”Perussuomalaiset ei twiittaa” | Diginatiivi\n← Virtuaalinen katastrofikeskus – jälkimietteitä Japanin järistyksestä\nPakko saada Badge! →\n”Perussuomalaiset ei twiittaa”\nJulkaistu 19/04/2011\tby Mikko Hämeenniemi\nSunnuntai-iltana muutama sekunti yli kello kahdeksan Suomen aikaa sosiaalisessa mediassa kuohahti. Epäuskoiset ja -toivoiset viestit vaihtuivat sunnuntai-illan ja maanantain mittaan ihmettelyyn: ”Kuka niitä Persuja oikein äänesti?” Niin, kuka niitä äänesti? Luultavasti ei kovin moni sinun Facebook-kavereistasi tai Twitter-verkostostasi.\nSuomi on jakautunut kahtia. Kärjistäen on olemassa me ja ne. Me olemme nuoria, liberaaleja kaupunkilaisia, jotka seuraamme aikaamme ja ympärillämme tapahtuvia ilmiötä eri välinein ja haluamme olla mukana kansainvälisessä kehityksessä. Haluamme myös, että Suomi on osa meidän kansainvälistä maailmaa. Mutta on myös olemassa ne, joita ei euroopat ja eurot tai hashtagit voisi vähempää kiinnostaa. Me näyttäydymme heille televisiossa kekkuloivina homoina, ne näyttäytyvät meille maalaismarkkinoilta tehdyssä loppukevennyksessä pyörivinä juntteina. Nämä ryhmät eivät yksinkertaisesti kohtaa missään. Siksi me ihmettelemme somessa porukalla, että kuka persuja oikein äänesti. Niitä olikin yllättävän iso määrä.\nMuutos tuli ja löi meidät ällikällä. Mutta oliko se yllätys niille? Muutoksen suuruutta ei pystynyt etukäteen aistimaan Twitterin tai Facebookin kautta. Ilmeisesti ajan hermolla oltiin tällä kertaa ennemminkin Seura- ja ristikkolehtien ääärellä. Suomessa on pitkän aikaa menty ainakin jossain määrin meidän toiveiden mukaan, nyt kelkka kääntyi enemmän niiden suuntaan. Sellaista se demokratia on.\nMuutoksen suunnasta voi ja saa olla montaa mieltä, mutta ei kannata liikaa kysellä kuka niitä persuja äänesti. Ei hän sinulle vastaa. Matti Rönkä sen Ylen tulosillassa tiivisti: ”Perussuomalaiset ei twiittaa.”\nKategoria(t): Ilmiöt, Some Avainsana(t): persut, some, vaalit. Lisää kestolinkki kirjanmerkkeihisi.


Mikä Joliecam on?\nJoliecam on aikuisten live-video-chatti-sivusto, jossa Jäsenet ja vierailijat tapaavat Malleja ja PornoTähtiä ympäri maailman. Mallit lähtettävät live-videosyötettä kotoaan tai studiosta, ja ovat vuorovaikutuksessa vierailijoihin yleisissä tai privaattihuoneissa videon, chatin tai viestien välityksellä. Joliecam tarjoaa laajan valkoiman Malleja. Löytääkseen itselleen parhaiten soveltuvan, Jäsenet voivat käyttää etsimistyökalua sivun ylälaidassa. Mallit ovat saatavilla perustuen ulkonäköön, ikään, puhuttuun kieleen, erikoistumisiin, videon laatuun ja moniin muihin erityisyyksiin helpoin avainsanoin määriteltyinä. Kun Jäsen löytää suosikin, Malli voidaan lisätä henkilökohtaiselle Suosikki-listalle ja tallettaa tieto seuraavaa kertaa varten.\nKyllä! Joliecam:ila kaikki Mallit esiintyvät livenä chattihuoneissan.\nVoit lähteä chat-huoneesta klikkaamalla Sulje-näppäintä ylhäällä oikeassa kulmassa. Privaatti-Chatissa Joliecam käyttää sekunttiveloitusta, joka varmistaa, että Premium-Jäsenet maksavat vain todellisesta Mallin kaksin viettämästä ajastaan.\nKrediittien lisääminen olemassaolevaan Joliecam-Tiliin on nopeaa ja helppoa. Varmista, että olet kirjautunut. Klikkaa “Hanki Krediittejä” sivun yläosassa, tai avaa henkilökohtainen valikko klikkaamalla käyttäjänimeäsi oikealla, sitten klikkaa “Krediitit.”\nLähetä viesti sähköpostiosoitteesta, jolla olet rekisteröinyt Joliecam-tilisihelp@jwsbill.com.\nJWS Americas S.à r.l. and JWS International S.à r.l. www.joliecam.com-sivuston omistaa JWS Americas S.à r.l. and JWS International S.à r.l.. Lisätietoa yrityksestä JWS Americas S.à r.l. and JWS International S.à r.l. saat kohteesta https://www.jwsbill.com.\nKun uudet henkilöt rekisteröityvät sivulle www.joliecam.com, he voivat ostaa bonuskrediittipaketteja ja/tai käyttää kuponkikoodia. Bonuskrediittipaketit ja kuponkikoodit ovat saatavilla vain ensikertalaisten uusissa ostoksissa; uuden tilin rekisteröintiä ei pidetä uutena käyttäjänä. Jos jäsen yrittää käyttää kuponkikoodia, jota on jo käytetty aiemmin, silloin ostos tehdään näytetyllä alennetulla hinnalla, mutta saadut krediitit vähentyvät myös samassa suhteessa. Toisin kuin kuponkikoodeilla, tietty määrä krediittejä tulee taas mahdolliseksi saada bonuskrediitteinä paketin oston jälkeen. Jäsenet voivat tsekata myös vaadittavien ostojen lukumäärän bonuspakettien saamiseksi. Bonuskrediittipaketteja ei ole saatavilla CCBillillä eikä puhelinostoilla. Bonuskrediitit ovat osa täyttä krediittipakettia, ja tästä syystä takaisinmaksu EI ole mahdollista, kun niitä on käytetty verkkosivullamme.\nJos kirjautumistietosi eivät saavuta sinua, ole hyvä ja ota yhteyttä Joliecam Asiakaspalveuun lähettämällä sähköpostia tai vierailemalla Online-Tuki-chatissa.\nJos et ollut tyytyväinen Mallin Privaatti-Showhun, ole hyvä ja ota yhteyttä Joliecam Asiakaspalveluun lähettämällä sähköpostia tai käymällä meidän Online-Tuki-Chatissa. Rahan palautusta tehdään tietyissä tapauksissa, jotka määritellään tapauskohtaisesti, joten suosittelemme tutustumaan Joliecam Palautuskäytöntöihin ennen asiakaspalveluun yhteydenottoa.\nOle hyvä ja tutustu lisätietoihin Joliecam Palautusehdoissa.\nPremium-Jäsenillä on oikeus lähettää privaattiviestejä Malleille. Pääset Viestien luo mistä tahansa Joliecam:in sivulla. Avaa ensin henkilökohtainen valikko klikkaamalla Jäsen-nimeäsi oikealla ylhäällä, ja sitten valitse “Viestit.” Tavallisen pituisen viestin lähettäminen maksaa 1.5 Krediittiä.\nKoskien kaikkea teknistä avustamista, ole hyvä ja vieraile Jäsen-Tuessa. Meidän tukitiimimme on yleensä valmis vastaamaan suurimpaan osaan Joliecam:iin koskevia yhteysasioita. Sinun hyväksyessäsi, Jäsen-Tuki voi ulkoisesti ottaa yhteyttä tietokoneeseesi avun antamiseksi. Tämän palvelun saamiseksi sinun tulee vierailla Tuki-Chatissamme, jolloin saat tarkat ohjeet saadaksesi ulkoista apua.\nJos käytät Windowsia, voit tehdä tämän manuaalisesti klikkaamalla Käynnistä -valikosta Suorita ja kirjoita: cmd. Tämän jälkeen, kun konsoli on valmis, kirjoita: tracert www.joliecam.com\nJos käyttä Applea, avaa Finder ja valitse Applications-kohta. Sitten avaa Utilities ja valitse Network Utilities. Klikkaa Traceroute-kohtaa uudelleen avautuneessa ikkunassa ja kirjoita www.joliecam.com\nSuoraveloitus on turvallinen ja nopea maksutapa. Voit ostaa www.joliecam.comin krediittejä käyttämällä vain omaa pankkitiliäsi.\nSUORApankki toimii luomalla yhteyden olemassaolevan pankin ja Joliecamin kanssa. SUORApankkimaksamista varten sinulla tulee olla pankkitili joka tukee SUORApankkia.\n* VoiceCall / Phone2Enter – Saat sattumanvaraisen määrän Joliecam-krediittejä riippuen siitä, kuinka kauan pidät premium-puhelinlinjaa auki\n* Dropcharge – Välitön pääsy kiinteään määrään Joliecam-krediittejä soittmalla premium-hintaiseen puhelinnumeroon.\n* mPass - Joliecam krediittejä T-Pay-sivun kautta. (Saatavilla vain Saksassa)\nOnko www.joliecam.comilla toistuvia maksuja?\nEi, tämänhetkisellä versiolla Joliecam:ista ei ole. Suunnittelemme lisäävämme uusia, kiehtovia ominaisuuksia ja ehostettuja jäsenyyssuunnitelmia, joihin saattaa kuulua vaihtoehtoisia lisämaksuja.\nHuomioikaa olkaa hyvä, että Jäsenien olemassaolevat tilausmaksut ja siihen liittyvät hyödyt pysyvät voimassa ja muuttumattomina, kun vierailette Joliecam:in aiemmassa versiossa.\nOlemme hyvin herkkiä koskien sinun yksityisyyshuoliasi. Kaikki transaktiosi Joliecam:in kautta näyttäytyvät huomiota herättämättä yhtenä seuraavista yhtiönimistä (riippuen ketä käytät maksuntarjoajana):\njwsbill.com-sivustolta löydät kaikki yrityksen JWS Americas S.à r.l. and JWS International S.à r.l. yhteystiedot, joka on eri verkkosivustojen, mukaan lukien www.joliecam.com-sivuston, ylläpitäjä. Yritys tarjoaa myös laskutustukea kyseisille verkkosivustoille.\nJokaisesta www.joliecam.com-palvelussa käsitellystä tilauksesta lähetetään sähköpostivahvistus/-kuitti. Kun rekisteröidyt verkkosivustolle, käytäthän kelvollista sähköpostiosoitetta saadaksesi sähköpostimme.\nMitä suojaavia toimenpiteitä Joliecam tekee pitääkseen tietoni turvassa?\nJoliecam näkee suurta vaivaa suojellakseen yksityistietojasi. Meidän laskutusalustamme vastaa kirkkaasti kansainvälisiä vaatimuksia 1)PCI DSS, ja yhtiötämme valvovat säännöllisesti (2)McAfee ja VeriSign myös. Takaamme, että tietosi on aina turvassa, joten sinun ei tarvitse huolestua ollessasi Joliecam:issa.


Viranomaisten rooli - Globaalikasvatus\nEtusivu » Mikä globaalikasvatus? » Globaalikasvatus Suomessa » Viranomaisten rooli\nGlobaalikasvatus liittyy usean eri hallinnonalan toimintaan.\nGlobaali vastuu linkittyy vahvasti Suomen ulko- ja kehityspolitiikkaan. Kehityspoliittisessa selonteossa (2016) todetaan, että kehitysviestintää ja globaalikasvatusta tarvitaan, jotta kansalaiset saavat tietoa globaalista kehityksestä ja keinoista vaikuttaa siihen. Ulkoministeriö tukee kansalaisjärjestöjen globaalikasvatus- ja viestintätyötä ja teettää vuosittain mielipidekyselyn suomalaisten asennoitumisesta kehitysyhteistyöhön.\nKasvatuksen näkökulmasta opetus- ja kulttuuriministeriön (OKM) rooli on keskeinen. Sen toimialalla tehdään muun muassa koulutuksen ja nuorisoalan kannalta tärkeitä linjauksia. OKM:n alaisuudessa toimii myös Suomen Unesco-toimikunta. OKM myöntää avustuksia nuorisojärjestöjen toimintaan, ystävyysseuroille ja kansalaisjärjestöjen rauhantyöhön. Rasismin vastaiseen toimintaan ja monikulttuurisuuden edistämiseen rahoitusta myöntää OKM:n alla toimiva Taiteen edistämiskeskus Taike.\nOpetushallitus vastaa koulutuksen kehittämisestä Suomessa. Valtakunnalliset opetussuunnitelmien perusteet määrittelevät globaalikasvatuksen koulujen perustehtäväksi ja ohjaavat kouluja kestävän ja vastuullisen elämäntavan edistämiseen. Myös ihmisoikeudet ovat vahvasti mukana opetussuunnitelmissa. Tukea koulujen globaalikasvatukseen on koottu sivustolle Polkka.info. Vuoden 2017 alussa Kansainvälisen liikkuvuuden ja yhteistyön keskus CIMO liittyi yhteen Opetushallituksen kanssa. Globaalit kysymykset ja aktiivinen kansalaisuus kuuluvat uuden opetushallituksen toimialaan varsin laajasti.\nMyös muut viranomaiset linkittyvät globaalikasvatukseen. Yhdenvertaisuus- ja tasa-arvoasiat sosiaali- ja terveysministeriön toimialaan. Aktiivista kansalaisuutta ja demokratiakasvatusta puolestaan edistetään oikeusministeriön alla.\nSanomattakin on selvää, että poikkihallinnollista yhteistyötä tarvitaan. Agenda 2030 tarjoaa luontevan viitekehyksen yhteistyölle kestävän kehityksen edistämiseksi, mutta tarvitaan myös konkreettisempia suunnitelmia kasvatuksen ja koulutuksen osalta.\nKansalaisjärjestöjen aloitteesta vuoden 2018 aikana on tavoitteena laatia linjauksia kestävän kehityksen kasvatuksen ja koulutuksen eteenpäin viemiseksi. Prosessia koordinoi opetus- ja kulttuuriministeriö.


