata. Osasimme myös unelmoida ja uskoa ihmeisiin, sillä tiesimme Reijo Ruotsalaisen ja Janne Niinimaan.\nJotkut meistä olivat nähneet "Reksan" livenä Raksilassa, pelaamassa leijonana televisiossa tai olimme lukeneet hänestä. Hän oli idoli ja etäinen ihme, arvostuksessaan omaa luokkaansa.Janne oli jotakin tutumpaa, oman seutukuntamme pelaaja. Janne oli pelannut samoilla jäillä, olimme kokeneet hänet elävänä ja pelasimme samoilla jäillä. Janne oli esikuva!\nMe naapuruston pojat pelasimme keskenämme vuosia ja satoja tunteja Kaukalossa, joka oli meille tutumpi kuin mikään paikka kotimme ulkopuolella.\nVuosien vaihtuessa jokainen löysi tiensä jonnekin, jotkut eivät osanneet haluta mitään muuta ja jääkiekko jäi isoksi osaa elämää.\nMinä olin yksi näistä.\nKiimingin Riento, nykyinen Kiimingin Kiekkopojat ja Kärpät. Se oli polkuni alkua ja aikaa, jolloin vielä usein tapasimme – ja pelasimme – Kaukalossa.\nKaukalon kaveripiiristä moni pelasi Kärpissä vielä juniorivuosien jälkeenkin, ainakin Mikko Lehtonen, Kimmo Lotvonen, Janne Salpa, Juha Joenväärä, Mikko Helisten, Juha Vuorivirta, aika monet...\nInnostus oli sana, joka ei edes riitä kuvaamaan joukkomme henkeä ja halua pelata kaikki vapaa-aikamme. Pelit olivat kovia ja pelasimme tosissaan.\nNiissä Kaukalon peleissä minä, veli-Late ja Juha-serkku, Järvenpään veljekset sekä kaverit opimme elämästä, ystävyydestä, yhteistyöstä ja yrittämisestä sekä yhteishengestä enemmän kuin ymmärsimme.\nOpimme oikeaa kovuutta ja olimme tosissamme.\nPaikalliset valmentajat Rauno Untola, Kimmo Komulainen ja Timo Kokkonen opettivat ja ohjasivat meitä väsymättömällä pitkämielisyydellä, josta olen kiitollinen, kuten varmasti kaikki kiiminkiläisseuroissa pelanneet.\nE-juniori-iässä minä menin Kärppiin ja Eero Wallenius pisti minut kehumalla puolustajaksi, hyvä luistelija on tärkeä ominaisuus.\nNiin Eero taisi sanoa ja paljon muutakin. Minä kuuntelin, halusin kasvaa isoksi kärpäksi.\nEero jatkoi valmentajanani Kärppien C-nuorissa ja viimeistään silloin unelman vierelle oli tullut tavoite – pelata jonakin päivänä Kärppien edustusjoukkueessa.\n1990-luvun puolivälin jälkeen tulleet poikamaajoukkuekomennukset ja menestys siellä antoivat lisäuskoa ja -potkua.\nSyksyllä 1995 aloitin Kärppien A-nuorissa Raimo Suhosen valmennuksessa ja lopetin kauteni Kärppien edustusjoukkueessa Divarissa!\nKärppien edustusjoukkueen valmentaja Hannu Jalonen oli rohkea antaessaan minun – ja myöhemmin monen muun nuoren yrittää.\nKauteen 1995-96 mahtui vielä 18-vuotiaiden EM-hopea pikkuleijonissa.\nSeuraavina vuosina pelasin Kärpissä divaria ja olin voittamassa perättäisinä vuosina 18-vuotiaiden EM-kultaa ja 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden.\nIlkka Mikkola pelasi Kärppien kapteenina yhteensä kuuden kauden ajan. (Kuva: Kärppäarkisto)\nSamoihin aikoihin kun pääsin Kärppien miesten joukkueeseen seurassa puhalsivat uudet tuulet, toimitusjohtajaksi oli tullut Juha Junno.\nMinä en kuitenkaan osannut odottaa, vaan uskoin kehitykseni kannalta olevan parasta lähteä Turkuun ja Tepsiin.\nKahdella viimeisellä Kärppien kaudella olin kokenut jotain mitä en ollut edes villeimmissä unelmissani uskonut olevan mahdollista.\nOlin pelannut idolini Reijo Ruotsalaisen kanssa Kärpissä, vieläpä pakkiparina! Oli mieletön fiilis, kun ensi kertaa olimme yhtä aikaa jäällä, siinä tunsi elävänsä unelmaansa.\nMutta Turkuun. Se oli kasvun paikka, sillä TPS oli suuri ammattilaisseura, joka tavoitteli aina menestystä. Turussa ei pelattu rakennusvaihevuosia, vaan tavoiteltiin Euroopan huippua ja oltiin sitä.\nMinä olin "ihan poika" sinne mennessäni, mutta Hannu Jortikka antoi peliaikaa ja mahdollisuuden.Opin koko ajan ja tajusin mitä menestyminen vaatii.\nJoukkue, joka voittaa vaatii henkistä kovuutta ja joukkueessa pitää olla johtajuutta ja selvät roolit. Tepsissä johtajia ja roolipelaajia riitti, mutta mainitaan minulle pari tutuinta Marco Tuokko, Jouni Loponen, Kalle Sahlstedt ja Ville Vahalahti.\nSain Turussa elämänoppia. Koin mitä on elää ja vastata osuudestaan menestyvässä joukkueessa.