Aikakausi kaksi lasta\nSelaat arkistoa kohteelle Aikakausi kaksi lasta.\nKohteliaasti – toiset huomioon ottaen vai nöyristellen?\n12.2.2016 Aikakausi kaksi lasta\nEn ole saanut elämäni varrella kovinkaan montaa konkreettista kasvatusneuvoa vanhemmiltani. Yksi niistä kuitenkin on ole kohtelias. Tämän neuvon haluaisin välittää lapsillenikin, mutta mitä se käytännössä tarkoittaa?\nViime päivinä on mediassa ollut paljon keskustelua ujoudesta ja herkkyydestä. Niiden tärkeyttä johtajuudessa ja hyvässä työntekijässä peräänkuulutetaan. Tärkeää ovat myös mielestäni hyvät käytöstavat. Ehkä kysymys onkin osittain samasta asiasta. Empaattinen ja herkkä henkilö kuulee helposti toisten sanattomatkin viestit ja pystyy asettumaan toisen asemaan ja ymmärtämään tätä. Vaikka hyviä käytöstapoja voisi pitää tietyllä tapaa ulkokultaisina, kertovat ne mielestäni siitä, että on kiinnostunut myös muiden hyvästä olosta.\nVoiko kohteliaan käytöksen taakse meneminen sitten aiheuttaa hallaa, jos ei missään tilanteessa halua tai osaa loukata toisen tunteita? Huonoa kohtelua saatan itse päivitellä selän takana muille, mutta itse tilanteessa negatiivisen palautteen anto voi tuntua haasteelliselta. Kun tarjoilija kysyy ravintolassa maistuiko ruoka, mutisen ”kyllä”, vaikka todellisuudessa minun olisi pitänyt sanoa, että cevicheni oli jäässä ja tilaamani pääruoka meni ilmeisesti naapurille.\nKiitos ruoasta, kiitos kyydistä, kiitos lahjasta. Anteeksi, että huitaisin vahingossa laukulla, anteeksi, että tönäisin, anteeksi että loukkasin tunteitasi. Tätähän se on, mutta mitä muuta? Varmasti kulttuuri-, aika-, paikka- ja ihmissidonnaista. Itse koen kohteliaisuuden toisten ihmisten huomioimiseksi. Minä olen tällainen, sinä tuollainen, voimme olla erilaisia, mutta silti suvaita toisiamme. Ottaa toisemme huomioon niin, että mahdollisimman monella olisi parempi olla.\nOnko sitten kohteliasta huomauttaa jollekulle, tutulle tai tuntemattomalle, että hänen sepaluksensa on auki, ripsari levinnyt poskelle tai suupielessä hammastahnaa? Huomautus saattaa saada kuulijan hämilleen ja nolostumaan, vaikka kommentoijan tarkoitusperät olisivatkin hyvät, saada henkilö korjaamaan epäsiistiä ulkoasuaan. Eräässä työhaastattelussa haastattelija kertoi tekevänsä minulle, lukihäiriöiselle suuren palveluksen. Hän paljasti, että ansioluettelossani oli kirjoitusvirhe. Huomautus ei mitenkään edesauttanut haastattelun sujumista itsevarmoissa ja rennoissa tunnelmissa, mutta sainpahan korjattua virheen häpeästä ja nöyryytyksestä toivuttuani ennen seuraavan hakemuksen lähettämistä.\nVieraisiin kulttuureihin liittyy tietysti erilaisia kohteliaisuussääntöjä kuin omaamme, ja joskus käy niin, että toinen tulkitsee toisen viestin epäkohteliaaksi, vaikka toinen ehkä yrittää olla vain avulias tai rehellinen. Nuorempana asuessani Espanjassa kaverini kämppis otti illan aikana pöydällä olevasta tupakka-askistani useita tupakoita kysymättä lupaani. ”Mikä on sinun, on myös minun, eikö niin, kun kerran iltaa yhdessä vietetään”? Lomamatkalla basaarissa myyjä avasi sovituskopin verhon kesken sovituksen, ja totesi ”you are too fat for that dress, try this one”. Hän oli ehkä rehellinen ja pyrki auttamaan minua löytämään sopivamman asun, mutta kaupat jäivät sillä kertaa syntymättä.\nErään kerran taas ulkomaalaistaustainen kaverini kertoi miten tuomaani itsetehtyä lahjaa olisi pitänyt muuttaa, jotta se olisi ollut parempi. Toisaalta Italian lomalla nuoret miehet jaksoivat leperrellä ja kysellä yksivuotiaastamme bussipysäkillä kyllästymiseen asti. Nykypäivän maahanmuuttokeskustelussa olisikin hyvä pitää mielessä, että tapoja on erilaisia, ja vaikka joku tuntuukin meistä oudolle ja ehkä jopa hieman tylylle, ei sen viestin lähettäjä ole välttämättä tarkoittanut sillä pahaa.\nSuomalaiset ovat tunnettuja epäkohteliaisuudestaan. Ulkomailla tekisikin mieli usein pukeutua paitaan I’m sorry I didn’t mean to sound rude, I’m just from Finland. Kohteliaat korulauseet eivät vain tunnu sopivilta omaan suuhun ja tulee helposti töksäyteltyä ja vastattua yhdellä sanalla vain siihen, mitä kysyttiin.\nOmituisia tilanteita saattaa syntyä myös ihan Suomessa kantasuomalaisten kanssa. Raskaana ollessani olin uimahallissa ystäväni kanssa. Hän halusi mennä saunaan. Raskaana oleville ei suositella kovia löylyjä, joten kun eräs keski-ikäinen nainen alkoi muilta kysymättä heittää löylyä kauha toisensa perään, siirryin alimmalle lauteelle. Mielestäni hän oli käyttäytynyt epäkohteliaasti, mutta hänestä huonosti käyttäytyvä olinkin minä! Hän suuttui tästä siirtymisestäni niin, että alkoi valistaa minua siitä, että saunassa saa kyllä heittää löylyä, jos ei kestä, niin voi lähteä pois ja onko lääkäri edes antanut minulle lupaa saunoa. En ollut sanonut hänelle mitään, saati katsonut pahalla silmällä. Ilman silmälaseja en saunassa edes näe juuri mitään.\nKunnioita minua niin minä jätän arvostamatta sinua?\nVanhus-kohteliaisuus on tietysti oma alalajinsa. Nettikeskustelussa joka sai alkunsa siitä, että mummeli oli kiilannut lastenvaunut bussijonossa, eräs kirjoittaja oli sitä mieltä, että riippumatta kiireen määrästä, hänen mielestä vanhusten tulee aina päästä bussiin rollaattorin kanssa ennen lastenvaunuja. Siis riippumatta siitä, kuinka kauan äiti ja lapsi ovat pysäkillä odottaneet ja kuinka monta täyttä bussia on ajanut ohi. Oma kokemukseni epäkohteliaasta mummosta sattui kymmenisen vuotta sitten lähikaupassa. Kassalle päästyään mummo huomasi, että olikin ottanut mustaherukkapussin mustikkapakasteen sijaan. Hän sitä päivitteli kassalle, joka ei tehnyt elettäkään asian korjaamiseksi. Itselläni oli kiire, joten otin mummon pakasteherukat, vein ne paikalleen ja toin tilalle toivottuja mustikoita. Mummo seisoi hölmistyneenä ja alkoi päivitellä sitä, että kuinka nykyajan nuoret yleensä käyttäytyvät niin huonosti. Kiitosta avustani en saanut, lähinnä tuntui siltä, että mummo oli ärsyyntynyt, kun en täyttänytkään hänen ennakko-oletustaan huonosti käyttäytyvästä teinistä. Toisen kerran taas sain mummon kävelykepistä, kun olin ruuhkaratikassa tullut istuutuneeksi vanhuspaikalle. Hän ei pyytänyt minua nousemaan, tai muutenkaan sanallisesti kommentoinut tilannetta, antoi vain kepin puhua.\nOmille vanhemmilleni vanhempien ihmisten kunnioittaminen on ollut aina itsestään selvyys. Itse olen sitä mieltä, että ihmistä tulisi kunnioittaa iästä riippumatta. En nostaisi ikäihmisiä jalustalle vain sen vuoksi, että he ovat eläneet itseäni pidempään. Kolotusta, painavia kasseja, ja istumapaikan tarvetta voi olla myös nuoremmalla. Teitittelemäänkään en ole harjoittelusta huolimatta vielä oppinut. Mieleeni tulee lapsuusmuisto, jossa äitini patisti minut täydessä bussissa syliinsä istumaan, jotta paikkani vapautuisi mummolle. Ymmärsin kyllä, että tämä oli ”oikein tehty” ja kohteliasta, mutta minua ärsytti. Olin jo iso tyttö, eikä minun olisi pitänyt enää istua kenenkään sylissä. Toivoin aina bussilla matkustaessa, ettei kyytiin tulisi mummoja.\nAsiakaspalvelu – asiakkaan palvelu?\nAsiakaspalveluala on varmasti paikka, jossa kohteliaisuustaitojaan, pinnan venyttelyä ja tekohymyä saa treenata tuon tuosta. Kävin muutama päivä sitten pikaruokapaikassa, jonka siivooja tervehti minua kuitenkin iloisesti hymyillen ja toivotti hyvää huomenta. Poistuessani hän hymyili jälleen ja toivotti hyvää päivän jatkoa. Tuli tunne, että hän aidosti halusi olla ystävällinen. Hänenhän ei olisi tarvinnut sanoa minulle mitään, toisin kuin tiskillä toimineen myyjän.\nKohteliaat ja rehelliset lapset\nOnko kyläillessä hyvä käytös sitten ulkoa opittua mielistelyä, jos kotona kuitenkin näytetään tunteet säästelemättä? Sosiaalisesti älykäs lapsi, joka siis osaa ottaa toiset huomioon ja osaa käyttäytyä, tulee elämässä paremmin toimeen, kun alati toisille pahaa mieltä aiheuttava. Joten kyllä, mielestäni kylässä on kiva käyttäytyä paremmin, vaikka tutuille ja tuvallisille vanhemmille tulisikin vähän kenkuteltua.\nJaksan aina ihmetellä kummityttöni ja hänen isosiskonsa (ainakin kylässä näkyvää) hyvää käytöstä. Kun kerran itse vielä lapsettomana olin ostanut heille tiramisu-jäätelöä vierailun kunniaksi, söivät he kulhonsa tyhjäksi, ja ilmoittivat sen jälkeen, ”kiitos, en tarvitse lisää”. Vasta jälkikäteen tajusin, että jäätelön on täytynyt maistua heidän suussaan juuri sellaisen aikuiselta valitsemalta ”herkulta”, joka ei ymmärrä lasten mausta mitään. He eivät kuitenkaan sanalla tai ilmeellä moittineet tarjottavaa jälkiruokaa. Kotona he kuulemma kuitenkin osaavat olla toisilleen välillä tulisenkin epäkohteliaita. Toisella kertaa lapsivieraita kestitessäni sain kuulla tarjoamani ruoan olevan pahaa, erilaista kuin kotona, siinä oli kasviksiakin ja maitokin oli väärän merkkistä.\nHiljaa tai ainakin hissukseen oleminen on yksi kohteliaisuuden muoto. Jos vieruskaveri lukee kirjaa tai on juuri saanut vauvansa nukuteuksi, ei ole kiva kailottaa. Missä lapsi sitten saa huutaa? Ei kirjastossa, ei rappukäytävässä, kaupassa, kotona eikä kai oikein metsässäkään. Kai lapsella sentään joku paikka pitää olla, missä saa pitää kunnolla meteliä ja purkaa höyryjä? Olla välillä sallitusti huonokäytöksinen?\nHuonosti käyttäytyvistä lapsista meillä kaikilla on tietysti kokemusta. Kolme-vuotias heittäytyy kaupan lattialle ja TAHTOO. Ja EI TAHDO. Eivät aikuiset kuitenkaan aina käyttäydy yhtään sen paremmin. Metromatkustaja saattaa kuulla, ettei ansaitse kohteliasta käytöstä, koska ei ole suomalainen ja varmasti monet maahanmuuttajat saavat osakseen paljon sellaisia kommentteja, joita he eivät ansaitsisi.\nJohtaja ainesta – ei kiitos\nYksi toinen, huonosti käyttäytyvä ryhmä nousee kuitenkin mieleeni niin sanottujen maahanmuuttokriittisten lisäksi. Nimittäin johtavassa asemassa olevat henkilöt. Osa heistä tuntuu ajattelevan, että heidän asemansa antaa ikään kuin oikeuden toimia epäkohteliaasti vähäisemmässä asemassa olevaa kohtaan. Erään kerran olin tuttavani, toimitusjohtaja, ja hänen vaimonsa kanssa illallisella Espanjassa. Ajelimme useamman tunnin etsien sopivaa ravintolaa ja vierailimme varmaan kahdessakymmenessä eri paikassa, koska mikään ei tuntunut heille kelpaavan. Kun sitten viimein ilmoitin, että minun pitäisi kohta jo päästä muihin askareisiin, päädyimme erääseen tunnelmalliseen paikkaan. Kieltä taitamaton toimari oli tyly tarjoilijalle, joka yritti parhaansa täyttääkseen vaativan asiakkaan toiveet. ”Pienet kalat” olivat liian pieniä, olut liian suuressa tuopissa, pöytä väärässä paikassa, viini väärän lämpöistä, patonki leikattu liian ohuiksi siivuiksi. Ikinä en ole hävennyt niin paljoa seuralaisteni käytöstä, kuin tuona iltana.\nJos olen ollut työporukalla syömässä ulkona niin, että mukana on ollut myös iso kenkäisempiä, olen usein ainoa, joka sanoo ”kiitos” taksikuskille tai tarjoilijalle. Eräs entinen esimieheni, joka allekirjoitti sähköpostiviestinsä aina pelkästään nimellään, oli sitä mieltä, että jos hän joskus on niin hövelillä tuulella, että lähettää terveisiä, ei siihen enää mitään ”ystävällisyyttä” tarvitse lisätä. Saman yrityksen hr-osasto joutui lähettämään koko firmalle viestiä siitä, että jos kollega tulee aamulla hississä vastaan, hänen hyvän huomenen toivotukseen tulee vastata.\nAvainsanat: auttaminen, epäkohteliaisuus, huomioiminen, kohteliaisuus, rehellisyys Kommentit pois päältä artikkelissa Kohteliaasti – toiset huomioon ottaen vai nöyristellen?\nTurvassa pahoilta äitipuolilta\n31.1.2016 Aikakausi kaksi lasta\nOlen useasti miettinyt, miten toimisin kriisitilanteessa. Jos tulisi iso hätä. Jos jonkun henki olisi minun varassani. Olisiko ensiapukurssista mitään hyötyä, vai jähmettyisinkö paikalleni? Minä, joka saan palan kurkkuuni joka kerta, kun vain kuulenkin ambulanssin äänen. Se tietää sitä, että jollekin on käynyt huonosti.\nEilen uimahallissa mietin, että joidenkin vuosien kuluttua, kun kummityttöni olisi viisitoistavuotias, voisin pyytää häntä lapsenvahdiksi muutamaksi viikoksi, jotta hän voisi samalla kuin tutustuisi pääkaupunkiin ansaita hieman kesätyörahaa. Mietin, uskaltaisiko sen ikäisen jo laskea kahden lapsen kanssa uimarannalle.\nUimahallin keltapaitaiset alkoivat juosta porealtaalle. Yksi heistä kumartui ja alkoi pian pumpata. Heitä tuli lisää ja pian näin hallin ikkunan heijastuksesta sinisen valon. Ambulanssimiehet juoksivat sisään, kohta heitä seurasi poliisi. Ihmisiä kerääntyi katsomaan, itsekin ponnistelin altaassa nähdäkseni mitä oli tapahtunut. Ihminen on kai luonnostaan utelias, vaikkei asia hänelle kuuluisikaan.\nMinua alkoi itkettää, jo ennen kuin tiesin mitä oli tapahtunut. Vanhempi rouva tuli vierelleni ja yritti hänkin tähyillä. ”Ihan alkaa pyörryttää”. Elvytystä tuntui kestävän ikuisuuden. Itkettynyt nainen keskusteli pelastushenkilökunnan kanssa ja kertasi tapahtumia. Potilaan äiti. Allas tyhjennettiin muista uimareista, mutta eräs mies väen vängäten tahtoi viereiseen kylmävesialtaaseen, ei halunnut tapauksen häiritsevän omaa uintihetkeään. Tuntuu, että tuntemattoman ihmisen hädän hetkellä sitä kai ennen kaikkea kysyy, miten tämä vaikuttaa minuun juuri tällä hetkellä tai miten vaikuttaisi, jos se oikeasti osuisi kohdalle. Joidenkin kohdalla vastaus on varmaankin ”ei mitenkään” tai ”lähinnä ärsyttävän viivästyttävästi”.\nUimahallissa olin yksin. Tällä kertaa. Käymme siellä usein perheen kanssa. Kun viimeksi kohtasin tragedian, en ollut yksin vaan yhdessä lapsieni kanssa. Olimme matkalla kotiin metrolla. Olimme juuri saapumassa Herttoniemen metroasemalle, kun kuului tömähdys. Hetken kuluttua metro pysähtyi. Valot menivät pois päältä ja palasivat sitten hetken kuluttua. Kaiutin meni päälle. Metron kuski kuulutti ”hyvät matkustajat… on sattunut henkilövahinko”. Muuta hän ei pystynyt sanomaan.\nMetron ovet olivat kiinni kymmenisen minuuttia ja meille matkustajille oli epäselvää mitä seuraavaksi tapahtuisi. Mukanani olleista lapsista kaksivuotias ymmärsi, että jotakin kummallista oli sattunut. Itse reagoin voimakkaasti tilanteeseen, jossa minun oli kuitenkin oltava se rauhallinen aikuinen, jotten olisi säikyttänyt lapsia enempää. ”Joku ihminen on nyt jäänyt metron alle ja sille on tullut iso pipi. Kohta lääkärit tulevat auttamaan sitä”. En tiedä mitä kaksi-vuotias ymmärtää kuolemasta, mutta ainakaan en ollut varautunut selittämään sitä hänelle yllättäen kesken arkipäivän.\nJos olisin ollut yksin, olisin varmaankin alkanut itkemään, kuten uimahallissa. Nyt pyrin pitämään itseni kasassa ja selvittämään, miten pääsisimme jatkamaan matkaa. Kun poistin reittioppaasta metrovaihtoehdon, ehdotti ohjelma kävelemään Herttoniemestä Vuosaareen. Rankkasateessa. Soitin isälleni, joka tuli hakemaan meidät. Meillä ei tietenkään ollut auton turvaistuimia ja jälkikäteen ajateltuna viisainta olisi ollut ottaa taksi, joka lain mukaan olisi saanut meidät kuljettaa ilmankin istuimia, toisin kuin isäni. Olin kuitenkin tapahtumasta niin sekaisin, etten saanut muuta kuin rikotuksi rattaat tunkiessani niitä auton takakonttiin.\nOdottaessamme isäni tuloa metrokatoksessa ihmisiä purkautui syöttöbusseista metro-oville, joilla seisoi vartija estäen heidän kulun. ”Mitä on tapahtunut”, oli kaikkien huulilla. En halunnut olla sensaation hakuinen juorukello, mutta samaan aikaan tunsin tarvetta puhua tapauksesta. Siltä kai tuntui monista muistakin. ”Jonkun on täytynyt tönäistä se mies, eihän kukaan voi haluta itse metron alle hypätä”, tuli nuori koulupoika minulle sanomaan. ”Minä myöhästyn tämän takia saunavuorosta”, tiuskaisi puolestaan samassa metrossa ollut vanhempi nainen.\nMuutama päivä tapauksen jälkeen kaksivuotiaani selitti vielä, että metrossa setä oli ollut metron alla. Pelkäsin, että olin selittänyt asian hänelle niin huonosti, että siitä jäisi hänelle trauma. Itse tunsin kovasti tarvetta puhua asiasta. Eräs ystäväni kysyi, tarvitsinko kriisiapua. Minkäkö? Samassa metrossa ollut? Minähän olin vain sivusta katsoja, eihän se varsinaisesti tapahtunut minulle. Silti uimahallin tapahtumat jotenkin toivat hetkellisesti tuntemattomat ihmiset yhteen. Kun olin viimein nähnyt (kyllä, minun täytyi jäädä katsomaan, minun täytyi saada tietää), että uhri oli nuori poika, käännyin ja lähdin suihkuhuoneeseen. Vaihdoin katseen tuntemattoman vanhemman naisen kanssa, joka oli myös jäänyt seuraamaan pojan saattamista ambulanssiin. Hänen katseessaan välittyi suru ja nyökkäsimme toisillemme. Hetken verran, meitä kahta tuntematonta yhdisti suru tuntemattoman lapsen takia.\nKun olin päässyt saunaan, kuulin palasia tapahtuneista. Eräs nainen oli huomannut pojan olleen sukelluksissa pidemmän aikaa ja oli tarttunut tätä kädestä vetäen tämän pintaan. Siltä seisomalta hän oli aloittanut elvytyksen. Keskittynyt olennaiseen, laittanut tunteensa hetkeksi syrjään, samalla kun hänen omat kaksi pientä lastaan seisoivat vieressä seuraten tilannetta. Miltä mahtoi tuntua eilisiltana tuosta sankariäidistä ja siitä toisesta, joka seurasi vieressä kun pelastushenkilökunta yritti saada hänen poikansa sydäntä jälleen lyömään?\nOlen onnellinen siitä, että olin uimahallissa yksin. Ettei minun tarvitse selittää nyt kolmevuotiaalleni, miten tuolle pojalle kävi, kun en sitä itsekään tiedä. Hän on toki kuullut satuja, joissa pahat äitipuolet kuolevat, mutta en silti tunne, että minulla olisi vieläkään vastauksia hänen kysymyksiinsä.\nMinulla itselläni oli maailman ihanin ja maailman lapsirakkain kummitäti. Hän kuoli syöpään joitakin vuosia ennen esikoiseni syntymää. Olisin halunnut hänen tapaavan lapseni, sillä tiedän, että hän olisi rakastanut heitä. Jos olisinkin saanut hänen kanssaan joitakin vuosia lisää, en tiedä miten selittäisin jonkun tutun ja rakkaan poismenon lapsilleni nyt. Voiko sitä edes selittää taikka ymmärtää, kun ei aikuisenakaan aina pysty hyväksymään sitä, miksi toisille käy huonosti ja toisille ei. En voi muuta sanoa, kun että toivon sen pienen uimarin sukellusretket vielä jatkuvan pitkään. Turvallista matkaa meille kaikille!\nAvainsanat: hätä, hätätilanne, kertominen, kuolema, onnettomuus Kommentit pois päältä artikkelissa Turvassa pahoilta äitipuolilta\nEi nimi lasta pahenna – vai kuinka?\n23.2.2015 Aikakausi kaksi lasta\nTuoreet vanhemmat ovat vaikean tehtävän edessä viimeistään siinä vaiheessa kun joko pappi tai maistraatin nimipapereiden deadline kolkuttelee ovelle. Valitako perinteisen vai olisiko sittenkin persoonallinen parempi? Mitä nimi kertoo kantajastaan ja mitkä vaikuttimet nimenvalintaan vaikuttavat?\nItselläni on tavallinen nimi, jonka virallista kirjoitusasua joudun kuitenkin tarkentamaan. Kolmeentoista ikävuoteen asti olin Hanna viiva Mari. Sen jälkeen päätin olla vain Hanna. Meitä vuonna 1982 syntyneitä Hannoja on muitakin, nimeni oli toisiksi suosituin heti Sannan jälkeen. Meidän luokallamme oli ala-asteella kolme Sannaa ja kaksi Annaa. Erikoisuudentavoittelijoiden lapsia luokallamme ei juuri näkynyt, ei Kauniiden ja Rohkeiden innoittamia nimiä tai muitakaan vaikeasti lausuttavia vierasperäisiä. Epäilen silti, että monellekaan vanhemmalle se, että nimi on vuoden suosituin, olisi syy sen valitsemiseen. Ehkä vain moni muukin on samanaikaisesti ihastunut kivaan nimeen?\nTunnen yllättävän paljon kaksoisnimen etunimekseen saaneita henkilöitä. Suurin osa heistä on pysytellyt nimensä kanssa pidättyväisellä linjalla, ja paljastanut toisen etunimen olemassa olon vasta lähemmän tuttavuuden jälkeen. Oman nimeni takaa ei löydy ilmeisemmin suuria tunnekuohuja tai hienoa historiikkia. Äitini oli ihastunut Hanna-nimeen, mutta pikkuserkkuni, jolla on siis myös sama sukunimi kuin minulla, oli jo saanut itselleen samaisen nimen. Tästä johtuen sain perääni ylimääräisen lisäkkeen, jota olen yli puolet elämästäni yrittänyt karttaa. Tästä kaksiosaisesta etunimestä johtuen minulla ei ole toisia nimiä. Omien lasteni kohdalla halusin korjata asian.\nOsa vanhemmista haluaa korostaa lapsensa erityisyyttä myös nimen kautta. Silti tiettyjen nimien kohdalla tulee kyllä mieleen, että ovatko vanhemmat miettineet valintansa loppuun saakka. Erikoisen nimen kantaja saa varmasti tavata nimeään jokaisella lippuluukulla ja nostattaa kulmakarvoja kanssaihmisten kasvoilla. Eikö lapsi ole erityinen ilman omituista nimeäkin? Nuorempana olin ehkä hieman toista mieltä. Keräilin kivoja nimiä vihkoon, että olisi sitten joskus mistä valita. Tuolloin olin sitä mieltä, että nimeän lapseni Leona Simone Shalimariksi, Ode Hugo Rafael Apolloniksi, Ada Ceciliaksi, Engla Susandayksi ja Filip Jupiter Vincent Alexandriukseksi. Sitten kuvioihin tuli mukaan henkilö, jolla oli myös oma mielipide asiasta. Olimme lähtökohtaisesti melko eri linjoilla.\nLapsemme saivat lopulta mielestäni melko yleiset, mutta kuitenkin hauskat ja foneettisesti vahvalta kuulostavat nimet, jotka ainakin itselle tuovat positiivisia mielleyhtymiä. Esikoisen nimestä mieheni itse asiassa ilmoitti erään kävelylenkin päätteeksi. Täysin puun takaa, ilman että olimme edes vielä keskustelleet jälkikasvun hankkimisesta. Tämä teki minuun niin suuren vaikutuksen, että eihän siinä sitten ollut enää mitään keskusteltavaa. Toisista ja kolmansista nimistä sen sijaan oli sitäkin enemmän.\nKun nuorikkomme syntyi, eräs ystäväni oli tyrmistynyt siitä, että emme aikoneet tehdä kunniaa kummankaan suvulle toisten nimien kohdalla, niin kuin olimme toimineet esikoisen kanssa. Nuorimmaisen toinen nimi onkin täysin tuulesta temmattu, mutta toki etunimeen sovitettu. Etu- ja toisen nimen valintaan vaikuttivat lähinnä foneettinen kauneus, sopivuus jo olemassa olevan sisaren nimeen, sekä se, että vihdoin pääsimme yhteisymmärrykseen mieheni kanssa. Ja mitä niihin toisiin nimiin tulee, toisella niitä on kaksi, toisella yksi.\nMiten teillä nimiasiat on ratkaistu? Onko nimiä pitkä rimsu vai lyhyt ja ytimekäs kokonaisuus? Onko poimintoja lähipiiristä vai ovatko esikuvana tietokonepelihahmot?\nAvainsanat: nimeäminen, nimi, ristiäiset, sisarukset, toinen nimi Kommentit pois päältä artikkelissa Ei nimi lasta pahenna – vai kuinka?\n22.12.2014 Aikakausi kaksi lasta\nNeuvolat ovat historian saatossa varmasti lunastaneet paikkansa. Rokotukset ovat tehneet tehtävänsä ja nuoret äidit ovat saaneet vinkkejä punoittavaan peppuun, raskauspahoinvointiin sekä uhmakohtausten taltuttamiseen. Tällä hetkellä media uhkuu huolta ennaltaehkäisevän neuvolatyön liian vähäisistä resursseista. Äärimmäisten tekojen pelossa neuvolassa on kai ohjattu tarjoamaan meille riskiryhmäläisille (kahden pienen lapsen vanhemmille) autuaaksi tekeviä lääkkeitä: sosiaalitoimistoa ja voimavaralomaketta.\nPäivi Punkan pääkirjoitus Hesarissa on karua luettavaa. Espoolainen neuvolantäti on neuvonut uupunutta äitiä googlaamaan apua, sillä hänestä sen tarjoajaksi ei ollut. Itse varasin ajan keskenmenon jälkeen neuvolapsykologille, joka kirjasi tietoni ylös paperille, katsoi silmiin ja totesi, ”en aivan ymmärrä miksi olet tänne tullut, en minä sinua voi mitenkään auttaa”. Tätä käyntiä varten olin jonottanut yli kuukauden.\nJos psykologin tehtävä ei ole auttaa asiakasta löytämään omia voimavaroja tai neuvolantädin olemassa olevia palveluita, mihin heitä tarvitaan? Varmaan joku automattikin osaisi toistaa, ettei kyseinen ongelma kuulu hänen osaamisrepertuaariiinsa.\nMielestäni neuvolat ja heidän työnsä on hyvä ja tärkeä juttu. Vältytään vaarallisilta sairauksilta ja on mahdollisuus saada asiantuntijan maksutonta konsultaatiota. Tietty liukuhihnamaisuus tuntuu käyntejä kuitenkin vaivaavan. Mitat kyllä otetaan, mutta jos jotain vähänkään negatiivisen suuntaan viittaavaa ilmenee, ohjaavat he oitis sossun palveluiden pariin. Kai he pelkäävät päätyvänsä taas yhteen lehtiartikkeliin, jossa piehtaroidaan pienten lasten vanhempien pahoinvoinnissa. Järeän koneiston käynnistämisen sijaan antaisin arvoa arkijärjestä kumpuavalle ohjeistukselle, kannustukselle sekä aidolle toisen ihmisen kuulemiselle.\nEivätpä tunnu Hesarin mukaan itse neuvolantäditkään hyvin voivan. Työnantaja uhkailee potkuilla, jos avautuu työpaikan ongelmista suurelle yleisölle, perheitä on liikaa ja aikaa liian vähän. Jos apua haluaa kriisiperheelle tarjota, on se pois omasta ruokatunnista tai vessatauosta.\nEhkä siis avuksi voimavaralomake? Olenko onnellinen, 1-5. Olenko itkenyt normaalia enemmän, 1-5. Aionko tappaa itseni, 1-5. Kun on paha olla, silloin kaivataan ennen kaikkea lämmintä kuuntelijaa ja mahdollisesti konkreettista apua arjen pyörittämiseen. Ei silloin täytetä lomakkeita, jotka sitä paitsi vain vievät voimavaroja.\nMuuttomme seurauksena muuttuu myös terveyskeskuksemme sekä neuvola. Tähän mennessä meillä on kai laskujeni mukaan ollut neljä omaa ja lukuisia tuuraavia neuvolantätejä. Hieman huolekkaana odotin ensitapaamista. Esikoisen ensikäynti neuvolassa päättyi hieman omituisesti. Nuori täti oli järkyttynyt ja täysin lamaantunut, kun vauva punnituksen yhteydessä pissasi alustalle. ”Mitäs nyt tehdään, mitäs nyt tehdään”, hän toisteli hätääntyneenä. ”No, jos vaikka otan tästä käsipaperin ja pyyhin pissan pois”, ehdotin.\nTätä seurasi vanhempi täti, joka oli itse hajamielisyys. Punnituksen ja mittauksen jälkeen hän kyseli minulta, että paljonkos se vauva painoi. Jouduin itse selvittelemään hänen väärin tai puutteellisesti kirjattuja tietojaan. Viimeinen tuttavuus oli sinällään ihan asiallinen, kirjafiksu nuori nainen. Hänestä kuitenkin hohki kilometrin päähän se, ettei hänellä ollut omia lapsia tai kokemusta kuin korkeintaan muutama vuosi. Jos totesin, että elämä kahden alle kaksi-vuotaan kanssa on välillä rankkaa, välillä väsyttää ja joskus jopa riitelemme mieheni kanssa, hän kaivoi sosiaalipalveluiden esitteet esiin. Hän välitti, mutta tuntui kuin hän olisi ollut vakuutusmyyjä myymässä minulle sossupalveluita ilman, että itse tajusin niitä tarvitsevani. Hän tarttui jokaiseen sanaani ja oli ilmeisesti päättänyt, ettei kukaan hänen asiakkaansa vahingoita lapsiaan. Kun hän kirjasi järjestelmään, ”olet siis peloissasi, että toisen lapsen synnyttyä sinulla ei enää ole niin paljoa omaa aikaa”, teki mieleni vastata, että en pelkää sitä. Tiedän että se on niin. Meillä ja kaikilla muilla. Niin se menee, ja niin sen kuuluu mennä.\nJos itse saisin päättää, valitsisin sellaisen neuvolantädin, joka olisi syntynyt Olympia-vuonna. Hänellä olisi ehkä jo omia lapsenlapsia, häntä eivät pissat ja vauvan itkut hetkauttaisi, hän katsoisi lasta eikä kasvukäyriä, kuuntelisi oikeasti tarjoamatta meille voimavarakaavaketta, hyppyyttäisi lasta pari kertaa polvellaan ja toteaisi, että me pärjäämme aivan hyvin.\nAvainsanat: äiti, jaksaminen, neuvola, neuvolantäti Kommentit pois päältä artikkelissa Voimaannuttavaa palvelua