Koirat.com - Suursnautseri\nSuursnautseri on valpas, peloton, kamppailunhaluinen, lujahermoinen koira, jolla on runsaasti temperamenttia ja vilpitöntä palveluintoa. Se kiintyy erittäin tiukasti yhteen ihmiseen tai perheeseen, jolle se haluaa osoittaa rajatonta uskollisuutta, mutta ei kuitenkaan koskaan alistu "tohvelisankarin" asemaan, vaan haluaa nauttia omistajan taholta arvostusta. Suursnautseri saattaa heittäytyä varsin itsepäiseksi vain nähdäkseen oman sijaintinsa perheen arvoasteikossa. Jos sen annetaan uskotella olevansa perheen pää, se käyttää valtaansa tehokkaasti.\nOmistajalta vaaditaan paljon aikaa ja viitseliäisyyttä. Suursnautseri tarvitsee pitkiä ulkoilulenkkejä säästä riippumatta ja se haluaa seikkailumielensä tyydyttämiseksi juosta isäntänsä kanssa maastossa. Talvisin suursnautseri on innokas seuralainen pitkilläkin hiihtoretkillä. Jotta suursnautserin parhaat ominaisuudet tulisivat esille, on se ehdottomasti koulutettava. Isännän tuleekin olla itsensä hallitseva, täsmällinen, johdonmukainen ja lojaali saavuttaakseen koiransa luottamuksen. Suursnautseri tarvitsee myös paljon hellyyttä ja rakkautta osakseen, vaikka monesti tuntuisikin siltä, että se on liian ylpeä alistuakseen muiden nähden omistajansa hellittäväksi.\nOikein koulutettuna ja kasvatettuna, terveessä ilmapiirissä varttunut suursnautseri on rauhallinen kotikoira, joka osoittaa arvonantoa muuta perhettä kohtaan ja osallistuu innokkaasti kaikkiin puuhiin. Perhe on sille kaikkein tärkein asia maailmassa; sitä se uskollisesti ja lahjomattomasti puolustaa ja vartioi. Molemminpuolinen luottamus ja toverihenki ovat ne ominaisuudet, joita hyvä isäntä-suursnautserisuhde eniten vaatii.\nSuursnautseri - jättiläissnautseri - on tavallaan hyvin vanha rotu, joka mainitaan mm. vuonna 1876 ilmestyneessä kirjassa Der Hund und seine Rassen. Suursnautserin alkuperäinen kotipaikka on Baijerin ylämaa Lech- ja Isarjokien välillä, mutta sitä esiintyi myös Itävallassa Tirolissa. Sitä käytettiin talonpoikien sika- ja nautalaumojen paimenena ja puolustajana sekä maalaistalojen vahtina. Ensimmäisen kerran suursnautseri esitettiin näyttelyssä vuonna 1909 ja varsinainen jalostus alkoi vuosisadan vaihteessa. Vuonna 1925 rotu hyväksyttiin Saksan palveluskoiraksi. Suomeen ensimmäiset suursnautserit tuotiin 1930 –luvun puolivälissä ja ensimmäinen pentue täällä syntyi vuonna 1955.\nSuursnautseri on ensisijaisesti palveluskoira ja soveltuu kaikkiin palveluskoiralajeihin. Se on kuitenkin monipuolinen harrastuskoira ja rotua näkee mm. vesipelastus-, agility- ja tottelevaisuuskokeissa sekä valjakkohiihto- ja sulan maan kilpailuissa.\nSuursnautseri on suuri ja voimakas, mieluummin tanakka kuin solakka, suurennettu ja vahvistettu kopio snautserista. Se on rakenteeltaan neliömäinen, rungon pituus vastaa suunnilleen säkäkorkeutta, selkä on lyhyt ja kevyesti laskeutuva. Häntä on sapelin- tai sirpinmuotoinen. Raajat ovat vahvat ja hyvin kulmautuneet. Pää on voimakas ja pitkänomainen. Korvat ovat ylöskiinnittyneet, V:n muotoiset taittokorvat ja silmät tummat ja soikeanmuotoiset. Karkea, jäykkä ja tiheä karvapeite koostuu tiheästä pohjavillasta ja tarpeeksi pitkästä peitinkarvasta. Väriltään suursnautseri on puhdas musta tai pippuri&suola, jolla on tasaisen keskiharmaa peitinkarva ja harmaa pohjavilla.\nSuursnautserin karkean turkin hoito vie aikaa. Se on trimmattava (nypittävä) noin kaksi kertaa vuodessa ja näiden kertojen välillä se on siistittävä. Tuuhean parran hoito muodostaa tärkeän osan suursnautserin hygieniasta. Parta on pidettävä kuivana ja puhtaana sekä kauniisti muotoiltuna.\nOikean hoidettuna suursnautserista ei koskaan lähde karvaa, sen turkki onvettä ja likaa hylkivä ja pysyy helposti puhtaana.\nSuursnautsereilla esiintyy perinnöllisinä sairauksina lonkkanivelen kasvuhäiriötä, jonkin verran silmäsairauksia (lähinnä PHTVL) sekä kilpirauhasen vajaatoimintaa. Vuonna 2005 tehdyssä terveystutkimuksessa todettiin suursnautsereiden olevan tapaturma-alttiita ja niillä esiintyy perinnöllisten sairauksien lisäksi virtsatietulehduksia ja syöpää. Suursnautsereiden\nkeski-ikä on noin kahdeksan vuotta. Suursnautseri kuuluu Suomen Kennelliiton Perinnöllisten\nvikojen ja sairauksien vastustamisohjelmaan PEVISAan.\nRotuesittelyn on laatinut Suomen Suursnautserikerho ry.\nSuomen Suursnautserikerho ry on vuonna 1954 perustettu rodun valtakunnallinen rotujärjestö. Lisää tietoa yhdistyksestä ja sen toiminnasta löytyy kerhon kotisivuilta osoitteesta www.suursnautseri.fi


Osta Senator 480-6510 Black Mustat Kengät Online | FOOTWAY.fi\nSenator 480-6510 Black\nRuotsalainen kenkämerkki Senator valmistaa laadukkaita nahkakenkiä miehille. Brändin malleissa on ajaton muotoilu ja hyvä hinta-laatusuhde, mikä on tehnyt niistä erittäin suosittuja myös Suomessa. Senator 480-6510 Black on klassinen ja käytännöllinen, nilkkamittainen saapas, jopa sopii erinomaisesti myös talvikäyttöön. Se on kehitetty Sinulle, joka haluat näyttää hyvältä ja asialliselta, mutta samalla pitää jalkasi ehdottoman lämpiminä.\nPehmeä vuori ja nerokas pohja\nTämä Senator-merkkinen miesten kenkä on valmistettu mustasta nahasta. Sisältä löytyy villaa muistuttava, pehmeä vuori, joka auttaa pitämään varpaat lämpiminä kylmilläkin talven säillä. Kengän varsi yltää nilkkaan asti, se on topattu pehmeäksi ja auttaa pitämään myös nilkan suojassa kylmältä. Etuosasta löytyy vetoketju, jonka avulla kengän saa näppärästi sujautettua jalkaan. Kaiken kruunaa kuitenkin rouhea pohja, joka on suunniteltu tarjoamaan erinomainen pito myös liukkaalle tienpinnalle.\nTäydellinen kenkä miehelle\nSenator-kengissä ei ole lähdetty turhiin muotivillityksiin mukaan, vaan pitäydytty klassisen tyylikkäässä, hieman kiiltävässä miesten kenkämallissa. Tämä myös tarkoittaa, että kenkä kestää todella hyvin aikaa menemättä koskaan pois muodista. Talsitpa sitten työmatkaa loskassa puvunhousut jalassa tai kävelet rennosti kaupungilla lempifarkuissasi, Senator-jalkineet pitävät jalkasi kuivina ja lämpiminä takuuvarmasti!\nHoida kenkiäsi oikein\nNahkakenkä vaatii aina kestääkseen hieman erityishuolenpitoa. Onneksi on olemassa useita tuotteita, joiden avulla pidät kenkäsi todella hyvässä kunnossa vuodesta toiseen. Hyviä vaihtoehtoja ovat vaikkapa nahkakenkää suojaava suihkutettava tuote ja kenkärasva, joka pitää nahan kiiltävänä ja pehmeänä.\nSuosituimmat mallit Senator\n495-7237 Warm Lining Yellow\n413308-2 Connie Black


Muusikoiden.net - Keikat: 27.04.2019 - The Vincents\nKeikka: 27.04.2019 - The Vincents\nPäivämäärä: la 27.04.2019\nEsiintyjät: The Vincents\nEva & the Tones\nPaikka: Laukaa, Äijälän seurantalo\nLisätietoja: Äijälän rautalankalauantai 27.4.2019\nTänä vuonna Äijälän seurantalolla soi rautalanka jo kymmenettä vuotta, vaikka rautalankalauantai onkin 9.kerta. Tapahtuma alkaa klo 20 ja heti suoraan asiaan, ei mitään täytemusiikkia odotellessa vaan täysillä alusta asti, ole siis paikalla silloin.\nSanan kirjaimellisessa merkityksessä, he eivät laula vaan kitara hoitaa laulamisen.\nTaitavaa, soinnikasta musisointia perinteisen rautalangan hengessä. Tätä kannattaa tulla kuuntelemaan pidemmältäkin.\nTeemu Pentinmäki, kitara (soolo)\nTommi Pentinmäki, basso\nTuomo Kujala, kitara\nPekka Louko, rummut\nEva & The Tones on pirkanmaalainen nuori rautalankabändi. Ei vielä hirveän pitkää keikkaputkea takana mutta heilläkin on vahva ote perinteiseen rautalankaan ja beat-musiikkiin.\nEva laulu ja basso\nMarkus Ukkonen soolokitara\nSamu Syrjänen rytmikitara\nElias Maijala rummut\nGalaxie on Ääneseudulta lähtöisin oleva rautalankaorkesteri. Nimessä on ollut mukana myös tanssiorkesteri-liite mutta viime vuosina suuntautuminen on entistä vahvemmin kääntynyt kitaravetoisen musiikin suuntaan ja muuta ei enää nykyisin tällä kokoonpanolla soitetakaan. Suoraviivaista rautalankaa ilman hörhelöitä ja välillä vähän laulettua beat-musiikkia höysteeksi.\nRane Heimonen laulu ja komppikitara\nPetteri Savolainen soolokitara\nMartti Roikonen basso\nJone Hänninen laulu ja rummut\nThe Vincents yhtye soittaa tanssittavaa rokkia ja rautalankaa. Ohjelmisto sisältää valikoituja iskusävelmiä menneiltä vuosikymmeniltä omaa tuotantoa unohtamatta. Let´s Shake! The Vincents on perustettu Jyväskylässä vuonna 2014.\nOtto Kuparinen, laulu ja kitara\nMarko Haukka, kitara\nMarkus Lampinen, basso\nJarno "Japi" Kauppinen, rummut\nJyväskyläläinen The Øffsets edustaa ns. uuden aallon rautalankaa. Termit Garage ja Surf, yhdessä tai erikseen kuvaavat hyvin tätä twängi-kitara edellä kiitävää hurjastelua. Instrumentaali surfin ja rautalangan perinteitä toki kunnioitetaan, mutta ehkäpä ne Emmat ja Apachet on kuultu jo riittävän moneen kertaan. Näinpä The Øffsets esittää omia kappaleitaan, joista kuulee, että Tarantinon elokuvat on katsottu ja Morriconen länkkärisävellykset kuunneltu. Oman mausteensa konserttitunnelmaan luovat 50-60-lukujen elokuvatrailerit, joita satelee kappaleiden väliin, alle ja päälle. Sopivan viistoa erikoismeininkiä!\nJoonas Mustalahti - Kitara\nSaku Vuori - Basso\nTeemu Aho - Rummut\nPihalla grilli, josta saa tuhtia evästä isompaankin nälkään, A-pitoista nesteravintoa tarjolla sisällä kahviossa, myös kahvia ja pullaa.\nJa entiseen tapaan myös cruisinkia Jkl:stä. Saa cruisailla myös muualta päin, JKL:stä vaan on sovittu letka.\nTapahtumaa tukevat POP Konnevesi ja K-market Laukaa, Laukaan kunta ja Western parts JKL.\nJutellaan aiheesta lisää talven mittaan.


Hartaus: Rukoilkaamme rauhan, ihmisoikeuksien ja kansainvälisen vastuun puolesta - Kokemäen seurakunta\nHartaus: Rukoilkaamme rauhan, ihmisoikeuksien ja kansainvälisen vastuun puolesta\n”Olkaa keskenänne yksimielisiä. Älkää pitäkö itseänne muita parempina, vaan asettukaa vähäosaisten rinnalle. Älkää olko omasta mielestänne viisaita. Älkää maksako kenellekään pahaa pahalla, vaan pyrkikää siihen, mikä on hyvää kaikkien silmissä. Jos on mahdollista ja jos teistä riippuu, eläkää rauhassa kaikkien kanssa.” (Room. 12:16–18)\nTänään on YK:n päivä ja kirkollisessa kalenterissa myös rauhan, ihmisoikeuksien ja kansainvälisen vastuun rukouspäivä. Elämämme on pullollaan uhkakuvia tulevaisuudesta, kun joudumme miettimään ilmastonmuutosta, sotia ja konflikteja, terrorismia ja yhteiskunnallista eriarvoisuutta. Huolenaiheena on yhtäällä liiallinen väestönkasvu ja toisaalla syntyvyyden raju laskusuunta. Miten mahdumme kaikki elämään ja asumaan tällä maapallolla ja toimimaan niin, että tulevillakin sukupolvilla olisi täällä hyvän elämän edellytykset? Miksi maailmassa on niin paljon pahaa? Mitä tehdä, kun pelottaa?\nRaamatussa apostoli Paavali kehotti ihmisiä asettumaan toistensa asemaan ja tekemään toisille hyvää. Hän neuvoo pyrkimään rauhaan kaikkien kanssa. Tällaiset ohjeet ovat ajankohtaisia ja noudattamisen arvoisia myös nyt. Voimme tehdä valintamme niin, että se ei aiheuta pahaa muille ihmisille tai ympäristölle. Vaikka emme maailman sotia tai kauheuksia pysty lopettamaan, niin voimme noudattaa ohjeita omassa ympäristössämme, kotona, työpaikalla, koulussa. Jumalan silmissä olemme kaikki tasavertaisia ja kiukun hetkellä se on hyvä pitää mielessä.\nRukouspäivä kehottaa meitä myös rukoilemaan rauhan ja ihmisoikeuksien puolesta. Rukouksella voimme vaikuttaa sellaisiinkin asioihin, jotka ovat kaukana täältä ja kykyjemme ulottumattomissa, sillä Jumala toimii aina ja kaikkialla. Voisi toimia tehokkaamminkin, tulee joskus mietittyä, mutta sepä on ihmisen osa, että rukoilee ja luottaa Jumalaan.\n”Rukouspäivänä kirkot rukoilevat oikeudenmukaisuutta ja rauhaa maailmaan, sovintoa ihmisten välille ja varjelusta koko luomakuntaan. Rauha syntyy rehellisyydestä, oikeudenmukaisuudesta ja armahtavaisuudesta. Rukoillessamme rauhaa jätämme elämämme ja koko maailman Korkeimman suojaan: "Olkaa rohkeat, älkää vaipuko epätoivoon." (Rukouspäivän julistus 2018)


Osta Sassoon Professional Texture Refine Netistä - Hinta 31,30 €\n> Sassoon Professional Texture Refine\nSassoon Professional Texture Refine on kevyt, suodatettu mattapintainen hiusvaha, sopii erityisesti lyhyille hiuksille. Sassoon Professional Texture Refine tekee hiuksista helposti muotoiltavat, kosteutetut ja mattapintaiset. Lopputuloksena mattaisen mutta kosteutetun näköiset hiukset.\nHiero pieni määrä voimakkaasti kämmenten välissä ja vie föönattuihin hiuksiin. Työstä koko hiuksen alueelle ja muotoile haluamallasi tavalla.\nSopii normaaleille, ohuille, lyhyille ja puolipitkille hiuksille.