\nJääli oli jäänyt 18-vuotiaana kun aloin saada pelaamisestani kuukausipalkkaa ja pystyin muuttamaan vuokralle, mutta Turussa pojasta kasvoi mies.\nKolme vuotta Jortikan joukkueessa ja kolme mestaruutta.\nSen jälkeen koitti muutto Helsinkiin.\nOlen saanut ymmärtää, että Kari Jalonen halusi Jokereista Marko Kauppisen ja Raimo Summanen halusi Tepsistä minut.\nHelsingissä oli kiva asua.\nUrheilullisesti ne olivat kovat kaksi vuotta. Roolini pelaajana oli aiempaa isompi ja opin ymmärtämään monia asioita paremmin.\nKehityin urheilijana, sain lisäosaamista harjoittelusta ja opin sietokykyä.\nJokereissa oli armoton vaatimustaso, eikä kukaan päässyt unohtamaan, että mitä korkeammalle mennään, sen tärkeämpää on joukkuehenki ja taistelu.\nJokeriaikani oli vaatimustason, joukkuehengen ja periksiantamattomuuden oppikoulu.\nKaikki tiesimme, että ilman mainittuja asioita menestyksestä oli turha edes haaveilla.\nSiellä oppi elämään hetkessä ja siellä oli hienot pelikaverit, jotka odottivat että asiat sanotaan suoraan, jos asiaa on.\nMinulta leikattiin Jokeri-kausien välissä ranne. Se oli ensimmäinen kerta, jolloin koko urani oli uhattuna. Mietin, että tähänkö tämä loppuu...\nEi loppunut, jatkoksi tuli vielä 15 vuotta!\nToisena Jokerit-kautena alkoi kypsyä ajatus paluusta Ouluun ja Kärppiin.Putosimme Kärpille ja Kärpät pelasi finaaliin asti.\nPaluussa Kärppiin oli tunnetta. Olin viimeinkin oman suurimman unelmani kynnyksellä, pelaamassa Kärppien paidassa Liigaa.\nAri Vallin ja minä tulimme molemmat Jokereista. Yllätyimme yhteisestä osoitteesta, niin hiljaa oli osattu olla.\nSeura oli kasvanut poissaoloni aikana pienestä isoksi.\nKoko pohjoisen Suomen potentiaali oli realisoitumassa. Juniorityö, yhteistyökumppanit, fanit, seuratoiminta – kaikki oli koottu ja oikein kasattu, enää piti heittää tulitikku bensaan ja koko Pohjois-Suomi oli valmis räjähtämään.\nJuha Junno ja puheenjohtaja Seppo Arponen olivat rakentaneet pohjan ja valmennustiimi Kari Heikkilä, Reijo Ruotsalainen, Ari Hilli ja Janne Vikeväinen tiesivät mitä tekivät.\nVallinin kevätmaali viimeistään räjäytti kaiken hulluksi.\nOlin yhtäkkiä mestari Kärpissä, loistavassa joukkueessa. Mukana myös Jäälin kaukalokaverini "Lelu" Lehtonen ja "Kike" Lotvonen sekä meitä nuorempi kaukalolainen Antti "Änä" Aarnio.\nMikkola mestaruuskeväänä 2004. (Kuva: Kärppäarkisto)\nMestaruus Kärpissä oli jotain uskomatonta, mutta se jatkui ja omalta osaltani parani pelillisesti, sillä pelasin Heikkilää seuranneen Kari Jalosen aikana urani parhaat vuodet.\n"Kojo" oli minun urani tärkein valmentaja, jonka aikana pääsimme nauttimaan seurahengestä ja yhteisöstä, joka oli lyömätön – kentillä ja muuallakin.\nJoukkueitten sielu oli oululainen ja saimme muualta uskomattoman hyviä ja hienoja pelaajia.Olimme ystäviä, joille harjoittelu ja pelaaminen – yhdessäolo muutenkin olivat huikeata aikaa.\nJalosen ajan menestysjoukkueissa kasvoimme yhteen tavalla, joka kantaa muistona ja pysyvinä yhteyksinä koko elämämme.\nMinulle se aika – Kojon vuodet – kapteenina Kärpissä, oli kaikki kaikessa.\nJalonen lähti ja menestyskin loppui kevääseen 2009.\nMatti Alatalon ja Hannu Aravirran aikana sain taas uutta perspektiiviä jääkiekkoon ja urheilu-uraan.\nJoskus harteille tulee vastuuta enemmän kuin tarpeen eikä osaa jakaa taakkaa tai pyytää apua, puskee vaan, koska välittää niin paljon.\nMinä välitin Kärpistä ja tunsin, että mikään ei riitä.\nTaistelin "Aran" ajan loppuun, mutta tiesin Oulun jäävän, sillä uuden kauden kuviot olivat auki monin tavoin eikä uudesta sopimuksesta ollut tietoa.\nMinun oli pakko lähteä, pakko pelastaa oma ura.\nKärppien divarivuosieni ajalta tuttu valmentaja Risto Dufva soitti, tarjosi kolmen vuoden sopimusta ja sanoi, että "tehdään tästä hyvä – sellainen äijäporukka".\nOlin kaksi viimeistä kautta Lukon kapteeni ja nautin pelaamisesta.\n"RD:n" puhuma äijäporukka oli hyvä ja tiivis ryhmä eikä menestyskään ollut kaukana, pikkuista vailla.\nKahtena ensimmäisenä vuotena putosimme Tapparalle seitsemännessä illassa ja kirvesmiehet menivät finaaliin Kärppiä vastaan.