Vähemmistöjen edustajat innostavat nuoria omilla uratarinoillaan Helsingin NMKY:n representaatiohankkeen seinällä | Helsingin NMKY\nVähemmistöjen edustajat innostavat nuoria omilla uratarinoillaan Helsingin NMKY:n representaatiohankkeen seinällä\nSuomen maahanmuuttajien ja vähemmistöjen edustajien monet menestystarinat jäävät usein huomioimatta. Helsingin NMKY:n representaatioseinä kertoo moninaisista tavoista menestyä, ja miten menestys rakennetaan, tavoitteenaan nostaa esiin positiivisia esikuvia vähemmistöihin kuuluvista suomalaisista ja Suomessa asuvista vähemmistöistä. Projekti rikkoo stereotypioita ja luo siltoja kulttuurien ja sukupolvien välille.\nRepresentaatiohanke päästää ääneen esimerkiksi Etelä-Afrikan, Yhdysvaltojen ja Suomen radioaalloilla kuullun media-ammattilaisen Amkelwa Kapasen, joka radiotyönsä lisäksi on osallistunut mm. Helsinki African Film Festivalille (HAFF). Festivaali toi laatuelokuvia Afrikasta Helsingin valkokankaille rikkoen kapeaa tarinaa, jota ulkopuoliset kertovat maanosasta ja sen ihmisistä. Hän on myös työskennellyt Etelä-Afrikasta adoptoitujen lasten ja heidän perheidensä kanssa auttaen lapsia oman identiteetin ja perinteen tavoittamisessa. Tässä työssään hän on fyysinen roolimalli ja vaikuttaa siihen, miten lapset kokevat afrikkalaiset juurensa ja oman afrikkalaisuutensa. Amkelwan menestykseen ei ole ollut oikoteitä: ”Kestää aikansa kasvattaa uudet juuret ja vielä kauemmin nähdä työnsä hedelmät.”\nKyberturvallisuusasiantuntijana Ericssonilla toimivan Hassan Merghanin menestyksen reseptiin on kuulunut mm. kouluttautumista, teknologiarakkautta, verkostoja ja itsetuntoa. ”Suuri osa ihmisten elämästä nykyään tapahtuu verkossa. Yksi alani suurista haasteista on huolehtiminen siitä, että digielämämme ja -viestintämme on luotettavaa, säilyy yksityisenä ja turvassa hakkereilta.” Hassan näkee kuuluvansa vähemmistöön: ”Me kaikki voimme kuulua vähemmistöön jossain asiassa.” Esikuvana hän on kuitenkin varovainen yleistävistä neuvoista: ”Kukaan ei tunne juuri sinua paremmin kuin sinä itse!”.\nRepresentaatioseinä on Helsingin NMKY:n projektipäällikkö Pierre Jallow’n yhdessä Helsingin NMKY:n Kulttuurienvälisen osaamisen täydennyskoulutus -toiminnon tiimin kanssa rakentama projekti, joka on osa isompaa kokonaisuutta webinaareja ja verkostotyötä. Pierre kertoo, että seinän rakentaminen on synnyttänyt paljon hyvää ajatuksenvaihtoa: ”Kävimme paljon hedelmällisiä keskusteluja ammattilaisten kanssa, jotka halusivat tai eivät halunneet osallistua. Etenkin sanan ”vähemmistö” käytöstä oli monenlaisia näkemyksiä. Kaikki nämä keskustelut ovat tärkeitä yhdenvertaisemman yhteiskunnan rakentamisessa.” Representaatioprojektia rahoittavat Helsingin NMKY ja oikeusministeriö.


