Ankin kirjablogi: heinäkuuta 2010\nLuin tästä kirjasta eri paikoista ja yhtäkkiä tuli hämmennys: Dorian onkin mies eikä nainen! Tätä hämmästelin aloittaessani lukemista.\nKirjan päähenkilö siis on kuvankaunis Dorian Gray, josta tämän ystävä maalaa upean taulun. Dorian tulee kateelliseksi kuvalleen, koska se pysyy aina nuorena ja kauniina, hän taas vanhenee ja rumentuu. Niinpä hän toivookin ääneen, että kävisi toisinpäin. Ja niinhän siinä käykin. Dorian ei vain ymmärrä ensin, että kuva heijastaa hänen sieluaankin, ja miehen tehdessä yhä pahempia tekoja muuttuu kuvakin sen mukaiseksi.\nOscar Wilde oli tunnetusti homoseksuaali ja luin tätä nyt aika lailla siitä näkökulmasta. Ja aivan suoraanhan siellä pamahti homoeroottinen ihastus aika alkupuolella, mitä kyllä kummastelin ajatellessani julkaisun aikakautta (viktoriaaninen Englanti). Silti se oli oikein viehättävä juonne ja nautin kirjasta muutenkin. Näissä 1800-luvun kirjoissa on sellainen tietty tunnelma ja kielenkäyttö. Ne vaativat alussa usein jonkin verran kärsivällisyyttä, mutta mielestäni ne ovat oikein ihania kirjoja. On hauskaa tutustua niiden kautta jo ammoin menneeseen aikaan.\nSuosittelen kaikille vanhemman kirjallisuuden ystäville! Tämän kirjan kohdalla ei myöskään tarvitse pelätä voimakasta uskonnollista paatosta.\nLukunäyte s. 131-132:\n"Taiteilijan lähdettyä Dorian Gray hymyili. Basil parka! Kuinka vähän hän tiesikään kiellon todellisesta syystä!\nMiten kummallista: hänen ei ollut tarvinnut paljastaa omaa salaisuuttaan, vaan aivan kuin sattumalta olivatkin tulleet ilmi hänen ystävänsä salaiset ajatukset! Miten monia asioita tuo outo tunnustus selittikään! Taitelijan mielettömät mustasukkaisuuden puuskat, hänen kiihkeä kiintymyksensä, liioitellut ylistelynsä, omituinen sulkeutuneisuutensa... nyt hän ymmärsi ne kaikki ja sääli Basilia. Ystävyydessä, joka näin lähenteli lemmentarinaa, näytti olevan jotain traagista."\nLähettänyt Anki klo 23:55 3 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: hlbti, hlbti-haaste, Irlanti, klassikko, mieskirjailija, Oscar Wilde, ulkomaat\nTämä teos on useimmissa kirjablogeissa jo arvioitu, ja pitihän minunkin tähän tarttua.\nKirjan päähenkilö on Anna, joka alkaa muistella menneisyyttään käyden läpi eri vaiheita elämässään, välillä nykysyyttäkin on välissä. Hän muistaa, miten isä hakkasi pikkuveljeä Joonaa ensi kerran, muistaa myöhemmätkin lyönnit, samoin Joonan skitsofrenian puhkeamisen. Hän muistelee poikaystävänsä Ianin elämänvaiheita ja heidän suhdettaan.\nOikein hyvä kirja! Hirvonen on hyvä tunteiden tulkki, ja osaa eläytyä lapsen rooliin. Kirja siis käsittelee sotatraumoja ja perheväkivaltaa. Kirja oli todella surullinen, ja seurassa pitikin jättää lukeminen kesken, kun alkoi itkettää. Yllättäen yksin ollessa ja lukiessa ei enää itkettänytkään. Mielialanmuutos? Lukiessani olin tätini luona, ja hän ei ollut ollut aivan vakuuttunut kirjasta. Hänen mielestään kirjassa mässäiltiin tuskalla ja väkivallalla. Jäin miettimään tätä. Omasta mielestäni näin ei ollut, mutta ymmärrän mielipiteen hyvin. Eihän tämä mitenkään peitelty ollut.