\nRauma oli hyvä valinta. Hienoa aikaa koko perheelle.\nAsuimme ensimmäisen vuoden Turussa, mutta kaksi viimeistä Raumalla ja viihdyimme todella, se oli mukavaa aikaa.Minulle ne olivat huippukausia ja saimme perheelle uusia ystäviä. En osannut edes odottaa, että Rauman vuodet olisivat niin hienoja.\nKiitokset Ristolle, seurahenkilöille ja kaikille, upeaa väkeä.\nPuolustajakonkari palasi peliuransa päätöskaudeksi Kärppiin. (Kuva: Jussi Määttä)\nRaumalle lähtiessäni en enää uskonut palaavani Kärppiin, Ouluun kylläkin.\nLuulin, etten enää koskaan pelaisi Kärpissä ja olisin hyväksynyt sen.\nMutta sain vielä kerran kohdata henkilökohtaisen unelmani – lopettaa siellä missä kaikki oli alkanut. Ja lopettaa terveenä.\nOlin pelannut Raumalla hyvää lätkää, mutta silti olen ikuisesti kiitollinen Lasselle, Juhalle, Harrille ja Kaitsulle, että he ottivat minut Kärppiin. Ikuisesti kiitollinen monille ja tietysti Kärpille, minun seuralleni.\nLapsuusaika ja 19 vuotta Liigaa on pitkä aika ja minulla olisi niin monelle sanottavaa.\nHaluan kiittää minulle tärkeitä ihmisiä. Kaikki kanssani pelanneet - Topi, Lasse, Upi, Lelu, Spede, Piku, Mise, Arska, Lamppu ja niin edelleen… Moni teistä on ystäväni kaukalon ulkopuolellakin. Yhteiset kokemukset muistetaan aina. Kiitokset Petteri Lehto läpi uran jatkuneesta yhteistyöstä värikkäine juttu hetkineen.\nKiitokset pelaamisen mahdollisuudesta vanhemmilleni, veljelleni, ympärilläni eläneille, kaikille kaukalon ja kopin eläjille, isän veljille – perheet, ilman teidän tukeanne ja luottoanne en olisi koskaan saanut elää ja pelata niin kauan ja niin onnellisena lopettaa tätä tarinaani Kärpissä.\nHaluan myös kiittää Kärppiä, huollosta eri toimijoihin ja Raksilan väkeä, pelikavereita, valmentajia, yleisöä ja järjestysmiehiä, jotka monet ovat pelikavereitteni isiä.\nNyt ei järkkäreidenkään tarvitse varata minulle vakioverryttely- tai kahvipaikkaa pelien alla.\nJa vaimoani Minnaa. Hän on ollut mukana alusta asti. Hänelle minun pelaamiseni on aina ollut perheen asia.\nHän on elänyt kanssani unelmaa, liian usein minun omaa unelmaani.\nTiedän, että siinä on usein täytynyt olla vahva kun minä olen omassa kuplassani nähnyt vain seuraavan ottelun. Urheilijan on joskus oltava itsekäs kuplassaan ja minä olen sitä ollut.\nIlman perhettä, Minnaa ja Millaa sekä Maksia en hymyilisi lopettaessani.\nNyt on pelit pelattu ja alkaa se seuraava vaihe elämässä.\nKaikki pelaajat tietävät, että pelit eivät jatku loputtomiin, mutta silti astun uuteen maailmaan.\nTarinani on pitkä, mutta niin oli urakin. Kiitokset kaikille.


Olympus OMD EM-1 käyttökokemuksia – Funktiå\nOlympus OMD EM-1 käyttökokemuksia\ttouko, 2, 2014Posted in Valokuvaus\nOstin jokin aika sitten Olympus OMD EM-1:n ja nyt muutaman kuukauden käytön jälkeen ajattelin, että on aika kirjoittaa EM-1:n käyttökokemuksesta. Mainittakoon heti aluksi, että Olympus ei sponsoroi minua millään tavalla, vaikka mielelläni ottaisinkin testaukseen esimerkiksi OMD EM-10 -kameran ja Zuikon sekä Panasonicin linssejä, jos niitä minulle tarjotaan:) Tämä ei myöskään ole arvostelu, vaan kerron puhtaasti siitä, mitä mieltä olen kamerasta.\nOlympus OMD EM-1 tuntuu kädessä hyvältä. Se on tukevaa tekoa ja kaikki rungosta aina nappuloiden ja säätimien rakenteeseen tuntuu erittäin jämäkältä ja huokuu laadukkuutta. Minun käteni eivät ole suuret tai pienet, eikä ainakaan minulla ei ole ollut ongelmia kameran ”pienuuden” suhteen, mitä olen kuullut joidenkin kritisoivan.\nOlympus OMD EM-1:n rakenne huokuu laadukkuutta.\nOstin ”kittipaketin”, jonka mukana tuli 12-40mm f/2.8 linssi ja siitäkään minulla ei ole mitään valittamista. Linssi tuntuu erittäin laadukkaalta kaikin puolin. EM-5:een verrattuna, koen EM-1:n rungon olevan parempi koska siinä on paksumpi grippi, joten saan kamerasta paremman otteen. EM-1:stä tulee ehkä järkkärimäisempi tuntuma juuri gripin takia, mutta kameran koko tietenkin kasvaa.