Post - Laihdutusleikkaus Diet\nIhmiset, jotka kamppailevat lihavuus ja voi laihtua ruokavalion ja liikunnan voivat saada Laihdutusleikkaus , mukaan Medline Plus . Tämä leikkaus on yleensä varattu naisille, jotka ovat 80 kiloa tai enemmän ylipainoisia ja miehiä, jotka ovat 100 kiloa tai enemmän ylipainoisia . Laihdutusleikkaus rajoittaa mahan kyky pitää ruoka , mikä johtaa painon menetykseen . Leikkauksen jälkeen ,erikoisruokavalio tarvitaan kunnesvatsa on sietävät kiinteää ruokaa . Liquid Diet\npari ensimmäistä päivää sen jälkeen Laihdutusleikkaus ,potilas laitetaanneste ja puoliksi kiinteää ravintoa . Tämä ruokavalio sisältää maitoa , liemi , mehu (ilman lisättyä sokeria ) ja sokeri - liivate .\nJuo jopa kolme unssia kerralla . Juot liikaa voi venyttäävatsaan ja aiheuttaaniittejä aueta .\nMukaan Mayo Clinic , kun nesteet ja semi - kiintoaineet hyvin siedetty , soseuttaa elintarvikkeet voidaan ottaa käyttöön . Hiottaessa up elintarvikkeita , yrittää luodatahna kaltainen rakenne , joka on helpommin sulavaa . Pavut , kala , munanvalkuaiset , pehmeä kasvikset, hedelmät ja pavut ovat hyviä valintoja .\nSoseuttaa elintarvikkeet voidaan sekoittaahieman maitoa tai vettä luoda oikea johdonmukaisuutta . Tämä vaihe kestää jopa neljä viikkoa , mukaan Mayo Clinic . Mausteinen elintarvikkeet tulisi välttää tänä aikana .\nKun soseuttaa elintarvikkeet on siedetty muutaman viikon ,lääkäri voi suositellakäyttöön pehmeitä ruokia . Valitse lihaa, jotka jauhetaan hyvin , marjojen ja keitettyjä vihanneksia . Pureskele ruokasi hyvin tehdä ruoansulatuksessa helpommin .\npehmeitä ruokia kulutetaan yleensä kahdeksan viikon ajan , mukaan Mayo Clinic . Kun nämä elintarvikkeet ovat hyvin siedetty , on aika esitellä kiinteää ruokaa . Tässä vaiheessa , pähkinät , popcorn , mysliä ja muut crunch ruokia pitäisi välttää.\nEsittele yksi uusi ruoka kerrallaan . Näin jos koet mahan ärsytys ,ruoka aiheuttaa ongelman voidaan eristää .\nMukaan Mayo Clinic , kun Laihdutusleikkauslaitos on vaikeaa aikaa imevää ravinteita . Keskustele lääkärisi kanssa siitä, monivitamiini estämiseksi vitamiininpuutokset . Kalsiumia voi myös olla tarpeen .\nPitkän aikavälin ruokavalion muutokset\nMukaan Mayo Clinic , Laihdutusleikkaus potilaat täytyy tehdä pitkän aikavälin ruokavalion muutokset . Syö vähäkalorinen ja vähärasvainen elintarvikkeet ja vähentää suunnittelemattomia eväs . Myös kestää 30 minuuttia syödä aterioita ja älä syö suuria annoskokoja . On myös tärkeää käyttää säännöllisesti, jotta painon nousun .\nJuodessa , hitaasti siemailla sen sijaan että suuri gulps nesteitä . Pyri kuluttaa 48-64 unssia nesteitä ( vettä tai vähäkalorisia juomia ) joka päivä .\nLap Band Vs . Hiha\nRaskauden riskeihin jälkeen mahalaukun ohitusleikkaus\nNegatiiviset tulokset Vatsa Reduction Surgery\nMiten toipua Laihdutusleikkaus\nMiten saan laihtuminen kirurgia ?\nMikä ontarkoitus Vatsa Nidonta ?


