tammikuuta 2020 - Colour Outside the Lines\nby Susanna / Colour Outside the Lines - tammikuuta 30, 2020\nMatkasta Amerikkaan ja keikoista.\nMitä odotat aina ensimmäisenä, kun heräät?\nEttä päivä menisi hyvin.\nJos avaisit liikkeen, mitä siellä myytäisiin?\nJos olisit supersankari,\nmikä olisi supersankarinimesi ja mitkä olisivat supervoimasi?\nNimeni olisi ihan vaan Melissa ja supervoimat olisi teleporttaus ja rahapuiden kasvattaminen.\nMikä saa sinut tuntemaan itsesi urheaksi?\nMistä tunnet itsesi rakastetuksi?\nPerhe saa minut tuntemaan oloni rakastetuksi. Ja ystävät.\nMiten näytät ihmisille välittäväsi heistä?\nKertomalla sen heille suoraan.\nJos voisit antaa 100 euroa hyväntekeväisyyteen, mihin antaisit sen?\nKöyhille lapsille, esim Hope yhdistykselle.\nKuvittele olevasi kokki ja omistavasi ravintolan. Mitä ruokaa tarjoilet asiakkaillesi?\nMunakokkelia ja suklaahippukeksejä.\nMikä muisto saa sinut hymyilemään?\nKun tapasin ruotsalaisen kaverini ensimmäistä kertaa viime vuonna.\nMikä tekee sinusta niin mahtavan?\nSe, että osaan ja uskallan olla oma itseni. Ja myös se, että osaan ilmaista itseäni.\nMikä ärsyttää sinua?\nSe, ettei 14-vuotiaana pääse minnekään töihin enkä voi lentää lentokoneella kauas yksin omasta halusta.\nJos voisit keksiä uuden juhlapyhän, mikä se olisi?\nEi mikään, niitä on jo tarpeeksi.\nJos sinun pitäisi nimetä kaikki meidän perheessä uudestaan, mitkä heidän nimensä olisivat?\nJani = Mario\nÄiti = Princess Peach\nMinä = Baby Peach\nBea = Baby Mario\nVivia = Yoshi\nNoppa = Bowser\nKerro itsestäsi jotain mitä ajattelet, että minä en tiedä.\nMikä on lempiruokasi? Entä mistä ruoasta pidät vähiten?\nLempiruoka on mac'n'cheese. En tykkää kalasta, ewww.\nby Susanna / Colour Outside the Lines - tammikuuta 29, 2020\nOlen katsonut mielenkiinnolla Ruudusta Toisenlaiset teiniäidit-sarjan uusintoja sekä televisiosta MTV:n Teen Mom-sarjaa, koska olenhan itsekin sellainen. Teiniäiti nimittäin.\nMinun lapseni on jo kerennyt itsekin teini-ikään ja olen itsekin yli 30-vuotias, mutta se ei muuta sitä faktaa, että sain lapseni, kun olin itse vielä teini-iässä.\nMinua ovat aina kiinnostaneet teiniäideistä kertovat sarjat, mutta minun on hyvin usein ollut vaikea samaistua sarjoissa näkyviin äiteihin. Usein sarjoihin valitaan huonosti käyttäytyviä, koulussa huonosti menestyviä äitejä, jotka niin sanotusti tapaavat pohjan tullessaan raskaaksi. Usein heidän vanhempansa ovat hyvin pettyneitä ja surullisia.\nSiksi minusta on ihanaa, että Toisenlaiet teiniäidit-sarjassa on monta erilaista äitiä. Hieman kyllä särähti korvaan, kun ensimmäisessä jaksossa yksi äideistä sanoi, ettei äiti voi olla muuta kuin äiti. Miksei muka? Kyllä minä haluan ainakin olla paljon muutakin kuin pelkkä äiti. Ei kai itseään kokonaan tarvitse tai edes pitäisi unohtaa, kun saa lapsen.\nItse olin teininä koulussa ihan hyvin pärjäävä. Todistuksessani komeili useampi ysi, ainakin taide-aineissa ja englannissa. Olin kiltti, avulias, sosiaalinen ja kavereiden ympäröimä. En ollut koskaan joutunut jälki-istuntoon, en pyörinyt huonossa seurassa ja suurimmaksi osaksi tottelin vanhempiani.\nTottakai jokainen teini jollain tavalla uhmaa vanhempiaan ja kyllä minäkin jotenkin pienesti uhmasin. Olin kuitenkin kaikin puolin kiltti. Tein koulun ohella töitä, maksoin itse omat vaatteeni ja kuuluin seurakunnan aktiivisiin nuoriin. Olin esimerkiksi isosena ja ohjasin kerhoa.\nKunnes tein sen yhden asian, jota jokaisen teinin vanhempi pelkää. Tulin kotiin ja kerroin olevani raskaana. Odotin tarkoituksella raskausviikolle 12, ettei kukaan voisi taivutella minua enää aborttiin, jota en halunnut tehdä. Ei vanhempani kyllä varmaan olisi yrittäneetkään, koska tiesivät kyllä kuinka itsepäinen olen. He tiesivät, että kun päätän jotain niin päätäni ei noin vain käännetä. Huolissaan he olivat kuinka pärjäisin, mutta pian huoli vaihtui iloksi ja he auttoivat kaikin tavoin miten vain osasivat.\nSiinä olin onnekas, että minun vanhempani olivat todella paljon tukena niin raskaus- kuin vauva-aikana. Ja ovat edelleen, josta olen todella kiitollinen. Ilman heidän apuaan en varmasti edes olisi voinut vauvaa pitää.\nKoskaan en ole vauvan pitämistä katunut. En edes nyt, kun siitä vauvasta on kasvanut uhmaava teini-ikäinen, jonka mielialat heittelevät päivittäin.\nSilti toivon, ettei oma lapseni tule kotiin teini-ikäisenä ja kerro olevansa raskaana. Toivon hänen odottavan, kunnes on vakaassa parisuhteessa, on töissä ja omaa vakaat tulot. En siksi, etteikö elämä pienen vauvan kanssa nuorena voisi olla onnellista vaan siksi, että elämä olisi ollut huomattavasti helpompaa, kun olisin hieman odottanut. Silloin minulla ei kuitenkaan olisi juuri tätä lasta, jonka silloin sain.\nEn suosittele teiniäitiyttä koskaan kenellekään, mutta en myöskään tuomitse teiniäitejä tutustumatta heidän tarinaansa, tai heihin, ensin.\nOletko sinä teiniäiti tai tunnetko jonkun,\njoka on saanut lapsensa teini-ikäisenä?\nLue myös tämä postaukseni teiniäitiydestä.\nby Susanna / Colour Outside the Lines - tammikuuta 23, 2020\nOlen nyt vähän aikaa sitten vasta löytänyt podcastit ja ihmetellyt miksi en niitä ole aiemmin tajunnut kuunnella. Hannan ja Metin podcastissa olikin ystäväkirja, joka kuulosti niin kivalta, että päätin sen itsekin toteuttaa.\nMinua kutsutaan myös\nkihlattuni Jani ja 3 tytärtä, 14-vuotias Melissa, 7-vuotias Bea ja 3-vuotias Vivia\n23-vuotias punakorvakilpikonna Noppa, jonka adoptoimme serkultani kymmenisen vuotta sitten\nEn aiemmin kärsinyt mistään sen suuremmasta fobiasta, mutta nykyään minua ahdistaa ihan kamalasti ahtaat paikat.\nPienenä ajattelin, että minusta tulee\nÄiti ja muotisuunnittelija\nTällä hetkellä olen\nÄiti ja tradenomiopiskelija\nJoskus minusta vielä tulee\nVaimo, valmistunut tradenomi ja toivon mukaan myös uudelleen äiti.\nMitä täydellinen nainen osaa?\nHyväksyä oman (toisten) epätäydellisyyden\nMitä noloja tv-sarjoja katsot/seuraat?\nSisarvaimoa etsimässä. Tämä on minun ja Melissan lemppari tällä hetkellä.\nItsehän olen muuten täydellinen, mutta eksieni mielestä saatan olla\nYlidramaattinen, mustasukkainen ja huomionkipeä\nKirja tai elokuva, joka aiheuttaa edelleen väristyksiä?\nAikamatkustajan vaimo ja Kerro minulle jotain hyvää on kirjat, jotka ovat jättäneet jäljen.\nHarrastaisin kaikkea tätä, jos vuorokaudessa olisi enemmän tunteja\nLenkkeilisin, lukisin, kuuntelisin enemmän podcasteja, bloggaisin, opettelisin valokuvaamaan, kävisin museoissa... Kyllähän näitä riittää.\nToisaalta, nämäkin on kaikki sellaisia, jotka voisin toteuttaa niiden tuntien sisällä, jotka päivässä on. Enemmänkin kyse on siitä, ettei oma jaksaminen anna aina periksi tehdä kaikkea mitä haluaisi.\nBucket listin must do-juttu?\nHaluaisin käydä kaikissa Disneyn puistoissa edes kerran. Puistoja on tällä hetkellä kuusi ja Pariisin puistossa olen jo käynyt kerran eli viisi on vielä näkemättä.\nMä en oikeastaan kyllä harrasta tällä hetkellä mitään. Ehkä tämän bloggaamisen voi harrastukseksi laskea.\nParin viinilasillisen jälkeen perjantai-iltana kuuntelen Spotifysta\nEn juo perjantaisin viiniä, mutta yleensä meillä soi perjantai-iltaisin Radio Novalta retroperjantai tai Spotifysta Antti Tuisku, Kaija Koo ja Vain elämää-hitit.\nBravuurini keittiössä (viinin lipittämistä ei lasketa)\nsotkeminen ja tyhjästä jääkaapista ruoan loihtiminen. Muut perheenjäsenet näkee vain muutaman jutun jääkaapissa, minä näen rajattomia mahdollisuuksia.\nItkettää kertoakin, mutta itken aina kun\nkatson This Is Us-sarjaa. Joka ikisessä jaksossa itkettää.\nTämä kysymys on tosi vaikea, koska olen käynyt kotitalouskoulun ja osaan kaikki peruskotijutut. Osaan mehustaa, tehdä hilloa ja leipoa. Osaan tehdä ruokaa myös siitä tyhjästä kaapista ja osaan pestä pyykkiä. En siis osaa valita yhtä marttataitoa, jossa olisin erityisen hyvä.\nMikä on sinun paras marttataitosi tai bucket listin asia, jota ei voi jättää toteuttamatta?\nby Susanna / Colour Outside the Lines - tammikuuta 21, 2020\nJos olisin kysynyt tämän saman kysymyksen itseltäni kuukausi sitten, olisin vastannut kiirettä.\nOlin lokakuun lopusta tammikuun alkuun töissä Designkavereiden Iloisessa joulukaupassa melkein täysipäiväisellä sopimuksella, kävin koulua ja hoidin tietysti siinä sivussa kodin ja lapset. Pahimmalla viikolla kävin vuoronvaihtojen vuoksi töissä 42,5 tuntia ja kahdessa tentissä vuorojen välissä. Ei siinä paljon kerennyt lasten joulujuhliin, joka tietysti oli hieman harmillista.\nKoska kyseessä oli pop up-kauppa, loppuivat työt kaupan loputtua. Syksyn opinnoista muutama koe jäi kevään uusintapäivälle ja pari palautusta on vielä kesken, koska en vaan revennyt joka paikkaan. Nyt tammikuussa koulun jatkuttua tunsin suunnatonta stressiä palauttamattomista töistä ja "saamattomuudestani" kunnes yksi opettajistani palautti minut maanpinnalle kysymällä kuinka oikein jaksoin tuon kaiken. Olihan siinä aika jaksaminen ja olinkin töiden loputtua hetken ihan poikki. Onneksi meillä on ymmärtäväiset opettajat, joten palautukset onnistuu vielä keväänkin puolella ja hyödyin työpaikasta koulun kannalta, kun sain hyväksiluettua sen työharjoitteluksi.\nElämä alkaa pikkuhiljaa palata uomiinsa vaikka aikamoista aikataulutusta tämä kaikki vaatii. Jani on edelleen sekä koulussa että töissä ja minullakin on useampana päivänä viikossa koulua neljään asti. Iltapäiväkerho on ollut meidän pelastus, koska ekaluokkalaisella loppuu koulu useimpina päivinä jo kahdeltatoista ja iltapäivät olisivat aika pitkiä olla yksin kotona. Pidän sormia ja varpaita ristissä, että myös tokaluokkalaiset saavat ensi vuonna käyttää iltapäiväkerhoa, ettei ensi syksynä tarvitse alkaa miettiä jokaista iltapäivää uusiksi.\nHenkisesti tuo raskas muutama viime kuukausi näkyy unettomuutena. Nukun todella huonosti, kun yritän vielä mukautua tähän uuteenvanhaan rytmiin. Töissä tuli seisottua kaikki päivät ja iltaisin olin aina aivan poikki eikä unta todellakaan tarvinnut odotella. Täytyisi varmaan aloittaa lenkkeily tai jokin muu liikuntaharrastus niin saisi unta helpommin.\nLapsista on ihanaa, kun olen taas kotona iltaisin. Ehdimme käydä kirjastossa tai Hoplopissa, lukea kirjoja ja leikkiä kampaamoleikkejä. Teinikin tulee jopa katsomaan meidän kanssa iltaisin televisiota. Nyt olenkin ollut tosi paljon lasten kanssa, kun Jani on ollut petipotilaana, koska venäytti selkänsä viikko sitten. Onneksi sain hänet tänään vihdoin lääkäriin!\nViviasta on tullut yhtäkkiä niin iso. Hän höpöttää ja selittää omia juttujaan innoissaan ja hänen kanssaan voi oikeasti keskustella. Hänellä on ihan superhyvä muisti. Hän on myös oppinut tässä muutaman kuukauden aikana päiväkuivaksi. Laitan hänelle yleensä vaipan varmuuden vuoksi päiväunille ja ulos, mutta useimmiten vaippa on kuitenkin kuiva. Päiväkodissa olemista hän rakastaa yli kaiken ja menisi sinne viikonloppunakin. Kotona näytetään uhman merkkejä, päiväkodissa ollaan kuin enkeli.\nBea aloitti syksyllä sählyharrastuksen ja laskeekin päiviä joka viikko seuraavaan kertaan. Hän rakastaa piirtää ja lukea. Koulussa alkoi nyt englantia ja se on mahtavaa!\nMelissa käy kahdeksatta luokkaa ja nyt alkaa löytyä aineet, jotka kiinnostavat eniten englannin lisäksi. Kauheaa ajatella, että vuoden päästä hänen pitää miettiä jo toisen asteen opintoihin hakemista.\nNiin ja mitä meille nyt sitten oikeasti kuuluu?\nHyvää perusarkea. Sitä meille kuuluu.\nPS: Seuraathan meitä jo Instagramissa? Siellä näkyy sitä perusarkea enemmänkin!\nVielä viimeinen työrutistus ennen kuin tämä meidän pop up-kauppa sulkeutuu. Tulkaahan kaikki aleostoksille Matkuksen toisen kerroksen Iloiseen Joulukauppaan! Meidät löydät H&M-kauppaa vastapäätä. Alessa muun muassa loput Metsolat -30% (ei bunny tai fox-kuosit) ja YO ZEN -20%! Itselläkin jo useampi lastenvaate on tarttunut meidän alesta mukaan, vielä voisi ostaa itsellekin jotain. Jotenkin sitä itelleen ei ikinä raaski ostaa mitään, kun sitten lasten hankintoihin laittaa paljon hövelimmin rahaa. Onko kellään muulla havaittavissa samaa? Niin ja kauppahan on auki 5.1 asti täällä Matkuksessa, Jyväskylän Forumissa ja Tampereen Ratinassa.\nHenkilön SUSANNA KUOHULA | BLOGGAAJA (@colouroutsidethelinesblogi) jakama julkaisu Joulu 28, 2019 kello 12.23 PST\nby Susanna / Colour Outside the Lines - tammikuuta 20, 2020\nVuosikymmenen vaihtuessa on hyvä muistella mitä kaikkea ihanaa (ja ehkä myös kamalaa) viime vuosikymmenellä tapahtuikaan. Mun viime vuosikymmen oli aika rauhallinen, mutta tarkemmin ajateltuna aika vaiherikaskin.\nJa mikä hulluinta, jos saadaan lisää lapsia niin mun lapset on syntyneet kolmella eri vuosikymmenellä!\nViime vuosikymmenen alussa olin 5-vuotiaan tytön yksinhuoltajaäiti. Työskentelin kassamyyjänä cittarissa ja takana oli jo myyjän töitä yli neljä vuotta. Olen myös aika varma, että me muutettiin 2010 vuonna mun vanhempien ostamaan kerrostaloasuntoon vuokralle. Siis tässähän on se, että kun kysyin vuotta joskus isältäni, niin hänenkään supermuistinsa ei enää vuosilukua muistanut. Olen kuitenkin aika varma, että se oli juurikin tämä edellinen vuosikymmenenvaihde, kun me asuntoon muutettiin. Edellissyksy oltiin rempattu asunnosta meidän näköistä.\nJa mä rakastin sitä asuntoa yli kaiken! Se oli meidän oma (teknisesti tietysti mun porukoiden) ja sain päättää kaikki materiaalit keittiönkaapeista seinämaaleihin itse. Asunto oli 75 neliön kolmio eli meillä oli Melissan kanssa omat huoneet. Siltikin Melissa tuli joka yö nukkumaan minun viereen. Melkeinpä jokainen viikonloppu ja loma meidän seurana oli myös ystävämme Heidi ja välillä myös toinen ystävämme Jade. Ne vuosikymmenen ekat vuodet me vietettiin katsoen Disney Channelia, syöden kanapihvejä ja bearnaisekastiketta ja valvoen yötä myöten lautapelejä pelaten. Ja se oli ihanaa aikaa. Melissa sanoo usein vieläkin kuullessaan jonkun Disney Channelilta tutun biisin, että tästä tulee lapsuus mieleen.