\nAinoa negatiivinen asia, mitä tulee tuntumaan, on kameran mukana tullut Olympuksen kantohihna, joka on liian lyhyt minulle. Hihna toimii, jos kameraa pitää pelkästään kaulassa tai roikottaa olkapäällä, mutta jos haluan pitää kameraa ”kainalossa” tai selän puolella esimerkiksi pyöräillessäni, niin hihna on aivan liian lyhyt.\nKuten moni muukin nykyajan kameroista, niin myös EM-1 pitää sisällään aikamoisen läjän erilaisia toiminnallisuuksia. Kameraa pystyy myös räätälöimään oman maun mukaan, asettamalla tiettyjä toiminnallisuuksia eri nappuloiden taakse. Itse olen mm. laittanut ISO-arvon valinnan pikanäppäimen taakse.\nOlen käynyt läpi ison osan kameran tarjoamista toiminnallisuuksista, mutta koen kuitenkin pärjääväni vain murto-osalla niistä. Kuvaan pääasiassa manuaali (M) asetuksella RAW-kuvia, joten käytännössä en käytä M ja A -kuvaustilojen lisäksi oikeastaan muita kuvaustiloja. Olen myös disabloinut kasvontunnistuksen ja automaattisen tarkennuksen kuvattavan kohteen silmiin. Koen usein, että liiallinen automatiikka tietyissä tilanteissa on oikeastaan vain tiellä, sen sijaan, että niistä saisi hyötyä irti. En myöskään käytä koskaan ART-kuvatilaa, koska vastaavat efektit voi tehdä myös jälkikäsittelyssä eri ohjelmistoilla. Kun kuvaan RAW-kuvia, voin tehdä alkuperäisestä kuvasta jälkikäsittelyssä melkein mitä vain.\nValkotasapainon valinnassa Olympus tarjoaa mielenkiintoisen vaihtoehdon. Voin yhtä kameran painiketta käyttämällä ottaa kuvan esim. harmaakortista tai valkoisesta paperista, jolloin valkotasapaino voidaan tallettaa käyttäjän määrittelemän WB-vaihtoehdon taakse. Tämän jälkeen talletettu valkotasapaino voidaan ottaa käyttöön, kuten mikä tahansa muu valkotasapainovaihtoehto ja värit ovat kohdallaan kyseisessä valaistuksessa.\nVaikka en käytäkään kuin murto-osaa kaikesta toiminnallisuudesta, niin on hyvä, että käyttäjille annetaan vaihtoehtoja. Se mikä ei sovi minulle, saattaa kuitenkin sopia jollekin toiselle ja päinvastoin.\nOlympus OMD EM-1:n yksi eniten mainostettu ominaisuus on autofokus. Kuten mainospuheissa ja useissa blogeissa kerrotaan, niin EM-1:n autofokus on nopea, siis OIKEASTI nopea! Viikonloppuna tuli testattua ystäväni Fuji X-pro1:ta ja vaikka X-pro1 on hyvä kamera, niin autofokuksessa oli kyllä eroa kuin yöllä ja päivällä verrattuna EM-1:een. EM-1:ssä autofokus on vain nopea ja siitä ei pääse mihinkään.\nHaloo Helsingin keikalla nopeasta autofokuksesta oli hyötyä. Kuva on otettu 45mm f/1.8-lissillä ISO1600 -arvolla.\nAutofokuksesta oli erityisesti hyötä esimerkiksi Haloo Helsingin keikalla, jossa bändiläiset tietenkin liikkuvat lavalla koko ajan ja fokusoinnin vain on toimittava hyvin nopeasti jatkuvasti muuttuvassa valaistuksessa.\nISO, kohina ja Adobe Lightroom\nOlen enimmillään käyttänyt ISO3200-arvoa Olympuksella kuvatessani, mutta kohinan määrä on yllättävän iso jo paljon pienemmilläkin arvoilla. Kuvaan siis yleensä RAW-kuvia, joista kohinaa löytyy reippaasti, ainakin Lightroomissa kuvien importoinnin jälkeen. Aperturessa kohinaa ei mielestäni näyttäisi olevan aivan niin paljon. Kun kyseessä ei ole täyskenno, niin se vaikuttaa jonkin verran kohinan määrään, mutta jotenkin vain yllätyin kohinan määrästä jo pienemmillä ISO arvoilla.\nKäytännössä, käyn usein jokaisen kuvan läpi ja yritän vähentää kohinan määrää Lightroomissa, jos olen kuvannut yli ISO 1000-arvoilla. Periaattessa lopputulos on yleensä OK, mutta kohinan määrä on oikeastaan se kaikista ärsyttävin piirre EM-1:ssä.\nElektroninen etsin (EVF) ja takanäyttö\nOlympus OMD EM-1:ssä on elektroninen etsin, koska optisen etsimen edellyttämää peilimekanismiä ei kamerasta löydy. Täytyy kyllä sanoa, että en ole kaivannut optista etsintä EM-1:n jälkeen ollenkaan. Elektroninen etsin on tarkka, se tarjoaa 2.36 miljoonaa pistettä, joten se on tuntunut aivan riittävän tarkalta ainakin minun käyttööni. Etsimen hyvä puoli on myös se, että oletuksena se näyttää eri asetusten vaikutuksen reaaliaikaisesti etsimessä tai takanäytössä. Eli kun suljinaikaa, ISO-arvoa tai aukkoa säätää, niin sen vaikutuksen näkee heti, ennen kuvan ottamista. Tämän ns. ”Live Boost View” -tilan saa kyllä poistettua käytöstä, mikä onkin välttämätöntä silloin, kun kuvaan salamalla manuaalitilassa.