Nuorten pahoinvointi kasaantuu pojille - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nJulkaistu 14.12.2006 10:00\nEsimerkiksi elämänhallinta ja elintavat ovat pojilla voittopuolisesti tyttöjä heikommat.\nNuorten pahoinvointi kasaantuu selvästi enemmän pojille kuin tytöille. Nuorten elinolot -vuosikirjan mukaan pojilla ilmaantuu terveysongelmia usein jo varhaislapsuudessa.Poikien elämään liittyy tyttöjä useammin myös aikaisia lastensuojelukokemuksia, huonoa kouluviihtyvyyttä, koulutuksen keskeyttämistä sekä nuorisotyöttömyyttä. Elämänhallinta ja elintavat ovat pojilla voittopuolisesti tyttöjä heikommat, mikä osaltaan voi selittää väkivalta- ja tapaturmakuolleisuuden kasautumista pojille.\nTytöt ja pojat ovat eri viivalla myös arvioidessaan suhdettaan kehoonsa. Vaikka pojilla on enemmän ylipainoa kuin tytöillä, tytöissä on selvästi enemmän niitä, jotka pitävät itseään ylipainoisina. Niinpä tytöt pyrkivät pudottamaan painoaan, mutta pojat tarttuvat pikemminkin painoihin ihannevartaloa tavoitellessaan.Nuorten elinolot -vuosikirjan ovat julkaisseet Stakes, Nuorisotutkimusverkosto ja Nuorisoasiain neuvottelukunta.


Monitoimikiinteistön energiatehokkuuden parantaminen vaiheistetussa saneerauksessa\nLattu, Mikko (2018)\nTämän opinnäytetyön aiheena on energiatehokkuuden parantaminen tarkasteltavassa kiinteistössä. Energiatehokkuutta parantamalla on tarkoitus pienentää kohdekiinteistön vuosittaista energiankulutusta ja parantaa sen sisäilmaa, jotta kiinteistö soveltuu myös sen muutettuun käyttötarkoitukseen.\nJotta voidaan arvioida suunniteltujen energiatehokkuutta parantavien toimenpiteiden tehokkuutta, on voitava verrata kiinteistön energiankulutusta lähtötilanteessa ja tilanteessa, jossa erilaisia muutoksia on tehty. Keskeisin tutkimusmetodi onkin simuloida kiinteistön vuosittainen energiankulutus lähtötilanteessa ja erilaisten vaihtoehtoisten saneeraustoimenpiteiden jälkeen.\nTyö toteutettiin kolmessa vaiheessa. Ensin tarkennettiin lähtötilanteen sähkö- ja kaukolämpöenergian kulutus mittaamalla ilmastointijärjestelmän keskeisiä arvoja. Toisessa vaiheessa valittiin tutkittavat energiatehokkuuteen vaikuttavat parannukset ja simuloitiin niiden vaikutus vuosittaiseen energiankulutukseen. Viimeisessä vaiheessa vertailtiin eri parannusten ja parannusten yhdistelmien tuomia vuosittaisia säästöjä energiataloudellisesti ja taloudellisesti.\nTyön tuloksena saatiin jokaisen saneerausvaihtoehdon ja niiden yhdistelmien vuosisäästölaskelmat, joilla tilaaja voi perustella mahdollisten investointien kannattavuutta.


Suomi hakee lentopallon miesten EM-kisoja vuodeksi 2021 Tampereelle - Urheilu | HS.fi\nSuomi hakee vuoden 2021 miesten lentopallon EM-kisojen yhtä alkulohkoa. Lentopalloliiton hallitus päätti keskiviikkona.\nJos haku tuottaa toivotun tuloksen, kuuden joukkueen alkulohko pelataan Tampereella Hakametsän hallissa syyskuussa 2021.\nAlkulohko pelattaisiin todennäköisesti seitsemän päivän aikana siten, että joka päivä olisi 2–3 ottelua, ja Suomella olisi viisi pelipäivää ja kaksi välipäivää.\n”Tällaiset suuret tapahtumat ovat parasta lajin markkinointia. Tämän kokoluokan tapahtumat tulevat näkymään sekä alueellisesti että valtakunnallisesti, ja ne lisäävät lajin näkyvyyttä merkittävästi”, Lentopalloliiton tuore toimitusjohtaja Seppo Siika-aho https://www.hs.fi/haku/?query=seppo+siika-ahosano tiedotteessa.\nSiika-ahon mukaan tavoitteena on saada tapahtumasta myös selkeästi positiivinen taloudellinen tulos.\n”Tampereen kaupunki on ollut aktiivinen suurten tapahtumien järjestäjä jo pitkään, ja heidän energiansa ja sitoutumisensa tähän projektiin on tapahtuman järjestäjän kannalta aivan kullanarviosta. Lisäksi Tampereen sijainti Suomen lentopallokartalla on ihanteellinen näin suuren tapahtuman kannalta”, Siika-aho perusteli.\nSuomen miehet pelaavat syyskuussa Slovenian alkulohkossa.\nSuomessa on järjestetty EM-kisat aiemmin vuonna 1977, jolloin mukana olivat sekä miehet että naiset ja pelipaikkakuntia oli useita. Miesten EM-kisat järjestettiin vuonna 1993 Turussa ja Oulussa.


Italianpunainen paritupa: 50-luvun korituoli ja pari sisustusjuttua\nNiin kaunista ja ihanan yksinkertaista teillä. <3\nElina/Italianpunainen paritupa 29.4.16\nKiitos, katselin juuri, että meillä on aika paljon värejä ja erilaisia pintakäsittelyjä, mutta ilmeisesti ne ei riitele kovin keskenään, jos vielä näyttää yksinkertaiselta. Hyvä juttu, välillä olen miettinyt tuleeko liika koitettua kaikenlaista. :)\nHappopatinointi on vanha konsti. Lampunjalassasi saattaa kyllä olla suojakäsittely (lakka tms) jolloin patinoinni lopputulos ei ehkä ole toivotun kaltainen. Ehkä sitä voi kokeilla pienelle alalle?\nKiitos vinkistä! Meillä on uudet messinkivetimet, joissa on kaunis patina. Sellaisen, kun saisi tehtyä. :)\nHimlan matot ovat kauniita! Meillä vaan taisi olla joku maanantai kappale kun hapsut alkoi purkautua jo muutaman viikon kuluttua... :( myös reunoilta matto alkoi röpsöttämään.. Harmitti palauttaa kun kerkesin ihastua mattoon mutta arvelin että hinta-laatu ei siinä kohdannut. Toivottavasti sinulla on parempi onni mukanasi! :) Teillä on kaunis koti, olen mielenkiinnolla seurannut valtaisaa projektianne!\nVoi harmi, minulle tuli matoista ihan laadukas vaikutelma ja tykästyin niihin kyllä heti rullan avattuani. Nyt jään jännittämään, kuinka meidän matoille käy!\nVintage paintin kalkkimaaleilla ja vahalla saa patinoitua myös lampun jalan. Itse olen tuon merkin kalkkimaalia käyttänyt, mutta varmaan muutkin merkit toimivat. Ja se vaha viimeistelee patinan. Niin ja on kyllä kaunis koti ja edelleen omat haaveet vanhasta hirsitalosta vaan kasvavat aina ko blogiasi luen. Terveisin Kirsi, Lapista\nElina/Italianpunainen paritupa 30.4.16\nKiitos paljon vinkistä! Pitäisi vähän perehtyä näihin maaleihin ja vahoihin. Toivottavasti teidänkin talohaaveet toteutuvat!\nlocalartisan.fi – Sanna Laurila 6.5.16\nMeillä on Himlan matot olleet käytössä keittiössä, eteisessä ja ruokasalissa. Isoin kokokin menee koneeseen. Vanhin on ollut käytössä neljä vuotta ja edelleen siisti – juuri tuo keittiön matto, joka on kovimmalla koetuksella. Vähän on haalistunut, mutta ei häiritsevästi. Tilasin kokeeksi juuri nuo harmaat, mutta sävy ei ollut sopiva. Toivottavasti tulisi vähän lämpöisempi harmaa mallistoon :)\nElina/Italianpunainen paritupa 7.5.16\nKiva kuulla, että teillä nämä matot ovat kestäneet hyvin! Odotin, että sävy olisi voinut olla hieman vielä lämpimämpi, mutta meillä menee kyllä näinkin. Minusta näissä on ihanan eläväinen pinta. :)\nMikä sävy sinulla on tuossa ruskeassa munatemperassa? Meillä aivan saman sävyiset ovet 60-luvun maalien alla.\nElina/Italianpunainen paritupa 16.5.17\nHei nyt kyllä täytyy sanoa etten enään millään muista, mitä niihin laitoin. Uskoisin että ovissa on ainakin poltettua terraa, englanninpunaista, jotakin ruskeaa ehkä oksiidiruskeaa..