\nSuosittelen vähän jo "isommille" ihmisille. Kirja on turhan raju lapsille. Ja lopuksi vielä plussaa todella hienosta kirjan nimestä!\nLukunäyte, s. 81:\n"Ian talutti isän takaisin omaan huoneeseen, luki lehdestä vitsipalstan ja horoskoopin ja peitteli tämän sänkyyn.\n"Oli mukava jutella", isä sanoi, kun Ian napitti takkiaan ovella. "Nuori mies, teidän kanssanne oli todella mukavaa jutella." Ian nyökkäsi kiitos samoin, heilautti kättään ja katosi puolijuoksua New Yorkin kylmään, mainosvalojen värjäämääm iltaan."\nLähettänyt Anki klo 23:41 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Elina Hirvonen, naiskirjailija, Suomi\nHui. Ihan nyt oikeasti, mitä tästä oikein ajattelisi?\nKirjaan on siis koottu esseitä eri aiheista, mm. veganismista, miehuudesta ja dandyismistä. Oli kaikenlaista näkökulmaa ja alkupuhe vaikutti ihan lupaavalta. Mutta mutta. En ihan oikeasti tajunnut oikeastaan yhtään mitään. Onko Nylén lintu vai kala? Luin yhden hänen haastattelunsa ja ymmärsin, että hän pilkkaa esseissään eri asioita ja tahoja. Selvä, kyllähän sitä paljastui sieltä selvästikin, ja välillä tuli oikein hienoja osumia ja oivalluksia. Mutta kun useinkaan ivaa ei erottanut ollenkaan, tai siis minä en erottanut. Yleensä minulla ei ollut hajuakaan, onko kirjoittaja oikeasti tätä mieltä ja onko hän tosissaan. Ärsyttävää.\nDandyismistä kertova essee oli minulle raskasta luettavaa, koska siinä ei minusta ollut mitään järkeä. 'Miehen kritiikki' kuulosti houkuttelevalta ja olinkin jo innoissani, että pääsen lukemaan jonkun - oletettavasti - heteromiehen näkökulmaa, mutta sekin romuttui taideanalysointiin ja vaikka mihin. Ja edelleenkään en pysynyt kärryillä, oliko mies tosissaan vai ei.\nHuoh. En ole kohderyhmää, en tykännyt. Enkä suosittele.\nOlen niin väsynyt tähän etten edes laita näytettä. Ja mistä minä sen ottaisin, kun on kysymys esseistä?\nLähettänyt Anki klo 23:27 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Antti Nylén, esseet, mieskirjailija, Suomi\nMistähän minä tämän bongasin, tai oikeammin: kenenkähän blogista tällä kertaa? En muista kyllä millään, mutta samapa tuo. Kirja oli nimittäin oikein hyvä.\nAbu-Hanna muutti Suomeen 80-luvulla ja kirjassa on lyhyitä katkelmia sopeutumisesta sekä yleismaailmallisia pohdintoja elämästä ja erilaisuudesta. Abu-Hanna kuvaa hauskasti kömmähdyksiään sekä muiden ulkomaalaisten ystäviensä kommelluksia täällä. Niin, suomen kieli ei ole mitenkään helppo, enkä ihmettele vaikeuksia. Kulttuurikin välillä ihmetyttää Abu-Hannaa.\nHänellä on myöskin loistava näkökulma Suomeen muualta tulleena, mutta kuitenkin täällä pitkään asuneena. Hän oivaltaakin monia juttuja, joita ei varmaan syntyperäinen huomaisikaan. Hän kritisoi (aiheellisesti), mutta kiittelee myös.\nLiikuttavaa oli hänen huolensa perheestään sodan keskellä ja ajatusta, kuinka loistava tilanne Suomessa onkaan, kun suurin huolenaihe on Helsingin makasiinien tilanne.\nKovin usein kirjat eivät saa minua nauramaan ääneen, mutta tämän aikana kikatin usein. Abu-Hannalla on selvästi itsellenauramisen taito.\nTämä on kyllä niitä kirjoja, joita voi täydestä sydämestään suositella kaikille. Tämä tulisi jokaisen lukea, ei pelkästään Suomessa, vaan kaikkialla muuallakin. Abu-Hanna on osannut kiteyttää kirjaansa tuntonsa oivallisesti.