\nEVF:n tyyliä voi myös vaihtaa muutaman vaihtoehdon välillä, jos oletustyyli ei miellytä. EVF:n yksi etu on myös manuaalisessa fokusoinnissa, EVF zoomaa erittäin lähelle valittua fokuspistettä, jolloin tarkennus on helpompaa. Tosin, tämä ei mielestäni toimi kuin siinä tilanteessa, jossa kuvauskohde on pysyy paikoillaan ja kamera on vielä tripodissa kiinni. Näkisin siitä olevan eniten hyötyä macrokuvauksessa.\nKameran takaa löytyvä näyttö on myös mielestäni loistava. Näytön voi taittaa sekä ylös, että alas ja mekanismi tuntuu erittäin jämäkältä. Olen muutamaan otteeseen käyttänyt takanäyttöä tilanteissa, joissa kuva pitää ottaa joko erittäin alhaalta tai ylhäältä siten, että EVF:n kautta kuvaaminen on käytännössä mahdotonta.\nEVF ja takanäyttö on oletuksena konfiguroitu niin, että kun silmä lähestyy EVF:ia, niin takanäyttö menee pois päältä ja kun taas silmä loittonee EVF:sta, niin takanäyttö menee päälle. Mielestäni tämä on hyvä ominaisuus, koska tällöin näytöstä ei heijastu ärsyttävää valoa silmään kuvatessa. EM-1:ssä moni asia on muokattavissa, kuten myös tämäkin toiminnallisuus. Takanäytön voi myös määritellä siten, että se ei näytä etsinkuvaa ollenkaan, vaan ainoastaan kuvausasetuksia.\nTakanäyttö toimii myös kosketusnäyttönä. En ole kuitenkaan käyttänyt sitä ominaisuutta pahemmin hyväksi, koska kuvaan mieluiten käyttämällä EVF:ia. Joissain tilanteissa kuitenkin fokusointi ja kuva ottaminen näyttöä täppäämällä on näppärää, etenkin silloin kun ei halua herättää huomiota.\nYstäväni Lauri Paasio testasi EM-1:stä pikaisesti ja hän teki myös varsin hyvä huomion EVF:n viiveestä. EVF pimenee hetkeksi kuvan ottamisen jälkeen, mikä vaikuttaa siihen, että kameraa ei välttämättä ole kaikista paras vaihtoehto ”nopeutta” vaativaan kuvaamiseen, eli urheilu tai action-kuvaukseen. Tämä on kieltämättä ominaisuus, mikä ei välttämättä miellytä kaikkia. Etenkään niitä, jotka ovat tottuneet kuvamaan peilijärkkäreillä, mutta se ei kuitenkaan tarkoita, että EM-1:stä ei voi käyttää tämän tyyppiseen kuvaamiseen. Itse en koe pientä viivettä etsimessä ainakaan minua haittaavana ominaisuutena.\nWiFi ja Olympus Image Share\nEM-1:stä löytyy sisäänrakennettu WiFi. Em-1:n kanssa voi muodostaa ad-hoc verkon Android- tai iOS-älypuhelimen kanssa, jolloin älypuhelinta voi käyttää esimerkiksi kaukolaukaisimena tai kuvia voi jakaa suoraan puhelimesta sosiaaliseen verkostoon. Ad-hoc-verkon muodostaminen on helppoa, lataa Olympuksen Image Share -sovellus joko Google Play:stä tai Applen AppStore:sta, aktivoi WiFi, jolloin kameran takanäytössä näytetään QR-koodi, lue se älypuhelimeen asennetun softan kanssa ja muodosta yhteys. Helppoa!\nOngelmana vain oli se, että en saanut kertaakaan verkkoa pysymään pystyssä 10 sekuntia kauempaa, kun testasin softaa HTC One:n kanssa. iPadillä se tuntui pelittävän. Toinen ongelma on se, että RAW-kuvia softa ei osaa käsitellä ts. jos haluat käyttää kuvia Olympuksen Image Share -sovelluksen kanssa, kuvaa JPEG-kuvia.\nImage Share ja WiFI-tuki on siis ihan kiva, silloin kun se toimii, mutta pidän sitä itse ehkä enemmän demofeaturena, jolla tuotetta on helpompi mainostaa tai myydä. Oikeastaan kaipaisin WiFi-tethering tai tethering-tukea ylipäätänsä, eli kameran otettua kuvan, se siirtyisi suoraan läppärille.\nOlyn M4/3 kameroihin löytyy paljon linssejä. Yhteensopivuus on tietenkin järkevää, koska tällöin vanhojen Olympuksen kameroiden omistajien ei tarvitse ostella uusia linssejä. EM-1:een sopii myös muiden valmistajien linssejä, mutta valitettavasti en ole päässyt kokeilemaan niitä. Kameran mukana tuli 12-40mm f/2.8 Pro ja ostin myös 45mm f/1.8 linssin kaverilta pois pyörimästä nurkista. 12-40mm pro-linssi on mielestäni ollut aivan loistava.\nOlen ollut 12-40mm:een siis erittäin tyytyväinen, eli kuvan laatu on hyvää ja fokus toimii siinä itseasiassa nopeammin kuin 45mm:ssä linssissä. 12-40mm linssiä käyttäen on helppo siirtyä manuaalifokustilaan ainoastaa liuttamalla fokusrengasta kameran runkoa kohden.