Tanssii suksien kanssa – Hämeen Sanomat\nTanssii suksien kanssa\nKun Eero Heinäluoma lähtee pohtimaan elämänsä suurinta ratkaisua, hän hyvästelee läheisensä ja pakkaa reppuunsa vain välttämättömimmät tarvikkeet: sukset, sauvat, monot, anorakin, hieman muonaa sekä Suomen Kuvalehden toimittajan ja valokuvaajan.\nTässä elämänsä käännekohdassa hän suuntaa matkansa pari piirua kauemmas ihmisten hälinästä. Kun suomalainen miesvaikuttaja miettii elämäänsä, hän tekee sen yksin, korven kätkössä, nuotiotulen ja Suomen Kuvalehden valokuvaajan salamavalon loimussa.\nTaukotulella Eero Heinäluoma kuuntelee oman mielensä liikkeitä, suomalaisten ikihonkien huminaa ja Suomen Kuvalehden toimittajan vaimeaa manailua, kun kuivamustekynä ei suostu toimimaan Koillismaan korpien armottomassa pakkasessa.\nSillä aikaa, kun toimittaja kipaisee hakemaan lyijykynää autolta, Eero Heinäluoma hiihtelee syvämietteisesti valokuvaajan osoittamaan suuntaan. Näin hän käyskelee tuuhean männistön kohdussa, korkean taivaan alla, suomalainen mies kahden kesken kasvotusten kotomaansa karun luonnon, omien ajatustensa ja valokuvaajan teleobjektiivin kanssa.\nVäkevä on tämä hiljaisuuden ja yksinäisyyden voima, kun se täällä lumen ja jään keskellä puristaa vastustamattomasti vantterastakin miehestä esiin latteuden toisensa perään.\n– Otan haasteen vastaan, sanoo Eero Heinäluoma, ja kaikuna kuuluu yksinäisen miehen yllä kaartuvan sinisen taivaankannen alla Suomen Kuvalehden toimittajan lyijykynän jylhä rapina muistilehtiöllä.\nAina on Suomessa otettu sukset naulasta, heitetty reppu selkään ja lähdetty korpeen, kun tullut aika aikuisten miesten tehdä kansakunnan suuntaa määrääviä päätöksiä.\nArkiset asiat hoidetaan perheen ja työtovereiden kanssa, mutta kun koittaa aika suurten päätösten, ne tehdään yksin, tai ainakin yksinoikeudella.\nNäitä miettii nyt myös Eero Heinäluoma Koillismaalla. Hiihdettyään halki tämän jääkauden muovaaman maiseman, painittuaan karhun kanssa ja raivattuaan paljain käsin muutamia siirtolohkareita pois ladulta hän on jälleen pysähtynyt nuotion ääreen, mieli rehkimisestä seestyneenä, päätös kypsyneenä.\nNiin kuin kevään ensimmäinen auringossa kimmeltävä vesipisara irtoaa kevyesti mutta vääjäämättä talven muovaamasta jääpuikosta, kirpoaa uusi latteus Eero Heinäluoman huulilta Suomen Kuvalehden reportterin muistilehtiölle:\n– Niiden, jotka haluavat hyvinvointiyhteiskuntaa puolustaa, täytyy olla sen uudistamisen eturintamassa.\nEi vaankaan, tokaisee Eero Heinäluoma kuvaussession päätteeksi. Täytyy tästä lähteä pari piirua ihmisten suuntaan. Eihän täällä korvessa kännykkä löydä kenttää.\nPäätös on tehty, suunta valittu. Eero Heinäluoma pakkaa reppunsa ja lähtee. Mitäpä kertoisin enään hänen elämänsä päivästä ja sen vaiheista täällä? Se kulki rauhaisesti puoluekokouksen korkeudelle ylös ja kallistui rauhaisesti alas illan lepoon monen tuhannen, kultaisen auringon kiertoessa.


tuottaminen Quick Cash Verkosta - Dogs Fighting\nObecny czas to Nie 21:55, 20 Sty 2019 | Zaloguj się, by sprawdzić wiadomości\ntuottaminen Quick Cash Verkosta\nWysłany: Nie 12:11, 09 Lut 2014 Temat postu: tuottaminen Quick Cash Verkosta\nYritä löytää Lyhytaikaisten lainojen tai vakuudettomat lainat . asuinpaikka aina tervetuloa , muut kiinteistöjen , osakkeiden ja joukkovelkakirjojen , tai jopa myöhässä suunnittelu auto tai rekka voimin tehdä. Vaikka muunlaisia ?? lainat yleensä ovat erityisistä syyt , yksinkertainen tulossa asuntolaina tai omaisuuden rahoituksen laina, pankkilainaa tämän tapahtua on luottokortti , voidaan käyttää ei väliä Velallinen haluaisi . Siitä lähtien , haet varten nopeasti pääoman [link widoczny dla zalogowanych] kaikki sinun täytyy tehdä on toteuttaa rasittava katso ja vaikuta suurin sitoutuminen . Heti olet tietoinen siitä, että olisit voinut huono luotto , voisit kannattaa katsaus miten huono asia on .\nKun 1 vuosi luotonanto vaihtoehtoja ihmisiä voisi saada kunnollinen määrä pitkään aika joka tukee heitä ottaa pitkä ja väliaikaiset vaatimuksiin molemmat yhtä . Ei ole väliä, onko asut Britanniassa tai Yhdysvaltain siellä on hyvä mahdollisuus olet kuullut monta hirveä press noin velkajärjestelyt yritykset . CFPB voi olla asiantuntija vartioimaan kuluttajille riippumatta siitä, ne käsittelevät perinteinen pankki tai ehkä rahoituslaitos joka ei ole lainanantaja . Miten tietävät minä hakea Tämän henkilökohtainen laina minun kunto ? [link widoczny dla zalogowanych] miten vähemmän kuin täydellinen luotto Arvot suorittavat . markkinointi avustaja talon lainat tarjous on todennäköistä, että 100 Prosenttiosuus raha ilman laittaa on vaatinut.\nPäättäminen of pienyritysten tulokset menettäminen menestys ja ura yleisestä suunnittelun. asian toisin , jokin - actuel tai ehkä kiinteistönomistajan - Voi hankkivat monista eduista helposti . Vuonna tämäntyyppisten luotonanto vaihtoehtoja , luotto ranking todennäköisesti ei edes otettava vastike , ja määritettäessä jos sinun pitäisi parantamiseksi nämä puhelimet et tai et voi [link widoczny dla zalogowanych] suurempi henkilökohtainen laina riippuu parempi raha in takuu kuin koti tai omaisuuden tai kotiin joka on varmasti kertoi olisin laina antajan kuin turvatoimia in rahoitusapulainan . raha määrä on siirretty heti oman sekkitilin . Heti siirtymässä laina virastojen, yleensä yksi toistuisi teema , joka on varmasti kummittelee minulle on yleensä se, että paljon ihmisiä I tyydyttämään , ei ole ymmärrys tarve heidän luottokelpoisuus .\nKun on urasi , yrittää ei olla huolissaan Lähitulevaisuudessa ja sijaan olennaisesti vakuutuksesta vaihtoehto työpaikat , esimerkiksi suorittamalla net . lainaavat sääolosuhteet paljon suurempi vaikeampaa kuin 2006 ja määräykset on muuttuneet paljon kohti triste ja lainanottajien . Näinkö vähintään , saat teidän rahat arvo [link widoczny dla zalogowanych] Syynä , riippumatta express on talousjärjestelmä , velat edelleen markkinoilla ja luotonanto . alhaisin maksettava tarvitaan vetoaa upon ilmoitus laina yritykset . Ilmeisesti ihmiset, jotka tietävät et yksinkertaisesti täytyy olla luottotiedot , mutta halutessasi esitys Kaupan terminologiaa .\nCash Advance Lainat on on ollut noin koska tavata kaikki compact alueita kuin forkkaamisessa yli ja äkillisesti lääketieteen kustannuksella, sähkölaskut , ratkaisematta puhelin kulut ??jne. . Vaihe yksi : maksaa. Clever ajatus koskien opiskelija rahoitusvelat voi johtaa joskus hämmästyttävää lähestymistapoja hidasta kuorma , ja tekniikat joka todella auttaa päästä eroon teidän oppilas luottokortti velka nopeasti .


Mäkivuotin kartano: joulukuuta 2009\nVielä yksi IHANA paketti!\nTämän joululahjan sain Iskältä, olin niin toivonut tätä! IHANA IHANA IHANA!\nOlin tässä syksyllä muutaman kerran puhunut tämmöisestä, ja vienyt kuvia sekä malleja verstashuoneelle.\nNyt sain oman ihanan pitsirullatelineen!\nVoin tietysti käyttää tätä myös siihen oikeaan tarkoitukseen, kunhan saan rukilla pyöriteltyä muutaman rullan lankaa :)\nNäitä on muuten verstashuoneella muutama lisää eli jos joku on kiinnostunut niin kommentoikaa vaikka tähän ja jättäkää sähköpostiosoite :)\nKiinnostusta rullakoista on ollut, kiitos kovasti! Nyt ylimääräisetkin rullakot ovat löytäneet uuden kodin. Verstashuoneelta kuitenkin semmoisia terveisiä, että osia on valmiina jo sen verran, että lisää tulee. Eli jos on vielä kiinnostusta kommentoikaa tähän ja lisätkää sähköpostiosoite (ei näy muille) niin otan yhteyttä. Hintaa rullakolla on 35 euroa (maalaamaton 30 euroa).\nSain tämän hienon kirjan, josta varmasti saan inspiraatiota, kun alan tekemään boxia Wienin linnoista.\nRakas mieheni oli ihan yllätyksekseni ostanut tämän "Lidlin Dremelin"! Olin koko syksyn yrittänyt bongailla tätä joka viikko tulevasta katalogista tuloksetta. Nyt ennen joulua oli Ukkeli nähnyt tämän tarjouksessa ja piilotti katalogin, etten näkisi tätä. Ja oli sitten aamuvarhaisella töröttänyt Lidlin ovella eläkeläisukkojen kanssa ja juoksujalkaa saanut minulle yhden. Jos tämä ei ole rakkautta niin mikä on?\nLähettänyt Nanna klo 0.31 Ei kommentteja:\nTämän joulukuusen maton ompelin jo muutama vuosi sitten ja se on jo muutaman joulun ollut suojaamassa lattiaa kuusen neulasilta.\nSilloin ei vielä ollut tildoista tietoakaan (ainakaan minulla), mutta nyt kun tuota tarkastelee niin samaan "maalaisromanttiseen sarjaan" matto taitaa silti mennä :)\nTässä vielä kuva kuusesta, jossa roikkuu tässä vähän aikaa sitten tekemäni ristipistotyö.\nKyllä joulu on sitten ihanaa aikaa...\nLähettänyt Nanna klo 0.26 Ei kommentteja:\nPikku paketit ompeluhuoneen nurkassa vähenivät päivä päivältä ja joulu tuli lähemmäksi.\nTässä viimeiset ihanat paketit Aulilta ja Outilta. Lisäsin muuten aikaisempiinkin luukkuihin Aulin ihanat runot.\n19. Outi oli tehnyt minulle oikealla tiffany -tekniikalla tehdyn ihanan lasienkelin. Ihan käsittämätöntä kolvaustaitoa. (Olen nimittäin kokeillut...)\n20. Aulilta sain lampaantaljan, joka sopii kelkkaan kuin nakuutettu!\n"Kelkan kyydissä helposti paleltuu peppu. Kukakohan oli sekin heppu, joka keksi et lampaalta taljaa lainataan. Ei pääse enää kankut paleltumaan."\n21. Outi oli virkannut minulle ihanan pehmeän ja ihanan valkoisen ;) peiton. Se päätyi samantien Emman ja Eemelin sängyn päiväpeitoksi!\n22. Materiaalipaketti on aina tervetullut ja Auli tietää tämän. Kaikenlaista tarpeellista löytyi paketista.\n"Tämä paketti sisälsi kaikenlaista sälää, mitä kukanenkin nurkkiinsa kerää. Mukavia askarteluhetkiä kuitenkin toivotan, antamisen ilosta nauttia saanhan."\n23. Outilta sain "Outin Pravuuritekniikalla" tehdyn paljun. On tämä kyllä niin hieno ja niin passeli kartanon kylppäriin!\n24. Jouluaaton paketti oli Aulilta ja alkoi runolla:\n"Paketista viimeisestä löytyi luistimet. Jalkaasi näitä tuskin kuitenkaan koittanet. Liian pienet ne jalkaan ovat. Mut roikkumaan koristeeksi aivan somat."\nAivan ihanat ja olivat minullakin to-do-listalla, mutta en ennättänyt näitä tekemään. Onneksi ei tarvinnutkaan ehtiä ;)\nKiitos Rakkaille Ystävilleni näistä ihanista paketeista. On ollut ihana nousta joka aamu silmät sikkuralla avaamaan joulukalenteria. Ensi vuonna uudestaan :)\nKatsoin viime viikolla Strömsötä kun he tekivät marmeladikarkkeja marjoista. Tätähän piti ehdottomasti kokeilla ja suosittelen kyllä kaikille! Yllättävän helppoa ja mukavaa hommaa. Ja ei mikään voita oikean marjan makua karkissa!\nKokeilussa ensimmäisenä oli vattu ja lakka. Strömsön ohje löytyy täältä ja jos toinen kotimainen on hakusessa, sama ohje on suomeksi täällä.\nJoulukalenterin luukut 15-18\nJoulukalenteripaketit ovat ilahduttaneet minua taas joka aamu...\n15. Outilta todella taidokkaasti tehty hajusintti\n16. Aulilta pesusankko pyykkilauta ja saippua. Tämäkin sopii kartanoon kuin nappi silmään! Aivan loistava!\n"Outin nukkekodissa pestään pulsaattorilla pyykki. Mäkivuotin piika se pyykkipaljun vierellä kyykki. Rämpytti pyykkilautaa tosissaan. Toisilla se moottori laulaa vaan."\n17. Outi oli sitä mieltä, että pyykkiä on sen verran paljon, että tarvitaan toinenkin pyykkilauta :D ja tähän liittyi oiva lämäsylautakin!\n18. Aulilta aivan kertakaikkisen suloinen kelkka. Ihanasti sopii tulevalle vintille kesäteloille, kunhan lumet sulaa!\n"Kelkan kyytiin on mukava istahtaa. Varsinkin jos pian lunta tupsahtaa. Parempi on lunta jalasten alla olla. Kuin yrittää kelkkailla nurmikolla."\nKiitos ja kumarrus taas kerran!\nLähettänyt Nanna klo 13.54 Ei kommentteja:\nIkkunalauta täynnä kavereita\nNappasin kuvan ompeluhuoneeni ikkunalaudalta, näyttää sen verran hauskalta :)\nJoulu saapui kartanoon\nKartanossa on saatu joulusiivous tehtyä ja joulukoristeet kaivettua arkusta.\nLeon verstashuone on ollut vaiheessa jo hyvän aikaa...viime viikolla kuitenkin sain inspiraation tehdä höyläpenkin. Penkki on tehty haavasta ja siihen tulee vielä muutama hienosäätöjuttu. Nyt on helpompi alkaa "sisustamaan" verstasta muuten :)\nOnkohan Mäkivuotilaisten potkuri mennyt rikki kun se on joutunut verstaalle?\nVihdoin muuten Outin tekemät todella hienot työkalut pääsevät kunnolla esille! Saha on ostettu jostain, en muista mistä...\nJoulukalenterin luukut 7-14\nJoka aamu olen saanut avata toinen toistaan ihanampia paketteja.\n7. Outi punoi korin ja korissa oli enkeli. Tämä paketti taitaa mennä Esterin huoneeseen :)\n8. Mäkivuotilaisille on tullut jo muutama joulukortti. Nämä ovat Aulilta.\n"Postikortteja kenties ulkomailta asti on letkaan ripustettu ihasteltavaksi."\n9. Outi on kasvattanut komean valkoisen joulutähden. Rakastan valkoisia joulukukkia!\n10. Auli oli toteuttanut sen mitä en ole uskaltanut edes kokeilla, Tuomaanristin. Ihan uskomattoman pientä vuolemista!\n"Perinteitä noudattaen on vuoleskeltu tuomaanristi tää. Se Wanhan Ajan Joulun mielissämme herättää."\n11. Outi on huomannut, että eihän Elmiinalla ole mankelia. Nyt on! Tarpeeseen tuli!\n12. Auli on ollut hortonomina ja kasvattanut hienon hajusintin. On mukava, että edes pikkutalossa voi olla hajusintti, kun meillä ei semmosta oikeaa voi olla :(\n13. Outin yksi pravuurilajeista on näiden upeiden kiulujen teko ja nyt Mäkivuoteillakin on hieno saunakiulu ja kauha. Mutta ei kyllä saunaa...vielä :)\n14. Aulilta ihana perinteinen punainen kynttelikkö\n"Joulupöytään kun asettaa kynttilät valaisemaan. Taikaa ne voivat tuoda mukanaan."\nKiitos taas kerran rakkaat ystävät!\nLähettänyt Nanna klo 21.31 Ei kommentteja:\nJoulukuu on mukavaa aikaa, lumikin vihdoin satoi maahan viikonloppuna ja joulumieli sen kun nousee. Ja vielä kun saa aukaista ihania kalenteripaketteja joka aamu, niin mikäs tässä on joulua odotella.\nTällaisia yllätyksiä paketeista on tullut:\n1.12 Outin ykkösluukun paketti on kadonnut mysteerisesti...etsittiin sitä yhdessä eilen Outin kanssa, eikä sitä löydy kertakaikkiaan mistään...ihan tosi surullista...tiedän, että siellä olisi ihana korurasia...no jospa se putkahtaa joskus joulun jälkeen ilahduttamaan tylsää aamua!\n2.12 Aulilta Mäkivuotin kartanoon uudet patalaput. Värit loistavat ;)\n"Näitä lappusia kun kuumaa käsiteltäessä käyttää. Ei varmaan tarvirse palovammoja tohtorille näyttää."\n3.12 Outilta Ikean joulupalloja. On näitä etsittykin kissojen ja koirien kanssa! KIITOS! Näistä siis tulee loistavia purkkeja kauppaan tai vaikka lampun kupu.\n4.12 Aulilta kerrassaan ihana joulukynttilä.\n"Kaunis valo kun kynttilästä loistaa. Mukavampi on joululahjatoiveita paperille toistaa."\n5.12 Outilta lyhty Mäkivuotin oven pieleen. Olen itseasiassa itsekin muutaman lyhdyn tehnyt, mutta antanut ne lahjaksi eli tarpeeseen tuli tämä valaisemaan pimeitä iltoja.\n6.12 Aulilta jouluinen kattokranssi. Kertakaikkisen hieno ilmestys!\n"Kattoon ripustettavaksi on tarkoitettu kynttiläkranssi tää. Onneksi nauhojen pituutta on helppo säätää."\nKiitos näistä, ootte ihania, ja jatkoa onneksi seuraa :)\nLauantaina vietettiin Pikku Rouvien pikkujouluja. Sairasteluiden ja kaikenlaisten kissanristiäisten myötä porukka oli kutistunut minuun, Outiin ja Jaanaan. No saatiinpahan ainakin syödä enemmän Outin tuomaa suklaakakkua, joka oli ihan superhyvää!\nPikku Rouvien yhteiseen taloon tehtiin jouluhuone:\nLähettänyt Nanna klo 21.47 Ei kommentteja:


Saunaseura mukana Saunan päivä-kampanjassa - Sauna\nEtusivu Ajankohtaista Jäsenuutiset Saunaseura mukana Saunan päivä-kampanjassa\nSaunaseura mukana Saunan päivä-kampanjassa\nSauna on oleellinen osa suomalaisuutta. Suomen satavuotisjuhlavuoden 2017 aikana keräämme kansalaisadressin edistääksemme kesäkuun toisena lauantaina vietettävän Suomalaisen Saunan Päivän nostamista vakiintuneeksi liputuspäiväksi. Suomen Saunaseura on kampanjan käynnistäjä ja mukana kampanjassa yhdessä Sauna from Finlandin kanssa.\nLöylyttelyn perinne elää vahvana ja nousukautta, mitä todistavat myös yleisten saunojen ja saunatapahtumien suosio. Suomalaisen saunan päivää on vietetty vuosittain kesäkuun toisena lauantaina jo 30 vuoden ajan. Juhlavuoden kunniaksi Suomen Saunaseura ry hakee päivän virallistamista almanakkaan vakiintuneeksi liputuspäiväksi.\nLinkki adressiin ja lisätietoja hankkeesta kampanjasivustolta www.saunanpaiva.fi\nPuhelin 050 506 1999 jussi.p.niemela@gmail.com\nPuhelin 045 631 8384 pekka@saunafromfinland.fi


CNN: Ennätysmäärä juutalaisia on muuttanut Israeliin - "On hyvin vaikeaa elää Ranskassa juutalaisena"\nUlkomaat 23.1.2016 09:40\nCNN:n mukaan ennätysmäärä Ranskassa asuvia juutalaisia on muuttanut Israeliin Charlie Hebdo -lehteen tehdyn hyökkäyksen jälkeen. Ääri-islamilaiset terroristit hyökkäsivät lehden toimitukseen 7. tammikuuta 2015. Iskussa kuoli kaksitoista lehden työntekijää.\nCNN:n mukaan väkivallan pelko on yksi tärkeimmistä muuttoliikkeen syistä.\nJuutalaisten maahanmuuttoa Israeliin käsittelevän viraston mukaan Charlie Hebdon -iskun jälkeen lähes 8 000 Ranskan juutalaista on muuttanut Israeliin. Vuonna 2013 muuttajia oli alle 3 300, vuonna 2011 muuttajien määrä oli vain 1 900.\nMonet Ranskasta muuttaneista ovat asettuneet Israelissa Ashdodin kaupunkiin. CNN:n haastatteleman Charly Dahanin mukaan hänen on parempi elää Ashdodissa kuin Ranskan pääkaupungissa Pariisissa.\n- Tämä on elämäni ensimmäinen kerta, kun olen rentoutunut. Ranskassa tuntui myös hyvältä, mutta tilanne ja ongelmat... On hyvin vaikeaa elää Ranskassa juutalaisena, Dahan kertoo haastattelussa.\nRanskan pääministeri Manuel Valls on ilmaissut pelkäävänsä, että Ranska muuttuu huonompaan suuntaan maastamuuton vuoksi.\n- Ilman juutalaisia Ranska ei ole enää Ranska. Se on vanhin yhteisö. He ovat olleet Ranskan kansalaisia Ranskan vallankumouksesta saakka, Valls kommentoi CNN:lle.\nJuutalaisten maastamuutto on vilkkainta Ranskassa. Toiseksi eniten juutalaisia on lähtenyt Iso-Britanniasta.\nVuonna 2013 Euroopan Unioni teki antisemitismiä eli juutalaisvastaisuutta koskeneen tutkimuksen, jonka mukaan 74 prosenttia Ranskan juutalaisista salaa ajoittain juutalaisuutensa. Tutkimuksen mukaan yli neljäsosa Ranskan juutalaisista ei halua ollenkaan olla avoimesti juutalainen.


Adapteriarkisto: kesäkuuta 2014\nTornioDiscGolfParksijaitsee vesitornia ympäröivässä puistossa. Aloittelijaystävällinen rata on rakennettu nättiin puistoon.Väylien pituudet vaihtelevat 40 ja 70 metrin välillä.\nDan Brown(s. 22.6.1964 New Hampshire, USA) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän vietti melko kristillis-täytteisen lapsuuden, sillä hän asui vanhempiensa kanssa Exeterin collegekampuksella, ja oli mukana mm. kirkkokuorossa ja pyhäkoulussa. Kaikesta huolimatta Brown alkoi uskoa enemmän tieteelliseen maailmankuvaan havaittuaan siinä olevan enemmän järkeä kuin Raamatun teksteissä. Hän yritti rakentaa muusikon uraa heikolla menestyksellä, muutti sen vuoksi Los Angelesiin ja tapasi siellä tulevan vaimonsa Blythe Newlonin, jonka kanssa meni naimisiin vuonna 1997. Brown julkaisi ensimmäisen kirjansa yhdessä vaimonsa kanssa 1995 187 Men to Avoid: A Guide for the Romantically Frustrated Woman. Ensimmäisen oman teoksensa, Murtumaton linnake, hän julkaisi vuonna 1998. Brownin neljäs romaani, Da Vinci-koodi (2003), saavutti suurmenestyksen, vaikka kolme aikaisempaa olivatkin myyneet kohtalaisesti. Vaikka Brown ei olekaan vannoutunut kirjoittamaan mitään kirjasarjaa, hänen kirjoissa jo neljässä seikkailee sama päähekilö, Robert Langdon - ensimmäiset kerran juuri Enkelit ja demonit -teoksessa. Brownin viimeisin kirja Infernojulkaistiin 2013.


Suomen Keilailuliitto - Ballmaster Open käynnistyy 49. kerran perjantaina\nBallmaster Open käynnistyy 49. kerran perjantaina\nLegendaarinen ja arvostettu Brunswick Ballmaster Open polkaistaan käyntiin perjantaina Talin keilahallissa kahden erän voimin.\nBallmaster Open keilataan 4.1.-13.1.2019 välisenä aikana ja kilpailu on osa European Bowling Tour -kiertuetta, minkä johdosta paikalle saapuu tuttuun tapaan huippukeilaajia ympäri maailman.\nEnsimmäisenä vuorossa on perjantaina early bird -erä klo 14:00 alkaen, minkä jälkeen kisan avauspäivänä keilataan vielä toinen erä klo 18:00.\nBallmasterissa keilataan ennen finaalivaihetta kaiken kaikkiaan 16 erää sekä desperado. Viimeiset alkukilpailuerät keilataan lauantaina 12. tammikuuta, minkä jälkeen samana päivänä alkaa ensimmäinen finaalivaihe.\nViime vuonna Ballmaster Openissa nähtiin osallistujaennätys, kun turnaukseen osallistui 550 keilaajaa, jotka tekivät 1129 suoritusta. Tänä vuonna samoihin lukemiin ei päästä, koska Yhdysvalloissa keilataan samaan aikaan ammattilaiskiertue PBA:n kilpailua, minkä johdosta monet keilaajat jättävät Ballmasterin väliin.\nTästä huolimatta Talissa tullaan näkemään kansainvälinen huippukilpailu. Kilpailuun osallistuu muun muassa menestynyt Singaporen naisten maajoukkue, johon lukeutuu toissa vuoden Ballmaster Open -voittaja Daphne Tan.\nMukana on myös useita naiskeilailun maailmantähtiä, muun muassa Daria Pajak (POL), Danielle McEwan (USA), Misaki Mukotani (JPN) ja Diana Zavjalova (LAT). Tänä vuonna nähdään myös Ballmaster Openin ensimmäinen meksikolainen keilaaja, kun Sandra Gongora saapuu myös Taliin.\nMiesten MM-kilpailuiden Ruotsin joukkueesta mukana ovat Peter Hellström, Markus Jansson sekä Mattias Wetterberg.\nBallmaster Openin avauserissä nähdään puolestaan lähinnä suomalaisia pelaajia Pasi Uotilan ja viime vuonna toiseksi sijoittuneen Kimmo Lehtosen johdolla.\nKaikissa karsintaerissä keilaa maksimissaan 72 keilaajaa. Perjantain eriin jäljellä on yksittäisiä paikkoja.\nKilpailun 41,5-jalkaisen olosuhteen näet tästä linkistä.\nBallmaster Openin tarkat aikataulut ja infot löydät kisajärjestäjän nettisivuilta tästä linkistä. SKL seuraa kisoja ja uutisoi tapahtumista Talissa päivittäin.\nYle näyttää Ballmaster Openin finaalit sunnuntaina 13.1. suorana lähetyksenä TV2-kanavalla klo 16:55-17:55.