\nTekstinäyte s. 24-25:\n"Ja nyt kahakko mentymänenkello ohjelma." Miehen vakava ja hidas ääni kuuluu tyhjässä tilassa. Ääni kuulostaa siltä kuin se tulisi laatikossa olevan pelkän pään suusta.\nSeison transistoriradion edessä lattialla haara-asennossa roikottaen käsiäni kuin gorilla. Olen valmis reagoimaan heti. En tunne ruumiinosien nimiä, ja siksi aivojen on toimittava yhteistyössä mielikuvituksen kanssa salaman nopeasti.\n"Seiso lattialla kantapäät tukevasti maassa", sanoo ääni radiossa.\nKaksi ensimmäistä sanaa ovat tuttuja mutta "kantapäät" ei. Pää tiedetään, se on joka kolmannen suomen sanan alussa, mutta liikuntaohjeissa sillä varmaan tarkoitetaan omaa päätäni. Mikä kantaa pääni? No, tietysti shoulders!\nKumarrun ja työnnän hartiani tukevasti maahan. Pääni on esteenä enkä tiedä, pitääkö nojata eteenpäin leuka lattialla, kääntyä oikealle ja laittaa poski lattiaan vai vääntää takaraivoa kohti niskaa. Perkele, mies antaa koko ajan ohjeita ja minä olen vasta älynnyt, missä ruumiinosa joka kantaa päätäni sijaitsee. Keskityn. Poimin ensimmäiset sanat yksi kerrallaan ja yritän seurata edes osaa käskyistä:\n"Hyppää kevyesti niin, että oikean jalan polvi koskettaa vasemman käden kyynärpäätä."\nOlen pitkälläni lattialla kädet edessä. Miten helvetissä voisin tässä asennossa hypätä, kun kantapäät ovat maassa? Kuin sokea rodeovarsa yritän rimpuilla ylävartaloni alla.\nOlen solmussa, suuttunut ja kipeä, mutta ääni jatkaa: "Kohota polvia."\nOlen kuullut sukupolvesta, mutta nyt joku vaatii että pelkästään polville tehdään jotakin. Liittyykö se ruumiinosaan, joka ei kehity kasvun myötä? Ja mikä ruumiinosa voisi liittyä kristinuskoon? Olisiko se sellainen joka on kiinni ristissä, jos tulee ristiinnaulituksi? Mitä tarkoittaa ristiselkä? Entä sormet ristiin?\nIstun lattialla jalat kohti ikkunaa josta näkyy harmaata. Horisontti ei erotu, taivas ja maa ovat harmaat. Ikkuinoiden karmit ja vastapäinen talo ovat harmaita. Ulkona on -14 C, mutta sininen hiihtohaalarini rauhoittaa, onneksi osaan pukeutua oikein. Hankin ensimmäisen haalarini Anttilasta ja siinä on hyvä liikkua.\nIstun yksiössä eikä radiosta tule ääntä yli minuuttiin. Tiedän, että pian alkavat uutiset ja Kekkonen."\nLähettänyt Anki klo 18:37 1 kommentti: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: naiskirjailija, Suomi, Umayya Abu-Hanna\nLähettänyt Anki klo 16:38 4 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nOi, tunnen itseni oikein hyväksi ja kunnolliseksi ihmiseksi ja lukijaksi. Olen nimittäin lukenut Waltarin! Ja kokonaan... Aiemmin yritin Johannes Angelosta, mutta kesken jäi.\nSamaa ei voi sanoa tästä. Teksti oli oikein nautittavaa ja sanojen paikoin voimakaskin ajanpatina oli ihanaa! Olen kiinnostunut kielestä ja sen vivahteista ja vanhahtava kieli kiinnostaa minua. Esimerkiksi tuo nimi 'Suuri illusioni' ei tarkoita 'minun suuri illuusioni', vaan pelkästään 'suuri illuusio'. Aina nimen kuullessani olen ihmetellyt, että miksi kirjan nimi on 'väärin' - sehän pitäisi olla Suuri illuusioni eikä illusioni. No, selvisipähän tämäkin. Muita hauskoja sanoja olivat gramofooni, traditsioni (=traditio) ja inhoittava.