Mika Murasen haastattelu\nKaikki muistavat Mika Murasen, joka huhtikuussa 1994 ampui jalkajousella naapurinsa ja myöhemmin rynnäkkökiväärillä vihamiehensä. Massiivinen operaatio päättyi poliisin ampumaan laukaukseen ja Murasen antautumiseen. Muranen kertoi Alibille ensimmäistä kertaa avoimesti elämästään.\nMika on elinkautisvanki. Hän toivoo pääsevänsä mahdollisimman pian normaaliin elämään.\nMika Muranen ja jalkajousi muistetaan yhä. Nuori varusmies surmasi runsas 12 vuotta sitten naapuripariskunnan sekä kolmannen vihamiehensä. Tekovälineinä olivat jalkajousi ja rynnäkkökivääri. Murasen pako oli dramaattinen. Hän kulki rynnäkkökiväärin kanssa pitkin Karhulan metsiä. Mukana oli Murasen sillä hetkellä uskollisin ystävä, hänen oma saksanpaimenkoiransa.\nPoliisi jahtasi aseistautunutta Murasta kymmenien miesten voimin. Heilläkin oli vahva varustus, kypärät, raskaat luotiliivit, konepistoolit ja kilvet. Taivaalla lensi helikopteri.\nMuranen kohtasi poliisimiehen yllättäen silmästä silmään. Poliisi ampui koiran, Muranen pakeni juoksemalla karkuun. Uuvuttava pakomatka päättyi, kun poliisi kohtasi uudelleen Murasen ja kehotti tätä antautumaan. Murasta ammuttiin kerran, jonka jälkeen väsynyt varusmies antautui.\nKarhulan tapahtumat vuonna 1994 ovat jääneet suomalaiseen rikoshistoriaan. Vuosien aikana Muranen on saanut yhteydenottoja lukuisilta tiedotusvälineiltä, mutta hän ei ole haastatteluihin suostunut. Nyt hän kertoo kaiken tässä Alibin jutussa.\nMenen hakemaan Mika Murasta Laukaan vankilasta. On lauantaiaamu. Kello 9 Muranen saa vartijalta oman kännykkänsä ja puolen vuorokauden pituinen loma alkaa.\n– Hyvää lomaa, huutelee vartija.\nKävelemme vankilan parkkipaikalle, nousemme autoon ja lähdemme kohti Jyväskylää. Kävelykadun kahvilassa juttelemme niitä näitä. Edessäni istuu mies, jota ei uskoisi kolmen murhan elinkautisvangiksi.\nMika Muranen lähdössä Laukaan vankilasta lomalle.\nMuranen istui kiven sisällä kymmenen ja puoli vuotta ennen kuin hän pääsi ensimmäiselle lomalle.\n– Ei tämä yhteiskunta niin kovin paljoa näytä muuttuneen. Onhan sitä elämää vankilassakin sen verran, että pysyy kärryillä maailman tapahtumista.\nMuranen on suorittanut elinkautistaan pääasiassa kalseissa muurivankiloissa. Pari vuotta sitten mies siirrettiin avovankilaan, mikä tarkoittanee sitä, että hänet vapautetaan lähitulevaisuudessa.\n– Olen ajatellut vapautumista. Se toteutuu sitten kun aika on kypsä.\nOlisitko valmis siviiliin?\n– Kyllä, ehdottomasti. Olen suorittanut omaa tuomiotani nuhteettomasti ja ilman rikkeitä, Muranen vastaa.\nMuranen on pyrkinyt itsekin vaikuttamaan siihen, että hän pärjäisi siviilissä ja kykenisi viettämään normaalia elämää. Hän on osallistunut kahteen väkivaltaa ehkäisevään kurssiin. Niiden tarkoituksena on oppia hallitsemaan omaa suuttumustaan.\n– Teen täällä metsurin hommia, vankilassa säännöllisesti töitä tekevä Muranen sanoo.\n– Toisella kurssilla katsoimme vankilamaailmaan liittyviä videoita sekä näyttelimme käytännön tilanteita. Kurssilla keskusteltiin suuttumuksen hallinnasta. Elämän aikana aivan varmasti tulee vastaan sellaisia ihmisiä, joiden kanssa ei tule toimeen. Sen asian kanssa pitää vain oppia elämään.\nMika Murasen vankeusaika on sujunut moitteettomasti, joten hänet siirrettiin avolaitokseen jo reilu kaksi vuotta sitten.\n– Siviilielämään sopeutuminen on huomattavasti helpompaa, kun pitkäaikaisvanki saa viettää lopputuomionsa avovankilassa. Siellä opetellaan vastuun ottamista, vaikka vankila se on avolaitoskin, Muranen sanoo.\nMika tekee Laukaalla metsurin töitä. Hänelle ei tulisi mieleenkään olla tekemättä mitään.\n– Vapaa-aikana teen pihalla kävelylenkkejä, käyn punttisalilla ja pelaan sulkapalloa.\nMuranen ei ruikuta suomalaisista vankilaoloista.\n– Niin makaa kuin petaa. Aika paljon on itsestäkin kiinni, millaiset olot vankilassa on. Vankilassa annetaan myös mahdollisuuksia, kun jaksaa olla kärsivällinen.\nVuonna 1971 syntynyt Mika Muranen anoi hiljattain presidentiltä armoa, jotta pääsisi vihdoin viettämään normaalia elämää. Presidentti Tarja Halonen ei armoa myöntänyt.\n– Arki jatkuu nyt vankilassa. Jatkan metsäalan opintojani. Tarkoitus on valmistua metsuriksi vuoden 2007 keväällä.\nMuranen sanoo ymmärtävänsä presidenttiä.\n– Tekemäni rikos varmasti näytti tosi pahalta. Näistä asioista vielä kun päätetään pelkkien papereiden perusteella…\nLokakuun alussa voimaan tulleen vankeuslain mukaan vapauttamista voi hakea myös Helsingin hovioikeudelta. Muranen sanoo odottavansa jonkin aikaa, kunnes anoo vapauttamistaan uudelleen.\nSitkeää riitelyä ja kiusantekoa\nMurasella on selvät suunnitelmat, mitä hän ryhtyisi siviilissä tekemään.\n– Työ on tärkein asia. En minä työtä vieroksu, hän toteaa.\nMikä suhde sinulla on päihteisiin?\n– Huumeisiin en ole ikinä koskenut, mutta alkoholia on tullut otettua. Tekohetkellä olin kuitenkin selvin päin.\nMika on katunut Karhulan tapahtumia.\n– Olisihan se saanut jäädä tekemättä!\nMuranen silti huomauttaa, ettei hänen teossaan ollut kysymys vain silmittömästä räiskimisestä kohti tuntemattomia ihmisiä. Murasen mielestä julkisuudessa on annettu kohtuuttoman julma kuva hänen toiminnastaan.\nHän on pettynyt myös asianajajansa toimintaan oikeudenkäynnin aikana.\n– Asianajaja sanoi, että vedotaan mielenhäiriöön. Totuus on, että teossa oli kysymys pitkäaikaisesta riitelystä, ja kiusanteosta, jonka kohteeksi minä ja vanhempani jouduimme.\nOikeudenkäynnissä Murasesta maalattiin tummasävyinen kuva ihmisestä, joka olisi yksipuolisesti kiusannut ja piinannut naapureitaan, ja lopulta murhannut heidät.\n– Tällainen käsitys on kaukana totuudesta, sanoo Muranen.\nKaikki alkoi pikku asiasta\nKoko tragedia sai alkunsa niinkin pienestä asiasta kuin koiran virtsaamisesta. Mika asui tuolloin Kotkan Karhulassa, omakotitalossa vanhempiensa kanssa. Hänellä oli pieni kongolainen pystykorva –rotuun kuuluva koira, joka aina välillä livahti naapureiden puolelle.\nMika Muranen oli tekohetkellä 22- vuotias varusmies.\n– Naapurit eivät ymmärtäneet, kun koira kävi heidän pihallaan. Sen jälkeen suunsoittoa syntyi monesta muustakin asiasta.\nMurasen mukaan naapuri häiriintyi lähes kaikesta, mitä pihalla tehtiin. Sanomista tuli muun muassa polttopuiden teosta ja siitä, että Muranen oli kävellyt heidän pihallaan. Riitelyä selviteltiin myös käräjillä, jossa naapuri vaati Murasen saksanpaimenkoiraa lopetettavaksi.\n– En tarkoita, että tällaisen riitelyn takia saisi ketään ampua. Ei tietenkään saa!\nNaapurisota jatkui päivästä ja viikosta toiseen. Sitten eräänä päivänä se päättyi, hyvin ikävällä tavalla.\n– Kävin armeijaa Haminassa. Olin tykkimiehenä ilmatorjuntarykmentissä.\n– Tulin illalla lomilta ja otin varuskunnan tiloista rynnäkkökiväärin. Siinä vaiheessa en kyllä suunnitellut oikeasti ampuvani ketään. Olin vain niin väsynyt siihen tilanteeseen.\nMika halusi nähdä Alibin toimittajan koiran, joka on muuten entinen poliisikoira.\nMuranen otti rynnäkkökiväärin ja lähti.\n– Se oli tyhmä päätös, josta olen saanut maksaa kalliin hinnan.\nKello oli kymmenen ja yhdentoista välillä illalla. Muranen ajoi taksilla Karhulaan. Rynnäkkökivääri oli mukana armeijan lomakassissa.\n– Menin sinä iltana kotiini. Vasta seuraavana iltana alkoi tapahtua…\nTuolloin 22-vuotias Muranen tapasi naapuri-isännän tämän pihamaalla.\n– Siinä puhuttiin jotain, mikä ei ollut kovin positiivista. Sitten se ampuminen vain tapahtui. Hermostuin, kun mies uhkasi jälleen soittaa poliisille siitä, että olin astunut heidän pihalleen.\nMuranen surmasi naapurinsa, miehen ja naisen.\n– Sitten alkoi tuntua, ettei millään ole enää mitään väliä. Itsemurhakin kävi mielessä, mutta siihen rohkeus ei riittänyt.\nMuranen otti kotoaan rynnäkkökiväärin ja lähti saksanpaimenkoiransa kanssa jatkamaan matkaa.\nMitä oikein tapahtui?Muranen tuodaan Kotkan käräjäoikeuteen. Hamina 17. huhtikuuta 1994: Mika Muranen palaa viikonloppulomaltaan takaisin Kymen ilmatorjuntarykmenttiin Haminaan. Kello on tuolloin noin 22. Tämän jälkeen tykkimies Muranen anastaa rynnäkkökiväärin ja karkaa taksikyydillä kotikaupunkiinsa Kotkaan. Karhula 18. huhtikuuta 1994: Kello on 22 ja on kulunut vuorokausi, kun Muranen karkasi varuskunnasta. Hän menee kotitalonsa naapuriin, jossa surmaa juuri töistä palanneen 53-vuotiaan miehen. Muranen ampuu miestä pihamaalla jalkajousella. Nuoli iskeytyy vasempaan kylkeen ja mies menehtyy välittömästi. Tämän jälkeen Muranen menee taloon sisälle ja surmaa miehen 54-vuotiaan vaimon. Jousi osuu naista selkään. Karhula 19. huhtikuuta 1994: Muranen on kävellyt yön saksanpaimenkoiransa kanssa. Aamulla kello 5 hän alkaa ampua Raamikadulla rynnäkkökiväärillä läheisiä taloja. Kotiin palaa 44-vuotias mies, joka on tuurannut vaimonsa lehdenjakoa. Muranen ampuu miehen rynnäkkökiväärillä ja pakenee tämän jälkeen paikalta. Karhula 20. huhtikuuta 1994: Ajojahti päättyy aamuyöllä. Poliisi ampuu Murasta olkapäähän. Muranen antautuu. Kotkan käräjäoikeus myöhemmin: Oikeus passittaa Murasen mielentilatutkimukseen Niuvanniemen sairaalaan. Todetaan, että Muranen toimi täydessä ymmärryksessä. Oikeus tuomitsee Murasen kolmesta murhasta sekä useista murhan- ja tapon yrityksistä elinkautiseen vankeusrangaistukseen. Muranen lähetetään suorittamaan rangaistustaan Mikkelin vankilaan. Laukaan vankila lokakuussa 2006: Muranen suorittaa rangaistustaan Laukaan avovankilassa. Hän käy säännöllisesti töissä ja tapaa lomiensa aikana 3-vuotiasta lastaan. Murasen tulevaisuuden suunnitelmat liittyvät työntekoon. Ajatuksissa on vapautuminen jonakin päivänä.\nMika Murasella oli ollut Karhulassa ongelmia muidenkin ihmisten kanssa. Erimielisyyttä syntyi saksanpaimenkoirasta, jonka Mika antoi kulkea vierellään vapaana.\n– Koira ei koskaan purrut ketään. Se ei ollut vihainen kenellekään, Mika kertoo.\nJotkut ihmiset eivät hyväksyneet koiran vapaana pitämistä.\n– Jos minulle huudeltiin törkeästi, niin minäkin saatoin vastata samalla mitalla.\nMurasen mukaan riitelystä syntyi lumipalloilmiö, joka aina vain paisui suuremmaksi palloksi.\nMuranen käveli yön pitkin Karhulan metsiä. Varhain aamulla hän oli menossa Raamikadun ohi. Siellä hän oli aiemmin käynyt viiltelemässä ihmisten auton renkaita. Asukkaat puolestaan levittelivät julkisiin tiloihin paperilappuja, joihin oli kirjoitettu Murasen nimi ja kotiosoite.\n– Niissä taloissa asui ihmisiä, joiden kanssa minulla oli mennyt välit poikki. Ammuin asuntoihin laukauksia. Pahaksi onneksi paikalle sattui tulemaan mies, joka oli tuurannut vaimoaan postinjakelussa. Olin jo lähdössä paikalta pois, kun mies tuli. Hän oli yksi niistä ihmisistä, joiden kanssa minulla oli sukset ristissä. Minulle vain tuli niin kova vihantunne, että ammuin hänet. Silloin en nähnyt muuta vaihtoehtoa kuin sen minkä tein, Muranen pohtii.\nPoliisi osoitti konepistoolilla\nAmmuskelun aikana hätänumeroihin tuli runsaasti ilmoituksia huolestuneilta ihmisiltä. Pian Muranen kuuli hälytysajoneuvojen ääniä ja poistui koiransa kanssa paikalta.\n– Poliisien kanssa sattui toisinaan aika koomisiakin tilanteita. Kuljin erään talon pihan poikki. Ilmeisesti pari poliisia ehti huomata minut, ja luulla, että nyt se Muranen linnoittautui taloon sisälle. Poliisit alkoivat piirittää taloa, vaikka kuljin vain pihan poikki.\n– Yhden poliisin kanssa lähes törmäsimme toisiimme. Poliisi karjui, että hän ampuu. Lähdin juoksemaan, eikä hän ampunut.\nMurasen kävellessä 4-vuotiaan Adi-koiransa kanssa kävelytietä pitkin hän kuuli taivaalta helikopterin äänen.\n– Keskityin helikopteriin, kunnes yhtäkkiä kiven takaa hyppäsi eteen poliisimies, joka osoitti minua konepistoolilla ja huusi: ”Ase maahan!” Pudotin rynnäkkökiväärin saman tien maahan. Poliisi vaikutti itsekin aika yllättyneeltä, sillä hänellä ei ollut apujoukkoja lähellä.\nMuranen ja poliisi seisoivat lähellä toisiaan. Murasen koira juoksi poliisimiehen luokse.\n– Sitten kuulin, kun poliisi ampui koiraa päähän. Nostin rynnäkkökiväärin maasta ja ammuin muutaman heittolaukauksen. Poliisi heittäytyi maahan. Sitten huomasin, että koira on vielä elossa. Lupasin poliisille, etten ammu häntä ja pyysin poliisia lopettamaan koiran. Siinä tilanteessa lähdin uudelleen karkuun.\nMurasen pako kesti kaiken kaikkiaan toista vuorokautta. Hän käveli tuttuja metsäpolkuja pitkin. Välillä jostakin näkyi kypäräpäisiä poliiseja, joille oli annettu ohjeet ampua Murasta, mikäli hän ei tottele poliisin käskytystä.\n– Olin lopulta aika väsynyt. Huomasin poliisin järjestävän jonkinlaista piiritystä. Olin kuitenkin sen piiritysrenkaan ulkopuolella. Ilmassa oli helikopteri. En oikein itsekään tiennyt, mitä pitäisi tehdä.\n– Menin takaisin poliisin piiritysrenkaan sisälle. En tehnyt vastarintaa, vaan antauduin. Alitajunnassa ehkä ajattelin, että tämän on jollakin tavalla loputtava.\nPoliisi ampui Murasta olkapäähän.\n– Uskon, että minua yritettiin ampua sydämeen, mutta laukaus meni sivuun. Luoti osui olkapäähän, mutta sen verran sivuun, että se tuli sieltä ulos. Putosin polvilleni ja saman tien ase tippui maahan. Kiinniottoon osallistui 5-6 poliisia. Minut painettiin välittömästi maahan ja laitettiin tiukasti rautoihin. Sitten lähdettiin Kotkan poliisilaitokselle ja sieltä sairaalaan, Muranen kertoo.\nKolmoissurmien tutkinta siirtyi keskusrikospoliisin Kouvolan osastolle. Muranen vangittiin ja häntä säilytettiin Kouvolan poliisivankilassa. Myöhemmin alkoi oikeudenkäynti Kotkassa. Yhden käräjäreissun yhteydessä Muranen sai putkaan vieraan. Poliisi, joka ampui koiran, halusi tulla juttelemaan Murasen kanssa.\n– Hän kertoi olevansa se poliisi, joka ampui minun koirani. Keskustelimme aivan asiallisesti. Hän pahoitteli sitä, että joutui ampumaan koiran.\nOikeudenkäyntiä oli seuraamassa salillinen toimittajia ja kuvaajia. Tähän Muranen oli varautunut.\n– Osasin odottaa, että media on paikalla. En muuten peitellyt kasvojani kertaakaan.\nEnnen kolmoissurmia Muranen oli ollut kerran aiemmin vankilassa. Tuomio liittyi näihin samoihin asioihin, eli naapurikiistoihin. Muranen suoritti tuomion muun muassa kotirauhan rikkomisesta Keravan vankilassa.\nMika sanoo viettäneensä onnellisen lapsuuden.\nPitäisikö Muranen vapauttaa?Mika Muranen toivoo armoa. Mika Murasen kasvot vuodelta 1994 ovat jääneet monen suomalaisen mieleen. Kaksitoista vuotta myöhemmin jyväskyläläisessä kahvilassa kukaan ei enää tunnista häntä. Mutta on tässä miehessä muutakin muuttunut kuin pelkkä ulkonäkö. Muranen vakuutti olevansa eri mies kuin 12 vuotta sitten. Hän kertoi opetelleensa itsehillintää, käyneensä parilla sellaisella kurssillakin. Mika kertoi rehellisesti, kuinka hän silloin Karhulassa hermostui naapuriinsa pikku asiasta, mutta ei enää tänä päivänä moisista erimielisyyksistä hätkähtäisi. Kahvipöydän toisella puolella näin rauhallisesti käyttäytyvän miehen, jolla oli selvät suunnitelmat tulevaisuudelleen. Suunnitelmat olivat järkeviä; työ, asunto, vastuu lapsesta ja niin edelleen. Mika sai lukea tämän jutun ennen julkaisemista. Kun jutun lähettäminen viivästyi sovitusta päivästä, hän ei suinkaan hermostunut, vaan kertoi ymmärtävänsä toimittajan kiireet. Tällainen on vangeille harvinaista. Mika Muranen on tehnyt karmeita tekoja. En kuitenkaan suostu uskomaan, että tästä miehestä olisi yhteiskunnalle enää mitään vaaraa\n– Vanhempien kanssa olen aina tullut hyvin toimeen.\nKoulunkäynti häiriintyi, kun Mika joutui kiusaamisen kohteeksi.\n– En enää halunnut mennä kouluun, ja jätinkin sinne menemättä, yläasteen yksityisopetuksessa suorittanut Mika muistelee.\nElämän isot ongelmat alkoivat vasta myöhemmin naapuri- ja koirariitojen takia. Sitä laskua Mika maksaa vielä jonkin aikaa.\nMuranen tutustui Pyhäselän vankilassa naiseen, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1999.\n– Sitä onnea kesti vuoteen 2004 saakka, jolloin virallisesti erosimme. Olemme tavanneet sen jälkeenkin, vaikka meillä ei ole enää mitään vakavampaa suhdetta.\nAvioliiton aikana heille syntyi yhteinen lapsi. Tyttö on nyt 3-vuotias.\n– Vankeinhoito on aika joustamatonta. Suhteemme alkuaikana mikään ei toiminut. Lomatkaan eivät vielä pyörineet. Vaimo vapautui vankilasta ja hän kävi minua tapaamassa.\n– Hämeenlinnan vankilapastori Markku Yli-Mäyrylle pitää antaa kiitosta. Hän järjesti Vanajalla perheleirejä, ja niille me myös osallistuimme. Saimme viettää useina viikonloppuina oikeaa perhe-elämää.\nEron jälkeen Muranen ei ole seurustellut.\n– Tuomion alkuaikoina sain aika paljon kirjeitä. Myös uskovaiset kirjoittelivat ja tarjosivat sielunhoitoa, Mika naurahtaa.\nKarhulan tapahtumien myötä Murasen kaverit katosivat.\n– Ei minulla paljon hyviä kavereita ollutkaan. Paras kaverini kuoli pari vuotta ennen kuin tämä (kolmoissurma) tapahtui.\nMika tapaa pientä tytärtään noin kerran kuukaudessa.\n– Tuli silloin opeteltua vaipan vaihtoakin, joten kyllä minulta lastenhoito sujuu. Mieltäni painaa vain yksi asia. Haluaisin nimittäin viettää lapseni kanssa paljon enemmän aikaa. Se ei nyt onnistu.\n– Lapsi on paras asia, mitä minulla nyt on, Mika sanoo.\nMika Murasen ajatuksissa on vuosien varrella pyörinyt kaikenlaista. Toisinaan iskee suuri vapaudenkaipuu.\n– Vaikka olen avolaitoksessa, vapaus on menetetty. Sitä minä siviilistä eniten kaipaan.\nMitä aiot tehdä tämän haastattelun jälkeen?\n– Lähden lelukauppaan, Mika vastaa ja kertoo samalla odottavansa kovasti lapsensa tapaamista.\nArtikkeli julkaistu Alibin numerossa 11/2006\nTeksti:Teksti: Mika Lahtonen, Kuvat: Mika Lahtonen, Lauri Sorvoja ja poliisi