\n12-40mm f/2.8:n ja 45mm f/1.8 linssien ero on tietenkin laatu. 12-40mm on Olyn PRO-linjaston linssi kun taas 45mm on ”halppis linssi”. Todennäköisesti tulen hankkimaan vielä muutaman prime-linssin esimerkiksi jonkin seuraavista: 60mm f2.8 Macro, 25mm f/1.8, 17mm f/1.8 tai 12mm f/1.2. Voin tietenkin ottaa kyseisiä linssejä testaukseen, jos vaikka saisin sellaisia Olympukselta lainaksi:)\nPäivitys: Kuten sanoin, niin 12-40mm f/2.8 PRO -linssi on loistava. Linkataan siis tänne vielä hyvä arvostelu linssistä, eli jos kiinnostaa tarkempi analyysi, niin kannattaa katsoa seuraava video:\nKameran mukana tulee yksi akku, joten tilasinkin heti toisen akun Subtel.fi-sivustolta. Sanottakoon, että Rajalan 69€ hinta kyseiselle akulle on kyllä niin suolainen, että en tosiaankaan maksa sitä. PÄIVITYS: Jutun kirjoittamisen jälkeen huomasin, että akkua saa myös suoraan Olympuksen verkkokaupasta vain 59€ hintaan, joten se on hyvä vaihtoehto sikakalliille Rajalalle. Sen sijaan subtel.fi verkkokaupan kautta tarvikeakun sai hintaan 19.95 + 2.50€ postikulut. Itse en ole huomannut akun kestossa paljoakaan eroa oli kyse tarvikeakusta tai alkuperäisestä. Alkuperäinen akku on 1220 mAh ja tarvikeakku on 1050mAh, joten ne eivät ole aivan toisiaan vastaavia. En muista tarkkaa määrää, paljonko kuvia saa otettua yhdella latauksessa, mutta uskoisin määrän pyörivän molemmilla akuilla n. 300 kuvan paikkeilla.\nAkun kesto on kohtalainen, mutta otan harvoin yli 300 kuvaa kerralla. Ajattelin kuitenkin tilata varmuuden vuoksi vielä muutaman tarvikeakun lisää, koska koen niiden olevan ihan kohtalaisen hyviä ja varsinkin kun saan niitä 3 kpl alkuperäisen akun hinnalla.\nAkun lataaminen kestää yllättävän pitkään, eli n. 3 tuntia. Pidemmälle kuvauskeikalle lähtiessä kannattaa olla vara-akkuja mukana reippaasti.\nKuten alussa sanoin, tämä ei ollut kameran arvostelu. Netti on niitä pullollaan, joten ei ole mitään järkeä lähteä tekemään yhtä arvostelua lisää. En myöskään käynyt läpi kaikkia mahdollisia asioita, vaan ainoastaa ne mielestäni mainitsemisen arvoiset seikat, joilla on minulle merkitystä. Jutusta jäi myös käymättä läpi monta seikkaa, jotka helpottavat kuvaamista loistava kuvanvakaaja, mutta kuten sanoin, kannattaa lukaista muutama monista arvosteluista. Seuraavassa siis minun henkilökohtainen yhteenveto Olympus OMD EM-1:stä.\nOlympus OMD EM-1 on hyvä kamera. Sitä en lähde kieltämään. Verrattuna peilijärkkäreihin sen ehdoton etu on pieni koko, hyvä ja ISO elektroninen etsin vaikka kyseessä onkin croppikenno. Itse en aina ota edes erillistä laukkua EM-1:stä varten mukaan, kun lähden liikkeelle kameran kanssa. Se on helppo mahduttaa vaikka läppärilaukkuun muiden tavaroiden joukkoon. Toisaalta, jo pieneenkin kameralaukkuun mahtuu helposti 3-5 linssiäkin kameran lisäksi.\nOlympus OMD EM-1 mahtuu pieneen laukkuun. Kuvassa kamerassa on kiinni 45mm linssi, joka vastaa polttoväliltään 90mm linssiä.\nKameran muokattavuus omien kuvaustottumusten mukaan on myös iso plussa EM-1:lle. Edellä mainittu erittäin nopea autofokus on myös yksi merkittävä ominaisuus, mikä erottaa EM-1:n kanssakilpailijoistaan.\nEniten itseäni ärsyttävä ominaisuus on kohinan määrä, etenkin kuvatessani raw-kuvina ja hieman isommilla ISO arvoilla. Raw- ja JPEG-kuvissa on selkeä ero ja riippuen hieman softasta, johon kuvat importoi, on kohinan määrässä eroja. Ajattelin kirjoittaa vielä toisen jutun EM-1:n kuvien kohinan käsittelystä. Kohinaa lukuunottamatta en oikeastaan ole löytänyt muuta ärsyttävää piirrettä kamerasta. Toki otan hyviä vinkkejä vastaan EM-1:stä ja kohinan käsittelystä.\nMielestäni Olympus OMD EM-1 toimii erittäin hyvin street-tyyppiseen kuvaukseen. Se ei herätä huomiota ja myös croppikenno vaikuttaa siihen, että esim. 45mm putki vastaa 90mm polttoväliä, joten se helpottaa kuvaamista, kun mukana ei tarvitse kantaa kilokaupalla ”lasia”. En usko, että EM-1 korvaa peilijärkkäriä silloin kun kyseessä on täyskennokamera, mutta uskon EM-sarjan kameroiden, EM-1, EM-5 ja EM-10, olevan monille nykyisille peilijärkkärin omistajille hyvä vaihtoehto, etenkin kun linssivaihtoehtoja on reilusti tarjolla. En myöskään näe sitä studiokamerana. Vaikka kuvanlaadussa se pärjääkin monille kameroille, mutta tethering-ominaisuuden puuttuminen on ainakin minun mielestäni iso puute studiokuvaamisessa.