\nTarinan päähenkilö herra Hart rakastuu Caritakseen ja ystävystyy Hellakseen, joka on myös rakastunut. Kumpi mahtaa voittaa?\nKirjassa kuvataan ihastuttavasti 20-luvun kiihkeää elämänmenoa. Romaani keskittyy Helsinkiin ja Pariisiin. Panin merkille, että kirjan alussa esiintynyt rouva Spindel lähenteli Caritasta ja hänestä liikkui kaikenlaisia juttuja. Samoin Pariisissa Hart huomaa ystävänsä Mäen kanssa kahvilassa istuessaan vanhemman miehen selvän kiinnostuksen nuoreen poikaan. Mitenkäkö nämä asiat liittyvät 20-lukuun? Siten, että ainakin Pariisissa on kuulemma siihen aikaan ollut ilmeisesti melko suvaitseva ilmapiiri, ja eri seksuaalivähemmistöt ovat luoneet oman alakulttuurinsa.\nEn tiedä johtuuko omasta suuntautumisestani vai vainoharhaisuudesta, että nyt olen useissa kirjoissa ollut huomaavinani homoseksuaalisia suhteita ja tuntemuksia. Miten lie? Siinäkin Morriganin ristissä Kingin ja Cianin välit olivat minusta silmiinpistävän läheiset.\nSuosittelen tätä kirjaa kaikille, joita haluttaa lukea "joku Waltari", mutta kirjastonhyllyn tiiliskivet pyörryttävät jo olemassaolollaan. Kirja oli yllättävä, kuin myös loppu. Lisäksi siinä on viisasta ja filosofista pohdintaa. Hämmennyin myös siitä, että kirjassa esiintyi asioita, jotka ovat vahvasti leimautuneet omaan aikaamme. Tämä voitaisiin ainakin osittain kirjoittaa nykyaikanakin, tietysti nykyaikaisella kielellä. Ei suotta klassikko.\n>>Hänet on luotu kärsimään maailmassa>>, jatkoi Hellas puoleksi itsekseen. >>Hän on pohjimmiltaan elävää tulta. Hän on värisevä hermokimppu, ja mielikuvitus on hänen kohtalonsa. Ehkä hän joskus itse kertoo hänelle itsestään. Suhtautukaa kriitillisesti hänen puheisiinsa, mutta voitte kuitenkin saada jonkinlaisen käsityksen hänestä. Hän voi joskus olla intohimoisen vilpitön. Melkein sairaalloisella tavalla. - Ja jos joskus... te tulisitte... niin olkaa hyvä hänelle. Minä huomaan olevani idiootti, mutta hermostuminen ja muu. Toivottavasti ymmärrätte. Aina ei jaksa säilyttää joustavuuttaan. Minussa on puhumisripuli, ja kun en muuta keksi, puhun roskaa. No niin, te tulette itse huomaamaan. Otaksun ainakin...>>\nLähettänyt Anki klo 22:06 3 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: hlbti, klassikko, mieskirjailija, Mika Waltari, Suomi\nVaihteeksi pientä hömppää.\nSain kirjan synttärilahjaksi toukokuussa ja siitä asti se on odottanut lukemistaan. Mutta aina on löytynyt jotain muuta kiinnostavaa. Lisäksi omaan kirjaan on yllättävän vaikea tarttua, kun se tosiaan on oma eikä lukemisella kiirettä.\nMutta sitten unohdin kirjastokorttini enkä voinut lainatakaan mitään. Ihan hyvä, tuleepahan näitä omiakin sitten luettua.\nKirjan kantava juoni on se, että joukko erilaisia kykyjä (useimmiten yliluonnollisia sellaisia) omaavia ihmisiä (+ yksi vampyyri) kutsutaan koolle valmistautumaan sotaan vampyyrikuningatar Lilithiä vastaan. Asia ei tietenkään ole yksinkertainen, sillä porukka on hyvinkin eripurainen, eikä kaikkien ole helppo luottaa vampyyri Cianiin.