96 m² Tuulensuuntori 1, 00580 Helsinki Liiketila vuokrattavana - Oikotie 15846252\nVuokrattavana valoisa liiketila 96 m2 kiinteistön päädystä. Liiketila soveltuu hyvin esim. palvelutoimintaan. Tilassa isot näyteikkunat. Tilaan sisäänkäynti on sisäpihan puolelta. Tila ei sovellu ravintolatilaksi.


Nuorten aikuisten mielenterveyttä hoidetaan epätasa-arvoisesti - Kotimaa - Ilta-Sanomat\nNuorten aikuisten mielenterveyttä hoidetaan epätasa-arvoisesti\nJulkaistu: 20.11.2014 16:11\nNuoret aikuiset saavat apua mielenterveysongelmiinsa hyvin epätasa-arvoisesti.\nYliopisto-opiskelijoiden terveydenhoitosäätiö YTHS tarjoaa ensikäynnin muutamassa viikossa, kun taas ammattikorkeakoululaiset saavat vaihtelevaa hoitoa kunnista tai ostavat hoidon muita useammin yksityisistä palveluista.\nYTHS:n toimitusjohtaja Katariina Poskipartahttps://www.is.fi/haku/?query=katariina+poskiparta uskoo, että ammattikorkeakouluopiskelijat hyötyisivät pääsystä YTHS:n piiriin.\n– Tarpeet ovat siinä ikäryhmässä hyvin samanlaiset ja he elävät hyvin samassa maailmassa kuin yliopisto-opiskelijatkin, Poskiparta sanoo.\nAmmattikorkeakoululaisten hoitamista YTHS:ssä on kokeiltu, mutta kokeilusta luovuttiin rahoitusongelmien vuoksi. Sote-uudistuksessa myös yliopisto-opiskelijoiden terveydenhuolto voi hajautua eri toimijoille.\n– Emme haluaisi, että opiskelijoiden valtakunnalliset palvelut silppuuntuvat, kun tulee viisi sote-aluetta, joissa palvelun tuottajat valitaan erikseen, Poskiparta sanoo.\nPoliittisesti yksi vaikeimpia sote-kysymyksiä onkin, pitäisikö kaikkien suomalaisten päästä hoitoon yhdenvertaisin ehdoin. Kokoomus on ajanut kaikkien palveluiden kilpailuttamista, mutta osa puolueista olisi valmiita antamaan pääosin julkisrahoitteiselle YTHS:lle erikoisaseman tuottaa palveluita opiskelijoille.


Avaruuskävelyllä VauriokorjausEXPOSSA - Cora Verkkolehti\nTyönäytöksessä Tomi Hyttinen\nTapasimme alan ammattilaisia VauriokorjausEXPOSSA TTS Työtehoseuran tiloissa Rajamäellä 4. – 5.10.2019.\nOnnistuneessa kaksipäiväisessä tilaisuudessa esittelimme sekä tuttuja että uusia laitteita ja ratkaisuja jokaisen vauriokorjaamon tarpeisiin.\nTyönäytöksissä esittelimme nopeaa PPG Envirobase -maalausprosessia.\nTuskasta tuloksiin MoonWalkin kanssa\nAngélique Mosimann ja Daisy Wheel, Fillon Technologies\nPäähuomion keräsi PPG:n uusi väriensekoituskone MoonWalk™, jonka automatisoitu, siisti ja tipaton sekoitusprosessi valmistaa sävyt jopa kymmenen kertaa ihmistä tarkemmin.\nSuomen ensimmäinen MoonWalk onkin jo toimitettu Awux Autovahinkopalvelut -ketjuun kuuluvalle Auranmaan Auto Oy:lle.\nMyös Fillonin väriensekoituskone Daisy Wheel sai osansa huomiosta. Saimme messujen aikana uusia käyttäjiä molemmille väriensekoituskoneille.\nCelette Cameleon Plus korirakenteiden vaurioanalyysiin\nTom Sandell esitteli EXPOSSA säätöjigijärjestelmää\nAutonvalmistajat suosittelevat vauriokorjauksen vaativien korirakenteiden korjauksessa jigijärjestelmien käyttöä. Celette Cameleon Plus -säätöjigijärjestelmä on uusi ratkaisu kaikkien automallien vaurioituneiden korirakenteiden vaurioanalyysiin ja korjaukseen.


Kublon Blogilauantai – Pieni suuri piiri\nKublo eli Keski-Uudenmaan blogit järjesti 6.10.18 Hyvinkään kirjastossa Blogilauantain. Paikalle saapui parisenkymmentä uteliasta kuulemaan viittä Kublon jäsentä. Blogien aihealueet ovat moninaisia: lapsiperheiden arjesta remontointiin, puutarhan hoidosta sisustukseen ja sisällöntuotantoon.\nBloggareita pidetään mikro- tai makrovaikuttajina lukijamäärän mukaan. Pienelle, rajatulle kohderyhmälle kirjoittavista mikrovaikuttajista ollaan nyt kiinnostuneita.\nRuova Sana esittelee blogiaan.\nKublo on perustettu pari vuotta sitten, ja sillä on noin 30 bloggaavaa tai vloggaavaa jäsentä. Useimpia jäseniä yhdistää se, että he eivät päätyökseen kirjoita, vaan bloggaus on harrastus. Jäseneksi pääsy edellyttää säännöllisyyttä kirjoittamisessa; päivityksiä tulisi olla vähintään yksi kuukaudessa.\nKun kirjoittaminen on säännöllistä, myös juttuaihioita täytyy keksiä jatkuvasti. Sarin puutarhojen bloggari kertoi ideoivansa aiheita kuukaudeksi eteenpäin. Ajankohtaisuus kirjoituksissa säilyy, koska postaukset seuraavat vuoden kiertoa puutarhatöissä. Korpinkiven tuvan kirjoittaja kertoi keräävänsä ideoita myös toisista blogeista.\nBlogien kuvittaminen on tärkeä osa sisällön tuottamista. Villa Kotirannan bloggari käyttää omia valokuviaan koko postauksen tarinan runkona. Alun perin kuvia voi olla jopa satoja, joista valikoituu 6 – 7. Kuviin merkitään vesileimana blogin nimi. Tekstien avainsanojen ja kategorioitten lisäksi myös kuvat tulisi nimetä ja mainita niissä esiintyvät henkilöt, tuotteet ja firmat. Ilmaisia kuvapankkejakin voi käyttää, mutta niiden avulla ei saa aikaan personoitua blogia.\nKaikkeen bloggaukseen kuuluu markkinointi. Blogiin kirjoittaminen ei yksin riitä, vaan postaukset tulisi jakaa Facebookissa, Instagramissa, mahdollisten yhteistyötahojen sivuilla sekä bloggaajien omissa yhteisöissä. Tähän tarkoitukseen myös Kublolla on oma sivunsa, jolla on linkit kaikkien jäsenten blogeihin.\nKoska blogi on aina henkilökohtainen, bloggarin tulee rajata oman yksityisyyden rajat. Missä määrin on valmis avaamaan omaa tai läheistensä elämää, jos ollenkaan. Toisaalta mitä etäisempi kirjoittaja lukijoilleen on, sitä vähemmän postaukset kiinnostavat.\nLue lisää tapahtuman esiintyjistä\nbloggaus, blogin kirjoittaminen, ideointi\nbloggaus, Blogilauantai, blogin kirjoittaminen, Keski-Uudenmaan blogit, Kublo\n4 thoughts on “Kublon Blogilauantai”\n9 lokakuun, 2018 5:28 am\nLämmin kiitos käynnistäsi! Oli iloista saada kuulijoiden ja osallistujien joukkoon myös jo hyvän aikaa blogannut <3. Kiitos, että jaoit Blogilauantaissa ajatuksiasi ja kokemuksiasi. Vertaistuki ja uusien näkökulmien synnyttäminen on parasta, mitä tämän kaltaisissa tapahtumissa voi saada. Sisältöjen tuottamisen ja bloggaamisen iloa syksyysi!\n14 lokakuun, 2018 6:46 pm\nKiitos. Kirjoittaminen voi olla joskus yksinäistäkin, mutta kirjoittamisen vahva yhteisöllisyys on hyvin mukava kokemus.\nLea Ravelin sanoo:\n13 lokakuun, 2018 7:07 pm\nKiitos, oli kiva kuulla tuosta lauantaista 🙂\n14 lokakuun, 2018 6:47 pm\nEipä kestä, kiva kun tykkäsit.\nDekkariviikko 2020: Kesäkuun kalmantanssit 14 kesäkuun, 2020\nEtusivun rikokset 6 kesäkuun, 2020\n4 234 kävijää