\nLääkäri Melissa hoitamassa Heidiä uudessa omassa huoneessa.\nLanit Heidin ja Jaden kanssa mun vanhempien luona. Heidi asui siinä naapurissa.\n2010-2011 uuden vuoden aatto on näköjään vietetty tyttöjen kanssa meillä, koska tässä kuvassa juhlistetaan vuoden vaihtumista tähtisadetikuilla parvekkeella. Raketteja me ei olla koskaan ostettukaan vaan me on aina menty tähtisadetikuilla.\n2011 oli ensimmäinen vuosi, kun käytiin katsomassa Antti Tuiskua Silja Linen laivalla, koska Melissasta tuli tuonna vuonna kunnon fani ja Antti sattui lomaristeilyllä esiintymään. Silloin sain ottaa vielä Heidinkin mukaan laivalle, myöhemmin säädökset tiukentuivat eikä meitä enää sinne yhdessä päästetty, kun en ollut yli 30-vuotias. Me käytiinkin katsomassa Anttia varmaan ainakin kuusi tai seitsemän kertaa viime vuosikymmenellä pelkästään laivalla. Ja tänä vuonna mennään Melissan kanssa stadionille!\n2011 Melissa oli 6-vuotias ja me elettiin alkuvuodesta vielä päiväkoti- ja syksy eskariarkea. Melissa oli vuorohoidossa ja siellä oli eskarikin järkätty niin, että oli aamu- ja iltapäiväryhmät hoitovuorojen mukaan. Se oli ihan pelastus, koska iltavuorosta myöhään tulleena olisi ollut inhottava lähteä eskariin heti aamulla.\nMelissa harjoitteli luistelemaan. Käytiinkin ahkerasti yhdessä luistelemassa.\nMatkalla Toijalasta Turun satamaan. Oltiin menossa Antti Tuiskun keikalle laivalle eikä junaan voinut varata istumapaikkoja. Istuttiin koko matka tuossa käytävällä.\nSamainen laivareissu ja Siljan vanha leikkihuone.\nJade ja Melissa piirtämässä mun vanhempien luona.\n2012 oli tapahtumarikas vuosi. Olin ollut jo edellissyksystä todella huonovointinen ja syyksi oli keksitty kilpirauhasen liikatoiminta. Olin melkein koko kevään sairaslomalla, joka loppui vasta kesällä, kun kilpirauhanen oli leikkauksella poistettu. Poistuin kotoa hyvin vähän, koska yhden kerroksen portaiden nousu otti voimille liikaa.\nVappuna kuitenkin kävimme tivolissa, koska se oli perinne. Juhannuksena toivuin vielä leikkauksesta, mutta vietimme juhannusaaton leikkipuistossa. Heinäkuussa kävimme kauan odotetulla Pariisin reissulla vanhempieni, pikkuveljeni, Melissan ja Heidin kanssa. Eräs sukulaisemme asui tuolloin Pariisissa ja yövyimme heidän luonaan. Kävimme samalla reissulla myös Disneylandissa. Melissa, joka oli tuolloin 7-vuotias, oli aivan taivaassa, mutta luulen meidän isompien olleen vielä enemmän innoissamme.\nKävin Pariisissa vielä marraskuussa uudelleen kummitätini ja serkkuni kanssa.\nVapputivolissa Heidin kanssa.\nJuhannusaatto ja iltapuistoilut.\nMarraskuussa Eiffel-tornin alla.\n2013 matkustin myös, kun kävimme serkkuni kanssa Dublinissa. Hän oli menossa naimisiin samana kesänä ja pääsin toiseksi kaasoksi. Kävimme tutustumassa Guinnessin tehtaaseen ja pubeihin. Kengätkin löysimme.\nOlin ennen kilpirauhasleikkausta voinut syödä kuin hevonen lihomatta yhtään, koska aineenvaihdunta oli niin sekaisin ja leikkauksen jälkeen lihoin kuukaudessa 5 kiloa. Sen jälkeen päätin, etten halua lihoa enää yhtään enempää ja aloitinkin syömään terveellisemmin ja liikkumaan enemmän. Aloittaessani painoin melkein 90 kiloa ja 2013 vuoden lopussa painoin 61 kiloa.\nHeinäkuussa juhlittiin serkkuni polttareita ja elokuussa häitä.\nOstin ensimmäisen älypuhelimeni, iPhone 5 ja tästä alkoikin peiliselfiet.\nMelissalta lähtivät etuhampaat.\nKuva Guinnessin tehtaalta.\nOlimme pääsiäisenä vanhempieni kanssa Ivalossa mökillä ja pysähdyimme matkalla Napapiirillä.\nSerkkuni meni naimisiin elokuussa ja Melissa pääsi kukkaistytöksi ja minä kaasoksi. Kuva Tommi Käppi\nMuistan 2014 kevään olleen surkeimmillani vaikka vihdoin aloin näyttää siltä miltä halusin. Päivät täytti kalorien laskeminen, salilla ravaaminen ja töissä käyminen. Valmistuin keväällä 2014 myös merkonomiksi. Olin opiskellut työn ohessa oppisopimuksella Amiedussa ja käynyt muutaman vuoden ajan kerran kuussa kaksi päivää Helsingissä koulua.\n2014 Melissan molemmat kummitädit saivat vauvat ja pääsinkin itse toisen kummiksi.\nKesällä vein Katjan synttäriyllärinä Rovaniemen napapiirille, koska hän ei ollut koskaan käynyt Lapissa. Päästiin 2014 kesälläkin häihin, kun mun pikkuserkku meni naimisiin. Kävimme Heidin kanssa Miley Cyruksen keikalla ja kaksilla eri festareilla, Blockfestissä ja Weekend Festivalissa. Weekendit sattui vielä pahasti samalle viikonlopulle kuin kummityttöni ristiäiset, joten lensin lauantaina Helsingistä Kuopioon ristiäisiin ja illalla takaisin festareille.\nElokuussa tapasin Janin yhteisen ystävämme kautta ja parin viikon seurustelun jälkeen hän ja Bea asuivatkin jo luonamme. Marraskuussa minulla todettiin kohdunulkoinen raskaus, joka selvisi, kun minut vietiin hätäverillä leikkaukseen. Siitä alkoi pitkä jakso, jonka aikana olin hyvin masentunut ja pettynyt itseeni.\nTammikuussa käytiin lasten kanssa ensimmäistä kertaa yhdessä Tukholman risteilyllä. Käytiin myös maaliskuussa Janin kanssa kahdestaan risteilemässä ja Tukholmassa outlet-ostoksilla.\nHelmikuussa meidän tytöt täytti 10 ja 3. Vietettiin ensimmäistä kertaa syntymäpäiviä yhdessä ja Jani osti Melissalle synttärilahjaksi liput Disney on Iceen. Käytiin siellä Melissan kanssa päiväreissulla ystävänpäivänä.\nKesäkuussa käytiin Melissan ja mun serkun kanssa Uusi lastensairaala-konsertissa ja samana kesänä kävimme Melissan kanssa myös One Directionin konsertissa, jotka molemmat järjestettiin Olympiastadionilla. Käytiin kesällä myös koko perheellä Muumimaailmassa sekä Väskin seikkailusaarella.\nKäytiin myös koko perhe ja mun iskä Ivalossa mökillä. Jani ja iskä rakensi mökkiin uuden terassin ja me tyttöjen kanssa seikkailtiin Lapin maisemissa. Käytiin koko perheellä myös katsomassa huskyja ja riehumassa Angry Birds-puistossa.\nJärjestettiin Janin kanssa kesällä myös USA-bileet ystäville. Melissan kanssa kävimme yötivolissa ja koko perheellä kansainvälisillä suurmarkkinoilla, joista on tullut nyt jo perinne.\nSyksyllä pääsin polkuopiskelijaksi ammattikorkeakouluun ja aloitinkin opiskelut innoissani. Koska opiskelin International Business-tutkintoa, oli luokastamme noin puolet kansainvälisiä opiskelijoita ja meitä oli oikein hyvä porukka kasassa. Pääsin mukaan myös projektiin, jossa olimme viikon joulukuussa Alankomaissa ja opiskelijat sieltä olivat viikon meidän luonamme 2016 helmikuussa.\nKävimme syksyllä myös Katjan ja Melissan kanssa Tukholman risteilyllä. Syksyltä muistan myös suuren pettymyksen, kun raskaustestiin piirtyi kaksi viivaa ja viikkoa myöhemmin aloin vuotaa verta. Siinä vaiheessa olin varma, etten ikinä tule raskaaksi.\nJoulukuussa kävimme Janin kanssa katsomassa elokuvissa uuden Star Warsin ja hän yllätti minut täysin kosimalla minua elokuvan jälkeen hotellihuoneessa.\nMatkalla One Directionin keikalle.\nTein alkuvuodesta positiivisen raskaustestin ja olin aivan varma, että tämäkään raskaus ei kovin pitkälle etene. Toisin vaan kävi ja kärsin kesään asti aivan kammottavasta aamupahoinvoinnista. Ja siis tuo nimitys on täyttä puppua, koska mulla pahoinvointi kesti koko päivän ja makasin vaan sängyssä yökkäilemässä. Siinä tuli sitten katsottua Downton Abbeyt ja kaikki muutkin siihen aikaan Netflixissä olleet sarjat, kun en voinut muutakaan tehdä.\nPahoinvoinnista huolimatta kävin lasten ja serkkuni sekä hänen poikansa kanssa Tukholman risteilyllä hiihtolomalla. Olimme varanneet juuri tuon risteilyn jo aikaa sitten, koska siellä esiintyi Antti Tuisku. Olimme serkkuni kanssa molemmat raskaana ja vuorotellen kävimme vessassa oksentamassa. Uhmasin myös syntymäpäivieni aikaan pahoinvointia pitämällä synttärijuhlat ysäriteemalla. Vein myös Heidin ja Jaden Tukholman risteilylle synttäreiden kunniaksi huhtikuussa.\nKävin ekaa kertaa elämässäni Lapsimessuilla huhtikuussa ja toukokuussa lähdimme suvun naisten kanssa Kroatiaan viikoksi. Tulimme Melissan kanssa kahdeksi yöksi Kroatian reissun jälkeen kotiin ja kävimme Janin kanssa rakenneultrassa. Sitten lähdimme Melissan kanssa kuoromatkalle Ruotsiin, jonne olin lupautunut huoltajaksi. Matkan aikana kävimme esimerkiksi Kolmårdenissa ja Abba-museossa.\nHeinäkuussa muutimme isompaan vuokra-asuntoon ja myös blogini muutti vauva.fin blogiyhteisöön. Aiemmin olin kirjoitellut vain bloggeriin ilman yhteisöä. Ystäväni yllättivät minut kesällä myös baby showereilla.\nSyyskuun lopussa meille syntyi 3 viikkoa etuajassa täydellinen pienen pieni vauva ja marraskuussa hän sai nimen.\nHeidin vanhojen tansseissa.\nDisney Storesta haettu Tähkäpää ja Bea odottamassa Antti Tuiskulta nimmaria.\nMeillä oli lemmikkikani nimeltään Haades.\nMinulla oli raskauden puoliväli menossa Kroatian matkan aikana.\nKävimme kuoromatkalla myös Kolmårdenissa.\nMelissa kävi enonsa kanssa Särkänniemessä, joten me mentiin Bean kanssa puistoon Tampereella.\nBaby showerit ja tuleva sylikummi.\nJa siis tässä vielä kuvatodiste siitä millainen pikkukirppu Vivia oli syntyessään. Tämä kuva on otettu 2 viikon ikäisenä eli hän on kerennyt jo pikkuisen tähän syntymästä kasvaa.\nTämä kuva on muuten otettu meillä kotona!\nLaihduin raskauden jälkeen nopeasti vanhoihin mittoihin, mutta imetyksen lopettamisen jälkeen kiloja kertyi tuplasti takaisin. Olinkin todella epävarma omasta peilikuvasta ja vihasin laittaa mitään kuvia blogiin itsestäni.\nElimme vauvanhuuruista vuotta. Jani oli jäänyt juuri ennen Vivian syntymää työttömäksi ja minulla oli opiskelu jäänyt raskauden ja pahoinvoinnin takia taka-alalle. Olimme siis molemmat kotona ja onneksi niin, koska Vivia oli yökukkuja ja olimme kaikki todella väsyneitä, minä varsinkin. Väsymys nosti pintaan synnytyksen jälkeisen masennuksen ja tuntui, etten saanut mitään aikaiseksi. Vauvan hoidin ja kodin myös, mutta kotiovesta ulos astuminen tuntui välillä suunnattoman vaikealta.\nJuhliakin riitti. Melissa täytti 12 vuotta ja Bea täytti 5 vuotta. Toukokuussa Janin sisko valmistui ja heinäkuussa ystäväpariskuntamme meni naimisiin. Pääsimme siis juhlimaan ortodoksisia häitä, joissa Bea pääsi kukkaistytöksi. Kierrätimme muuten Melissan 2013 käyttämän kukkaistyttömekon Bealle! Vivialla oli ensimmäiset syntymäpäivät syyskuussa ja loppuvuodesta vielä Heidi valmistui kaksoistutkinnosta.\nKävimme kesällä myös Janin ja Vivian kanssa kolmestaan Tukholman risteilyllä ja koko perheellä Powerparkissa. Kiersimme asuntomessut vauva rintarepussa.\nSyksyllä hain uudelleen opiskelemaan, koska en ollut polkuopiskelijana saanut tarpeeksi opintopisteitä opiskelupaikan varmistamiseksi ja pääsinkin lisähaun kautta kouluun. Vivialla ei kuitenkaan ollut päiväkotipaikkaa syksyksi, joten otin aika rennosti opiskeluiden suhteen. Bea aloitti syksyllä eskarin ja Melissa yläasteen. Olimme surullisia, kun lemmikkikanimme Haades menehtyi.\nIrtisanouduin työstäni Citymarketissa. Syksyllä olin ensimmäistä kertaa erossa Viviasta pidemmän aikaa, kun kävimme Melissan kanssa kolmen yön reissulla Tukholmassa.\nJanin siskon valmistujaisissa.\nKesän eka jäätelö.\nJoensuussa tytöt kiipesivät puuhun.\nSiljalla oli kesällä leikkimaailma, josta löytyi vauvallekin mieleinen mopo.\nBea moikkaamassa Rölliä Powerparkissa.\nKatja täytti 30 ja juhlimme sitä heinäkuussa.\nYstäväpariskuntamme häitä juhlittiin Joensuun teatteriravintolassa.\nSyksyllä oli ihanaa seurata auringonlaskua laivan kannella.\nKävimme Janin kanssa keväällä Tallinnassa kahdestaan ja hukkasin puhelimeni Uberiin. Kuulen siitä varmaan vielä monen vuosikymmenen jälkeen. Keväällä päätin myös alkaa kirjoittaa blogissa lapsista heidän oikeilla nimillään.\nKesällä kävimme Tukholmassa Heidin ja Melissan kanssa katsomassa Demi Lovaton konserttia. Kesä 2018 oli ihan hirvittävän kuuma ja tuskallinen, mutta oli meillä onneksi ihan hauska kesä silti.\nSyksyllä Vivia täytti 2 vuotta, kävin Katjan kanssa Glorian Fashion Showssa sekä Fazer vierailukeskuksessa ja kävimme Melissan kanssa Tukholmassa konserttimatkalla. Kävimme ystäväporukalla myös Jenni Vartiaisen keikalla Hartwall Areenalla.\nSyksyllä vaihdoin myös blogikotia, kun blogini muutti vauva.fin blogiyhteisöstä Kaksplussan verkostoblogeihin.\nTukholmassa löysimme Adidas Outletin. Sieltä ei paljon ostoksia tarttunut mukaan, mutta tulipahan nähtyä.\nFazerin vierailukeskuksessa sai syödä suklaata niin paljon kuin halusi.\nTalvella otimme tavaksi käydä lasten kanssa kirjastossa. Nyt olemme taas yrittäneet samaa. Koko perheemme rakastaa lukemista.\nMaaliskuussa kävimme Janin kanssa Tukholmassa pidennetyllä viikonloppulomalla.\nKesällä kävimme Melissan kanssa sekä Backstreet Boysin että Ed Sheeranin keikoilla ja Janin kanssa satuimme lähtemään asuntomessuille kesän kuumimpana päivänä.\nEräänä syyskuisena yönä ovemme takana oli kutsumaton vieras. Syyskuussa myös juhlimme Vivian syntymäpäiviä.\nSyksyllä päätin alkaa rakastaa itseäni juuri sellaisena kuin olen ottamatta liikaa paineita likunnasta tai syömisestä. Se on minun aloitukseni matkalla terveellisemmäksi minuksi.\nOlin syksyllä pitkästä aikaa töissä, kun pääsin Designkavereiden Iloiseen Joulukauppaan töihin. Opiskelin myös samalla ja ne olivat aika rankat pari kuukautta. Ehdimme kuitenkin siinä välissä käydä lasten kanssa Tukholman risteilylläkin.\nMentiin Janin kanssa Tukholmaan laivalla...\nJa tultiin takaisin lentämällä.\nUimassa Silja Symphonyn allasosastolla.\nMillainen vuosikymmen sinulla oli?