\nMiksi ihmeessä minä olen ruvennut välttelemään hömppää? Olen lukenut sitä paljonkin enkä hyväksy hömpän väheksymistä. Se on erittäin tarpeellista ja sitä lukee usein nopeasti. Siinä on jo yksi taitavan kirjailijan merkki, kun saa lukijan innostumaan ja ahmimaan tekstiä. Epäilenpä mahtaako suurin osa ns. "korkeakirjallisuudesta" (mitähän sekin on tarkoittavinaan) olla niin sujuvaa luettavaa.\nTämä on trilogian avausosa ja varmaankin lainaan loput jossain vaiheessa, jos löytyy vielä suomeksi.\nCian oli kaikkein paras hahmo mielestäni. Millainen on ihmisestä vampyyriksi muutettu henkilö, joka on elänyt jo lähes 1000 vuotta? No Cian on ainakin piikikäs ja karkea, vaikka pinnan alta löytyy niitä tunteitakin.\nYksi joukosta on manaaja Hoyt, joka on Cianin kaksoisveli. Aikoinaan hän yritti pelastaa veljensä Lilithin kynsistä, mutta epäonnistui. Veljesten tarina ja kanssakäyminen olikin kirjan koskettavinta antia.\nKuitenkin tämä olisi voinut olla hieman parempi. Välillä kaikki oli vähän turhan... mitä? En osaa oikeastaan edes sanoa. No kuvailu oli vähän köykäistä, kirja olisi saanut olla hieman täyteläisempi. Mutta ei se niin vakavaa ole. Roberts on kyllä ansainnut paikkansa romantiikan kirjailijana - tätäkin puolta kirjasta löytyy mukavasti.\nPS: Yritin viikonloppuna lukea Maria Peuran esikoista 'On rakkautes ääretön', mutta oli pakko lopettaa jo alussa. Liian oksettavaa menoa, varsinkin kun kertojan ääni oli hyvin taitavasti kirjoitettu pikkutytön ääni. Huh, tässä näköjään tulee minun rajani vastaan.\nLähettänyt Anki klo 20:19 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: fantasia, naiskirjailija, Nora Roberts, ulkomaat, Yhdysvallat\nBongasin tämän(kin) Hreathemuksen blogista ja päätin lukaista. Eikä mennyt lukeminen hukkaan!\nJuoni lyhyesti: Martti Wester raiskaa Tovan, joka on juuri täyttänyt 40. Tova ei kerro poliisille, mutta antaa miehen maistaa omaa lääkettään. Eikä kukaan usko.\nUskoisin kirjan olleen aikamoinen pommi aikoinaan, jos se siis on noteerattu laajemmin. (Kai? Onhan Tikkanen tunnettu kirjailija.) Kirja on täynnä mietteitä, joita olen itsekin tässä pohtinut. Miten niin miestä ei voisi raiskata? Miksi raiskaus käsitetään ihmisten mielissä vieläkin pelkäksi sisään tunkeutumiseksi? Millä perusteella tekijä ei koskaan voi olla nainen?\nKirjassa oli nykyään jo käsittääkseni vanhentunutta tietoa: laissahan nykyään katsotaan miehen raiskaaminen mahdolliseksi ja nainen tekijäksi. Ainakin tietääkseni... Kirjassa kritisoitiin myös sitä, ettei raiskaus avioliitossa ole mikään raiskaus. Kirja on kirjoitettu 1975 ja tuolloin asia on ollut noin. Tässä ns. hyvinvointivaltiossa kun tuo kriminalisoitiin vasta vuonna 1994!\nKirjan kieli oli kiehtova, hieman kuin Sofi Oksasen kirjoissa mielestäni. Välillä lyhyitä, välimerkittömiä lauseita, sitten pitempiä vuodatuksia. Kuin proosarunoutta! Monia sellainen varmasti ärsyttää, mutta minua ihastuttaa.\nLaki ja asenteet eivät ole yhtä, ja siksi tämä kirja on vieläkin ajankohtainen. Lukekaa se! Se on julma läpileikkaus suomalaisesta yhteiskunnasta.