Taksin maksamatta jättänyt mies paljastui tilaussovelluksen avulla | Autotoday\nKoti Liikenteessä Taksin maksamatta jättänyt mies paljastui tilaussovelluksen avulla\nTaksin maksamatta jättänyt mies paljastui tilaussovelluksen avulla\nLauantaina aamukolmen jälkeen Kuopion Petoselta taksikyydin ottanut noin 35 -vuotias mies ajatti itsensä Rönön kaupunginosaan.\nPoliisin tiedotteen mukaan kyytiläinen ilmoitti hakevansa rahaa kotoaan, mutta ei kuitenkaan palannut kuittaamaan velkaansa taksinkuljettajalle.\nTapahtumapaikalle tullut poliisipartio ei tavoittanut epäiltyä tuoreeltaan, mutta poliisilla on valistunut käsitys tekijästä.\nTapauksen selvittelyä myöhemmin helpottanee se, että taksin tilaamiseen oli käytetty tilaussovellusta, johon jää asiakkaan puhelinnumero, todetaan poliisin tiedotteessa.\nEdellinen artikkeliPäivän automainos: Mitsubishi — Lancer viidennen kerran luotettavin Saksan teillä\nSeuraava artikkeliDAF-kuorma-autoihin saatavana kuolleen kulman varoitin\nKeijo 14.12.2019 At 13:04


matkailu | Perjantaikokin blogi | Sivu 2\nPätkälomailua – Kanttarellipannukakku\nPosted on 11.9.2009 by Petri Hollmén\nTyöni luonteeseen kuuluu, että kesällä ei ihmeemmin ehdi lomailla. Siksi heitämmekin vapaalle vuoden aikana useammassa lyhyessä jaksossa. Tällä kertaa pienen pakon lomalle aiheutti italoystävän häät Milanon lähistöllä. Siis perhe mummilla vahvistettuna lentokoneeseen ja Italiaan!\nTällä kertaa seurueen passit olivat matkassa ja voimassaolo oli tarkistettu useampaan otteeseen. Viime kerran muistorikasta reissua emme kaikilta osin halunneet toistaa.\nSuuntasimme hyvien ystäviemme luokse innolla. Häiden takia emme saaneet vakiomajoitustamme ystävämme kotona, vaan meidät majoitettiin lähisukulaisen hoteisiin. Vannon vieraanvaraisuuden nimiin ja taidan olla aika hyvä myös nauttimaan edusta minulle sitä tarjottaessa. En siis pahastunut, kun tuli käsky olla etsimättä hotellihuonetta vierailun ajaksi.\nTällä kertaa en kyllä tiennyt yhtään mitä odottaa. Maittavan tervetuloillallisen jälkeen meidät ohjattiin vanhalle, pieteetillä restauroidulle maatilalle keskellä pohjoista ruuhka-Italiaa. Saimme neljäksi päiväksi yksityiskäyttöön todellisen keitaan, jonka pihalla oli lummelampi, uima-allas, jänöjusseja ja kanoja. Aurinko lämmitti 28 asteen voimalla ja tilaa oli useampi hehtaari ympärillä. Vanha tiiliseinä kasvoi viiniköynnöstä ja rypäletertut odottivat kypsymistä. Makuuhuoneita oli viisi (jokaiselle vaikka oma) ja keittiössä avotakka, leivinuuni, valtava kaasuliesi sekä integroitu rasvakeitin.\nVoitte kuvitella, että perjantaikokki oli onnesta soikea.\nYleensä kirjoituksillani on jokin idea tai ajatus. Olisin kokenut varsin falskiksi tätä uima-altaan reunalla ilta-auringossa kirjoittaessani keksiä syvällisiä viisauksia. Olkoon sanoma kaikessa yksinkertaisuudessa, että jos elämä maistuu, niin antaa maistua! Vastatuulta tulee tilaamattakin jossain vaiheessa.\nSallittakoon toinenkin viisaus. Lähetin onnessani terveisiä kuvan kera myös anopille ja appiukolle. Appiukkoni vastasi hehkutuksiini: ”When you treat people well, they treat you well.” Pitäkäämme huolta toisistamme. Se kauppa kannattaa!\nKamera laulaa ja kynä sauhuaa täällä Italiassa, mutta vielä tähän perjantaiseen en teille reseptiä täältä tarjoile. Saatte sen sijaan lisävinkkejä syksyisen sienisadon hyödyntämiseen. Mikäli joku jo kyllästyy kanttarelleihin, niin huoli pois. Kohta ne on kaikki syöty ja siirrymme toisiin raaka-aineisiin! Suppilovahveroita löytyy jo 🙂\n• 6 dl vehnäjauhoja\n• 50 g sulatettua voita\n• kourallinen pilkottuaa basilikaa\n• kourallinen pilkottua persiljaa\n• ½ pkt pekonia\n• ½ litraa kantarelleja\n• 1 keltasipuli\n• pinnalle tuoretta persiljaa pilkottuna\nValmista pannukakku. Sekoita maito ja kananmunat. Sekoita joukkoon voi ja jauhot sekä yrtit ja suola. Paista pellillä tai uunivuoassa 175 asteessa 30 – 40 minuuttia.\nPilko sipuli, kantarellit ja pekoni. Paista pannulla sipuleita hetki, lisää kantarellit ja pekoni. Paista kypsäksi. Laita kantarellipaistos pannukakun päälle, koristele persiljasilpulla. Tarjoa raikkaan salaatin kera.\nVINKKI: kuivaa tuoreita kanttarelleja 60 asteisessa uunissa luukku raollaan muutama tunti. Näin niistä tulee paistettaessa mukavan kiinteitä.\nNauti elämästä, myös tänä viikonloppuna!\nKategoriassa kasvis, Pääruoka, resepti, Tarinat\t/ Avainsanat anoppi, appi, häät, italia, kantarelli, matkailu\t/ 2 kommenttia\nSavulammaspasta – Kesä ruokaillen\nPosted on 26.6.2009 by Petri Hollmén\nSain eilen kouraani Hesarin jutun ilmiöstä nimeltä ”kolmioleivittäminen”. Sana tarkoittaa käytännössä tienvarsiruokailun alennustilaa Suomessa. Nyt on kesä ja ihmiset liikkuvat. Sadat tuhannet matkailijat ruokitaan Suomessa päivittäin suojakaasuun pakatuilla, kaksikin viikkoa säilyvillä kolmioleivillä ja niin sanotuilla ”panineilla”.\nNälkäisinä kauppareissulla erehdyin viemään pesueeni kauppakeskukseen hampurilaiselle. Kokemus ei ylentänyt mieltä. Pikaruoka-termi ei pitänyt paikkaansa, sillä jonossa meni puolisen tuntia. Sitten nautimme herkkumme kymmenessä minuutissa likaisessa pöydässä, mopopoikien kiroillessa viereisessä pöydässä ja lasten imiessä nykysuomen urbaanisanastoa itseensä. Lopputuloksena etova ähky ja pari opittua kirosanaa. Roskaruokailua, totesin perheelleni ääneen. Tätäkö tämä kesäruokailu Suomessa on?\nVaihtoehtoa ei oikein taida löytyä. Vai löytyykö?\nItaliassa, Venetsian Canal Granden varrella söin kerran karnevaalien jälkeisenä aamuna elämäni parhaan kolmioleivän. Ravintola oli erikoistunut niihin. Leipä leivottiin itse ja täytteet olivat tuoreita kuin kala sushissa.\nSamassa maassa kun autostradalla pysähtyy paninille, saa käteensä aamulla tehdyn, Parmankinkulla tai muilla herkuilla täytetyn, vasta paahdetun leivän. Ei lötköä majoneesimassapatonkia.\nPari päivää kauppareissun jälkeen grillasimme kotigrillillämme hampurilaiset. Mynämäkeläisen Veraisen leipomon herkullisten perunasämpylöiden väliin päätyi paistista jauhettua lihaa, Sorrin raikkaita salaatteja ja tomaatteja sekä Sauvon valkosipulisuolakurkkuja ja itse tehtyä majoneesia. Taivallista. Tytär söi hyvällä ruokahalulla ja kysyi, että ”onko tämäkin iskä roskaruokaa?” Yritin selittää, että tässä ja kauppakeskuksen hampurilaisessa on eroa joitakin tuhansia logistiikkakilometrejä ja litroittain suojakaasua. Taisi mennä hieman korkealentoiseksi pikkutytöllemme.\nRanskassa ajetaan rengasfirman opas kourassa moottoritieltä pois ja etsitään hyväksi tunnettu lounaspaikka vähän kauempaakin. Siellä hyvä ruoka on olennainen osa matkailua. Täällä meillä kelpaavat vain liikennevaloissa kiinni olevat syöttyölät, joissa ”tankataan energiaa” suojakaasupusseista ja litkukahvista. Ja eikun tienpäälle! Taas jaksaa ajaa, vaikka takapenkki kiukuttelisikin.\nHyvä ruoka, parempi matka.\nPs. jos tiedät hyviä, paikallisia pysähdyspaikkoja kesälomareittien varrella, joissa ei tarvitse nauttia suojakaasuleipiä, niin kerro niistä muillekin! Helpoiten se onnistuu klikkaamalla alta ”kommentoi”-linkkiä.\nTurun Kauppahallista, Reino Jokisen lihaliikkeestä, saa maukasta savulammasta, joka taipuu vaikka pastan seuraan. Toimii helteelläkin!\n– 400 g savulammasta ohuina siivuina\n– 500 g värikästä tagliatelle-pastaa\n– 1 dl lihalientä (tai 1/2 rkl lihafondia ja 1 dl vettä)\n– kourallinen pilkottua persiljaa (tai lehtipersiljaa)\n– parmesaania pinnalle\nPilko sipulit pieneksi ja kuullota oliiviöljyssä. Lisää lammas ja paista hetki. Lisää kerma ja lihaliemi. Anna hautua rauhassa puolisenkin tuntia, kunnes nesteestä on haihtunut ainakin puolet. Mausta pippurilla ja tarvittaessa suolalla.\nKeitä pasta suolatussa vedessä ”al dente” (käytännössä minuutti – pari vähemmän mitä ohje pakkauksessa sanoo.) Kaada vesi pois ja sekoita kastike pastan joukkoon. Ripottele pinnalle persilja ja raasta lopuksi päälle runsaasti parmesaania.\nKuvassa näkyvä Caliterra Tributo Shiraz svengasi tämän pastan kanssa kesäpöydässä kuin hirvikärpänen koivikossa. Hintaa hieman alle 11 euroa, löytyy Alkosta numerolla 442687 ja lisätiedot alla olevasta linkistä.\nCaliterra Alkon sivuilla\nLämmintä viikonloppua toivoen!\nKategoriassa liha, Mielipiteet, pasta, Pääruoka, resepti, viini\t/ Avainsanat Autogrill, Canal Grande, huoltoasemat, italia, Kauppahalli, matkailu, Reino Jokinen, savulammas, turku, Venzia\t/ 28 kommenttia


Kalastusvinkki (viikko 19): Metsälammilta tulee haukea - Erälehti.fi\nKalastusvinkki (viikko 19): Metsälammilta tulee haukea\nOnko käynyt mielessä, että nyt olisi aika elvyttää talviunille vuosia sitten painunut kalastusharrastus? Mistä urakan aloittaisi? Koskilla on omat pelisääntönsä, mutta miten olisivat metsälammet? Eteläisessä Suomessa metsälammilta kannattaa lähteä hakemaan nyt haukia.\nMistä: Eteläsuomalaisilta metsälammilta\nMillä: Herkkäuintisilla vaapuilla, lusikoilla ja lipoilla\nMuista: Lupa-asiat kuntoon!\n► Kalastusvinkki (vko 18 ): Koskilta saa nyt ahvenia\nTänä keväänä monilla suomalaisilla on, sattuneesta syystä, vapaa-aikaa tavallista enemmän.\nIlahduttavan monet tuntuvat hyödyntävän vapauttaan elvyttämällä kalastusharrastustaan, joka on uinunut virransäästötilassa ehkä jo vuosien ajan. Tämä on ilmennyt paitsi kasvaneina lupamyyntimäärinä myös kalastuspaineena esimerkiksi koskilla, missä vavan mittaisen korona-turvavälin pitäminen naapurikalastajaan voi olla paikoittain jopa hankalaa.\nKokemattomalle kosket eivät ole parhaita paikkoja harrastuksen elvyttämiselle, sillä ”ruuhkakalastuksessa” on omat pelisääntönsä ja vaikeuskertoimensa.\nLisäksi pitää olla tietoinen saaliskiintiöistä, alamitoista, rauhoitetuista lajeista, sallituista pyyntitavoista, koukkumääräyksistä ynnä muista paikallissäännöistä. Kalapaikkakohtainen lupakin vaaditaan.\nSen sijaan metsälammella voi touhuta yleensä aivan omassa rauhassa. Virvelikalastajalle riittää, että suorittaa kalastonhoitomaksun. Sen voi ostaa päiväksi, viikoksi tai vuodeksi osoitteessa www.eraluvat.fi.\nJos olet alle 18- tai yli 64-vuotias, et tarvitse edes tätä lupaa. Henkilöllisyystodistus on kuitenkin syytä pitää mukana iän todentamiseksi lupaa kysyttäessä.\nPlusmiinus kilo on metsälampihaukien tavallisin koko. Tätä puolitoistakiloista on käynyt puremassa paljon suurempi vonkale.\nSitten lammelle. Katso kartasta jokin kotisi lähistöllä oleva, mielellään mökitön pienvesi ja arvioi sen saavutettavuus ja soveltuvuus rannalta heittämiseen.\nSatelliittikuvaa kannattaa myös vilkaista. Vielä tähän aikaan eivät vesikasvit ole ehtineet täyteen mittaansa, mikä helpottaa kalastusta huomattavasti.\nLampien tavallisimmat saaliskalat Etelä-Suomessa ovat ahven ja hauki. Niitä pystyy pyytämään kohtuullisen kevyellä vapakalustolla, joskin haukivieheiden painon vuoksi vavan viehesuosituksen tulisi olla vähintään luokkaa 5-25 grammaa.\nEtelässä hauki on tähän vuodenaikaan jo kutunsa suorittanut ja hakee täytettä kurnivaan vatsaansa.\nJos hyvin sattuu, kalastaja pääsee kokemaan todellista saamisen riemua, kun vihertiikeri toisensa perästä taistelee siiman päässä. Mutta toisinkin voi tietysti olla.\nKoska vesi on vielä melko kylmää, viehettä ei saa uittaa kovin nopeasti. Parhaiten toimivat herkkäuintiset, jo hitaalla kelauksella henkiin heräävät vaaput, lusikat ja lipat.\nEsimerkiksi Kuusamo Professor 2 18-grammaisena versiona on oiva valinta metsälampihauille. Vaapuista mainittakoon letkeäuintinen Rapala Jointed 11-senttisenä ja lipoista legendaarinen Bete Lotto 12 g, johon ahvenetkin iskevät hanakasti.\nKannattaa myös muistaa, että lampihauet makoilevat usein aivan rantapenkkojen vierellä. Siksi rantojen suuntaiset heitot ovat usein hyödyllisempiä kuin suoraan keskiselälle nakatut.\nJoillakin metsälammilla vaikeuksia aiheuttavat veteen sortuneet uppopuut, joihin koukut jäävät helposti kiinni. Silloin kannattaa suosia ruohosuojattuja vieheitä, joista tunnetuin on Rapala Minnow Spoon Weedless.\nMyös vahva, esimerkiksi 0,25-millinen kuitusiima, auttaa pelastamaan vieheitä jatkoajalle.\nMukaan reppuun tarvitset myös pihdit syvälle kurkkuun menneen vieheen irrottamiseksi, puukon saaliin verestämiseksi ja tainnuttamiseksi, perukkeita suojaamaan siimaa hauen hampailta ja pussin saalista varten. Eväitäkään unohtamatta.\nMitä pienemmällä kantamuksella pärjää, sitä mukavampi on luonnossa liikkua.\nAvainsanat hauki kalastus kalastusvinkki metsälammet toukokuu\nAhven (54 cm)


Cafetoria Roastery, Helsinki: Arvostelut | Eat.fi\nanticofattore 2 arvostelua\nHelsingin parhaat kahvit. Tällaiselta kahvien pitää maistua: ei liian tummapaahtoista italialaista vaan nykyaikaista kahvia, jossa maistuvat eri vivahteet. Myös ruoat ovat oikein hyviä.\nDayCruiser 5 arvostelua\nKokemus: À la carte • Lisätty: 05.09.2016\nKokemus: À la carte • Lisätty: 23.01.2016 • Näytä aiemmat arvostelut (2)\nKäyttäjän edelliset arvostelut contraflow ravintolalle Cafetoria Roastery.\nTosi maukas panini, ei mitään peruspestoa ja mozzarellaa. Mielestäni myös hyvä päivän kahvi. Kiva pieni paikka.\nI can recommend this cafe. Very good coffee and tea flavours.\nErikoiskahvit maistuvat omituiselta, epä-italialaiselta. Espresso on niin pahaa, ettei sitä voi juoda ilman sokeria. Suomalaiset, jotka ovat tottuneet suodatinkahviinsa, kuitenkin tuntuvat pitävän kahvin mausta. Paikka on viihtyisä, paitsi joskus kun omistajat kinastelevat keskenään. Hieman ylimielinen asenne: kahvia ollaan tekevinään niin intohimolla, kuitenkin se maistuu miltä maistuu. Mielestäni keisari ilman vaatteita hifistelyä.\nKokemus: Aamiainen / brunssi • Hinta: 3€ • Lisätty: 07.02.2015\nKahvit ovat Helsingin parhaita, hintalaatusuhde on kohdillaan ja palvelu on todella ystävällistä! Tämän lisäksi paikka on mukava perheyritys, jollaista mielellään tukee. Lempikahvilani Helsingissä!\nKirkkaasti Helsingin kahviloiden kärkikastissa! Palvelu on aina ystävällistä ja osaavaa. Pavuista ja laitteistakin erittäin hyvä valikoima.\nParas paikka after work -kahvihetkelle päivän lehden ja american cookien kera.\nSunnuntaikokkailija 24 arvostelua\nHiljaisena iltapäivänä nautittu täydellinen cappuccino ja sen kanssa iso ja herkullinen cookie. Tuplaespresso alle 2 euroa! Menen toistekin.\nKokemus: À la carte • Hinta: 6€ • Lisätty: 10.10.2013\nRuneberginkatu 31, 00100 Helsinki - Reitti