Vaaliteemani eduskuntavaaleissa 2015 — MattiAronen\nOlen käyttänyt yli puolet elämästäni jatkuvaan erittäin monimutkaisista jatkuvan muutoksen alaisista asiakokonaisuuksista selvää ottamiseen ja näiden kokonaisuuksien ongelmien tarkasteluun ratkaisulähtöisestä näkökulmasta, kiinnittäen terävän huomioni myös näiden ehdotettujen ratkaisujen ongelmakohtiin ja niiden laajamittaisiin vaikutuksiin isompaa kokonaisuutta ajatellen. Temppuilevien kriittisen tärkeiden tietojärjestelmien ja monimutkaisten hyvinkin erilaisista ihmisistä koostuvien kansainvälisten laajojen organisaatioiden parissa työskennellessä olen omaksunut erittäin rauhallisen, pitkäjänteisen, yhteistyölähtöisen ja rakentavan asennoitumisen ongelmatilanteiden ja konfliktien ratkaisemiseen.\nTiedonjanoni on kyltymätöntä sorttia ja ymmärrykseni jatkuva kehittäminen on eräs suurimmista intohimoistani. Puhun mielelläni suoraan asioista ja kuuntelen ilolla myös poikkeavia mielipiteitä. Kiertely ja mielipiteiden ilmaisematta jättäminen tekevät keskustelusta, oppimisesta ja parhaiden mahdollisten ratkaisujen löytämisestä erittäin hankalaa.\nAvarakatseisuus ja avoimuus mahdollistavat myös omien mielipiteitteni muuttamisen silloin kun minulla on siihen perustellusti syytä, eikä julkisesti väärässä olemisessa ole nähdäkseni mitään hävettävää jos lopputuloksena on itselleni ja/tai muille keskusteluun osallistuneille paremmat eväät tulevaisuutta varten. Ennemmin hävettää ajoittain kohtaamani taipumus inttää egoistisista syistä vain "keskustelun voittamisen" vuoksi, vaikka olisikin itse aiheesta todisteiden valossa väärässä. Eivät ne huonosti pohjustetut mielipiteet toistamalla parane ja ennemminkin haluan aina kuulla perustelut mielipiteiden takana kuin pelkkiä mielipiteitä itsessään. Olenkin erittäin kiitollinen kaikille yksilöille jotka avustavat minua ajattelemaan asioista aina vain paremmin monipuolistamalla, rikastamalla ja jalostamalla näkemyksiäni. Ihmiset ovat kuitenkin yhä korkean tason tiedonkäsittelyssä monin tavoin koneita edellä ja useimmiten paljon kykeneväisempiä muodostamaan assosiaatioita näennäisesti erillisten asioiden välille.\nIhmisenä olen hyväntahtoinen, avoin ja erittäin tarmokas, aatesuunnaltani vahvasti altruismiin ja filantropiaan samaistuvainen. Ymmärrän hyvin erilaisista taustoista ponnistavien ihmisten eroja ja tulkkaan mielelläni erilaisten yksilöiden mielipiteitä ja syitä niiden takana toisilleen. Pyrin välttämään kaikenlaista kupliin sulkeutumista ja haitallisiin kaavoihin kangistumista. Tähän kaikkeen minulla on onnekseni apunani ympäri maailmaa ulottuva upea kirjo erilaisia yksilöitä, joihin olen päivittäin yhteydessä modernin tiedonvälityksen mahdollistamana. Asiat harvemmin ovat niin yksinkertaisia kuin ensivaikutelma antaisi ymmärtää, eli on tärkeää osata katsoa pintaa syvemmälle ja antaa myös muiden auttaa tässä päättymättömässä oppimisprosessissa. Täysin valmista kaikkitietävää ihmistä ei yksinkertaisesti ole olemassa ja jopa korkeimmin koulutettujen yksilöiden on osattava jatkuvasti päivittää tietämystään ja uudistettava säännöllisesti näkemyksiään kehityksen kelkassa kyydissä pysyäkseen. Yhteistyö on ihmiskuntamme suurin voimavara ja sitä meidän kaikkien pitää osata hyödyntää entistä enemmän, niin puolue- kuin maarajojenkin ylitse kurottaen.\nTässä listaus joistakin tärkeiksi kokemistani aiheista ja perusteluni niiden taustalla. Olen pyrkinyt pitämään tekstit suhteellisen lyhyinä ja asiapitoisina, mutta samalla myös kattamaan kunkin aihealueen riittävällä tarkkuudella. Otan mielelläni vastaan tiedusteluja ja kysymyksiä myös muista tähdellisiksi koetuista aiheista tarjontani myöhempää täydentämistä ja tarkentamista varten.\nKuten tästä kaikesta tekstistäkin voi päätellä, uskon avoimeen keskusteluun ja asioista suoraan puhumiseen. Ei ole meidän kenenkään etu että meitä kaikkia koskettavia suuria päätöksiä valmistellaan suljetuin ovin ja lakiluonnoksia salaillen. Uudet säännösaloitteet ja niiden luonnokset isoja kansainvälisiä sopimuksia myöten pitää saada kansalaisten nähtäville välittömästi kun ne on kirjattu hallituksen järjestelmiin. Näin varmistamme alusta alkaen kaikille osapuolille yhtenäiset mahdollisuudet perehtyä valmisteilla oleviin aloitteisiin niiden monimutkaisimpia yksityiskohtia myöten. Tämä mahdollistaa luonnosten parantelun yhteistuumin kaikkien näistä asioista kiinnostuneiden kansalaisten kesken ja auttaa meitä pääsemään ratkaisuihin joissa on otettu huomioon mahdollisimman monen näkökulma. Nämä asiat eivät suinkaan ole mitään rakettitiedettä vaikka sellaista mielikuvaa poliitikot toki mielellään ylläpitävät omaa tärkeyttään korostaakseen.\nAvoimuudella mahdollistamme myös turhien aloitteiden pysäyttämisen jo alkumetreilleen mikäli julkisen keskustelun seurauksena todetaan. että niille ei yksinkertaisesti oikeasti olekaan mitään tarvetta, tai niiden ilmeiset ongelmat ovat jo tulleet ilmi. Näin vähennämme merkittävästi turhaa työtä, ohjaamme poliitikkomme tärkeämpien asioiden pariin ja kuoppaamme huonoksi osoittautuneet ideat hyvissä ajoin ennen kuin moisiin on jo käytetty tuhansia tai jopa miljoonia euroja meidän yhteisiä varojamme. Mitä enemmän aikaa ja varallisuutta valmisteluun on käytetty, sitä suurempi paine on saada aloite lävitse keinolla millä hyvänsä, vaikka se olisi alkanut jo aloitteen valmistelleen työryhmän itsensäkin mielestä olla kuolleena syntynyt idea. Laajamittaisen varhaisen puuttumisen mahdollistaminen ehkäisee tehokkaasti turhia, kalliita ja huonosti valmisteltuja päätöksiä ja niistä aiheutuvaa vuosia kestävää vaivalloista hintavaa jälkipyykkiä.\nPoliittisen järjestelmän päivittäminen\nSuomen edustuksellinen demokratia on järjestelmänä lähtökohtaisesti varsin hyvä, joskin nykyajan aina vain nopeatempoisempaan maailmaamme mielestäni turhan kankea, eikä se hyödynnä kovin hyvin nykyteknologian tarjoamia mahdollisuuksia tehdä päätöksenteostamme entistäkin parempaa. Järjestelmäasiantuntijana olen tottunut siihen, että mikään järjestelmä ei ole täysin ongelmaton, valmis ja täydellinen, vaan ainoa pysyvä asia on jatkuva kehitys. Tahtoisin tehdä politiikasta osallistavampaa ja asettaa myös politiikan tekijät suurempaan tulosvastuuseen toimistaan.\nNykyisen eduskuntajärjestelmämme suurin yksittäinen ongelmakohta on nähdäkseni se, että kansalaisilla on nyt mahdollisuus vaikuttaa siihen lähes ainoastaan vaalien aikoihin, ja silloinkin lähinnä metodilla "äänestä sika säkissä eduskuntaan neljäksi vuodeksi". Entä jos säkissä onkin susi? Mielestäni kansalaisten tulisi saada vaikuttaa eduskuntaan päässeiden kansanedustajien keskinäisiin valtasuhteisiin myös eduskuntakauden aikana. Tämä voisi onnistua esimerkiksi tarjoamalla kansalle mahdollisuuden vaihtaa kannattamaansa kansanedustajaa tätä tarkoitusta tarjotun verkkopankkitunnistuksella toimivan internet-palvelun kautta. Edustajan kannatuksella olisi suora vaikutus hänen äänenpainoonsa eduskunnan äänestyksissä. Mitä suurempi kannatus, sitä suurempi äänivalta kyseisellä ehdokkaalla on. Samasta palvelusta voisi myös ilmaista mielipiteensä jonkin kansanedustajan soveltuvuudesta eduskuntatyöhön. Jos ehdokkaan kannatus matelee tarpeeksi pitkään pohjamudissa, hänet voitaisi lopulta vapauttaa tehtävistään ja tilalle ottaa vaikkapa vaaleissa varasijalle päätynyt. Tämä muutos olisi halutessamme helppo integroida osaksi nykyistä järjestelmää, koska se ei erityisen merkittävästi perusluonteeltaan poikkea siitä. Meillä on nähdäkseni hyviä kokemuksia esimerkiksi kansalaisaloitepalvelusta, eli voimme hyvillä mielin jatkaa samansuuntaista kehitystä.\nMuita ajamiani uudistuksia tällä aihealueella ovat esimerkiksi tasavertaisempi puoluetuki ja vaalipiirien poisto eduskuntavaaleista. Mielestäni siinä ei ole mitään mieltä, että yhdellä alueella asuvat ihmiset saavat äänestää vain samalla alueella ehdolla olevia ehdokkaita, jos heille paras edustaja löytyy jostain kyseisen vaalipiirin ulkopuolelta. Kyseessä ovat kuitenkin koko maan laajuiset asiat, joissa tärkeintä olisi ehdokkaan soveltuvuus yhteisistä asioistamme päättämiseen, eikä ehdokkaan asuinpaikka tai poliittinen kikkailu vaalipiirivalinnan kanssa. Lisäksi kansanedustajan työ jos mikä on mielestäni kokopäivätyötä, eli edustajalle ei tulisi olla mahdollista toimia useissa tehtävissä ja viroissa samanaikaisesti, vaan se ainoastaan haittaa keskittymistä ja keskittää valtaa liikaa yksittäisille ihmisille. Tarkoitus ei todella ole myöskään siirtää kaikkea valtaa Helsinkiin, vaan tahdon myös antaa paikallisille ihmisille enemmän päätösvaltaa oman paikkakuntansa asioiden järjestelemiseen kyseiselle alueelle sopivimmalla tavalla.\nAlati automatisoituvassa maailmassamme vakituiset täysipäiväiset työpaikat ovat nopeasti katoava luonnonvara. Hivenen kaunisteltujen tilastojen (ei sisällä esim. tempputyöllistettyjä ja orjapalkalla töihin pakotettuja "harjoittelijoita", nollatuntisopimuksellisia jne.) mukaan meillä on nyt noin 230.000 työtöntä nahistelemassa keskenään Työ- ja elinkeinoministeriön tarjoaman mol.fi -sivuston 13090:stä avoimesta työpaikasta. Yhtälö on mahdoton, eikä se tulevaisuudessa tule tuon kauniimmaksi muuttumaan, päinvastoin erotus tulee ainoastaan kasvamaan.\nNämä tosiasiat tunnustettuani minulle ei enää ole mitenkään mahdollista yhtyä monien poliitikkojen ja puolueiden katteettomiin lupauksiin uusista työpaikoista ja työllisyyslukemien parantamisesta. Meillä on jo nyt itsestään ajavia autoja, laivoja ja lentolaitteita ynnä muita keksintöjä, jotka tulevat lähitulevaisuudessa viemään entistä suuremman ihmismäärän työpaikat. Moni ammatti on tämän kehityksen myötä katoamassa tai jo kadonnut täysin, alkaen vähiten vaativimmista ja helpoiten automatisoitavissa olevista työtehtävistä. Tämä kehitys on ollut käynnissä jo hyvinkin pitkään heti teollisen vallankumouksen alkumetreiltä, mutta erityisesti tietotekniikan harppausten myötä kiihtynyt huimaa vauhtia lähivuosina. Ennen meillä oli esim. lähettejä ja kaduilla pyöriviä lehdenmyyjiä, kun taas nykyään on sähköposti, pikaviestimet, sosiaalinen media, nettiuutiset ja telineestä suoraan lukijalle ilmaiseksi jaettavat paperilehdet. Edes asiantuntijatehtävät eivät ole turvassa tekoälyn vallatessa alaa yhä laajemmin. Tässä konkreettisena esimerkkinä yritys, joka myy/vuokraa tekoälyn toteuttamia monimutkaisia verkkosivustoja murto-osalla ihmisen vastaavaan työhön tarvitsemasta ajasta ja korvauksesta: http://thegrid.io.\nNyt kun ongelma on tehty ilmeiseksi, niin mikä tähän auttaisi? Meidän on tunnustettava, että ongelma ei niinkään ole työpaikkojen puute, vaan ne perustelut, joilla nykyisin resurssimme keskenämme jaamme. Nykyjärjestelmä perustuu oletukseen, että yksilöillä olisi aina mahdollisuus hankkiutua kaikki kustannuksensa kattavan palkan tarjoavaan kokopäivätyöhön, kun taas todellisuus osoittaa, että kysyntää olisi ennemminkin väliaikaiselle lyhytaikaiselle ja harvemmin edes täysiä viikkotunteja tekevälle työvoimalle. Nykyinen kankean byrokraattinen tukijärjestelmämme ei yksinkertaisesti taivu muuttuneisiin työmarkkinoihin ja on monin tavoin suorastaan lamauttava.\nMoni tahtoisi ryhtyä tarjolla oleviin lyhyisiin työrupeamiin, mutta eivät tukiensa menettämisen ja asiasta seuraavan byrokraattisen väännön vuoksi uskalla tarttua tilaisuuteen. Useat haaveilevat myös omien siipiensä kantavuuden kokeilemisesta, eli oman yrityksen perustamisesta, mutta nykyisessä järjestelmälle tämä merkitsee välitöntä tukien menettämistä ja suurta kynnystä palkkatöistä lähtemiselle. Harva yritys tuottaa yrittäjälle palkkaa heti ensimmäisistä kuukausista lähtien, eli tukijärjestelmän pitää nähdäkseni tarjota auttava kätensä joustavasti niin alkukiihdytyksessä kuin liiketoiminnan myöhemmissä suvantovaiheissakin. Tämä nykymuotoinen "perustulojärjestelmämme" vaikuttaisi olevan toimivin ennen kaikkea niille yksilöille, jotka eivät enää jaksa edes yrittää ja ovat tukiasioista päättävien silmissä työllistämiskelvottomia. Tällöin toimeentulotukea saa kuin itsestään, eli järjestelmä tuntuu suorastaan kannustavan ihmisiä luovuttamaan ja syrjäytymään.