\nKaikesta huolimatta en laitakaan pätkää raiskauspohdinnoista, vaan toisesta kipeästä aiheesta. Olkaa hyvät! (s. 103-104):\n"Hänelle tämä oli merkinnyt uutta vapautta, aivan kuin elämä vasta nyt olisi ollut kokonaista ja täydellistä kun hän oli päässyt pelosta. Vasta nyt hän on käsittänyt että pelko on aina ollut läsnä, joka kerran, aina siitä ensimmäisestä värisevästä kerrasta saakka jolloin hän oli vakuuttunut siitä että kaikki näkivät hänestä mitä hän oli tehnyt ja että hän varmasti oli raskaana kondomista huolimatta, joka kerran, kaikkina Jonin ja hänen parhaina kertoina ennen naimisiinmenoa, poikien välillä, keskenmenojen jälkeen kun uuden raskauden jaksaminen olisi ollut vielä liian aikaista, ja aina Mickin jälkeen kun hän ei enää halunnut saada lapsia.\nJoka ainoan kerran pelon oli täytynyt sekoittua asiaan, olla painona keskellä suurimman nautinnon nousua, hetkellä jolloin saattoi aavistaa tajunnan ja järjen tuolla puolen olevia yhteyksiä. Aina oli levottomuus läsnä.\nSen on täytynyt olla.\nVaikka se ei koskaan ollut niin kouriintuntuva että hän olisi ajatellut sitä tietoisesti tai käyttänyt sitä perusteluna vastahakoiselle lääkärilleen.\nVasta jälkeen päin hän ymmärsi. Ja kaikki suuret elämykset hän koki sen jälkeen, vasta sitten kun oli kolmenkymmenenneljän, kolmenkymmeneviiden ja kolmenkymmenenkuuden. Nyt mikään ei ollut pidättämässä ja estämässä.\nVasta nyt kaikki oli täydellistä.\nKuinka B saattoi. Millainen hän oikein oli kun hän halusi pitää naisen pelon ja levottomuuden vallassa, kun hän tarvitsi Tovan epävarmuutta tunteakseen itsensä varmaksi, kun hänen täytyi vahvistaa miehisyyttään Tovan kustannuksella yhä uudelleen ja uudelleen."\nLähettänyt Anki klo 01:54 3 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Märta Tikkanen, naiskirjailija, Suomi\nJoskus, kun tuuri käy, sattuu eteen sellainen kirja, johon rakastuu ja jonka maailmaan haluaa uppoutua ikiajoiksi. Dinan kirja on minun kohdallani semmoinen.\nYleensä välttelen takakansitekstien laittoa, mutta tämä pätkä jonka laitan ei varsinaisesti olekaan sellainen. En oikein tiedä, että mistä se on, tähän se oli viimeiselle lehdelle liimattu (kyseessä on siis kirjaston kirja). Mutta tämä summaa kaiken niin upeasti, paljon paremmin mitä itse osaan sanoa, joten käytetään nyt tätä:\nDina on ihana hahmo; raivokas, oikukas, väkivaltainen ja himokas, aivan kuin myyttien Lilith. Hänen käytöksensä on vielä silmiinpistävämpää, kun kirja sijoittuu 1800-luvulle. Kukaan ei saa Dinaa alistumaan, hän ei suostu asettumaan miestä alemmaksi. Kirjan loppukin oli täydellinen, pelkäsin jo kirjailijan tekevän siitä lässähtävän.\nDina siis juttelee kuolleelle äidilleen. Juttelee hän muillekin kuolleille läheisilleen. Siinä on minusta jotain lohdullista. Ajatus siitä, että kuolleet ovat edelleen lähellämme ja heille voi puhua. Haluan uskoa, että se on kirjassa totta, eikä Dinan hourailua.\nKirjasta on myös tehty elokuva, jonka ehdottomasti haluaisin nähdä. Jatko-osiakin kuulemma on, mutta en tiedä uskallanko lukea niitä. Voiko tarinan lumous olla niissä yhtä vahva, voivatko ne olla yhtä hyviä? En tiedä, pelkään pettymystä.