Kesämökit eivät ole ihan pelkästään suomalainen ilmiö, vaan niitä harrastetaan muuallakin maailmassa. Tähän aiheeseen on tutustunut muun muassa ET-leh\nEpäonnisista rakennusprojekteista kuuluu silloin tällöin ja niihin on johtanut eri syyt. On yksittäisten ihmisten omia omakotitalojen ja mökkien raken\nYksi tapa helpottaa talon rakentamiseen liittyviä taloudellisia paineita on myydä mahdollinen edellinen talo tai asunto pois jo ennen kuin uusi on val\nSitä sanotaan, etteivät tarjonta ja kysyntä nykyisin kohtaa kesämökkien kohdalla. Ihmiset saattaisivat haluta avaria mökkejä modernein varustuksin. Ei\nKategoriat Valitse kategoria Kohti omaa kotia (5) Monenlaisia rakennusprojekteja (5) Rakentamisen erityispiirteitä maailmalla (5) Uncategorized (8)


Primy Keittiöhana , Steel Classic | Netrauta.fi\nPrimy Steel Classic on ruostumattomasta teräksestä valmistettu keittiöhana, joka luo vanhan ajan tunnelmaa. Nostalginen malli on kaksiotteinen ja kauniisti viimeistelty.Ruostumattomasta teräksestä valmistetulla keittiöhanalla on useita etuja. Mate...\nTuotteen Keittiöhana Primy, Steel Classic kuvaus\nPrimy Steel Classic on ruostumattomasta teräksestä valmistettu keittiöhana, joka luo vanhan ajan tunnelmaa. Nostalginen malli on kaksiotteinen ja kauniisti viimeistelty.\nHalkaisija: 59 mm\nHajotuskuva Steel Classic.pdf


oppiminen | Taavi Kassila\nOletko huomannut että kohtaamme ihmisiä, jotka ovat kehityksemme kannalta tärkeitä, että eteemme tulee tilanteita, joista meidän tulee oppia? Eikö tämä tarkoita, että on olemassa kaikenläpäisevä, älykäs kenttä, joka tietää mitä me tarvitsemme, jonka synkronoi tapahtumia? Tämän kentän lainalaisuus näyttää olevan hyvyys ja oikeudenmukaisuus, kun me elämme elämän lainalaisuuksien mukaisesti, meidän elämäämme tuetaan, meitä autetaan, kuljemme…\n29.5.2017 in Ajatelmaruno.\nJokainen kohtaaminen on merkityksellinen, jokainen tapahtuma opettaa meitä. Uskovaiselle voimme sanoa, että Jumala on mestarimme, ateistille sanomme että elämä on opettajamme, tieteeseen uskoville voimme sanoa, että tapahtumahoristontin läpäisee informatiivinen kenttä, joka synkronoi tapahtumia mielekkäällä tavalla. Yhtä kaikki universaalinen guru on kaikkialla läsnäoleva ja universumi on rakentunut sillä tavoin, että kaikilla tapahtumilla on sanomansa, kunhan vain…\n10.5.2017 in Ajatelmaruno.\nTiedemiehet tutkivat todellisuutta ja jakavat meille sitten tietonsa. Mutta on olemassa toisenlaistakin tietoa, itse elämiseen liittyvää tietoa, jota jokainen meistä voi tutkia ja jakaa toisten kanssa. Jos juomme liikaa alkoholia, seuraavana aamuna on paha olo. Jos puhumme toisille rumasti, siitäkin tulee huono olo. Tämäkin on tietoa, jolla on suuri arvo elämämme kannalta. Korkein tieto johtaa…\n26.1.2017 in Ajatelmaruno.\nHän kellä egoa ei ole\nOppilas jolla on ego tarvitsee opettajan jolla egoa ei ole, opettaja tietää että oppilas on jumalallinen, mutta oppilas ei tätä koe todeksi. Jos oppilas ajattelee ’minä tiedän’, tuo ajatus nousee egosta eikä hän voi edistyä. Kun oppilas tulee tietoiseksi tietämättömyydestään, nöyryys hänessä sarastaa ja hänen egonsa alkaa pienentyä. Mestari tietää miten egon tahrat poistetaan ja…\n29.12.2016 in Ajatelmaruno.\nNöyryys on ymmärtämisen edellytys\n’ Tällä sivustolla esiintyy monta opettajaa, mutta vain muutamia oppilaita, näiden ’opettajien’ ongelma on siinä, että he ajattelevat tietävänsä vaikka eivät tiedäkään. Oppilas taas tietää ettei tiedä, niinpä hän tietää jotakin, sen tähden hän voi hankkia lisää tietoa ja syventää ymmärrystään. Todellisen tiedon saamisen edellytys on nöyryys, joka ilmenee haluna oppia, haluna ymmärtää syvemmin. Hän…\n28.12.2016 in Ajatelmaruno.\nMistä hänet tunnistaa\nHän kysyi mistä tunnistaa valaistuneen pyhimyksen. Hän joka rakastaa kaikkia ihmisiä, eläimiä ja luontoa eroa näkemättä, joka ei pelkää mitään, on vakiintunut puhtaaseen tietoisuuteen. Mestariksi pitää kypsyä, mutta niin pitää oppilaaksikin. Ken väittää ettei opettajia tarvita, haluaisi että hän kuunneltaisiin, että häntä kunnioitettaisiin opettajana, näin hänen väitteensä on sisäisesti ristiriitainen. Ilman nöyryyden kauneutta ei voi…\n27.12.2016 in Ei kategoriaa.\nkoska kaiken läpäisee ykseystietoisuus luovan älykkyyden kenttä joka synkronoi tapahtumamaailmaa se tarkoittaa että kaikella on merkityksensä jokaisella kohtaamisella kaikki kokemukset kantavat mukanaan viestiä kaikki on opetusta meidän on vain opittava lukemaan elämän kirjaa ja opittava läksymme näin pääsemme eteenpäin kohden oivallusta kaiken yhdistävästä viisaudesta ja rakkaudesta – Taavi Kassila\n17.12.2016 in Ajatelmaruno.\nOpettaja vai oppilas?\nne jotka arvostelevat henkisiä opettajia tahtoisivat usein itse nousta opettajan asemaan minulle taas ei tulisi mieleenikään arvostella valaistunutta mestaria enhän itse ole opettaja vaan oppilas ja opetuslapsi oppilas on se joka oppii lapsi taas on se joka elää hetkessä ja oppimisen virrassa mielelläni kuitenkin autan oppilastovereitani sillä tehdessäni niin saan olla avuksi ja samalla opin…\n21.11.2016 in Ajatelmaruno.\nOnko elämä opettaja\nolemmeko me maailmassa vai onko maailma meissä jos jokin ärsyttää toisessa onko tuo piirre meissä itsessämme jos jokin kokemus tulee luoksemme aina uudelleen tarkoittaako se että emme ole oppineet läksyämme jos elämä tuo eteemme oppiläksyjä eikö se tarkoita että kaiken läpäisee älykäs yhtenäiskenttä joka ohjaa tapahtumia eikö tästä seuraa että elämä on opettajamme ja…\n2.8.2016 in Ajatelmaruno.\nihminen syntyy epätäydellisyysperiaatteesta sillä jos emme olisi epätäydellisiä emme voisi kasvaa mestarini sanoi syntyneensä täydellisenä mutta häntä en pidäkään ihmisenä me sielut olemme matkalla täydellisyyteen entä mikä on nopein tie kehittyä nöyryys, rakkaus ja alttius oppia ylimielisyys on sielullinen vamma joka estää oppimisen nöyryys on kauneutta joka vie kehitystämme eteenpäin ja sen myötä tulevat myötätuntoisuus…\n27.7.2016 in Ajatelmaruno.


Fuksipussi | Sähköteekkareiden yhdistys ry\nTervetuloa opiskelemaan sähkötekniikkaa!\nTervetuloa lappeen Rannoille sähkötekniikan opintojen pariin! Olet tehnyt hyvän valinnan. Opintojen alussa sinua ohjastavat tuutorit sekä tietenkin killan fuksivastaava. Ongelmatilanteissa toki voit kääntyä kenen tahansa vihreähaalarisen pariin.\nAinejärjestömme, eli kiltamme Sätky järjestää tapahtumia joissa on mainio mahdollisuus tutustua toisiin sähkötekniikan opiskelijoihin. Sätkyn tapahtumia vuoden varrella ovat mm. hankifutis, ystävänpäiväsitsit, keilaukset, vuosijuhlat, rankka, fuksikursio. Näkyvin osa taitaa kuitenkin olla haalarit, jotka ovat Sätkyläisillä hyvin tahrankestävät vihreät. Omat haalarisi saat liittymällä kiltaan, käymällä haalarinsovituksessa ja tietysti hakemalla haalarisi. Haalarien sovituksesta ja saapumisesta ilmoitamme sitten kun se on ajankohtaista. Ohjeet liittymiseen täältä.\nAinejärjestöllämme on Facebook-sivut ja Instagram joista kannattaa käydä tykkäämässä niin ei missaa uusimpia tiedotteita ja killan kuulumisia. Kannattaa myös liittyä killan sähköpostilistoille. Uusille fukseille ja heidän tuutoreillensa on myös oma Sätkyn fuksit 2020 -ryhmä, jonne kannattaa liittyä, jos aloitat opiskelut syksyllä 2020.\nLUT-yliopiston järjestämät fuksiviikkojen ohjelmat löytyvät täältä ja LTKY:n järjestämä fuksiviikkojen ohjelmarunko on katseltavissa täältä. Tarkempi ohjelma päivitetään molemmille sivuille ajan kanssa ja lisätietoja saa syksyllä tuutoreiden kautta. LTKY:n sivuilta ja unilutista löytyy paljon muutakin tietoa, joten niihin kannattaa perehtyä!\nKannattaa käydä lisäksi lukemassa Sätkyn julkaisema Sähköfuksin opas täältä.


Kuinka kesäloma toimii? | nakit ja MUTSI\n14/01/2014 / Päivi//nakit ja MUTSI\nhöpöhöpö, kesä, loma, reissut\nMitähän sanois? →\n15 kommenttia artikkeliin ”Kuinka kesäloma toimii?”\nKesä ja kotikaupunki! Ihan parasta ♡\nHirmuinen kesäikävä kyllä iskee noita kuvia katsellessa. ❤ No, muutama kuukausi enää… 🙂\nMyö tehtiin viime kesänä ihan yhden yön pikaretki Raaseporin suunnille. Mennessä käytiin Tytyrissä, mahtava! Yöpyminen oli Raaseporissa kalliin sorttista, mutta lähitienoolla oli monenmoista ihmeteltävää. Raaseporin linnanrauniot oli hienot! Ja onhan Ekenäs varsin sievä kaupunki. Myö mentiin ihan ”puskista” kummemmin suunnittelematta ja nähtävää riitti, suunnittelemalla varmasti vielä enemmän.\nJa siis Itä-Suomi on aina mahtava.\nNo mutta ei lainkaan pöllömpi idea! Kiitos vinkeistä, tää laittais ne korvan taakse. 🙂\nMun kesään kuuluu aina käydä noissa maisemissa:)\nMä olen onnekas ja saan viettää aikalailla koko kesän näillä seuduilla. 🙂\nEestiin tai Latviaan. Edullista majotusta löytyy. Auto mukaan niin silloin on helppo kulkea paikasta toiseen. Riikaan ajaa jotakuinkin 5 tuntia Tallinnasta. Jurmalassa hienot rannat.\nOi, en oo tajunnutkaan, että Riika on noin lähellä Tallinnaa! Kiitos vinkistä! 🙂\nSuosittelen Pärnua! Kuin etelän rantaloma, mutta lähellä! Auto laivaan, laivasta vajaat 2h ajoa (120km) ja siinä se!\nJoo, oon kuullu ennenkin suosituksia Pärnusta! Kiitos vinkistä! 🙂\nPärnu tosi kiva, ollaan oltu parina kesänä ja suosittelen lämpimästi. Entäs Tanska ja Legoland sekä hiekkarannat, vesipuistot, eläinpuistot jne?\nTanskaa ollaan mietitty, joo. Mutta juuri tuo hintakokonaisuus mietityttää. Täytyy kurkistella tarjontaa. 🙂\nLegolandin matkaan, teki sen sitten lentokoneella tai auto-laiva -yhdistelmällä, saa helposti kulumaan yhden etelänloman verran rahaa. Kokeiltu on 🙂 itse Legoland on kyllä hieno, jaksaa kiinnostaa aikuisiakin kerta toisensa jälkeen. Huvipuistona se on kohtuuhintainen, ei kiskuripaikka, mutta matkanteko ottaa aina rahaa.\nItse suosittelisin perheille huoletonta hotellilomaa kotimaassa: Helsinki, Tampere, Turku – vaikka junala menisi!\nJoo, toi muakin siinä vähän arveluttaa. Itse vähän mietiskelin Ahvenanmaan ja Tukholman-visiitin yhdistämistä. Onneks vielä on aikaa pohtia. 🙂\nMä olen haaveillut Gotlannista ja sinne menosta 15 vuotiaasta, eli 28 vuotta. Olisikohan jo aika päästä sinne?


Uusi julkaisu: Sosiaalinen media ja tutkijan etiikka – Anja Terkamo-Moisio\nEtiikka / Julkaisuja / Sosiaalinen media\nViime syksynä etiikka.fi julkaisi kolmen kirjoituksen sarjan, joka käsitteli sosiaalista mediaa tutkimusetiikan näkökulmasta. Minulla oli kunnia aloittaa sarja kirjoituksellani ”Mitä somesta on lupa poimia?”, Salla-Maria Laaksonen jatkoi aiheella ”Miten somesta kerättyjä aineistoja sopii käsitellä?” ja trilogian päätti Miia Kosonen kirjoituksellaan ”Miten viestiä tutkimuksesta somessa?”.\nAihe on edelleen ajankohtainen, somesta on tulossa tutkimuksen näkökulmasta yhä mielenkiintoisempi kanava, niin osallistujien rekrytoinnin kuin tulosten levittämisenkin kannalta. Etenkin somen tutkimuseettiset kysymykset ovat kuitenkin edelleen alue, josta meillä ei ole vielä riittävästi tietoa tai kokemusta. Itse törmäsin tähän ongelmaan väitöskirjaprosessini jokaisessa vaiheessa, aina suunnittelusta tulosten julkistamiseen saakka. Monessa kohden prosessia kohtasin joko tietämättömyyden tai ennakkoluulojen muurin. Molempiin edellä mainittuihin auttaa onneksi tieto ja tiedottaminen. Siksi olinkin erittäin iloinen, kun meille tarjoutui mahdollisuus kirjoittaa katsaus tästä aiheessa Media & Viestintä – julkaisuun.\nMedia & Viestintä lehden uusin numero on julkaistu tänään ja mukana katsauksemme Sosiaalinen media ja tutkijan etiikka. Toivon mukavia lukuhetkiä sekä katsauksemme että numeron muiden mielenkiintoisten artikkeleiden parissa!