\nPerustulojärjestelmän rahoitus järjestettäisi mm. tätä turhaa byrokratiaa pyörittävien kokopäivätyöpaikkojen poistamisella, yhteiskunnan toimintoja yleisesti järkeistämällä, sekä uusien yritysten voitoista ja liiketoiminnasta otettavin verovaroin. Automaatio mahdollistaa meille jatkuvasti mukavammat elinolosuhteet alati halvemmilla kustannuksilla ja vähäisemmillä työtunneilla, kunhan vain otamme siitä hyödyn irti. Yhä enemmän saa jo nyt yhä halvemmalla, mutta tämä ei vielä näy läheskään kaikissa kuluttajahinnoissa, vaan tuotot ropisevat sijoittajien ja omistajien pohjattomiin taskuihin. Tulevaisuudessa varallisuus menettää merkitystään enenevissä määrin robottien hoitaessa lähes kaiken työmme, eli mahdollistetaan työn tekeminen ihmisille vielä kun meillä on siihen mahdollisuus ja tarvetta ja jaetaan ohessa yhteiset resurssimme jatkossa reilummin.\nhttp://www.hs.fi/sunnuntai/a1427947485141 (HS 05.04.2015: Älä usko puolueiden lupauksiin uusista työpaikoista)\nLainsäädännön yksinkertaistaminen, turhan sääntelyn purkaminen\nMeillä on suoraan sanottuna aivan liikaa lakeja, sääntöjä ja asetuksia ja suurin osa poliitikkojen ajasta menee näiden yksityiskohtien ja epäkohtien korjaamiseen ja tarkentamiseen. Kukaan ei enää mitenkään kykene tuntemaan edes pääpiirteittäin näitä kaikkia, eivät edes lainsäätäjät, lakimiehet ja lainvalvojat. Monien asioiden tekeminen on maassamme poikkeuksellisen hankalaa ja se käy lopulta jaksamisemme ja hyvinvointimme päälle. Ei ole mukavaa kokea elävänsä yhteiskunnassa, jossa lähtökohtaisesti kaikki uusi pyritään heti kieltämään ja sitten joskus ehkä pitkän taistelun tuloksena jonkin hankalan poikkeuslupamenettelyn kautta joillekin sallimaan.\nOn pyrittävä välttämään monimutkaistamasta ja tiukentamasta jo ennestään erittäin kirjavaa ja rajoittavaa säännöskokoelmaamme yhtään enempää kuin mitä on todella tarpeen. Pikaratkaisu johonkin akuuttiin ongelmaan saattaa tuntua hyvältä ja oikealta sitä kiireessä läpiin kursiessa ja nopeasti läpi nuijiessa, mutta se lopulta myöhemmin ajan kanssa pohtiessa osoittautuukin olevan kaikkea muuta. Toisinaan on reikäisen katon jatkuvan paikkaamisen sijaan järkevää purkaa edellinen pois ja rakentaa tilalle kokonaan uusi, jos siis koko katolle enää edes on oikeaa tarvetta.\nYhteiskunnan yksinkertaistamisesta helpommin ymmärrettävään ja tehokkaampaan, eli alkuperäistä tarkoitustaan paljon paremmin palvelevaan muotoon, on aateveljeni Petrus Pennanen kirjoittanut mainion blogitekstin joka summaa erittäin hyvin myös omat tuntemukseni tästä aihepiiristä. Aikaa, turhaa vaivaa ja tekstirivejä säästäen jaankin sen tähän sen sijaan että itse kirjoittaisin samat asiat uusiksi eri muodossa. Lisätietoa löytyy myös Piraattipuolueen vaali- ja puolueohjelmista.\nYksityisyydensuojan ja kansalaisten perusoikeuksien turvaaminen, viranomaisten oikeudet ja velvollisuudet\nOlen aidosti huolissani jatkuvasti lisääntyvästä automatisoidusta valvonnasta, kansalaisten perusoikeuksien kaventamisesta, viranomaisten toiveista kasvattaa omia valtuuksiaan ja pyrkimyksistä lisätä sensuuria. Näitä kaikkia perustellaan mitä eriskummallisin tavoin, yleensä pelottavia ja voimakkaasti tunteisiin vetoavia keppihevosia hyväksikäyttäen.\nPoliitikoilla on tapana näitä toimenpiteitä perustellessa asetella kysymykset siten, että annetaan kaksi vaihtoehtoa, joista toinen on ilmiselvästi niin paljon huonompi että kukaan ei voisi sitä puolustella. ”Haluatko leikata kouluterveydenhuollosta ja neuvoloista, vaiko lisätä palkkaverotusta?”, ”Tahdotko lisätä verkkovalvontaa, poliisivalvontaa ja sensuuria, vaiko antaa terroristien ja pedofiilien riehua vapaasti?”, ikään kuin mitään muita vaihtoehtoja ei olisi ja kuin että näillä ratkaisuilla oikeasti tehtäisi itse ongelmille jotakin. Jos näissä esimerkkiasetuksissa yrität edes järkiperustein vastustaa verkkovalvontaa tai palkkaverotusta, olet moisten kysymysasettelujen jäljiltä aivan selvästi lasten terveydestä piittaamaton vaarallinen kieroutunut pedofiili vaikka näin ei tietysti suurimman osan kohdalla meistä alkuunkaan ole.\nNämäkään asiat eivät missään nimessä ole näin mustavalkoisesti tulkittavissa. Kiristämällä valvontaa lähinnä aiheutamme muille vaarallisten yksilöiden varovaisuuden lisääntymistä ja entistä kauemmas yhteiskunnan ulottumattomiin pakenemista, joilla voi molemmilla olla merkittäviä haittoja esimerkiksi rikosten uhrien turvallisuudelle. Jos lähtökohtaisesti olisi selvää että kaikkia liikkeitä tarkkaillaan kännykän ja automaattisten kasvot tunnistavien kameroiden avustuksella, niin eikö tieto tästä saisi entistä useamman rikollisen vääristämään tai piilottamaan ulkonäkönsä ja jättämään matkapuhelimensa pois rötösreissuilta? Epätoivoinen ja vainoharhainen yksilö voisi myös hyvinkin jatkossa hävittää polttamalla koko rikospaikan mahdollisine uhreineen päivineen peittääkseen jälkensä mahdollisimman tehokkaasti, eli välttääkseen uhan siitä että koko kansan sormenjäljet sisältävää biopassirekisteriä (tai Poliisin omaa DNA-rekisteriä) hyödynnettäisi rikoksen selvittämisessä.\nTämä sormenjälkirekisterin käyttö on yksi monista asioista mihin Poliisi haluaisi kovasti saada oikeudet. EU:n biopassiasetushan ei myöskään alkujaan edes vaatinut tällaisen rekisterin perustamista, vaan se tuli lisäyksenä oman hallituksemme esityksessä Passilaista (HE 25/2005). Esitykseen ujutettiin myös suoriltaan vaatimus rekisterin tarjoamien rikostutkintamahdollisuuksien selvittämisestä ja siihen vaadittavan lainsäädännön valmisteluista, eli tulevaisuuden suunta päätettiin jo lakia kirjoittaessa. Moista lainsäädäntöä täysin kirjaimellisesti vaadittiin valmisteltavan.\nMitä Poliisien valtuuksien lisäämiseen tulee, niin se ei tietenkään ole mitenkään yksiselitteisesti hyvä asia. Lisääntyneet valtuudet lisäävät myös mahdollisuuksia käyttää näitä valtuuksia vääriin tarkoituksiin. Tämän pitäisi olla kaikille selvää viimeistään tässä vaiheessa kun Helsingin huumepoliisin entinen päällikkö on ollut kohta puolitoista vuotta tutkintavankeudessa huumerikoksista epäiltynä. Entäpä jos yksittäinen Poliisin edustaja syystä tai toisesta päättää näiden uusien valtuuksien avulla vaikkapa lavastaa täysin syyttömän ihmisen syylliseksi johonkin todella vakavaan rikokseen oman henkilökohtaisen etunsa vuoksi, esimerkiksi omia rikoksiaan piilotellakseen?\nPitää silti osata ymmärtää myös Poliisin ahdinko ja halu helpottaa omaa työtään. Ehdotankin tähän ratkaisuksi valtuuksien lisäämisen ja määrärahojen kasvattamisen sijaan nykyisten resurssien parempaa käyttöä, eli esimeriksi turhien työtehtävien karsimista lainsäädännöllisillä muutoksilla. Meidän ei nykytilanteessa tule lisätä Poliisin työtaakkaa kirjoittamalla yhtään enempää lakeja joita Poliisin tulisi valvoa ennen kuin vanhoista on karsittu. Yksinkertaistaminen on tässäkin voimaa. Poliisin hallintorakennetta on jo säästöjen saavuttamiseksi uusittu. Seuraavan hallituksen tehtäväksi on jo ennalta annettu kokonaisvaltaisen selonteon laatiminen näiden uudistusten kokonaisvaltaisista vaikutuksista.\nTeollisen vallankumouksen lähdettyä rytinällä käyntiin olemme pitkälti pyrkineet irrottautumaan luonnosta ja nostamaan itsemme herroiksi sen yläpuolelle. Räväkän kehityksen mukanaan tuomassa vauhtisokeudessa olemme toisinaan unohtaneet kuuluvamme yhä tiukasti yhteen ja samaan suureen globaaliin ekosysteemiin. Luonto yrittää parhaillaan monin tavoin kovaan ääneen muistuttaa meitä tästä ja meidän on syytä kuunnella. Meidän kaikkien on yhdessä kannettava yhteinen vastuumme yhteisen planeettamme hyvinvoinnista. Ympäristöasiat on ehdottomasti otettava enenevissä määrin huomioon poliittisessa päätöksenteossa. Pienistä puroista kasvaa suuri joki, joka lopulta laskee suureen yhteiseen valtamereemme.\nKunkin meistä on täten tunnettava vastuumme siitä mitä omat henkilökohtaiset ja yhteisölliset puromme ympäristöömme laskevat. Ympäristökatastrofit eivät tunne ihmisten määrittämiä aluerajoja. Kaikki vaikuttaa kaikkeen, eli jokaisen yksilön, yhteisön, maan ja kansakunnan valinnoilla ja toimilla on väliä kestävämmän tulevaisuuden rakentamisessa. Talvivaaran kaltaisista virheistä on otettava tiukasti opiksi ja niiden syntyä on ennaltaehkäistävä lainsäädäntöä järkevöittämällä, eli esimerkiksi tässä kyseisessä tapauksessa nostamalla ennestään kiistelty kaivoslaki uudestaan pöydälle.\nOn myös tunnustettava se tosiasia että vaikeisiin monimutkaisiin asioihin ei aina ole olemassa helppoja, kivan tuntuisia ja kaikkia osapuolia miellyttäviä ratkaisuja. Tärkeitä koko ekosysteemiämme koskettavia päätöksiä ei missään nimessä voi jättää tuntemusten varaan. On aina muistettava että usein epämiellyttäväksi kokemamme tunteet, kuten viha, inho ja pelko, ovat itsessään suurimpia esteitä niitä aiheuttavien asioiden avomieliselle tarkastelulle ja omien mahdollisesti pahasti puutteellisten tai jopa suorastaan virheellisten tietojemme päivittämiselle.\nMoni aikaisemmin möröksi luulemani asia on objektiivisen tutkimisen jälkeen osoittautunut joksikin aivan muuksi, tai ainakin olen tullut tietoiseksi asian monista puolista ja siten käsitellyt sitä jatkossa paremmin eväin. Voimakkaat tuntemuksemme voivat saada meidät pakenemaan ja sulkemaan korvamme myös niissä tilanteissa, jossa olisi ennemminkin hyödyllisempää ja järkevämpää rohkeasti kohdata tunteensa ja oma rajallisuutensa, eli uskaltaa tutkiskella syitä näiden tuntemusten takana. Olen aikaa sitten mennyt laskuissa sekaisin siinä, että miten usein olen jälkikäteen kokenut suurta helpotusta ja kiitollisuutta kun rohkenin jälleen kerran ottaa minulle vaikeita tuntemuksia aiheuttaneista asioista selvää. Moisen taidon omaksuminen hyödyttää loppupeleissä meitä kaikkia. Ympäristöasioissa tieto ei todellakaan lisää tuskaa, vaan helpottaa jopa merkittävissä määrin oloa ja auttaa meitä kaikkia tekemään yhdessä entistä parempia päätöksiä. Roimasti lisätietoa on helposti saatavilla alla olevista linkeistä.\nhttp://www.hs.fi/kotimaa/a1426732705822 (HS 19.03.2015: Talvivaaran altaat ääriään myöten täynnä – kaivoksen juoksutuskiintiöt täyttyivät)\nTekijänoikeudet, piratismi ja muusikoiden hätä\nPiraattipuolueen ehdokkaana olen kohdannut paljon kysymyksiä tekijänoikeusasioihin liittyen. Tämä on erittäin ymmärrettävää, sillä ovathan puolueen juuret ruotsalaisen tiedostonjakoon keskittyneen vertaisverkkopalvelun ympärille muodostuneessa kohussa ja erityisesti sitä seuranneissa koko ihmiskunnan vapauksia rajoittaneissa oikeudellisissa toimenpiteissä. Palvelu ei suinkaan ollut ainoa tai ensimmäinen laatuaan, mutta juuri kyseisen palvelun perustajille koituneet ja koko internetin avoimuutta ja sananvapautta rajoittaneet kohtuuttomat seuraukset katkaisivat kamelin selän, josta lopulta seurasi uuden kansainvälisen poliittisen puolueen vaatima kriittinen massa huonosti perusteltuun ja teknisiä seikoista ymmärtämättömään lainsäädäntöön kyllästyneitä kansalaisia.\nUseimmiten tekijänoikeuskysymyksiä esittävät minulle muusikot jotka ovat ehtineet joskus tehdä jonkin verran rahaa tuotoksillaan ja nyt tuijottelevat lähes katkeroituneesti vuosien edetessä laskeneita tienestejään. Usein syyttävä sormi osoittaa nettipiratismin suuntaan ja kuulen toiveita jo ennestään yliampuvien ankarien rangaistusten kiristämiseksi entisestään sekä kapeanäköisiä vaatimuksia tiedonkulkua rajoittavan nettisensuurin edistämisestä.\nTässä vaiheessa kerrottakoon että olen itsekin aktiivinen muusikko ja työskentelen kovasti julkaisutavoitteitteni edistämiseksi sen minkä velvollisuuksiltani ja muilta menoiltani ehdin. Teknologian kehitystä seuratessani päätin jo yli vuosikymmenen takaperin luopua ajatuksesta tehdä musiikin tekemisestä itselleni ensisijainen toimeentulon lähde. Yhtälö yksinkertaisesti vaikutti mahdottomalta maailmassa, jossa musiikin kokonaismäärä tarjonta oli tietotekniikan kehittyessä suorastaan räjähtämäisillään käsiin. Teknologian kehittymisen mahdollistamana ihmiset ympäri maailmaa pystyttelivät kotistudioita ja jakelivat tuotoksiaan estoitta ilmaiseksi muiden kuunneltavaksi tarkoitusta varten hiljattain perustetuissa palveluissa, esimerkiksi mp3.com -verkkosivustolla.