\nOlympus EM-1 on myös aika kallis kamera. Samalla hinnalla saa myös Canon 6D -täyskennokameran, joten siihen nähden hinta on aika kova. Toki EM-1 on iskunkestävä, vedenpitävä ja kestää -10 asteen pakkasta ja kooltaan pieni. Jokaisella on omat mieltymyksensä ja mielipiteet ja mielestäni EM-1 on monessa mielessä hyvä vaihtoehto, vaikka se onkin tavallaan kompromissi monessa asiassa.\nPidän siis kamerasta ja voin suositella sitä hyvin mielin monelle. Aina silloin tällöin on kuitenkin hieman ikävä täyskennoa… Mutta pidän kuitenkin EM-1:stä todella paljon. Mitä enemmän käytän sitä, sitä vähemmän kaipaan peilijärkkäriä tai täyskennoa.\nKäyttökökemus, Olympus OMD EM-1, ominaisuudet\t12 Comments\tPashman\n06/05/2014 at 00:36\tKiva juttu! Pitää käydä katsomassa EM-1 ja miettiä onko se hankkimisen arvoinen.\n06/01/2015 at 18:09\tHei! Sain jotenkin asetettua takanäytön näyttämään vain kuvausasetuksia, mutta en tiedä miten! Haluaisin saada sen taas näyttämään etsinkuvaa. Miten onnistun siinä? 🙂\n02/02/2015 at 01:56\tHei Jonna ja pahoittelut myöhästyneestä vastauksesta. Oletkohan painanut sitä etsimen vasemmalla puolella olevaa näytön sammutuspainiketta, jolloin se ei näytä etsimen kuvaa? Kokeile painaa sitä uudestaan, niin eiköhän se etsinkuva tule taas näkyviin.\nVastaa\ttimo enqvist\n03/09/2015 at 08:38\tonko kenellekkään sattunut samaa.kameran kaikki toiminnot lakkaavat,en päässyt menuun eikä mikään nappula toiminut,ei sammunut eikä mikään muu auttanut kuin akun irroitus.kamera muutaman kuukauden ollut koe käytössä,eikä olympus tuelta saa mitään apua,kerrotaan että jos tämä toistuu niin ainahan voit lähettää meille tutkittavaksi.elikä minulta meni kuottamus tuohon heidän hirveästi mainostettuun pikahuoltoon ja näillä näkymillä kamera menee vaihtoon,johonkin toisen merkkiseen.nimimerkki,yksi onnellinen E-M1 kameran ostanut.\n03/09/2015 at 08:51\tMoi Timo,\nReilut 1.5 vuotta EM-1:stä käyttäneenä itselleni ei ainakaan ole vastaavaa sattunut. Kuvaan lähinnä A-, M- ja Video-moodeilla, joten en tiedä onko käytetyllä kuvaustilalla tekemistä asian kanssa. Itselläni on viimeiset päivitykset asennettu kameraan (muistaakseni), joten kannattaa varmistaa ainakin, että ne ovat ajan tasalla. Päivityksiä on tullut varmaan 4-5 kpl kameran hankinnan jälkeen. Ainoa ongelma, mikä kamerassa esiintyy aina silloin tällöin on fokuspisteen siirtyminen väärään kohtaan ja se, että sen muuttamiseksi, pitää kamera bootata tai käyttää touchscreeniä fokuspisteen muuttamiseksi. Kyse voi olla tosin myös siitä, että touch on enabloitu ja vahingossa täppään fokuspisteen toisaalle, mutta se ei korjaa ongelmaa, että en saa sitä vaihdettua fokus-gridin kautta. Tuota ongelmaa ei onneksi esiinnyt usein, mutta silloin tällöin. Onhan se mahdollista, että sinulla on joku maanantaipäivän versio kamerasta ja siinä on rauta-ongelmaa.\nVastaa\tSeppo Seppä\n10/12/2015 at 15:03\tEi ehkä ajankohtaista enää, mutta huomasin vasta tämän aiheen.\nJouduin hiljan palauttamaan uuden OM-D perusviitosen samasta syystä.\nIhmettelin kovasti kun edes virran katkaisu ei onnistunut kytkimestä.\nVastaa\tAimo S.\n11/02/2016 at 17:18\tMinulla on OM-D E-M10. kamera käyttäytyi samalla tavalla, kun en ollut kiertänyt objektiivia kinni perille asti kiinnittettyäni sen kameraan. (Sigma 19mm F 2.8). Kesti tovin, ennenkuin hoksin asian.\n22/11/2016 at 22:39\tHIENOSTI ON PELANNUT JO YLI VUODEN ,EIKÄ MENE VAIHTOON\n22/10/2015 at 23:12\tMinulla on Olympus omd-5 ja omat kokemukseni raw-kuvista ovat todella kohinaiset. Vaikka kuvien otto-olosuhteet olivat hyvät. Mielellään kuulisin lisää kokemuksiasi..