Kirkonkylän koulu - Parmaco\nLainaa oikea koulurakennus\nKoulurakennuksemme on suunniteltu lasten ja henkilökunnan hyvinvointia ajatellen. Avarat, viihtyisät ja turvalliset tilat tarjoavat opiskelulle nykypäivän vaatimuksia vastaavan toimintaympäristön. Erilaiset pohjaratkaisut antavat lähes vapaat kädet suunnittelulle, joka toteutetaan yhdessä asiakkaamme kanssa.\nKoulurakennuksemme skaalautuvat kaksiluokkaisista rakennuksista 12-luokkaisiin, kaksikerroksisiin kouluihin. Vakiopohjaan voidaan liittää myös muita tiloja, kuten jakelukeittiö ja ruokala. Opetus- ja pienryhmätilojen väliseinät voivat olla siirrettäviä, jolloin tilat ovat aina optimaalisen kokoisia. Tilakokonaisuus voidaan liittää jo olemassa oleviin rakennuksiin tai sijoittaa niiden läheisyyteen. Tarpeen mukaan tilat voidaan myöhemmin siirtää kokonaan uuteen paikkaan.\nKäyttötarkoitukseensa suunnitellun koulurakennuksemme lainaaminen on kunnalle riskitön ja kustannustehokas ratkaisu, joka ei lisää kunnan velkaantumista. Se on myös omistamista huomattavasti taloudellisempi vaihtoehto erityisesti silloin, kun tilojen tarve ja käyttötarkoitus muuttuvat ajan myötä.\n”Riskittömät ja edulliset lainarakennukset kannattaa ottaa osaksi kuntien pitkäaikaista opetustilojen tilasuunnittelua.”\n– Mikko Ruopio, myyntijohtaja, Parmaco


NHL-tähdet lähtivät kiinteistöbisnekseen, Olli Jokinen syyttää Teemu Selänteen asiainhoitajaa epäasiallisesta toiminnasta - Suomenkuvalehti.fi\nJere Lehtinen, Teemu Selänne ja Olli Jokinen leijonapaidassa talviolympialaisissa Vancouverissa 2010. © MARTTI KAINULAINEN/LK\nJääkiekkoilijoilta kerättiin miljoonien eurojen sijoitukset espoolaiseen kiinteistökehitysyhtiöön. Kun NHL-tähti Olli Jokinen alkoi vaatia rahojaan pois, kulisseissa syttyi tulinen riita.\nTalous 31.12.2020 06:00\nTeksti Outi Salovaara\nOlli Jokinen, 42, on yksi Suomen menestyneimmistä jääkiekkoilijoista.\nHän aloitti peliuransa NHL:ssä 18-vuotiaana vuonna 1997. Se mullisti elämän. Kuopiossa perhe oli asunut vuokra-asunnossa.\n”Meillä ei ollut edes autoa. Uskon, että monia nuoria kiekkoilijoita ajaa halu menestyä, jotta voisi tehdä myös vanhempien elämästä erilaista.”\nNHL:ssä Jokinen havaitsi, että moni yrittää hyötyä taloudellisesti nuorten kiekkoilijoiden menestyksestä. ”Liikkeellä on kaikenlaisia hännystelijöitä ja siipeilijöitä.”\nHarva nuori pelaaja ymmärtää suunnitella pitkäjänteisesti rahankäyttöään tai sijoituksiaan, jos tilille tulee joka kuukausi kymmeniä tai satoja tuhansia dollareita. Ura voi kuitenkin jäädä lyhyeksi esimerkiksi loukkaantumisen vuoksi.\nUransa alussa Jokinen tutustui Phillip Kenneriin, joka alkoi hoitaa kiekkoilijan raha-asioita.\nJälki on rumaa, kun isot urheilujärjestöt veljeilevät diktaattorien kanssa – kuolemia, ihmisoikeuksien polkemista, miljardilahjuksia\nEK kutsui PS:n ministeriavustajat jääkiekkopeliin, ”isännäksi” tuli pakotelistan liikemies – Kai Paanasella tiiviit poliitikkoyhteydet\nMika Lehtimäen kilpaura päättyi, kun polvi räjähti – Nyt hän on urheilujohtaja, jonka mielestä urheilijoilta saa vaatia enemmän\nKone päihittäisi ihmisvalmentajan jo lähes jokaisessa urheilulajissa, mutta faneille se ei välttämättä käy\nJarmo Kekäläinen Hän-henkilökuvassa vuonna 2010: NHL:ään pääseminen vaatii ballseja eli munaa\nLegenda Antti Niemestä elää NHL:ssä: Jääkonekuskista huippumolariksi\njääkiekko, kiinteistöt, NHL, sijoittaminen, Teemu Selänne


KÄÄPIÖSOTAJOUKKO Fantasybattleen? - Sivu 2 - Sotahuuto\nTänään on Torstai, 23.05.2019 22:40\nExtrakestopisteitä kääpiöille (taisteleminen polviltaan)?\nViesti Kirjoittaja saloneju » Keskiviikko, 15.07.2009 13:58\nHiisi kirjoitti: Kannatan. Tämä vaatii munaa tai matalaa älykkyysosamäärää.\nEnsimmäisestä en tiedä, mutta jälkimmäinenhän ainakin löytyy.\nViesti Kirjoittaja Keisari_P » Torstai, 16.07.2009 04:06\nSääntö näyttäisi lisäävän peli-iloa.\nOlen kallistunut puoltamaan kääpiöille extrapisteitä.\nKysymys kuuluu: Kuinka paljon? Miten? Miten kirjoittaisitte säännön?\nLähtökohtaisesti en lähtisi skenaarioiden asetelmia suunniteltaessa huomioimaan millään tavoin tätä kääpiöinden liikuntahaittaa. Tämä voisi tuoda mielenkiintoisia taktisia elementtejä metsäskenaarioihinkin, jos kääpiöt tätä haluaisivat metsässä kokeilla. Uskon yllättyväni positiivisesti tästä säännöstä, vaikka oma ensisuhtautuminen asiaan oli kielteinen.\nViesti Kirjoittaja McManus » Torstai, 16.07.2009 13:54\nKunhan kääpiöille löytyy kunnon parrat\nViesti Kirjoittaja Haltia » Torstai, 16.07.2009 13:56\nJoo, siloposkiset eivät saa hipareita lisää.\nViesti Kirjoittaja saloneju » Torstai, 16.07.2009 15:57\nSelvä, kiitoksia. Jos joku voisi tehdä kääpiöille oman foorumialueen ja pistää vaikka minut moderaattoriksi niin olisin iloinen.\nJotta saadaan keskustelu käyntiin, ehdotan että kääpiöt saavat extrapisteitä seuraavasti:\n2 jokeripistettä. Jokeripisteet kuluvat kahdesta ensimmäisestä lyönnistä minne tahansa kehoon (panssaroidulle tai panssarittomalle alueelle). Tämän jälkeen osumat lasketaan normaalisti (Tuskin kolme tai jopa neljäkään olisi liioittelua, ottaen huomioon miten härski haitta tuo polviltaan taisteleminen jo skenaarion alusta asti on. Mutta eipä tämän homman idea ole mitään optimointia hakeakaan.)\nMikäli järjestäjät osaavat kertoa Fantasybattlen maailman kääpiöistä, nimistä tai mytologiasta lisää tai ehdottaa meille sopivaa sotajoukkoa tai jopa nimeä, ehdotukset tervetulleita!\nViesti Kirjoittaja DiabolusIgnis » Torstai, 16.07.2009 17:26\nHaltia kirjoitti: Joo, siloposkiset eivät saa hipareita lisää.\nPitänee kasvattaa parta. Näyttääkin hurjalta\nViesti Kirjoittaja Tuomir » Torstai, 16.07.2009 18:38\nTai esittää kääpiönaista\nViesti Kirjoittaja Vastapallo » Torstai, 16.07.2009 18:50\nTuomir kirjoitti: Tai esittää kääpiönaista\nUseimmilla kääpiönaisillakin on parta\nViesti Kirjoittaja Keisari_P » Torstai, 16.07.2009 19:04\nKuulostaa hyvältä. Mielestäni Salosen ehdotus on toteuttamiskelpoinen ja kursiivilla kirjoitettu teksti kopioitavissa suoraan sääntöteksteihin. Mikäli Mikkokin hyväksyy, säännön voinee vahvistaa.\nItse näkisin kääpiöt Camorran riveissä, sillä kääpiöitä tunnetusti kiinnostaa kulta!\nZelonian Kääpiöt ovat hyvin stereotyyppisiä fantasiakääpiöitä. Heidän kanssaan kommunikointi onnistuu yleensä täysin sujuvasti opettelemalla kääpiökielen kolme keskeisintä sanaa: Örkki, viinaa, Perkele!\nKääpiöiden loresta mainittakoon vielä "Kivi" - suuri ja massiivinen raamattu joka sisältää aivan kaikki kiven salaisuudet ja mystisen olemuksen. Kääpiöt varjelevat reliikkejään mustasukkaisesti muilta roduilta. Tämä on varmasti kääpiön rakkain artefakti mikäli kääpiö on sellaisesta onnistunut hankkimaan itselleen kopion.\nKuuluisia Zelonian kääpiöitä: (jotka tosin elävät vasta 500-vuotta viitekehyksen jälkeistä aikaa)\nBalar Vaahtoparta - Ehkä hurjin kääpiösoturi, joka kuitenkin kärsi vakavasta maanisdebressiivisyydestä. Huhu kertoo, että hänellä olisi jonkilaisia verisiteitä valtaistuimeen, mutta on karkoitettu kauan sitten tuntemattomista syistä.\nThor "möykkä" Verikivi - Jokseenkin ahne, pyromaniataipumuksen omaava kääpiösoturi jolla oli taipumus pistää asiat paskaksi ja palamaan.\nAzor kertokoon lore-vastaavana enemmän.\nMuutkin posset saavat ehdottaa itselleen erikoissääntöjä.\nViesti Kirjoittaja Azor » Torstai, 16.07.2009 21:05\nKääpiöt ovat tarun mukaan luotu puolustamaan ja huoltamaan maanalaisia turvapaikkoja, Arxeja, jotka Kolminaisuus rakensi pelastaakseen kansoja Magiasotien kauhuilta. Kääpiöt jäivät asumaan näihin turvapaikkoihin ja palvovat Vuorenkuninkaina tunnettuja mahtavia golemeita jumalina. Kuten usein tämän tyyppisissä tarinoissa käy, osa näistä Arxeista epäonnistui täysin ja kääpiöt joutuivat kamppailemaan ties mitä magiakauheuksia tai seonneita Vuorenkuninkaita vastaan.\nToisen tarinan mukaan heidän tehtävänä oli / on vartioida reittejä kohti ja pois päin sinetöidystä magian sydämestä, joka sijaitsee syvällä maan keskipisteessä.\nKuuluisimmat Arxit mistä kääpiöitä on jopa uskaltautunut ulos ovat Thorgard (pohjoisessa) ja Azaghal (idässä).