\nIdea musiikin ja videoiden jakamisesta internetin välityksellä ei tietysti ollut uusi. Oli vain ajan kysymys milloin tähän tarvittava teknologia kypsyisi ja leviäisi tarpeeksi laajan yleisön saataville tehden näiden palveluiden pyörittämisen viimein mahdolliseksi ja kannattavaksi. Yksityiskohtana mainittakoon, että tässä odotuksessa oli kyse riittävän hyvän äänenpakkauksen (mp3) kehittämisestä ja tarpeeksi nopeiden internetyhteyksien leviämisestä koteihin, oppilaitoksiin ja työpaikkoihin. Noihin aikoihin yksittäisen muutaman minuutin pituisen pakatun musiikkitiedoston lataamiseen saattoi hyvinkin vierähtää toisinaan jopa useampi tunti.\nTekniikan kypsyttyä ovet maailmalle olivat viimein avoinna täysin ennennäkemättömällä tavalla yhä useammille muusikoille. Enää ei tarvinnut käydä kaupallisella studiolla tekemässä omakustanteista demoa kalliilla ja/tai yrittää vakuutella levy-yhtiöiden moguleja musiikkinsa kaupallisesta potentiaalista, vaan halutessaan artisti kykeni hoitamaan itse koko ketjun sävellyksestä jakeluun ja promootiotyöhön asti. Suomenkin kaltaisesta syrjäisestä maasta oli täysin mahdollista päätyä isoksi nimeksi kansainvälisille markkinoille hyvinkin vähäisellä vaivalla ja pienillä kustannuksilla. Luonnollinen seuraus tästä oli musiikin tarjonnan raju lisääntyminen ja siten markkinoiden lakeja noudattaen sen rahallisen arvon putoaminen.\nIhmiset tottuivat ilmaisuuteen ja monilla nettisivustoilla jaettiin surutta ja seuraamuksitta avoimesti myös muiden artistien musiikkia. Pandoran lippaan kansi oli tässä vaiheessa jo räjäytetty säleiksi irti saranoiltaan eikä tätä kehitystä ole lukuisista huonoista harkitsemattomista yrityksistä huolimatta onnistuttu pysäyttämään. Loput kehityksestä tiedättekin: Nykyään suurin osa musiikista ja videoista nautitaan länsimaissa nopeita internetyhteyksiä hyödyntäen täysin laillisten suoratoistopalveluiden kautta ja yhä vähenevissä määrin laillisesti tai laittomasti kopioiduista käyttäjien laitteiden muistissa makailevista tiedostoista.\nÄänitiedostoillekin toki on yhä oma vankka kannattajakuntansa. Ne kun mahdollistavat musiikin kuuntelun ilman internetyhteyttä ja varmistavat mahdollisuuden kuunnella kertaalleen hankittuja kappaleita myös tulevaisuudessa, tapahtuipa sitten suoratoistopalveluille tai niiden tarjoamalle sisällölle mitä tahansa. Kesti tosin pitkään ennen kuin äänitiedostojen lailliselle ostamiselle tuli viimein tarjolle palvelut, jotka todella tekivät tiedostojen ostamisesta yhtä helppoa ja vaivatonta kuin niiden laiton kopiointi internetin lukuisilta ilmaisjakelusivustoilta ja palveluista on ollut yli 10 vuotta. Suurin syy tähän viivästymiseen oli nähdäkseni levy-yhtiöiden oma halu yrittää rajoittaa ostettujen tiedostojen vapaata käyttöä mitä ihmeellisimpien kopiosuojausyritelmien avustuksella. Ties miten monia miljardeja on hukattu pyrkiessä tietoisesti tekemään myytävästä tuotteesta ilmaiseksi tarjolla olevaa vastinettaan merkittävästi huonompi.\nNykyään ostan itse suurimman osan musiikistani bandcamp.com -palvelusta, joka mahdollistaa musiikin ennakkokuuntelun ennen ostopäätöstä ja sen ostamisen suoraan samalta nettisivulta muutamalla klikkauksella. Tarjolla on vaihtelevin hinnoin niin äänitiedostoja kuin CD-levyjäkin aina vinyyleihin, USB-muistitikkuihin ja jopa C-kasetteihin yms. kiehtoviin kummajaisiin asti. Samasta palvelusta löytyvät kätevästi myös fanituotteet, joiden myynti onkin yksi suurimmista tulonlähteistä useille artisteille nykypäivänä.\nMainos- ja taustamusiikkia tuottavilta ammattilaisilta olen kuullut valitusta piratismin sijaan ennemminkin siitä miten musiikillekin on nykyään olemassa valokuvamaailman kuvapankkeja vastaavia niin sanottuja äänipankkeja, joista niin mainosfirmat ja elokuva-alan tuottajatkin saattavat hakea kaiken tarvitsemansa musiikin ja ääniefektit muutamalla kympillä (tai paljon vähemmällä) ennemmin kuin että maksaisivat siitä muutaman satasen tuottajalle. Tarjontaa on tällekin alueelle tullut kotiäänitysmahdollisuuksien ja muusikoiden määrän lisääntymisen myötä niin paljon lisää että hinnat ovat pakostakin pudonneet.\nMikä siis neuvoksi kun musiikkiala ei enää tarjoa entisenlaista tulotasoa? Vastaukseni tähänkin kysymykseen on perustulo. Haluan mahdollistaa musiikin ja muun sisällön tuottamiseen intohimoisesti suhtautuville paremmat mahdollisuudet käyttää tähän yhä enemmän aikaa toimeentuloaan riskeeraamatta. Perustulon turvin voisi musisoinnin ohessa tehdä myös muita lyhyt- tai pitkäaikaisia eri alojen työtehtäviä paikkaamaan budjettiin jääneitä aukkoja niinä aikoina kun musiikkibisnes ei ota lentääkseen tai kappaleet säveltyäkseen.


Asiakastyytyväisyyskysely henkilöstöpalvelualan yritys A:lle - Theseus\nKarppanen, Jari (2016)\nOpinnäytetyön aihe oli tutkia henkilöstöpalvelualan yritys A:n asiakkaiden asiakastyytyväisyyttä. Tavoite oli saada selvyys asiakastyytyväisyydestä toimeksiantajayrityksessä ja seurata sitä systemaattisesti tulevaisuudessa.\nTyö jakautuu teoreettiseen tietoperustaan ja tutkimusosaan. Teoreettinen viitekehys esittelee toimeksiantajan ja toimeksiantajan toimialan. Viitekehyksessä käsitellään myös palveluja, palvelujen ja asiakassuhteiden laatua, asiakastyytyväisyyttä, asiakastyytyväisyyden seurantaa ja asiakastyytyväisyystutkimuksia. Teoreettinen viitekehys antoi lähtökohdat empiiriselle tutkimukselle. Teorian pohjalta luotiin yhdessä toimeksiantajan kanssa kysymyspatteristo, jossa selvitettiin asiakkaiden taustoja ja heidän tyytyväisyyttä toimeksiantajan palveluihin. Asiakastyytyväisyyden mittaus toteutettiin kvantitatiivisena Survey-tutkimuksena asiakkaille. Tutkimusaineisto kerättiin sähköpostikyselynä joulukuussa 2015. Aineisto käsiteltiin osittain sähköisen kyselyohjelman avulla ja osittain Microsoft Exceliä hyväksikäyttäen.\nTulosten mukaan asiakkaat ovat tyytyväisiä toimeksiantajan palveluihin. Enemmistö vastaajista oli myös valmiita suosittelemaan palveluita toisille. Asiakkaat arvostivat toimeksiantajan yhteyshenkilöiden ammattitaitoa, tavoitettavuutta ja yhteydenottojen riittävyyttä. Tulosten mukaan yhteyshenkilöiden toimialan tuntemusta joidenkin vastaajien kohdalla voi parantaa ja palvelualan asiakkaiden palveluprosesseja tulisi kehittää. Tutkimus todettiin hyödylliseksi ja sen on tarkoitus jäädä systemaattiseksi jatkumoksi toimeksiantajalle.


anja-reginan aitta: JOULUKAKTUS JA MUUT KUKAT\nUnelma 27. marraskuuta 2010 klo 15.11\nHienosti on nuppuja tulossa kukillesi.\nJoulukaktus ja orkidea on täälläkin nuppuja täynnä.\nMinttuli 27. marraskuuta 2010 klo 18.41\nKukat menestyvät täällä samoilla menetelmillä, hih. Ja orkidea kyllä avautuu ennenpitkää..\nritvau 27. marraskuuta 2010 klo 21.25\nHienot joulukukat sinulle tulossa. Kyllä se on ihanaa kun saa orkidean kukkimaan uudelleen.... Kiinnitin huomion valkoisiin Arabian kynttilänjalkoihin... mahtava rivi, minulla myös 2kpl ! Näyttää ainakin samoilta....\nanja 29. marraskuuta 2010 klo 13.22\nUnelma; kukkien huono hoito jatkuu sisätiloissakin, mutta toivon nuppujen aukeavan.\nMinttuli; ehkä joskus tulee "puhuttua" kukille pari sanaa ja elävät sitten niistä.\nritvau; kiva kun huomasit kynttilänjalat! minulla on niitä toista tusinaa ikkunalla "salusiinina", olen napannut aina kirppareilta jos hinta on ollut kohdallaan. Yksi niistä on tuotu Wienin isolta kirpparilta takaisin kotiin! Tämä luulasi on yksi keräilykohteistani ollut joskus.


Vuosaaren, Töölön, Malmin ja Pirkkolan uimahallit avautuvat | Mäkelänrinteen uintikeskus\nUimahallit avautuvat kesän kynnyksellä asteittain, kukin erilaisin poikkeusajan rajoituksin.\nKaupungin halleista Pirkkolan uimahalli avataan kesään 1.6. alkaen 150 henkilön asiakasrajoituksella. Urheiluhallien Töölön ja Vuosaaren uimahallit avataan 1.6. klo 12.00\nMalmi avataan 3.6. klo 7.00 ja Kontula 8.6. klo 7.00. Itäkeskuksen uimahalli avautuu 8.6. poikkeusjärjestelyin ja rajoitetuilla sisäänpääsymäärillä.\nUimastadion, Kumpulan maauimala ja Leppävaaran maauimala avautuvat myös 1.6. Pirkkolan Plotti ulkoilmauimala pysyy kiinni tämän kesän remontin vuoksi. Yrjönkadun ja Jakomäen uimahallit ovat normaaliin tapaan kesän kiinni.\nKallion, Mäkelänrinteen, Pasilan ja Siltamäen uimahallit avataan vasta elokuussa.\nUrheiluhallit Oy kertoo, että saattaa joutua rajoittamaan asiakasmääriä ja tilanne katsotaan hpaikkakohtaisesti tilanteen mukaan.\nKaupungin omistamissa uimahalleissa uima-aika on 2 tuntia ja halleihin otetaan rajallinen määärä asiakkaita. Pirkkolan uimahalli avautuu 150 henkilön sisäänpääsyrajoituksella (sis. henkilökunnan). Pirkkolan uimahalli pyritään pitämään poikkeuksellisen tilanteen vuoksi auki koko kesän ajan. Itäkeskuksen uimahalli avataan viikkoa myöhemmin 8.6. ja sisäänpääsy rajoitetaan 200 henkilöön. Uimahallien asiakasmääriä rajoitetaan myös tilakohtaisesti allas- ja liikuntatilojen osalta. Rajoituksia muutetaan ja päivitetään tarpeen mukaan, mikäli tilojen turvallinen käyttö sitä edellyttää.\nLue lisää erikoisjärjestelyistä\nKuva: Pirkkolan uimahalli / Helsingin kaupunki


Osmo Vänskä palaa Lahteen Minnesotan orkesterinsa kanssa – solistina Pekka Kuusisto | Kulttuuri | HS\nOsmo Vänskä palaa Lahteen Minnesotan orkesterinsa kanssa – solistina Pekka Kuusisto\nOsmo Vänskä kiertää Minnesotan orkesterinsa kanssa. Kuva on Havannasta Kuubasta keväältä 2015. Tämän vuoden elokuussa orkesteri suuntaa Lahteen ja Euroopan-kiertueelle.\nMinnesota Orchestra tekee musiikillisen johtajansa Osmo Vänskän kanssa kuuden vuoden tauon jälkeen Euroopan-kiertueen, jonka avauskonsertti kuullaan Lahden Sibeliustalossa sunnuntaina 21. elokuuta klo 16.Kiertueen muut konsertit ovat Edinburghin festivaalilla, Amsterdamin Concertgebouw-salissa ja Tivoli-festivaalilla Kööpenhaminassa. Kiertueen solistina esiintyy viulisti Pekka Kuusisto. Lahden-konsertin ohjelmassa kuullaan äskettäin edesmenneen Pulitzer-palkitun yhdysvaltalaissäveltäjä Steven Stuckyn orkesteriteos Rhapsodies (2008), Sergei Prokofjevin viulukonsertto nro 1 ja Ludwig van Beethovenin sinfonia nro 3 Eroica.Vänskälle paluu Lahteen on jo toinen Minnesotan orkesterin kanssa. Vänskä nosti Lahden kaupunginorkesterin eli Sinfonia Lahden maailmanmaineeseen pitkällä ylikapellimestarikaudellaan. Siirryttyään Minnesotan orkesteriin hän toi uuden kokoonpanonsa Lahteen myös 2004. Lisäksi Minnesota Orchestra on esiintynyt Suomessa Vänskän kanssa myös Helsingin juhlaviikoilla.”Tästä tulee minulle tunteikas kotiinpaluu”, Vänskä toteaa tiedotteessa. Minnesota Orchestra tunnettiin Yhdysvalloissa aikoinaan Minneapolis Symphony Orchestrana ja sen historian legendaarisia musiikillisia johtajia ovat olleet esimerkiksi Eugene Ormandy ja Dmitri Mitropoulos. Vänskän kausi alkoi erinomaisesti, mutta katkesi välillä raastavaan työsulkuun, kun orkesteri ei suostunut hurjiin palkanalennuksiin työsopimuskauden päättyessä.Vänskä erosi välillä tehtävästään, mutta kun työsulku saatiin sovittua ja rajua saneerausta yrittänyt toimitusjohtaja vaihdettua, Vänskä palasi tehtäväänsä yhdysvaltalaiskriitikkojen helpotukseksi. Suitsutus on jatkunut esimerkiksi taannoisessa vierailussa New Yorkin Carnegie Halliin.”Meille on tärkeää tulla Eurooppaan näyttääksemme, että Minnesotan orkesteri soittaa paremmin kuin koskaan. Jokainen soittaja on täydellisen sitoutunut antaen aina kaikkensa”, Vänskä kertoo.Orkesterin uutta myötätuulta lisäsi keväinen vierailu Kuubaan ensimmäisenä yhdysvaltalaisorkesterina tällä vuosituhannella. Minnesotan orkesteri antoi tuolloin myös pedagogista apua kuubalaiselle nuoriso-orkesterille.\nVänskä johti Yhdysvallat ja Kuuban harmoniaan\nOsmo Vänskä johdatti Minnesotan orkesterin ensimmäisenä yhdysvaltalaisorkesterina tällä vuosituhannella Kuubaan. HSTV seurasi Havannan Kansallisteatterissa Vallankumousaukion laidalla, kuinka vähintään 96 000 dollaria vuodessa tienaavat amerikkalaismuusikot opettivat "side-by-side"-harjoituksissa kuubalaista Amadeo Roldán -nuoriso-orkesteria. Jos nuoret päätyvät kuubalaiseen sinfoniaorkesteriin, keskipalkka jää noin 20 euroon kuukaudessa. Mutta musiikin ihme tuotti upeaa yhteissoittoa. Toimittaja: Vesa Sirén, kuvaus ja leikkaus: Juhani Niiranen.Vastaava pedagoginen osuus sisältyy myös Lahden-vierailuun, kun Minnesotan orkesteri harjoittelee yhdessä Vivo-nuoriso-orkesterin kanssa.Vänskän kiertueisiin sisältyy usein myös hauskoja ylimääräisiä, kuten kapellimestarin sovitus Säkkijärven polkasta. Kuubassa pistettiin klassisen konsertin jälkeen myös jazziksi havannalaisessa yökerhossa.