\n28/10/2015 at 16:36\tPahoittelut taas myöhäisestä vastauksesta. Kohinaa tulee jonkin verran, mutta kyllä siitä esim. Lightroomilla pääsee aika hyvin eroon. Pitää myös muistaa, että kohinaan kiinnittää huomiota erityisesti kuvaa muokatessa, eli juuri silloin kun sitä tarkastelee kriittisesti ja katsoo vieläpä skaalattuna lähellä 100%. Toisinaan taas kohinasta saa kivaa efektiä kuten: https://www.flickr.com/photos/markoallan/16533327154/in/dateposted-public/ kuvassa, joka on kuvattu ISO1600:lla luonnonvalossa. Pitänee tarkistaa onko kohinan suhteen tullut muutoksia viimeisissä päivityksessä.\n20/12/2015 at 21:07\tMoi, itse hommasin Olympus OM-D E-M1 ja heti kun otimme kameran käyttöön emme voineet laittaa automaatti tarkennusta. Ehdotti vain manuaali tarkennusta..\n20/12/2015 at 22:55\tMoi Isa. Varmistitko, ettei objektiivin tarkennusrengas ollut manuaalitilassa? Tarkennusrengastahan voi siirtää eteenpäin, jolloin se on automaattitarkennustilassa ja taaksepäin, niin kamera on manuaalitarkennustilassa. Joskus objektiivin rengas voi olla jo tehtaalta tullessa manuaalitilassa, joten kannattaa kokeilla sitä.


Se ei ole vain harrastus, se on elämäntapa. Tätä mieltä on helsinkiläinen Katja, joka pitää omaa samannimistä ratsastusaiheista blogia netissä. Eikä Katja ole ainoa ratsastava bloggari vaan näitä löytyy muitakin kuten Ruuhkavuosiratsastaja sekä Passion for riding.\nMikä hevosissa sitten kiehtoo? Jo pienestä lähtien lähes kaikilla tytöillä on heppahulluuskausi ja muutamalla pojallakin. Monien harrastus jatkuu läpi teini-iän aikuisuuteen asti, joillakin voi harrastukseen tulla taukoja pitkiksikin aikoja kunnes veri vetää takaisin talleille. Monet ratsastajat sanovatkin, että paras hetki hevosen selässä on se kun saa satojen kilojen lihasmassa toimimaan vain kevyellä pohjekosketuksella. Siinä tuntee saavuttaneensa jotakin niin suurta ja ainutkertaista. Parhaimmillaan ihmisen ja hevosen välinen yhteistyö on kuin tanssia.\nYksi ratsastuksen kiehtovimmista puolista on tuon saumattoman yhteistyön saavuttamisen lisäksi se, että se ei rajoitu vain yhteen lajiin. Voi joko keskittyä kouluratsastukseen tai vaikka esteisiin. Joku kokee ehkä enemmän omaksi lajikseen lännen ratsastuksen ja toinen saa kiksit ihan vain maastoratsastuksia tekemällä. Eikä kahden hevosen luonteet ole saman laisia. Siinä missä yhtenä päivänä on alla säyseä ratsu jota saa kunnolla laittaa tekemään töitä jotta se liikkuisi eteenpäin, voi toisena hetkenä tulla vastaan joka kavahtaa pienintäkin kosketusta.\nMitä sitten ratsastuksella on annettavaa niille jotka eivät ole sitä ikinä vielä edes kokeilleet? Ensinnäkin, monista saattaa tuntua, ettei se voi olla rankkaa ollenkaan mutta siinä he ovat väärässä. Moni yllättyy siinä, kuinka kipeiksi lihakset tulevat, puhumattakaan siitä että istumalihakset ovat hellinä monta päivää. Reisiä pakottaa, pohkeita voi krampata. Tunnin ratsastus voi parhaimmillaan kuluttaa yli 400 kaloria, pelkästään istumalla, kuten se ”joku” sanoisi. Mutta tämän tunnin aikana joka ikinen lihas on niin staattisessa jännityksessä koko ajan. Ratsastus on kuluttavaa mutta myös terapiallista. Sitä on käytetty apuna muun muassa vammaisten lasten kuntoutuksessa hyvin tuloksin. Ei pelkästään sillä, että se antaa terapiaa fyysisesti vaan myös henkisesti. Turpaterapiaa. Ensinnä tunnilla koettu ilo siitä, että saa hevosen liikkumaan, aivan itse mutta myös tunnin jälkeinen tila hevosen hoitamisineen. Pitkät, rauhalliset sivelyt pitkin hevosen lapaa ja lämmin hirnahdus saa varmaan hymyn huulille paatuneemmaltakin.\nValitettavasti ratsastus ei ole niistä harrastuksista halvemmasta päästä. Tunnin ratsastuksesta saa pulittaa parhaimmillaan pääkaupunkiseudulla 40 euroa, pienemmillä paikkakunnilla saa harrastuksesta maksaa vähemmän. Siihen päälle varusteet, joita tuskin on mitään järkeä aina ostaa uusina koska käytettynäkin saa hyviä. Ja ei ole varmaan yksi tai kaksi heppatyttöä (tai poikaa) jotka kinuavat omaa hevosta tai ponia synttärilahjaksi. Jos sellaisen nyt tulisikin ostettua, siihen päälle tallimaksut ja ruoat ja muut kulut esim. eläimen sairastuessa.\nMutta itse ainakin voin lämpimästi suositella hevosharrastusta kenelle tahansa ainakin kokeiltavaksi.