Menot kiinteistön Espanjassa\nMenot kiinteistön Espanjassa on halvempaa kuin muissa Euroopan maissa.\nKiinteistön omistajat maksavat käytön yhteisten alueiden (Comunidad), osan rakennuksen tai monimutkaisia: sisäänkäynnit, hissit, käytävät, viheralueet, uima-altaat. Tämä maksu on nimeltään Comunidad ja jaetaan kaikkien asukkaiden mukaan alueiden lukumäärä ja koko kunkin kiinteistön omistajalle. Comunidad vaihtelee 10-120 euroa kuukaudessa, ja se maksetaan vuosittain tai 1 kertaa 1 kertaa 3 kuukautta. On laskettu, että arvioitu määrä 2 makuuhuoneen huoneisto on 240 euroa vuodessa, 3 kuukautta noin 70 euroa. Maksaminen tulovero ulkomaalaisille ja Comunidad laskuttaa suoraan henkilökohtaiselle pankkitilille kiinteistön omistajan automaattisesti.\nKiinteistön vakuutus on pakollinen, jos omaisuus on hankittu luotolla. Maksaminen vakuutus tehdään kerran vuodessa. Jos ostaja ei käytä asuntolaina, hän ei ole velvollinen vakuuttamaan omaisuutta. Kaikki maksut suoritetaan automaattisesti. Kiinteistön omistajien on varmistettava, että hänen luotto tili hänen espanjalainen pankki on aina oikea tarvittava määrä. Myöhässä laskut maksetaan manuaalisesti, jos maksu viivästyy pidempään, se tulee hieno.\nVuosittain, kiinteistönomistajien maksaa tuloveroa (Suma). Tuloveron ulkomaalaisille. Se perustuu kiinteistörekisterin kiinteistön arvosta, joka vaihtelee 0,26-0,48%. Keskimääräinen tuloveroprosentti on 250 euroa vuodessa.\nMaksu Sähkön sisältyy pakollinen kuukausimaksulla 15,84 euroa 2 kuukautta. Lisätty tämä määrä on mittarin lukema\nPuhelin maksetaan kuukausittain. Tarvittaessa voit kytkeä verkossa, joka maksaa 18 euroa kuukaudessa. Maksu riippuu nopeudesta ja palvelun harjoittaja tarjoaa Internet-palveluja. Hinta nopea kanava 40 euroa, keskihinta 3-6 mb on 23 euroa.\nMaksu vesi koostuu pakollisista merkintäpalkkio on 15 euroa 3 kuukautta. Tältä määrä lisätään myös mittarin lukema. Kokonaismäärä vetäytynyt pankkitilisi kerran 3 kuukautta.\nKaasulämmitys, niiden on sopimus nedeed toimittaa 1-2 kaasupullot kotiisi. Kustannukset tämän sopimuksen on 42-66 euroa. Vaihtaminen kaasupullo maksaa 7 euroa. Voit mennä huoltoasemalle ja ostaa oman pullon 17,50 euroa. Jos käytät kaasuliesi, niin jokapäiväiseen käyttöön pullo kestää 2-3 kuukautta. Saat kaasulämmitin, niin sanottu "Estufa" sylinterit tarvitse vaihtaa välttämättä kuukausittain.


Om NVL Vuxnas Lärande Links Pressrum Konferanser Nyheter Nyhetsbrev External Feeds Land Danmark Finland Färöarna Ísland Grönland Norge Sverige Norden Media Video Podcast Arkiv DialogWeb Nätverk Projekt Demos 2005 - 2008 Rapporter Andre Rapporter Tema Aktivt medborgarskap Arbetslivet Flexibilitet i utbildningar Forskning Hållbar utveckling Innovation Kompetensutveckling Validering Vuxenpedagogikk Vägledning Tidligere DanmarkAmmattikoulutuskonferenssissa pohdittiin keskeyttämisten vähentämistäTammikuussa pidetyssä Tanskan opetusministeriön vuotuisessa ammattikoulutuskonferenssissa keskityttiin paljolti opintojen keskeyttämisten vähentämisen ja niiden syiden pohtimiseen. Kuten aiempina vuosinakin, konferenssissa vaihdeltiin kokemuksia ammattikasvatushankkeista. Konferenssissa ilmeni, että koulutuksen käytännönläheisyys, oppilaitosten ja työpaikkojen välisen yhteistyön lisääminen ja hyvä opiskeluilmapiiri ovat merkittäviä tekijöitä keskeyttämisten vähentämisessä. Opetusministeriön johtavan konsultin Vibe Aarkrogin mukaan ministeriö korostaa hyvien kokemusten levittämisen tärkeyttä. Kuvauksia konferenssissa esitellyistä onnistuneista kehityshankkeista: www.emu.dk/fouhistorier/erhverv/index.html\nNMRNordplus-puiteohjelma: Uusia koulutus- ja liikkuvuusmahdollisuuksia Pohjoismaissa ja Baltian maissaHaku Pohjoismaiden ja Baltian yhteiseen vaihto- ja koulutusohjelmaan Nordplusiin on meneillään. Nordplus-puiteohjelman kokonaisbudjetti vuodelle 2009 on 60 miljoonaa tanskan kruunua, eli noin 8 miljoonaa euroa. Nordplus-ohjelmiin on osallistunut vuosittain noin 10 000 henkilöä. Tänä vuonna puiteohjelmassa painotetaan ilmasto- ja ympäristöasioita.Nordplus-puiteohjelmaan kuuluvat seuraavat alaohjelmat: • Nordplus Junior (peruskoulut ja toisen asteen oppilaitokset)


Ikämiessalibandya: Hauskaa pidetään, kunhan on verenmaku suussa - Ylöjärven Uutiset\nIkämiessalibandya: Hauskaa pidetään, kunhan on verenmaku suussa\nJaa: Iiria Lehtinen Julkaistu 29.7.2021 08:00 Urheilu, Uutisnostot\nHelteisessä kesäillassa on säpinää, kun Vuorentaustan koulun monitoimikentällä on käynnissä salibandytreenit. Nämä eivät ole mitkä tahansa sählyharkat, vaan pallon perässä juoksee 12 varttunutta miestä: M55-sarjassa pelaava Ryhdin ikämiesjoukkue, Ylikäyrät, höystettynä muutamalla juniorilla sekä muista joukkueista vierailevalla tähdellä.\nLue lisää aiheesta: ikämiessalibandy salibandy ylikäyrät\nYlöjärven Ilves kehittää toimintaansa ja etsii seuratoimijoita\nYlöjärven Ilves käynnistää salibandytoiminnan ja kehittää voimakkaasti jalkapallotoimintaa. Seura etsii nyt motivoituneita ihmisiä valmennukseen ja muuhun seuratoimintaan.\nYIlveksen salibandytoiminta viriää lupaavasti: Kilpailutoiminta alkaa\nYlöjärven Ilves aloittaa salibandyn kilpailutoimintansa ensi syksynä näillä näkymin ainakin naisten kolmosdivisioonasta. Alustavissa kartoituksissa on käynyt ilmi, että pelaajapohjaa todennäköisesti on tarpeeksi, mutta valmentajaa haetaan yhä.\nYPAn B-juniorit valloittivat TFT-turnauksen voiton – seuraavaksi edessä SM-karsinta\nYlöjärven Pallon B-poojat voittivat Tampereella perinteisen salibandyn TFT-turnauksen nousujohteisella pelillä. Tampereen Ilveksen järjestämä turnaus siirtyi koronan vuoksi keväästä elokuulle. Alkusarjasta YPA pääsi välieräkamppailuun lohkokakkosena.


Lämpeneminen merellä ajaa lajeja kohti - Ilmastonmuutosuutisia | Ilmastonmuutosuutiset\nLämpenevien merien käyttölajit Polewards\nMaailman valtameret tuntevat lämpöä, ja lajit muuttavat pohjoiseen tai etelään, kun heidän kotimeri alkaa lämmetä. Meret lämpenevät hitaammin kuin maapinnat - mutta merilajit ovat siirtymässä pois päiväntasaajoista alueista 10-kertaa maanpäällisten olentojen nopeudella.\nKaksikymmentä tutkijaa 17-yliopistosta ja tutkimusasemasta seitsemässä maassa raportoi luonnon ilmastonmuutoksesta, että he etsivät tutkimusta ilmastonmuutoksen vaikutuksista meren elämään ja löysivät 208in vertaisarvioidut tutkimukset 857-lajeista tai -ryhmistä jokaisessa meressä, ja sitten analysoi koko kokoelman etsimällä muutosmalleja. He löysivät ne.\n”Meren lajien jakautumisen etureuna tai etulinja on siirtymässä kohti pylväitä keskimäärin 72-kilometrejä (noin 45 mailia) vuodessa - huomattavasti nopeammin kuin maanpäälliset lajit, jotka liikkuvat puolisotoja keskimäärin 6-kilometreillä (noin 4 kilometriä) ) per vuosikymmen, ”totesi Elvira Poloczanska, Australian kansainyhteisön tieteellinen ja teollinen tutkimusorganisaatio, joka johti tutkimusta.\n”Ja tämä tapahtui, vaikka merenpinnan lämpötilat lämpenevät kolme kertaa hitaammin kuin maan lämpötilat.”\nTutkimus ei ole ensimmäinen, joka tutkii ilmaston vaikutusta valtameren elämään: toukokuussa Kanadan kalastustutkijat tarkastelivat 990-lajien saaliita 52-meriekosysteemeistä ja laativat "kalalämpömittarin", jota voitaisiin käyttää mittaamaan merenmuutosta.\nRobotin sukellusvene näyttää Etelämantereen jään alla\nPoloczanska ja hänen kollegansa käyttivät netiä entistä laajemmin. He rakensivat tietokannan havainnoista, joissa kartoitettiin 1,735-muutoksia meren elämässä ulottuvissa aikaväleissä, jotka vaihtelivat 19ista yli 300-vuoteen, jakelun, fenologian - kausivaihtelun mittauksen - runsauden, yhteiskunnallisen muutoksen, kalkkeutumisen ja demografian tarkastamiseksi.\nNe sisälsivät ne paperit, jotka eivät havainneet merkittäviä muutoksia, ja ne, jotka eivät voineet tehdä suoraa yhteyttä ilmastonmuutoksen ja lajien siirtymisen välillä. Mutta 96% teoksista, joita he katsoivat mainittuun lämpötilaan, olivat tärkeä tekijä ilmastonmuutoksessa; loput koskivat merikemian muutoksia, merenpinnan nousua tai merijään menetystä.\n"Ylivoimainen" vastaus lämpenemiseen\nTutkijat havaitsivat myös todisteita siitä, että valtameren kevät - elintärkeä hetki, kun elämä alkaa kiihtyä ja kasvattaa sykliä - etenee neljällä päivällä vuosikymmenellä, kaksinkertainen nopeus maalla.\nKevään eturintamassa oli selkärangaton zooplankton ja luiden kalojen toukat, jotka saapuivat 11-päivään aikaisemmin.\nArktisenmeren jää sulaa yhä enemmän alhaalta lämpenevällä Atlantin vedellä\nKuivat alueet Kasvinviljely murtuu CO2-nousun myötä\nMike Burrows, Scottish Association for Marine Life, sanoi: ”Suurin osa vaikutuksista, joita näimme, olivat ilmastonmuutoksista odotettavissa. Joten suurimmat muutokset, kuten kalojen ja korallien jakautumiset, olivat kohti pylväitä, ja useimmat tapahtumat keväällä, kuten kutu, olivat aikaisemmin.\nIlmaston lämpeneminen polttoaineiden nousua metaani uhka\nWalesin Aberystwyth-yliopiston Pippa Moore totesi: ”Nämä tulokset korostavat, että hallitusten on kehitettävä kiireellisesti maailmanlaajuisia valtameren kestävän kehityksen ja ihmisten yhteiskunnalle tarjoamien tavaroiden ja palveluiden mukauttavia hoitosuunnitelmia."\nJa Camille Parmesan, Texasin yliopistosta Austinissa, toinen kirjoittajista, sanoi: ”Tässä on täysin erilainen järjestelmä, jolla on oma ainutlaatuinen monimutkaisuus ja hienovaraisuus.\n”Viimeaikaisen ilmastonmuutoksen kokonaisvaikutukset kuitenkin pysyvät samoina: lajien siirtyminen ylivoimaisesti siihen, missä ja milloin he elävät yrittäessään seurata muuttuvaa ilmastoa. Tämä on ensimmäinen kattava dokumentaatio siitä, mitä merijärjestelmissämme tapahtuu ilmastonmuutoksen suhteen. ”- Climate News Network