\nOsmo Vänskä puhalsi jazzia Havannan yössä - kuuntele kapellimestarin tyylinäyte\nMaailmankuulu kapellimestari Osmo Vänskä vei Minnesotan orkesterin Kuubaan ensimmäisenä yhdysvaltalaisorkesterina tällä vuosituhannella. HSTV seurasi vierailun poikkeuksellista päätöstä Habana Café - yökerhossa. Minnesotan orkesterin jazztaitoiset muusikot jamittelivat perinteisen kuubalaisen Aragon-orkesterin kanssa, ja Vänskä soitti klarinetillaan osan sooloista. Toimitus: Vesa Sirén, kuvaus ja leikkaus: Juhani Niiranen\nMesenaatit hurmiossa – Vänskälle miljoonasopimus\nMusiikki: Osmo Vänskä vei Minnesotan orkesterin Kuubaan ensimmäisenä yhdysvaltalaisorkesterina tällä vuosituhannella\nNäkökulma: Minnesota sai Vänskän – edessä valtava työ\nKommentti: Vänskän uusin haaste on myös kovin\nMinnesota Orchestra tekee musiikillisen johtajansa Osmo Vänskän kanssa kuuden vuoden tauon jälkeen Euroopan-kiertueen, jonka avauskonsertti kuullaan Lahden Sibeliustalossa sunnuntaina 21. elokuuta klo 16.Kiertueen muut konsertit ovat Edinburghin festivaalilla, Amsterdamin Concertgebouw-salissa ja Tivoli-festivaalilla Kööpenhaminassa. Kiertueen solistina esiintyy viulisti Pekka Kuusisto. Lahden-konsertin ohjelmassa kuullaan äskettäin edesmenneen Pulitzer-palkitun yhdysvaltalaissäveltäjä Steven Stuckyn orkesteriteos Rhapsodies (2008), Sergei Prokofjevin viulukonsertto nro 1 ja Ludwig van Beethovenin sinfonia nro 3 Eroica.Vänskälle paluu Lahteen on jo toinen Minnesotan orkesterin kanssa. Vänskä nosti Lahden kaupunginorkesterin eli Sinfonia Lahden maailmanmaineeseen pitkällä ylikapellimestarikaudellaan. Siirryttyään Minnesotan orkesteriin hän toi uuden kokoonpanonsa Lahteen myös 2004. Lisäksi Minnesota Orchestra on esiintynyt Suomessa Vänskän kanssa myös Helsingin juhlaviikoilla.”Tästä tulee minulle tunteikas kotiinpaluu”, Vänskä toteaa tiedotteessa. Minnesota Orchestra tunnettiin Yhdysvalloissa aikoinaan Minneapolis Symphony Orchestrana ja sen historian legendaarisia musiikillisia johtajia ovat olleet esimerkiksi Eugene Ormandy ja Dmitri Mitropoulos. Vänskän kausi alkoi erinomaisesti, mutta katkesi välillä raastavaan työsulkuun, kun orkesteri ei suostunut hurjiin palkanalennuksiin työsopimuskauden päättyessä.Vänskä erosi välillä tehtävästään, mutta kun työsulku saatiin sovittua ja rajua saneerausta yrittänyt toimitusjohtaja vaihdettua, Vänskä palasi tehtäväänsä yhdysvaltalaiskriitikkojen helpotukseksi. Suitsutus on jatkunut esimerkiksi taannoisessa vierailussa New Yorkin Carnegie Halliin.”Meille on tärkeää tulla Eurooppaan näyttääksemme, että Minnesotan orkesteri soittaa paremmin kuin koskaan. Jokainen soittaja on täydellisen sitoutunut antaen aina kaikkensa”, Vänskä kertoo.Orkesterin uutta myötätuulta lisäsi keväinen vierailu Kuubaan ensimmäisenä yhdysvaltalaisorkesterina tällä vuosituhannella. Minnesotan orkesteri antoi tuolloin myös pedagogista apua kuubalaiselle nuoriso-orkesterille.Vastaava pedagoginen osuus sisältyy myös Lahden-vierailuun, kun Minnesotan orkesteri harjoittelee yhdessä Vivo-nuoriso-orkesterin kanssa.Vänskän kiertueisiin sisältyy usein myös hauskoja ylimääräisiä, kuten kapellimestarin sovitus Säkkijärven polkasta. Kuubassa pistettiin klassisen konsertin jälkeen myös jazziksi havannalaisessa yökerhossa.


Tapailua vai seurustelua? Ihastumista vai rakastamista? | Cosmopolitan.fi\nTapailua vai seurustelua? Ihastumista vai rakastamista?\nOlen tapaillut ihanaa miestä parisen kuukautta. Olemme nähneet kirjaimellisesti joka päivä. Vaikka emme kauaa pystyisimme toistemme kanssa olemaan, aina on pakko edes pikaisesti nähdä. Joka viikonloppu vietämme yöt yhdessä. Viestittelemme toisillemme joka päivä lähes kokoajan, tiedämme tasan tarkaan toistemme tunteet ja puhumme niistä ääneen. Onko tämä vain tapailua, koska emme seurustelusta ole koskaan puhuneet? Pitääkö asia ottaa esille? Lisäksi mietityttää, voiko tämä olla jo rakkautta? Mietin häntä lähes joka hetki, ja on tuskaista olla hetkikin erossa hänen luotaan. Kaikki on mennyt niin luontevasti ensi tapaamisesta lähtien, että ihan ihmetyttää voiko tälläista edes olla olemassa..\nVierailija" time="28.08.2014 klo 01:43 sanoi:\n... Ja näyttikin menevän väärään kategoriaan


Omakotitalon teettäminen maksaa 2 500–3 000 euroa neliöltä eli vähintään 340 000 euroa. Omalla työllä voi säästää keskimäärin 50 000 euroa.\nVesa Sairasen valmistamat perinteiset hirsitalot rakennetaan kentällä ennen siirtoa varsinaiselle paikalleen.\nKorona nosti omakotiasumisen ja -rakentamisen uuteen suosioon, ja rakentamisessa eletäänkin ruuhkavuotta: kunnilla pitää kiirettä kaavoituksessa, luvituksissa ja rakennustarkastuksissa, puutavaran ja teräksen hinta on jopa tuplaantunut ja talopakettien myynti rullaa.\nKun uusia omakotitalojen aloituksia oli kymmenen vuotta sitten vuodessa 12 545, viime vuonna niitä oli 7 000, tänä vuonna 8 000 ja ensi vuonna 9 000. Rakennustutkimus RTS Oy:n mukaan tuhat taloa tarkoittaa 5 000 työpaikkaa eli yksi kohde työllistää viisi henkeä vuodeksi.\nPientaloteollisuus PTT:n johtaja Kimmo Rautiaisen mukaan uusia omakotitaloja aloitetaan tänä vuonna liki viidennes aiempaa enemmän. Talopaketteja on myyty vieläkin enemmän, mutta myynti näkyy rakennusluvissa ja aloituksissa viiveellä.\nMateriaalien kallistuminen tänä vuonna voi tarkoittaa rakentajien budjettien ylittymistä jopa kymmenillä tuhansilla euroilla. Hintojen laskua on Rautiaisen mukaan kuitenkin jo näkyvissä.\nYhä harvempi rakentaa kuitenkaan taloaan enää itse. Suosituimmaksi eli jopa ohi pakettitalojen on noussut muuttovalmis eli avaimet käteen -talo. Niitä on jo 36 prosenttia kaikista uusista pientaloista, ja osuus on kasvussa. Usein paketissa ovat mukana myös perustukset.\nPerinteisten talopakettien osuus on nyt 29 prosenttia, ja suunta on laskeva. Pakettitoimitus kattaa yleensä noin kolmanneksen talosta eli toimittaja pystyttää tilaajan tekemän perustuksen päälle seinäelementit ja panee kattotuolit paikalleen. Yhä useampi näistäkin tehdään valmiiksi ammattilaisten voimin.\nTalopakettien kanssa yhtä suosituksi on noussut malli, jossa rakentaja urakoi osakeyhtiömuodossa samalle tontille useamman omakotitalon ja myy ne valmiina.\nHännänhuipuksi on jäänyt pitkästä tavarasta rakentaminen, joka edustaa enää seitsemää prosenttia uusista pientaloista. Paikallarakentaminen oli suosituin rakentamistapa aina 1990-luvun puoliväliin asti, mutta sitten talopaketit ajoivat ohi.\n"Käsitykseni mukaan erityisesti hirsirakentajissa on paljon omatoimirakentajia, jotka haluavat tehdä paljon itse", Rautiainen sanoo.\n"Lisäksi mitä kauemmaksi mennään kasvukeskuksista, sitä enemmän on omatoimista rakentamista ja löytyy vielä kädentaitoja ja talkooväkeä."\nOmakotirakentamisen ammattimaistumiseen ovat vaikuttaneet energiatehokkuuteen, talotekniikkaan ja kosteusturvallisuuteen liittyvät vaatimukset.\nHirsitalojen osuus uusista pientaloista on noussut tänä vuonna 24 prosenttiin eli prosentin verran viime vuodesta. Muita puutaloja on 65 ja erilaisia kivitaloja 11 prosenttia kaikista aloituksista eli puurakentamisen osuus on kaikkiaan lähes 90 prosenttia, ilmenee RTS:n tiedoista.\nTyypillinen omakotitalo on nyt noin 140 neliömetrin suuruinen, yksikerroksinen ja lämpenee maalämmöllä. Tilaa rakennetaan aiempaa enemmän, jotta etätyö sujuu.\nHintaa tulee itse rakentamalla noin 290 000 euroa ja teetettynä 340 000 euroa. Päälle pitää laskea perustustöiden ja tontin hinta, joka voi vaihdella muutamista tuhansista satoihin tuhansiin euroihin.\nKimmo Rautiaisen mukaan tyypillisen uuden omakotitalon rakentaminen maksaa noin 2 500–3 000 euroa huoneistoneliömetriä kohti eli 340 000–420 000 euroa, jos talo tehdään täysin ammattilaisvoimin. Omalle työlle voi laskea keskimäärin 50 000 euron säästön.\nHintahaarukka on kuitenkin laaja ja riippuu monista asioista, hän huomauttaa.\n"Maaperän massanvaihdot, paaluttaminen ja louhiminen lisäävät kustannuksia verrattuna tasaiseen tonttiin, jossa on kantava maaperä. Lisäksi hintaan vaikuttavat pintamateriaalien laatu, kiinteiden kalusteiden määrä ja laatu, keittiön ja pesutilojen varustelu, julkisivumateriaalit, lämmitysjärjestelmä, kotiautomaatio, kellari- ja varastotilat ja kerrosluku", Rautiainen listaa.\nSen sijaan runkomateriaalin vaikutus on yllättäen vähäinen.\n"Puu-, kivi- ja hirsitalojen rakentamiskustannukset ovat melko lähellä toisiaan, ja mahdollinen kustannusero muodostuu yleensä muista valinnoista."\nPientalon rakentamisen hintaa voi tutkailla suomirakentaa.fi-sivustolla olevasta Valintaopas omakotirakentajille -julkaisusta sekä talopeli.fi-sivuston avulla.\nAlan teollisuutta edustava Rautiainen muistuttaa, että talopaketit ja avaimet käteen -ratkaisut ovat kustannustehokkaita, sillä talotehdas saa tarvikkeet halvemmalla kuin kertarakentaja ja kustannukset pysyvät paremmin hallinnassakin.\n"Pienen talon rakentamiskustannukset eivät myöskään pienene suhteessa neliöihin, koska pieneenkin taloon pitää rakentaa ”kalliit neliöt”, kuten pesutilat ja keittiö. Siksi 50 neliömetrin minitalo maksaa enemmän kuin puolet 100 neliömetrin talosta."\nRTS:n mukaan omakotitalon keskihinta tontteineen oli viime vuonna 2 500, rivitalon 3 500 ja kerrostalon 5 200 euroa neliöltä.\nAiheet Kimmo Rautiainen Pientaloteollisuus PTT hirsitalo omakotitalo pakettitalo pitkästä tavarasta rakentaminen puutavaran hinta teräksen hinta valmistalo


Sat 28.05.2022 07:36:56\n[quote author=Baz link=msg=3059922 date=1583738537] [quote="[url=https://www.rallit.fi/rallicrossin-mm-sarjasta-ikavia-uutisia-uusi-venajan-osakilpailu-peruttu/]Rallit.fi[/url]"][b]Rallicrossin MM-sarjasta ikäviä uutisia – uusi Venäjän osakilpailu peruttu[/b] Rallicrossin MM-sarjasta kantautuu ikäviä uutisia, sillä heinäkuun puoliväliin kaavailtu Venäjän uusi osakilpailu on peruttu. Kilpailu piti ajaaa 18. – 19. heinäkuuta Pietarin lähellä sijaitsevalla Igora Drive -radalla, jossa on aiemmin kisattu DTM-sarjan ja W Seriesin osakilpailut. Venäjän MM-rallicrossin järjestäjät ja sarjan promoottori eivät kuitenkaan päässeet sopimukseen kilpailun pitämisestä. – Syynä näin suurelle muutokselle on, että pitkät neuvottelut promoottorin kanssa eivät päättyneet sopimuksen syntymiseen. Päätös kisan perumisesta tehtiin tietoisena vastuusta urheilijoita ja faneja kohtaan, Venäjän autoliitto RAF:n tiedotteessa kerrotaan. – RAF vahvistaa, että rata on valmis ja viranomaisten sekä tuomareiden koulutus on sillä tasolla, että kilpailuja voidaan pitää korkealla kansainvälisellä tasolla. Me toivomme, että tulevaisuudessa voimme järjestää rallicrossin MM-sarjan tapahtuman, tiedotteessa jatketaan. Asiasta uutisoivan DirtFish-sivuston mukaan Venäjän osakilpailulle tuskin etsitään korvaajaa. Tämä tarkoittaa sitä, että kuskeilla on mojova kuukauden kesäloma perinteikkään Höljesin ”Magic ”Weekendin” ja uuden Nürburgringin kisojen välillä.[/quote] [/quote]


Uutiset – Sivu 3 – HYKE\nSalimaksut ja tiliyhteys\nEtusivu » Uutiset » Sivu 3\nJäsentiedote 03/2020 – Jäsenhaku 2020 1.2.2020\nJäsentiedote 02/2020 – Vuosimaksu 27.1.2020\nJäsentiedote 01/2020 – Vuosikokous 8.1.2020\nIlmanvaihtokanavien puhdistus 21.10.2019\nT-paitoja & collegehousuja 14.9.2019\nJulkaistu kategoriassa Uutiset 4.2.2019\nHyvinkään Voima-Veikot järjesti lauantaina urheilupuiston salilla salienkkapäivän. Mukana oli 12 nostajaa. Tulokset: Voimanosto Jani Illokoski JK 205kg-PP 150kg-MV245kg yht 600kg Lauri Leskinen 180-140-237,5 yht 557,5kg […]\nJulkaistu kategoriassa Jäsentiedote Uutiset 28.1.2019\nVuosikokous pidettiin 28.1.2019 Hakalan nuorisotalolla. Paikalla oli 34 jäsentä. Vuoden 2018 tilinpäätös hyväksyttiin. Puheenjohtajana jatkaa Jussi Konttila. Hallitukseen valittiin Ari Hiltunen, Jani Vettenranta, Erkki Uro, […]\nJäsentiedote 01/2019 – Vuosikokous\nJulkaistu kategoriassa Jäsentiedote Uutiset 13.1.2019\nSeuran vuosikokous järjestetään maanantaina 28.1.2019 klo 18 Hakalan nuorisotalolla. Kauden 2019 vuosimaksun eräpäivä on 28.2.2019. MAKSUN SAA MAKSAA VASTA VUOSIKOKOUKSEN JÄLKEEN, KUN VUOSIMAKSUN SUMMA SELVIÄÄ. […]\nKompressiotuote esittely salilla\nJulkaistu kategoriassa Uutiset 10.9.2018\nTritanium-kompressiotuote esittely salilla lauantaina 29.9 klo 10-14 Tuotteet ovat suomessa suunniteltuja ja testattuja. -Jos urheilet huipputasolla, olet kuntourheilija tai satunnaisliikkuja, niin suosittelen tulemaan paikanpäälle -Jos […]\nJulkaistu kategoriassa Jäsentiedote Uutiset 27.5.2018\nJÄSENTIEDOTE 06/2018 – UUSI TIETOSUOJA ASETUS Uusi EU:n tietosuoja asetus astui voimaan 25.5.2018. Tietosuoja asetus vaatii toimenpiteitä myös yhdistyksiltä. Asetuksen tarkoituksena on parantaa EU-kansalaisten henkilötietojen […]\n· © 2020 HYKE · Designed by Press Customizr · Powered by ·