4x4 Vanaja..? - Sivu 2 - Sisua.net\nViesti Kirjoittaja Jasa » La Huhti 18, 2009 8:00 pm\nsisua kirjoitti: Tyyppikilpi (Jasalta):\nValmistus numeron perusteella auto näyttää olevan viimeinen tuosta 3 kpl sarjasta\nViesti Kirjoittaja Torbedo » La Huhti 18, 2009 8:14 pm\nkoojii kirjoitti: Kas kas...\nKyllä kuten koojii sanoi niin näin se meni että kun Jasa näkee niin tietoa tulee.Kiitos Jasa tiedoistasi taas jälleen.Kyll hieno asia ja seikka kun on joku kellä on tuota Vanajatietoa että muille jakaa sitä näin.Herra koojiilta kysyisin että kuinka oma Vanajasi edistyy,joko kohtisillaan saadaan ihailla sitä jossain esim näytteilyssä mr-kilvissä?Hiukan olen eri mieltä siitä että päreiksi laittaisin tämän Vanajan!\nViesti Kirjoittaja Jasa » La Huhti 18, 2009 8:31 pm\nNelivetoiseksi Vanajaksi tämän mallisissa oli poikkeuksellinen vaihteisto ,sillä näissä käytettiin tuon Fullerin 5A sarjan sijasta ZF-AK 65 vaihteistoa joka tosin oli myös synkronoimaton ja erittäin tarkka vaihtaa mutta normaali H-kaava kuitenkin sikseen kuin tuossa Fuller 5A sarjan vaihteistossa.\nViesti Kirjoittaja sisua45 » La Huhti 18, 2009 9:57 pm\nEn arvannut että täällä tiedetään näin hyvin tuon yksilön asiat.\nMutta niin se on, kaikki Vanajat ovat pelastamisen arvoisia. Tuskin mikään malli on liian tavallinen.\nKiitokset ZAU:lle vinkistä.\nViimeksi muokannut sisua45, Ma Syys 14, 2009 5:56 pm. Yhteensä muokattu 1 kertaa.\nViesti Kirjoittaja ZAU » La Huhti 18, 2009 10:16 pm\nJos joku haluaa niin voin ehkä selvittää ton vanajan omistaja tietoja ja myyntihintaa ym,jos ei sitä jo jollakin ole tiedossa.\nLiittynyt: Ma Touko 05, 2008 9:03 pm\nViesti Kirjoittaja koojii » Su Huhti 19, 2009 8:45 pm\nMitään suurempaa ei ole Vanajalleni tapahtunut eli osia ollaan haalittu ja haalitaan edelleenkin...\nVaraosahyttiä on purettu ja joitakin osia tehty ja teetetty.\nVikoja paikannettu ja korjailtu jne...\nTarkoitus on rakentaa auto kahteen kertaan eli ensin niinkuin se on joskus ollut eli täydellinen\nja sitten purku-hitsaus-puhallus-maalaus eli tätä menoa se vissiin valmistuu joskus\nTuossa on se hyvä puoli että mielenkiinto säilyy kun sillä pääsee välillä ajeleen ...\nVanaja sai hieman "vauhtia" kun mentiin Jasan Jyryä hieman tuulettamaan tuossa\nmuutama viikko sitten tuonne vetkun "herkistely ajoihin" ...\nEli p-a järjestelmän huolto ja AEC "tulille" ...\n(on se AEC:n ääni vaan musiikkia...)\nVanajani jää tässä kesän aikaan jonkin asteiselle tauolle sillä mökillä odottaa kiireisempi\nprojekti eli ns.monen Vanajan Isän DI Veikko Murosen Impala ...\nMutta kunhan "hän" on taas ajossa niin sitten...\nSe mitä kirjoitin tuon maailmanpankki Vanajan "lihoiksi lyömisestä" oli huuli kuten varmaankin\nViesti Kirjoittaja Torbedo » Su Huhti 19, 2009 9:49 pm\nTaitaa todella mennä aikaisi noissa osien hankinnoissa ja tekemisissä.Tein johtopäätökseni kuvien perusteella,eli Vanajasi kuvia olen nähnyt jossain galleriassa ja todella " häijyn " näköinen se on.Mutta osaavissa käsissä se siitä varmaan kohentuu taas loisteliaaksi edustusautoksi mitä saadaan sitten ihailla ja katsella esim jossain Vetkun keikoilla.\nMeillä on myös ystäväni kanssa työn alla Vanaja B6-76/3400 vuosimallia-68 joka muuten kanssa hiljakseen siitä edistyy.Tekniikka on ehjää moottori ja voimansiirto toimii.Aavistuksen verran on korroosiota hytissä,mutta nyt ollaan voiton puolella senkin suhteen ja maalaamo onkin seuraava paikka minne Vanajan viemme.Tämä Vanaja onkin se malli missä on Englantilainen ohjaamo.\nTämä " monen Vanajan isä " dipl.ins Muronen on tullut monesti esiin näissä keskusteluissa Vanajista niin on alkanut kiinnostamaan kyseinen herra.Esim mitä kaikkia hän Vanajiin oli se ns isä.Herra taitaa olla nykyisin jo varsin iäkäskin,jos enään täällä keskuudessamme onkaan?\nKyllä minä sen arvasin ja epäilinkin että koojii " huulena " jota kaiketi vitsiksi voidaan mainita heitti tuon päreiksi.\nLiittynyt: Ti Huhti 07, 2009 8:12 pm\nViesti Kirjoittaja Raubfisch » Ma Huhti 20, 2009 9:50 am\nSISU L-137 kirjoitti: Jos joku haluaa niin voin ehkä selvittää ton vanajan omistaja tietoja ja myyntihintaa ym.\nJos siitä ei liiaksi ole vaivaa, niin tämä tieto kyllä kiinnostaisi minua.\nViesti Kirjoittaja ZAU » Ma Huhti 20, 2009 9:11 pm\nSelvitellään.Saattaa olla vaasan rekkapesun omistuksessa,mutta varmistan ton vielä\nViesti Kirjoittaja ZAU » Ti Kesä 30, 2009 4:03 pm\nAuton omistaja vaskiluodon auto ja rekkapesu 06-3175912 vaasa.Leyland 0,680 koneella ja vm jotain 65,lähtee käyntiin hytistä eli ajettu on.Soittamalla lisätietoja tonne firmaan.\nViesti Kirjoittaja ZAU » Su Syys 27, 2009 8:04 pm\nOnkos tästä tietoa,onko saanu uutta omistajaa ym\nViesti Kirjoittaja Rulla » Pe Marras 27, 2009 3:42 pm\nOlisikohan mahdollisesti ollut tämän näköinen vanaja kysessä kun naapurin poika tuossa kävi lomilla ja tuli juttua hänen palveluspaikastaan tai pikemminkin sen varuskunnan kuljetuskalustosta .Scania kuulemma nykyään enemmistönä ja sisu hyvänä kakkosena .Mutta kertoipa poika myös että varuskunnan harjoitusalueen laidassa seisoo armeijan vihreäksi maalattu vanha vanaja hylätyn oloisena tai sitten on harjoitus ammunnan maalitauluna .autosta osapuilleen kaikki särjetty mutta renkaat ja peltiosat tiettävästi vielä kiinni .Onneksi auto kuulemma suojaisassa paikassa ja puolustusvoimien alueella.Kuvaa poika ei luonnollisesti voinut kapineesta ottaa joka on harmi ,mutta eihän varuskunta alueella muutenkaan ole luvallista kameroida.\nViesti Kirjoittaja koojii » Pe Marras 27, 2009 5:14 pm\nKatkaistaanpa huhulta siivet heti alkuunsa eli tuo Rullan mainitsema Vanaja ei ole hylätty\neikä maalitaulu vaan pikkuhiljaa kunnostuksen alla oleva projekti joka seisoo autotalliston\npihassa eikä harjoitusalueella mutta silti armeijan alueella\nEli kyseessä on mun Vanaja N3-47 -67 jonka kuva on tuolla Sutii sivustollakin.\nhttp://sutii.fi/gallery/v/Sisu/Vanaja/A ... 2.JPG.html\nJos jollain on tuohon malliin osia tai kirjallisuutta niin saa tarjota!\nViesti Kirjoittaja Rulla » Pe Marras 27, 2009 6:25 pm\nMutta ,sehän onkin komia peli Niin poika oli ollut siellä jossain marssilla ja huomannut sen siinä jonkin matkaa heidän ampuma harjoitus alueelta ja siitä päätellyt että on jokin ehkä ampumaharjoitukseen liittyvää rekvisiittaa (ei mikään huhu) . Siis tämä on mallia 470 .Tekniikka AEC/LEYLAND vaihteistona rokwell menikö sinne päinkään mutta kannattaa tuollainen kunnostaa kun ei ole tuon pahempi yksilö.Ilmeisesti on ajokuntoinen koska pieni reviirin merkkaus jälki alla ja renkaissa ilmaa .Minkälainen tuollainen 4x4 mallinen on ajaa :?:Omasta armeija ajastani muistan että 131 ZIL oli pirun kankea ja kääntösäde laaja.Työmaallani ajoin kahtena kesänä Volvo FL610 4x4 ja se olikin pirun ketterä pyöritellä ,mutta auto oli lyhyt ja siinä olikin jo ohjaustehostaja .Tämä onkin jostain syystä Kalkun välttänyt vai myykö puolustusvoimat joitain moottoriajoneuvoja varuskunnistaan suoraan Joka tapauksessa hatun noston arvoinen teko säilyttää tuollainen .Onneksi olkoon vielä kerran.\nViesti Kirjoittaja koojii » Pe Marras 27, 2009 8:52 pm\nKiitos onnittelusta (olisit mieluummin esittänyt osanottosi ...)\nKone: AEC AVU-470C/5M\nVaihteisto: Nk.pysty Fuller eli muistaakseni 5A eli se jossa vaihteet on "sekajärjestyksessä"\nJakolaatikko: Rockwell T-226\nEttä oikeilla jäljillä olet\nVanaja ei ole koskaan ollut PuolustusVoimilla vaan se on mennyt uutena\nPosti ja Lennätinlaitokselle josta sittemmin siviiliin metsään lastausautoksi.\nTarkemmin en tiedä muutakun että on ollut lastiautona Suonenjoella josta se kulkeutui\nOrimattilaan Laineen Eerolle ja Eerolta minulle.\nTuo jälkeenpäin vihreäksi maalaus on muitakin johtanut harhaan...\nKääntyvyys on kuin Zilissä ja muuta en osaa sanoa kun eipä tuolla ole tiellä käyty mutta\nkohta asia korjaantuu...\nSiellä on vissiin joku oikea asiantuntija nuori luuta-antti kertonu pojille että on pv:n rekvisiittaa ...\nTulin muuten juurikin jälleen Vanajan kimpusta ...\nJa tuo kuva on Orimattilan ajoilta, ei nykyiseltä sijalta.


Rating the impact sound insulation of concrete floors with single-number quantities based on a psychoacoustic experiment - Trepo\nKylliäinen, Mikko (2019)\nAskeläänet ovat erilaisia asumisesta syntyviä lattiaan kohdistuvia ääniä. Objektiivisia teknisiä mittalukuja välipohjarakenteiden ja asuntojen välisen askelääneneristävyyden arvioimiseksi on esitetty standardissa ISO 717-2 (2013). Jo pitkään on tiedetty, että standardoidut mittaluvut eivät korreloi hyvin askelääneneristävyyden subjektiivisten arvioiden kanssa. Tämän tutkimuksen päätavoite oli kehittää uusia mittalukuja, jotka vastaisivat paremmin subjektiivista kokemusta askeläänistä, jotka välittyvät ylhäältä naapurihuoneistoista alas.\nUudet mittaluvut perustuvat viiteen erilaiseen asumisen aiheuttamaan askelääneen. Tavoitteena oli kehittää myös yksi mittaluku, joka vastaisi mahdollisimman hyvin kaikkien viiden askeläänen aiheuttamaa häiritsevyyttä. Kokeellinen aineisto uusien mittalukujen kehittämiseksi tuotettiin mittaamalla eri tavoin päällystettyjen betonivälipohjien askelääneneristävyyttä sekä äänittämällä ja mittaamalla viiden erilaisen asumisessa esiintyvän askeläänen synnyttämät äänispektrit. Nämä viisi asumisessa esiintyvää askelääntä olivat kävely sukin, kovapohjaisin ja pehmeäpohjaisin kengin, superpallon pompottelu sekä tuolin siirto lattialla. Äänitettyjen askeläänten häiritsevyyttä ja äänekkyyttä tutkittiin psykoakustisella kokeella, johon osallistui suuri määrä koehenkilöitä. Sen tulosten yhteyksiä askelääneneristävyyden mittalukuihin tutkittiin ja kokeilla tuotettua aineistoa käytettiin matemaattiseen optimointiin, jonka avulla johdettiin uusia mittalukuja askelääneneristävyyden arvioimiseen.\nLähtökohtana uuden mittaluvun muodostamiselle oli, että se oli pystyttävä ilmaisemaan pitkään käytettyjen askeläänitasolukujen L’n,w ja L’nT,w sekä johdettavan uuden spektripainotustermin summana nykyisin käytettävien spektripainotustermien CI ja CI,50-2500 sijasta. Jokaiselle viidestä tutkitusta askeläänestä saatiin johdetuksi optimoitu referenssispektri, ja näin aikaansaadut mittaluvut korreloivat subjektiivisesti askeläänistä koetun häiritsevyyden kanssa paremmin kuin yksikään standardissa ISO 717-2 esitetty mittaluku. Lisäksi johdettiin optimoitu referenssispektri ja mittaluku, joka vastaa kaikista viidestä askeläänestä koettua häiritsevyyttä varsin hyvin (selitysaste R2 = 0,93) ja paremmin kuin mikään standardoiduista mittaluvuista (esim. askeläänitasoluvulle L’n,w + CI,50-2500 on R2 = 0,86).\nTutkimuksen toinen tavoite oli selvittää erilaisten askelääneneristävyyden mittalukujen mittausepävarmuutta, kun askelääneneristävyyttä arvioidaan 50 Hz keski taajuudella ja ylemmillä taajuuskaistoilla. Mittalukujen mittausepävarmuuden voitiin osoittaa riippuvan mitatun välipohjarakenteen tuottamasta askeläänispektristä ja siitä, kuinka paljon kukin mittaluku painottaa pieniä taajuuksia. Mittausepävarmuus pienillä taajuuksilla ei kuitenkaan ole niin suuri, että se muodostuisi esteeksi uusien, pieniä taajuuksia nykyisiä mittalukuja enemmän painottavien mittalukujen kehittämiselle.