Modernius vs. kansallisuus suomalaisessa taiteessa - Mustekala.info | Art, politics, research and critique\n20.1.2008 Irmeli Hautamäki\nHistorioitsija Eric Hobsbawmin mukaan sotien välisenä aikana modernismista ”tuli keino erottua niille, jotka halusivat todistaa olevansa sekä sivistyneitä että nykyaikaisia. Jokaisessa maassa kulttuurin etujoukko 30-luvulle tultaessa kirjoitti ja arvioi uudelleen menneisyyttä niin, että se istui nykyajan vaatimuksiin.” Miten oli asia Suomessa?\nEnsinnäkin maailmansotien välistä aikaa on sanottu Suomessa teollisuuden vakiintumisvaiheeksi, vaikka onkin kiistanlaista, voiko Suomea pitää vielä teollisuusmaana. Teollisuuden kasvu ei kuitenkaan ollut enää ekstensiivistä, se ei perustunut työvoiman määrän vaan tuottavuuden kasvuun, joka kohosi maailmansotien välisenä aikana lähes 300 -kertaiseksi. Tätä voi pitää seurauksena nopeasta modernisaatiosta, mutta siitä huolimatta on tosiasia, että valtaosa suomalaisista asui sotien välisenä aikana maaseudulla ja sai elantonsa maataloudesta.\nPoliittisesti Suomi oli tuona aikana kuitenkin jyrkästi oikeistolainen maa. Suomi poikkesi muista Pohjoismaista vuoden 1918 kansalaissodan takia. Kansalaissota oli vahvistanut oikeistoa, jonka pyrkimyksiä valloittaa Neuvostoliiton rajan takaisia, laajoja ikivanhoja suomalaisalueita ei katseltu hyväksyvästi muissa Pohjoismaissa. ”Kun Skandinaviassa rakennettiin kansankotia ja hyvinvointivaltiota, suomalainen yhteiskunta oli jyrkästi kahtiajakautunut ja vasemmisto koetettiin sopeuttaa väkisin yhteiseen ruotuun” kirjoittaa Seppo Hentilä. Suomessa onnistuttiin kuitenkin välttämään liukuminen oikeistodiktatuuriin ja demokratia lujittui 1930-luvun lopulla.\nSuomalainen yhteiskunta omaksui modernisaation teknis- taloudellisella alueella, mutta kulttuurisesti ja taiteellisesti se jumittui perinteiseen malliin. Modernismilla oli edustajansa suomalaisessa taiteessa maailmansotien välisenä aikana, mutta siitä huolimatta etenkin kirjallisuus on panostanut perinteiseen kansankuvaukseen. Näin se on tehnyt alusta saakka, väittää Pirjo Lyytikäinen artikkelissaan ’Suomalaiset syntysanat’ (kirjassa Suomi outo pohjoinen maa,1999.)\nSuomalainen kirjallisuus on aina käsittänyt tehtäväkseen suomalaisuuden esittämisen ja nimenomaan kansankuvauksena. Vaikka kansankuvauksen muodot ovat vaihdelleet realismista parodiaan, ne ovat säilyttäneet asemansa aivan viime aikoihin saakka, toteaa Lyytikäinen. Hän jatkaa, että\nsuomalaiset kirjailijat tutkivat vieläkin mieluiten suomalaista kansaa. Vaikka perinteinen uudisraivaaja ja talonpoika on tehnyt tilaa suurkaupungin lähiössä asuvalle kaivinkoneen käyttäjälle tai omakotitalon ostajalle, on kirjallisten hahmojen kansanomaisuus Lyytikäisen mukaan yhä tunnistettavissa. Vain kansanomaiset – kansan syvistä riveistä lähtöisin olevat – hahmot tunnustetaan suomalaisiksi, ei keskiluokkaisia henkilöitä.\nJopa Aki Kaurismäen elokuvissa roskakuskit ja muut työläiset ovat Lyytikäisen mukaan suomalaisempia kuin keskiluokkaiset henkilöhahmot, kuten toimitusjohtajat tai pankinjohtajat.\nTämä on tietysti outoa, kuten kirjoittajakin toteaa useaan otteeseen. On outoa, että suomalainen kirjallisuus ja muukin taide, erityisesti teatteri suosii edelleen perinteikästä kansankuvausta kansallisen identiteetin vaalinnan nimissä, vaikka Suomi on modernisoitunut maailmaennätysvauhtia. Myös mediajulkisuus suosii ja ylläpitää kansanomaisuutta kansallisen identiteetin nimissä. Perinteen vaalinnassa on saavutettu huippu silloin kun taiteen kuvat kivettyvät. Näin on näköjään tapahtunut: Väinö Linnan tai Aleksis Kiven teoksista luodut tulkinnat ovat kanonisoituneet ja kivettyneet totuuksiksi, joiden asemaa ja paikkansapitävyyttä ei saisi epäillä. Poliittinen eliitti ärähtää, jos taiteilijat puuttuvat vakiintuneisiin tulkintoihin.\nNäyteikkuna Chicagossa 2007\nMiksi kansan kuvan tulee olla muuttumaton ja miksi kirjailijat yhä uudelleen tuottavat tätä samanhenkistä kuvaa? Selitykseksi ei nyt riitä tuo tavanomainen, että Suomi on myöhään modernisoitunut maa. Tämä ei pidä paikkaansa, enää: teknologian, elämätavan ja muun kulttuurin alueella Suomi seuraa uusinta uutta. Monet suomalaiset elävät globaalissa maailmassa, heidän koulutuksensa ja osaamisensa on kaikilla aloilla täysin verrannollista muiden länsimaisten asiantuntijoiden vastaavaan tasoon, joillakin aloilla se jopa ylittää sen. Miksi näiden ihmisten pitää tuntea olonsa vaivautuneeksi suomalaisen kulttuurin, taiteen ja sitä koskevan keskustelun suhteen?\nTilannetta sopii kärjistetysti kuvaamaan kirjailija Leif Salménin kommentti Suomen Kulttuurirahaston vuosijuhlasta, jossa hän oli läsnä muutama vuosi sitten. Kirjailija kertoi kokeneensa voimakasta epäsuhtaa siitä että suomalaiset tuottavat huipputeknologialla elektronisia ’leluja’ globaaleille markkinoille ja samalla juhlivat ugrilaisia juuriaan. (Hän ei sanonut tätä siinä mielessä, että ugrilaisissa juurissa olisi mitään pahaa.) Leif Salmén sanoi vain ihmetelleensä, onko Suomi oikeasti moderni länsimaa vai joku Etelä-Korea?\nKansankuvaus sivistyneistön projektina\nErään selityksen paradoksaaliselle tilanteelle tarjoaa Lyytikäisen esittämä näkemys, että perinteen vaalinnassa ja suomalaisuuden esittämisessä on kyse valinnoista. Kansankuvausta suositaan, koska sivistyneistö on alusta pitäen päättänyt, että kirjallisuuden tulee keskittyä kansankuvaukseen.\nSivistyneistö valikoi sen kirjallisuuden joka pääsee esiin, se myös tutkimuksissaan ja historioissaan tuottaa tulkinnat kansallisuuskirjallisuuden klassikoista kuten myös muusta kirjallisuudesta. Nämä tulkinnat vahvistavat Lyytikäisen mukaan kansallisesti värittyneitä piirteitä ja ohjaavat tapaa, jolla kirjallisuutta yhä luetaan. Kyseessä on siis eräänlainen itseään ruokkiva kehä, jota sivistyneistö itse pitää yllä.\nKirjoituksesta välittyy tunne, että kirjoittaja, suomalaisen kirjallisen sivistyneistön edustaja parhaasta päästä, pitää asiantilaa tuskastuttavana ja toivoo siihen muutosta. Samalla hänen argumentaationsa kuitenkin vahvistaa tuota kehämäistä ajattelua.\nMiten tuon aukottomaksi muodostuneen kehäpäätelmän voisi, kaikessa ystävyydessä purkaa? Muutaman huomautus tulee mieleen.\nEnsinnäkin kyseessä on tutkijoiden, ei taiteilijoiden projekti. Jos asiaa kysyy taiteen edustajilta, he eivät koe tehtäväkseen kansallisen identiteetin vahvistamista. Taiteilijat eivät esimerkiksi kuvataiteen kultakaudella tunnustaneet kansallisen projektin päämääriä omikseen. Enemmänkin he mukautuivat projektiin pakon ja velvollisuudentunnon nimissä. Samalla nämä kultakauden taiteilijat olivat aikanaan Suomen kansainvälisimpiä ihmisiä. Jos kansankuvaus ja kansallisromantiikka olivatkin suosittu kansainvälinen liike 1800 –luvun lopulla, niin kansallisuusaate koki Euroopassa romahduksen ensimmäisessä maailmansodassa.\nKansainvälisesti tunnetut nykytaiteilijamme eivät halua erityisesti edustaa suomalaisuutta tai pönkittää kansallista identiteettiä. Vaikka esimerkiksi Eija –Liisa Ahtilan monissa teoksissa puhutaan suomea ja paikallisväri tulee Suomesta, ovat hänen teostensa aiheet yhteisiä länsimaalaisille modernille ihmisille. Eivät nämä teokset muuten koskettaisi heitä eivätkä he muuten arvostaisi niitä. Sama pätee Aki Kaurismäen elokuviin. Niidenkin henkilöhahmoissa on suomalaista paikallisväriä, mutta asetelma: pienen ihmisen tilanne globaalissa maailmassa puhuttelee länsimaista ihmistä yleensä. Väittäisin, että näillä elokuvilla on enemmän yhteistä Charlie Chaplinin elokuvien kuin suomalaisuuden virallisten eeposten kanssa. On olemassa vaara, että Kaurismäen elokuvien hahmot ja tyyli kivettyvät viralliseksi suomalaisuuden kuvaksi ja niiden yhteys yleisempään moderniin kysymyksenasetteluun katoaa, elleivät tutkijat nopeasti laajenna perspektiiviään suomalaisuuden ja kansanhengen itsearvoisesta säilyttämisestä modernimpiin kysymyksenasetteluihin.\nToinen huomautukseni koskee ns. sivistyneistökuvausta tai oikeastaan sen puutetta suomalaisessa kirjallisuudessa. Lyytikäinen toteaa, että ”(K)ansalliskirjallisuuden normit tavallaan sulkivat pois sivistyneistökuvauksen, sille ei ollut edellytyksiä kansallisen projektin puitteissa”. Tämä on tietysti totta, mutta sisältää monia kysymyksiä.\nEnsinnäkin, kun sivistyneistö on tuominnut itsensä kirjallisuuden ulkopuolelle kansankuvaksen projektin nimissä, on kysyttävä, onko sivistyneistökuvaus vaihtoehto kansankuvaukselle? Eikö sivistyneistö olekaan kansaa? Sisältyykö sivistyneistökuvauksen ja kansankuvauksen erotteluun luokkasodan taakka, huono omatunto, jonka takia sivistyneistö anteeksipyydelleen yhä vaalii kansankuvausta?\nLuokkasota oli jakanut Suomen kansalaiset kahtia. Muualla Euroopassa modernisaatio oli kahtia jakava asia. Länsimaissa sivistyneistön piirissä muodostui kulttuurisesti konservatiivinen oikeisto ja kulttuurisesti edistyksellinen moderni vasemmisto. Suomessa sekä oikeisto että vasemmisto suuntautuivat perinteiseen, kansallisen identiteetin projektiin. Kumpikin kilpaili kansallisen perinteen oikeasta tulkinnasta: oikeistolainen kansallinen eliitti maksaen velkaansa sorretulle ja voitetulle kansanosalle pysytellen kansankuvauksessa ja välttäen häveliäästi oman kuvansa esittämistä. Hävinnyt kansanosa suosi sekin kansankuvausta tappiota muistellen. Näin modernismi unohtui ja sen tilalle tuli tiettyjen fiktiivisten kuvien palvonta ja piiden pysyvyyden vaalinta.\nSamalla kansankuvaus on hyvä bisnes, sillä se myy. Julkisuudessa on helppoa markkinoida aina sama kansallinen hahmo eri muodoissaan. Ryysyrantabisnes toimii hyvin oopperasta Uuno Turhapuroon asti.\nJos sivistyneistö vs. kansa asetelmaa ajatellaan moderniuden kannalta, voi kysyä, kumpi on modernia, sivistyneistö vai kansa. Asetelmaan jossa sivistyneistö kuvaa ja tutkii kansaa sisältyy oletus, että sivistyneistö on modernia ja että kansankuvaus jonkinlainen lahja sivistymättömälle kansalle.\nNäin asiaa esittelee Hobsbawm, jonka mukaan avantgarde tai modernismi vakiinnutti paikkansa Länsi-Euroopassa ja Yhdysvalloissa maailmansotien välillä, erotuksena tästä säännöstä ovat ei-länsimaat ja Euroopan reuna-alueet. Turkissa, Intiassa, Afganistanissa tai Uzbekistanissa oli ikivanhaa perinteistä kulttuuria ja kansantaidetta . Näiden reuna-alueiden intellektuellit ja taiteilijat joutuvat kysymään itseltään, haluavatko he rajoittua pelkkään perinteeseen, koska heidän kansansa ei ollut kykenevä siirtymään länsimaiseen modernismiin. Modernin maailman reuna tai -alueiden taiteilijoille realismi on ollut oikea ratkaisu. Taiteilijat ovat menneet kansansa pariin, tuottaneet realistinen kuvan kärsivästä kansasta ja auttaneet sitä nousemaan kapinaan.\nSuomi ei ole Iran eikä Uzbekistan, Suomi ja sen kansalaiset ovat näyttäneet kykynsä omaksua modernin sivilisaation kaikki piirteet alusta loppuun. Ei voida sanoa, että kansallisen kulttuurin projekti olisi Suomessa modernin sivistyneistön lahja sivistymättömälle kansalle. Pikemminkin asia on päinvastoin. Suomalainen sivistyneistö, joka vaalii kansallista perinnettä, tuomitsee itse itsensä antimodernisuuteen. Sivistyneistö on auttamatta antimodernia. Kansa sitä vastoin on modernia ja se on ollut sitä jo kauan.\nLähde: Suomi outo pohjoinen maa (toim.) Tuomas M.S. Lehtonen, PS-Kustannus, 1999.


zaia 17. tammikuuta 2011 klo 21.23\nNäköjään on teidänkin pojat ihan auringonpalvojia. Tekoaurinkokin käy. :)\nsitruuna 17. tammikuuta 2011 klo 21.35\nJoo, Eppu varsinkin on ihan solariumhullu, jos jossain on valo se kököttää sen edessä. Työmaavalaisin oli ihan supersuosittu.\nJokos kissat on kotiutuneet? Kysyy Tosi mummo.\nsitruuna 17. tammikuuta 2011 klo 22.28\nKuten kuvasta näkyy, hyvin ovat kotiutuneet.\nAnonyymi 17. tammikuuta 2011 klo 23.03\nHyvät naurut sain, päivän pelastus! :D Onneksi on eriväriset maukut, niin erottaa mikä on kenenkin tassu... Maunon ilme on alemmassa kuvassa ihan autuas. :)\nTasha 20. tammikuuta 2011 klo 17.58\nVarkokaa Mauno ja Eppu! Voitte sulautua yhteen jos kauan ootte tollain! :)\nsitruuna 20. tammikuuta 2011 klo 20.41\nJin ja Jang eivät koskaan sulaudu...\nDaphnion 20. tammikuuta 2011 klo 21.04\nAikamoinen kissakasa. :)


tuutko seinäjoen nuorisoleirille tuomariks/pelaa enskesänä :)\nJnitaqq 2. huhtikuuta 2012 klo 22.02\nTota lopetin pelaamisen jo 3 vuotta sitten ja ei oo ikää pelata leireillä. Tuomarinakaan en saa toimia koska olen liika vanha siihen. Varmaan jos jotain tänä kesänä teen niin muutamalle leirille tarkkailemaan. Mutta sekin on suuri kysymys merkki.\nAnonyymi 2. huhtikuuta 2012 klo 23.05\nIhanan näkönen tuo juoma :p


APUKOKKI Blinipaistinpannu 14 cm – Apukokki Verkkokauppa\nEtusivu / Paistinpannut ja -kasarit / APUKOKKI Blinipaistinpannu 14 cm\nAPUKOKKI Blinipaistinpannu 14 cm\nAPUKOKKI Blinipaistinpannu 14 cm määrä\nTuotetunnus (SKU): 6640-14 Osasto: Paistinpannut ja -kasarit\nApukokin blinipannulla paistat maistuvat blinit ja lettuset. Pannun halkaisija on 14 cm ja reunan korkeus 2,5 cm. Laadukas tarttumaton pinnoite. Sopii kaikille liesityypeille, paitsi induktio-liedelle. Väri musta tai punainen. Materiaali alumiini. Käsinpesua suositellaan pannun käyttöiän pidentämiseksi.\nPakkaus 1 kpl.\nHuom! Lajitelmatuote, väriä ei voi valita verkkokaupasta ostettaessa.\nKirjoita ensimmäinen arvio tuotteelle “APUKOKKI Blinipaistinpannu 14 cm” Peruuta vastaus\nAPUKOKKI Kattila+lasikansi induktio 2,7 L\nAPUKOKKI Paistinpannu 24cm, keraami, musta\nAPUKOKKI Paistinpannu 32cm, keraami, musta Pannunalunen 25 cm\nKatselet: APUKOKKI Blinipaistinpannu 14 cm 7.90€


Honda CB 400 cm³ 1985 - Pietarsaari - Moottoripyörä - Nettimoto\nMoottori käy ja vaihteet pysyvät hyvin päällä. Renkailla ajelee vielä pitkää. Etujarrun letku tukossa. Jää makamaan päälle. Pysyy kyllä hyvin koeajamaan ja tarvittaessa siirtämään vähän kauemmaksikin. Oma akkukin kunnossa!\nAlkuperäiset tupit ja peilit löytyvät.\nHelposti museorekisteriin. Alkuperäinen omistajan käsikirja/vihko löytyy. Hakekaa pois!\nPyörä säilytetty aina kuivassa autotallissa.\nVaihto työmoottorikelkkaan tai mönkijään voi tulla kyseseen. Juontokoukaa tai puutavaranostintakin voi ehdotella. Myös rekisterissä oleva venetraileri kiinnostaa.\nID 2074629. Punainen katu/matka/sport moottoripyörä\nHonda CB Lisätiedot\nLue lisää »Moottori käy ja vaihteet pysyvät hyvin päällä. Renkailla ajelee vielä pitkää. Etujarrun letku tukossa. Jää makamaan päälle. Pysyy kyllä hyvin koeajamaan ja tarvittaessa siirtämään vähän kauemmaksikin. Oma akkukin kunnossa!\nVaihto työmoottorikelkkaan tai mönkijään voi tulla kyseseen. Juontokoukaa tai puutavaranostintakin voi ehdotella. Myös rekisterissä oleva venetraileri kiinnostaa. Piilota »\nHonda CB 400cm³, '84, 48tkm\nSoita: 1050 € Honda CB Nettimoto ID 2074629 Hakutulokset