KOSKESTA VOIMAA - KULTTUURI - AIKAKAUSI 1940-1960 - JÄÄKIEKKO TAMPEREELLA 1940-60\nTeksti Juho Paavola, Janne Lahti\nJääkiekko Tampereella 1940-60\n1930-luvun lopulla menestyksen painopiste siirtyi Helsinkiin. Ilves tosin sai pronssia vuonna 1939, mutta vallitsevan tilanteen myötä se oli laiha lohtu. Marraskuussa alkoi talvisota, jääkiekkotoiminta pysähtyi lähes täysin. Välirauhan aikana päästiin pelaaman yksi ehjä kausi (1940-41) ja kahtena talvena niin sanotut sotasarjat. Kun sota oli ohi ja rauha palannut maahan, päästiin jääkiekkoilu jälleen aloittamaan vanhaan malliin. Sodan jälkeen jääkiekkovaltikka siirtyi Tampereelle. Päävastuun 1940- ja 50-luvuilla menestyksestä kantoi Ilves, joka voitti mestaruuden peräti kahdeksan kertaa. Paljon huonompi ei ollut paikallisvastustaja TBK (vuodesta 1955 Tappara) neljällä kullallaan. Tamperelaisittain aikakauden kruunasi vuoden 1960 kolmoismestaruus: tiukkojen finaalien jälkeen Ilves voitti mestaruuden, Tapparan jäädessä nuolemaan näppejään hopemitalit kaulassa. Tampereen Kilpa-Veljet (TK-V) ottivat pronnsia.\nTampereen historiallisen menestysvuoden mitalijoukkueiden kapteenit tyytyväisinä keväällä 1960. Pentti Toivonen (TK-V), Erkki Koiso (Ilves) ja Yrjö Hakala (Tappara). Kuva: Tampere-Seura.\nAikakauden tamperelaisjoukkueista sekä vanhin että menestyksekkäin oli Ilves. Seura perustettiin 1931, jääkiekon Ilves otti toimintaansa vuonna 1932. Menestyksen taustalla olivat taitavat yksilöt ja saumaton yhteishenki. Ilvestä hieman nuorempi oli vuonna 1932 perustettu Tammefors Bollklubb (TBK). TBK vei kolme mestaruutta peräkkäin vuosina 1953-55. Viimeisen mestaruuden jälkeen seuran jääkiekkotoiminta siirtyi kulkemaan Tapparan nimellä. Tuorein pitkäaikaisista tamperelaisista SM-Sarjajoukkueista oli TK-V. Vuonna 1929 perustettu urheilun monitoimiseura otti jääkiekon ohjelmaansa vuonna 1944. Seuran toiminnassa jääkiekko syrjäytti jääpallon. Ensimmäisen kerran SM-sarjaan TK-V nousi vuonna 1951. Ilves ja TBK (Tappara) kuuluivat SVUL:n, perinteikäs työläisjoukkue TK-V oli puolestaan TUL:n seura. Kilpa-Veljien osalta vuoden 1959 polemiikki kuitenkin muutti tilanteen: TK-V erotettiin TUL:sta. Pitkäaikaisten joukkueiden ohella lyhytaikaisempia vierailijoita SM-sarjassa olivat Tampereen Palloilijat (TaPa) ja Tampereen Pallo-Veikot (TP-V). TaPa käväisi sarjassa kaudella 1945-46 ja TP-V sekä kaudella 1950-51 että 1952-53.\nMyös tuon ajan maajoukkue pyöri vahvasti Tampereen ympärillä. Maajoukkueen johdossa olivat tamperelaisille tutut miehet, Ilveksen valmentajat Risto Lindroos, Henry Kvist ja Aarne Honkavaara. Pelaajiston rungon muodostivat lähinnä tamperelaiset pelaajat. Vuoden 1948 St. Morizin olympiakisoihin valmistavalla leirillä 29 pelaajasta 13 oli Tampereelta. Lopulta ei joukkuetta kisoihin lähettetty: sodan jälkeen ei rahaa ollut tarpeeksi käytössä eikä jääkiekkoilijoiden menestykseen uskottu. Vuonna 1952 olympiakisat pidettiin Oslossa ja myös jääkiekkoilijat otettiin ensimmäistä kertaa mukaan. Suomen joukkueen 17 pelaajasta 11 oli Tampereelta! Mukana olivat muun muassa legendaariset Aarne Honkavaara, Matti Rintakoski ja Yrjö Hakala. Määrällisesti vahvimmillaan tamperelaisedustus oli vuoden 1959 MM-kisoissa Prahassa. Tuolloin tamperelaisjoukkueiden edustajia oli joukkueessa peräti 13. Joukkueessa oli 17 pelaajaa. Tamperelaisvoittoinen leijonamiehistö otti ajanjaksolla ensimmäiset maaotteluvoitot USA:sta, Itä-Saksasta, Länsi-Saksasta ja Ruotsista. Verrattain puutteellisista harjoitusolosuhteista huolimatta kehitys kansainvälisissä kaukaloissa oli tasaisen nousujohteista.\nHarjoitusolosuhteet Suomessa olivat kansainvälisen mittapuun mukaan ankeat. Muissa maissa päästiin jo 1950-luvun alussa harjoittelemaan keinojäillä, Suomessa pelaajat olivat säiden haltijan armoilla. Suomessa Tampere oli edelläkävijä. Maan ensimmäinen keinojäärata valmistui Tampereelle Koulukadulle vuonna 1955. Rakennustyöt tehtiin pääosin talkoovoimin, myös pelaajat olivat yksissä tuumin töissä mukana. Keinojääratahankkeen mahdollistivat pääasiassa kunnanisien suotuisa asenne ja Koulukadun toisella puolella sijainnut Pyynikin Kaljatehdas. Radan jäädytys tapahtui jään alla olevilla kylmävesiputkilla. Vesi putkiin saatiin kadun vastakkaiselta puolelta tehtaalta. Ratkaisu oli edullinen ja ennen näkemätön. Keinojään käyttöönotto pidensi pelikautta ja lisäsi ammattimaisuuta otteisiin. Kaupungin omien kiekkojermujen lisäksi kentälle tulivat harjoittelemaan joukkueet kaukaakin Tampereen ulkopuolelta. Keinojää oli ensimmäinen askel kohti kunnollisia harjoitusolosuhteita. Ennen keinojääkautta Koulukadun kentällä pelattiin sarjaottelut luonnonjäällä, sellaisenaan kenttä otettiin käyttöön vuonna 1945. Koulukadun kenttä oli kaupungin ensimmäinen varsinainen jääkiekko-stadion: sitä ennen pelipaikat vaihtelivat runsaasti aina Palomäen uimalasta Mariankadun kenttään.\nKoulukadun keinojäärata oli ensimmäinen edistysaskel Suomessa kohti kunnollisia harjoitusolosuhteita. Kuvassa tamperelaispelaajat harjoittelemassa jääkiekkostadionilla. Kuva: V. Lintinen, Tampereen museoiden kuva-arkisto.\nKiekkokaukaloiden kutsu tamperelaisille nuorille miehille oli kuin seireenien laulua. Tampereen väkimäärä 1940-60 kaksinkertaistui, väestön kasvu kaupungissa oli suurempaa kuin muualla Suomessa. Enää ei nuorten kaikki aika kulunut töihin ja myös harrastustoiminnalle oli aikaa. Jääkiekkojoukkueiden huima menestys SM-sarjassa houkutteli lisää nuoria jääkiekon pariin. Kaikki halusivat olla ”Dynamo” Honkavaaroja ja ”Rinuli” Rintakoskia. Kova hinku jääkiekkoa kohtaan näkyi myös junioritoiminnassa. Kun A-juniorien SM-kilpailut aloitettiin vuonna 1945, vei Ilves viisi ensimmäistä mestaruutta nimiinsä. Yhteensä tamperelaiset voittivat vuoteen 1960 mennessä 13 A-juniorien mestaruutta. Ei siis ihme että menestys miesten tasolla jatkui seuraavinakin vuosikymmeninä.\n1941 KIF Helsinki HJK Helsinki Ilves Tampere\n1943 KIF Helsinki Ilves Tampere TPS Turku\n1945 Ilves Tampere Tarmo H-linna KIF Helsinki\n1946 Ilves Tampere Tarmo H-linna TBK Tampere\n1947 Ilves Tampere Tarmo H-linna TBK Tampere\n1948 Tarmo H-linna Ilves Tampere TBK Tampere\n1949 Tarmo H-linna Ilves Tampere TuPK Turku\n1950 Ilves Tampere Tarmo H-linna TBK Tampere\n1951 Ilves Tampere Tarmo H-linna TBK Tampere\n1952 Ilves Tampere HPK H-linna Tarmo H-linna\n1953 TBK Tampere Tarmo H-linna TPS Turku\n1954 TBK Tampere K-Kissat Helsinki HPK H-linna\n1955 TBK Tampere TPS Turku HIFK Helsinki\n1956 TPS Turku Tarmo H-linna Tappara Tampere\n1957 Ilves Tampere TPS Turku Tappara Tampere\n1958 Ilves Tampere Tappara Tampere Tarmo H-linna\n1959 Tappara Tampere TK-V Tampere HIFK Helsinki\n1960 Ilves Tampere Tappara Tampere TK-V Tampere\nJääkiekon SM-sarjan mitalijoukkueet 1941-60. Taulukko kuvastaa erinomaisesti tamperelaisjoukkueiden valta-asemaa aikakauden kiekkoilussa.\nHietanen, Matti. Koo-Vee 1929-1979. (1979)\nWuolio, Jukka. Jääkiekko. (1958)


tennispalatsi – Lounaslaatikko\nLumière (2. kerta)\nA blast from the past, piti kehittää Kampista lyhyen toimintasäteen sisältä lounaspaikka rakkaan vaimoni tapaamiseen ja päätin koestaa toiseen kertaan Tennarin tokan kerroksen Lumière-ravintolaa, kun edellinen käyntikerta oli niin vaikuttava. Tämä ranskalaisen brasserien konseptilla leffateatterikompleksin sisuksissa toimiva rafla on jännä yhdistelmä ennen leffaa vedettävää pikaruokaa ja kiireetöntä ranskalaista ruokailua kolmen ruokalajin ja optionaalisen viinilasin ääressä.\nA French brasserie right smack in the middle of a multiplex, this restaurant has delicious dishes served at a fast food speed. This lunch is worth checking out even if you are not interested in going to the movies.\nOther restaurants close by are Steam Coffee, Tandoor and Konnichiwa.\nTarjolla on useampia lounasvaihtoehtoja viikottain vaihtuvalta listalta, näistä voi sitten koostaa haluamansa setin, kuten pelkän pääruoan (8e – 9,50e), lisukkeen kera (3e) ja vielä jälkkärilläkin (3,50e). Näistä löytyy myös komboja, joka onkin suositeltavin tapa vetää lounas, ainakin omasta mielestä.\nKombot ovat formule 1 (11e) eli pääruoka ja lisuke tai jälkiruoka, formule 2 (13,50e) eli pääruoka, lisuke, jälkiruoka ja kahvi tai tee sekä formule 3 (13,50e) eli pääruoka ja tuorepuristettu päivän mehu. Normilistan lisäksi on aina plat du jour, eli päivän erikoinen, joka tänään oli: Ranskalaiset tuoremakkaraperunat.\nMuita pääruokia oli: Ribsejä bataatiranskalaisilla ja chilimajoneesilla, paahdettua myskikurpitsaa sienillä ja ohralla, parsakeittoa, salaattia & mozzarellaa ja tomaattia pestolla sekä paahdettu paprika-emmentalquiche. Sivuun löytyi: Vihreää salaatti sekä coleslawta. Loppuun: Marinoituja hedelmiä ja sitruuna-vaniljaposset sekä päärynä-omenapiirakka ja vaniljakastiketta.\nTilaus ja maksu hoidetaan tullessa tiskille, josta saa samatien ruoat tarjottimelle, eli nopeampi tämä on kuin mikään mäkkäri tms, niin hämmentävää kuin tuo onkin. Vedet ja rensselit löytyy valmiina pöydistä. Itselle osui makkaraperunat, vihersalaatti sekä piirakka, R. otti ribsit, ‘slawn ja possetin. Kahvikuppi tulee mukaan tarjottimelle, mutta fyllinki haetaan tiskiltä sitten kun itsestä tuntuu.\nAlkuun vedetty vihreä salaatti oli mainio kaikessa yksinkertaisuudessaan. Vihreä salaattisekoitus ja upea kastike, ei tämä enempää kaipaakaan kun nämä kaksi asiaa tehdään oikein. Vaimon coleslaw oli myöskin hieno suoritus, ei tämä aina majoneesipläjäystä kaipaa, kiva terävöittävä lisuke ribseille.\nOmana pääruokana ollut makkaraperuna-annos oli todella hyvin tehty, dijon-majoneesi antoi hyvän sinappisen puraisun rasvaisen meheville makkarapaloille jotka mausteisuudessaan hurmasivat. Perunapuolikkaat olivat kermaisen pehmeitä ja komppasivat annoksen muita komponentteja erinomaisesti. Mielenkiintoinen versio tästä annostyypistä ja R. piti tästä myös.\nPöydän toisella puolella sijainneet ribsit olivat taiten keitettyjä, mutta skidisti kuivia. Oli tämä silti tällaiseksi lämpölaarista nostetulle annoksi tosi maittava ja se dijon-majoneesi sopi tämänkin kylkeen todella hyvin. Bataattiranut olivat lötköjen yöstä kaivettuja, mutta makunsa puolesta ihan jees. Slawn kanssa tämä annoskokonaisuus toimi ihan hyvin, tosin kyllä täällä selvästi nämä “pata”ruoat toimivat paremmin.\nOma piiras oli hyvä, olisi varmasti maistunut vielä herkullisemmalta lämpimänä, mutta meni näinkin ja viimeisteli namin vaniljakastikkeen kera tosi hyvän lounaan tyylikkäällä tavalla. Kahvikin oli perushyvää.\nR:n posset oli hurmaavan kirpsakkaa ja antoi freesin lopetuksen lounaalle. Molemmat jälkkärivaihtoehdot toimivat hienosti ja kokonaisuudessaan tämä oli tällä toisellakin kertaa erittäin hyvä lounas. Todellakin kannattaa käydä, vaikka ei olisikaan menossa leffaan. Tosi kiva että Tennispalatsi on onnistunut normaalia paremmin tässä ruokapuolessa. Tosin harmikseni täytyy mainita, että Take Sushi näytti suljetulta. Mutta Steam Coffee tarjoilee edelleen mm. phởta.\nSisustus on käsitelty jo aiemmin, mutta erityismainintana täytyy kehua kukkia mitä oli aseteltu pöydille ja muutenkin selkeän linjakasta kalustusta sekä koristelua. Täällä oli mukava lounastaa, toki varmaan hieman erilainen kokemus löytyy viikonlopun ruuhka-aikaan vedetyltä ruokailulta, jos rafla on ammuttu täyteen kiireisiä leffafriikkejä.\nAsiakaspalvelu oli reipasta ja kohteliaan sujuvaa. Asiat esiteltiin suoraviivaisesti ja homma toimi vauhdikkaasti. Selvästi konsepti ja toiminta on hiotunut ajan mittaan tehokkaaksi, mutta lopputulos oli silti yllättävänkin tasokas. Kasvissyöjälle oli myös ihan varteenotettavia vaihtoehtoja, kannattaa tsekata. Lasten kanssa pitää jonkun leffan kylkiäisenä käydä testaamassa, tilaa löytyy etc.\nPs. Aamukävelyllä huomasin, että Helmi tarjoaa nykyään sushibuffaa (10e) ja sen kylkeen lautasannosta (15e). Enää ei kadulla näkyvällä listalla ollut tarjolla sitä mainiota bentoa. Tämä alue on kyllä aika kilpailtua, Golden Leaf joutui myös taipumaan buffet-muotoon alun lautasannosten sijasta. Harmi sinänsä, buffa harvoin sisältää yhtä hohdokkaita juttuja kuin ajatuksella kasattu lautanen.\nPps. Puro Deli & Cafe näytti myös lopettaneen kahvilatoiminnan. Ilmeisesti keitrausta vielä löytyy yms. Mutta vielä erityismainintana pitää pistää todella kiinnostavan oloinen setti mikä on tulossa kesäkuussa Kampin Jordiin, lue lisää Viisi Tähteä artikkelista. Pystyyköhän tuonne saamaan paikkaa? Torstaina pitää ehkä heittää noppaa, josko ehtii varaamaan.\nPosted on 8.5.2017 8.5.2017 Categories LounasarvioTags eurooppalainen, kasvisruoka, lapsiystävällinen, nopea, ranskalainen, salaatti, tennispalatsi2 Comments on Lumière (2. kerta)\nKauniit ilmat jatkuivat ja vetinen jää ei jotenkin vetänyt puoleensa, joten tunneloin jälleen kohti lounasta, mutta tällä kertaa kohti Kamppia. Oli kova intentti mennä joko Kahvila Charlottaan tai sitten Kita, eikun siis Makuja sushiraflaan, joiden webskaa kun tutkii hieman, niin yllättäen molemmat ovat tehty jollain jännällä Wix-softalla/palveluntarjoajalla, joeincidence (with a C)? Enivei, en sitten ovelasti mennyt kumpaankaan (todo-listalle), vaan päätinkin hoitaa Tennispalatsin viimeisen ravintolan. Rasti seinään, Tennispalatsi hoidettu.\nTake Sushi tarjoaa susheja, mikä ei varmaankaan yllättänyt. Täällä oli tarjolla (mm. en kirjoita tähän koko listaa): Tofu-, Ebi- tai Shakesalaatti (13,90e); Sushimenuja 11 kpl (9,90e) / 14 kpl (12,90e) tai 18 kpl (16,90e) muotoisina; Kasvis(sushi?)menuja samoilla spekseillä sekä lasten menulla Shake-plate (10e), Smiling sushi 10 kpl (11e) ja Big Plate 15 kpl (15e). Jännästi menussa ei ollenkaan lukenut että mitä nuo sushilajitelmat sisältävät ja koska ujo nuori nainen ei kauhean hyvin osannut kertoa noita sisältöjä, niin meni hieman tsägällä. Menuihin ainakin (ehkä kaikkeen? tuskin kuitenkaan kun Misokeitto ja Sencha tea olivat molemmat myös erikseen listalla 3e hinnalla eriteltyinä) kuului alkuun miso ja tee-kannu. Itselle valikoitui tuo 14 kappaleen sushimenu. Vedet, puikot ja vermeet löytyivät tiskin vierestä, jonka luona hoidettiin tilaus ja maksu tullessa.\nMiso-keitto oli jotenkin normaalia maukkaampaa ja tämä sekä yllätystee (vain miso mainittiin tilauksen yhteydessä) olivat oikein miellyttävä aloitus ruokailulle. Sushilankku ilmestyi seminopeasti eteeni ja oli jälleen oikein kivan näköinen, kuten nämä tuppaavat olemaan. Neljätoista sushia tarkoitti siis: Grillattu lohinigiri * 2, lohinigiri, ebinigiri (tosin tämä olikin kolme keskikokoista katkista, joita ei ollut silleen perinteisesti laitettu perhoseksi, eikä ehkä ihan yhtä paljon keitetty tai mitä näille yleensä tehdään), makrillinigiri, california roll * 4 (+majoneesia sekä bbq-kastikkeen oloista tahnaa), kappamaki * 2, sakemaki * 2 sekä surimimaki. Gari ja “wasabi” oli aseteltu kauniisti, hieman kukkamaiseen tapaan, lautaselle.\nLohinigirit olivat ihan hyviä, se grillattu lohi on mielestäni onnistunut mm. Sushi Bar Rice Gardenissa aavistuksen paremmin, mutta kelpasi tämäkin. Ebinigiri oli jännä versio tästä annoksesta ja ainakin tekstuuri oli mielenkiintoisen erilainen. Makrilli oli maukasta ja ne californiarullan palaset olivat oikein hyviä ja pidin näistä, tosin Sushibar+wine versio oli ehkä vielä hieman parempi. Ne makit olivat ihan jees, mutta snadisti se nori siinä pinnalla oli mennyt nihkeäksi, olisiko nämä tehty etukäteen tai sitten riisi kosteampaa kuin normaalisti? Jotenkin luulisin että tällaisia yksittäisiä (esim. se yksinäinen surimi) ei ehkä pysty tekemään, joten siitä tulisi mieleen, että on tehty etukäteen? Nämä olivat ihan ok susheja, jokseenkin samaa tasoa kuin Zen Sushi -ravintolassa.\nSisustus oli hauskan leikkisä, isot peintit seinillä ja yllättävän harmoninen fiilis vaikka Tennarissahan tässä kuitenkin oltiin, popcornien keskellä jne. Asiakaspalvelu oli tosiaan hieman ujoa, mutta ystävällistä. Kasvissyöjälle oli niitä vegesusheja, tosin lista ei kertonut että mitä ne olivat, todennäköisesti ne normaalit, eli tamago, inari, kappamaki ja jotain missä on avokadoa. Lasten kanssa voisin hyvinkin tulla, tykkäävät kuitenkin sushista. Syöttötuolikin löytyi ja tilaa täällä oli vaikka kuinka, kun oli ihan tyhjäkäynnillä.\nVaikka sushit olivatkin aika keskitasoa, niin ihan hyviä ne olivat ja kokonaisuutena tämä oli kiva lounaskokemus. Ainoana asiakkaana vähän tuli tuo raaka-aineiden tuoreus mieleen, sushia kun tässä puputetaan, mutta kyllä nämä olivat laadukkaita susheja. Jotenkin tämä oli miellyttävän sympaattinen ravintola, toivottavasti menestyy. Kiva että Tennispalatsissa on näin monta hyvää mestaa, vaikka kyllä tämä jää erinomaisten Steam Coffeen ja Lumièren taakse.\nPosted on 27.1.2016 27.3.2018 Categories LounasarvioTags itämainen, japanilainen, kevyt, riisi, soppa, suljettu, sushi, tennispalatsiLeave a comment on Take Sushi\nMeninpä tällä kertaa vähän myöhemmin sinne Steam Coffee -ravintolaan, Phở-keiton perässä. Mesta tarjoaa siis pho- (kana, nauta tai molempia), wonton-, katkarapulasinuudeli- sekä kana-bambuvermisellikeittoa (10,90e). Näiden lisäksi on tarjolla salaattia kahdella (9,90e), kolmella (12,90e) sekä neljällä (14,90e) täytteellä sekä kanansiipiä tai paahdettua possua riisillä (10,90e). Ja toki näiden lisäksi ihan perussettiä mitä kahvilasta voisi kuvitella löytävänsä. Matkasin siis jälleen kerran näitä popcornilta ja hollywoodilta (Star Wars!!12) tuoksuvien käytävien läpi kohti uutta ja jännittävää ravintolakokemusta. Tilaus ja maksu hoidetaan tiskille, josta löytyy myös aseet, vedet ja rensselit. Webska ei jälleen kerran valitettavasti ole kauhean ajantasalla, kun väittävät nuudelisopan löytyvän vegenä tai katkiksilla.\nSopan odottelu olikin sitten vähän pidempiaikainen seikkailu, mutta kun höyryävä astia saapui eteeni, niin voin todeta, että odotus palkittiin. Lautasen viereen tuotiin vielä maustekori, josta sitten pienellä osoittelulla indikoitiin että tulista juttua löytyy. Ja hyvä niin! Aloitin liemen hörppimisellä ja tässä oli nyt oikein mainio ja herkullinen liemi. Tätä oli selvästi jaksettu työstää, eikä siitä löytynyt mitään outoja särmiä, kuten esim. HKI+ kahvilan liemestä. Lihat olivat meheviä ja herkullisia, jotain hassuja palleroitakin löytyi jotka maistuivat nekin maittavilta. Nuudelia oli sopassa sopivasti ja muutenkin tämän komponentit olivat hyvin balanssissa keskenään. Ja sitten ne mausteet. Soijaa löytyi, kuten myös kalakastiketta ja Srirachaa (joutsen). Ja oli siinä lautasen sivussa myös limeä. Mutta kallistuin siihen chilirouheeseen, jonka kaverina oli tummanpunaista ja tulista (oletan, että tämä oli Gochujang) kastiketta. Maistelin alkuun sitä chilirouhetta ja se osoittautui erinomaiseksi ja sillä sitten mentiin melkein loppuun asti. Ripsottelin sitä vapautuneesti keiton sekaan ja se toi tulisuuden lisäksi kivaa pientä tekstuurivaihtelua. Se Gochujang sopi myös, mutta ei vetänyt vertoja sille rouheelle. Tämä oli erinomainen lounaskokemus ja toi ihanan lämmön keskelle nihkeän kostean viileään päivään. Tennispalatsihan on onnistunut loistavasti tämän kakkoskerroksen ravintoloiden osalta. Ja sopan osalta tämä mielestäni sijoittautui ihan hyvin siihen No. 5 Coffeen ja The Boom Roomin välimaastoon. Ehkä pidin/pidän aavistuksen enemmän edelleenkin siitä No. 5 Coffeen versiosta.\nSisustus on siisti ja yksinkertainen, tosin tunnelma ei ole ihan niin miellyttävä kuin viereisessä Lumièressä. Ihan kiva täällä silti oli istuskella ja katsella ulos koleaan ja synkkään maisemaan (graniittitalo). Asiakaspalvelu oli ystävällistä ja hieman takeltelevaista snadin kielimuurin takia, mutta ihan onnistuneesti tämä kuitenkin sujui. Kasvissyöjälle oli tosiaankin se salaatti, mutta ei soppaa (tsori). Lasten kanssa voisi todellakin tulla ja viereisessä pöydässä olikin iloinen natiainen mutustelemassa leipää ja smoothieta (näitäkin on siis tarjolla) äitinsä kanssa. Lähtiessä tulikin yllättäen (en ole mitenkään spontaanisti sosiaalinen eläin) vaihdettua muutama sananen hänen kanssaan, kun hän kyseli Phosta (ei tosiaan ole mitenkään ilmiselvää, että täältä saa tuota tai muitakaan soppia). Hyvin näytti lapselle ja äidillekin maistuvan ruoat ja tilaahan täällä on vaikka lampaat söis. Kannattaa käydä tsekkaamassa, molempia, tätä ja Lumièrea.\nTässä tulee jotenkin etäisesti sellainen fiilis, että kovalla fanfaarilla kokoon säädetty Lintsin kattila, mihin piti tulla (ja tulikin, mutta vain hetkeksi) herkullista ruokaa ympäristöön missä sitä ei välttämättä ole totuttu saamaan, on täällä onnistuttu tekemään vähemmällä kohkaamisella ja onnistuneesti (olipas taas kieliopillisesti hienosti jäsennelty aivopieru, juurikin näistä se äikän opekin jakso aina marista). Toki eihän nämä raflat nyt mitenkään pitkäikäisiä vielä ole (tai en minä tästä Steam Coffeesta osaa sanoa), joten katsotaan miten se ajan hammas kaluaa näitä. Mutta siis hurraa! Hyvä että on muutakin kuin niitä pikaruokaketjuja. Vaikka kyllä niissäkin on välillä ihan kiva käydä.\nPosted on 3.12.2015 9.3.2016 Categories LounasarvioTags erinomainen, itämainen, kevyt, lapsiystävällinen, pho, riisi, salaatti, soppa, tennispalatsi, vietnamilainen2 Comments on Steam Coffee


Kuinka pitkä kihlausaika? - Page 16 - Yleistä häävalmisteluista - Naimisiin.info\nMeillä on 1v 7 kk. Molemmat halusimme parin vuoden sisällä kihlauksesta naimisiin, ja näinhän siinä käy.\nKihlauduttiin 11.10.08 ja häitä juhlitaan 20.8.2011, eli kihlausaika tulee olemaan reilu 2 vuotta ja 10 kk.\n9kk tulee meillä olemaan (ja nyt kun kirjotin/laskin ton, niin iski silmään, mutta ei, en ole raskaana! )\n13 kuukautta tasan. Aikaisemminkin oltais menty, mutta sulho sai 7 kk kestävän pätkätyön toiselle paikkakunnalle, eikä täältä väliaikaiselta paikkakunnalta käsin jouda kovinkaan usein kotipaikkakunnalla käymään asioita hoitamassa. Varaukset ja muut voidaan täältä käsin hoitaa, mutta ei mitään pappien puheilla käymisiä. Työpätkän loppumisen jälkeen on varattu 3 kuukautta ihan niille konkreettisille juoksemisille ennen suurta päivää.\nYhdessä 8 vuotta ennen häitä,\n4kk kihloissa, häät toteutetaan 3 viikossa 30 vieraalle.\nKihlausaika tulee olemaan 4v8kk. Yhessä kerettiin tosin ennen kihloja olla 3 viikkoa\nMeillä tulee kihlausaikaa tasan vuosi . Meistä oli hauska idea sopia\nhääpäivä kihlauspäivälle. Ei tarvitse muistaa kuin yksi päivämäärä! Ja\nse päivä on sopivasti ensi vuonna lauantai.\nJos suunnitelmat pitää ni kihlausaika on 1v4kk.\nN. 4,5kk näillä näkymin tulee olemaan kihlausaika\nOllaan alettu seurustelemaan 2/00 ja mennään nyt kihloihin 1.1.2011\nKaksi vuotta ja vähän vajaa kaksi kuukautta.\nMeillä häät 5.2.2011, kihloihin mentiin 29.5.2009 eli melkein kaks vuotta on kihlapäivästä häiden aikaan\nheinäkuu 2001 aloimme seurustella, 01.01.2005 menimme kihloihin ja 31.12.2010 menemme naimisiin\nKihlausaika tulee olemaan 1 v 2 kk\nMeillä kihlausaika n.11 kk!\nmeillä tulee melkolailla tarkalleen kihlausaika olemaan 2v, ennen kihloja yhteistä taivalta takana pikkusta vaille 4v häät siis kesällä 2012!\nkuus vuotta oltiin kihloissa ja sit naimisiin johtiúen meidän nuoresta iästä(nyt 21 ja 25v.)vuotta ennen alettiin häitä suunnitelemaan...ja saatiin opiskelut loppuun siksi nyt vasta naimisiin´...\nKihloihin 22.12.2009, naimisiin 11.6.2011 eli puolisentoista vuotta kihlausaikaa.\nMeillä venyi kihlausaika huimaksi 2 vuodeksi, kun oli pakko siirtää alunperin kesälle 2010 suunniteltuja häitä. Olisin itse mieluusti astellut avioliittoon jo aikaisemminkin