\nJa sitten vielä lukunäyte. Tämä on minusta ihanan voimakas kohta, joten halusin liittää sen tähän. (S. 227-228)\n"Vallesmanni lähetti yhden rengeistään viemään kirjeen Dinalle. Se oli lyhyt. Ikään kuin jokainen lause olisi vaivalloisesti kaiverrettu kallioon:\nOleskelen kuninkaan kaupungissa. Teen vihdoinkin kuolemaa.\nKeuhkoni ovat näivettyneet. Minulta ei jää mitään. Muuta kuin hyviä toivotuksia sinulle. Joka ainoa päivä kadun lähtöäni. Minulla ei ole terveyttä eikä varoja palata. Mutta selloni elää. Dina! Voitko huolehtia sen kuljetuksesta kotiin? Tee se hellävaroen! Se on jaloa merkkiä.\nDina käyskenteli ranta-aitoissa. Kaikissa kolmessa vuoron perään. Kaikissa kerroksissa.\nHän ei huomannut Hjertrudia koko päivänä. Jacob oli pelkkä pölypyörre.\nDina ulisi hiljaa itsekseen. Kengät takoivat tunnit palasiksi. Päivänvalo oli toivottoman ikuinen. Heittäytyi sisään pienistä ristikkoikkuinoista pitkin lattiaa.\nLopulta Lorch nojautui hänen ohimoaan vasten.\nSen jälkeen Dina kohtasi Lorchin aina ku kaipasi rauhaa.\nLorch oli ujo ja kömpelö kuoltuaan, niin kuin oli ollut eläessäänkin.\nJoka vuosi sireenin kukkiessa hän vaelsi simpukankuorisoralla silattuja puutarhapolkuja pitkin. Suurilla vierinkivillä reunustettujen kukkapenkkien välissä. Meri oli hionut ja muotoillut kivet, nuollut sileksi ja tuupannut sylistään.\nSiellä Lorch oli. Dina oli saanut heidät kaikki Reinsnesiin. Myös Lorchin. Lorch oli hänen. Havainto oli jyrisevä sävel valtamereltä. Sellon alakuloinen sointi. Louhikosta ja tunturista kantautuivat bassosävelet. Himon ja välttämättömyyden estoton elämys."\nLähettänyt Anki klo 16:40 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Herbjørg Wassmo, naiskirjailija, Norja, ulkomaat, voimakirja\nKaari Utrio - Kiilusilmä feministi eli miksi en enää matkusta junassa\nHuomasin tämän kirjan parissa blogissa ja kiinnostuin. Enkä (taaskaan) pettynyt!\nKirja on kokoelma Utrion eri lehdissä julkaisemia kolumneja. Tekstit on jaettu aihepiireittäin. Niissä käsitellään eri asioita, mm. käytöstapoja, elämän ilmiöitä, taidetta ja perhettä. Vanhimmat kolumneista ovat 80-luvulta, uusimmat vain muutaman vuoden vanhoja.\nOikein mukava kirja! Utriolla todella on sana hallussa ja kolumneja lukiessa sai välillä hihitellä ääneen. Tekstit ovat sattuvia ja mielenkiintoisia. Hieno tapa tutustua kolmeen viime vuosikymmeneen! Kahdeksankymmentäluvulla Utrio on tuonut esiin ajatuksiaan isyydestä ja miksi isät eivät jää kotiin hoitamaan lapsia. Tilanne on nykyisin onneksi parempaan päin. Ikävä kyllä on sellaistakin, joka vielä on ajankohtaista.\nSuosittelen lämpimästi kaikille! Kolumnit antavat ajattelemisen aihetta taatusti jokaiselle.\nLähettänyt Anki klo 19:44 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Kaari Utrio, naiskirjailija, Suomi\nOnpas nopea päivittämistahti! :D Harvoin tulee näin tiheään tekstejä, mutta nyt on ollut sen verran paljon lyhyitä ja kiinnostavia kirjoja.\nTästä äiti varoitti ei itse asiassa ole kirja, vaan lyhyt pamfletti. Siinä käydään läpi toisen aallon feminismin ongelmakohtia, jotka tukahduttavat usean tämän päivän feministin elämää ja erityisesti seksuaalisuutta. Olen seurannut alkukeväästä asti feministisiä blogeja ja tekstejä säännöllisesti ja jonkinlaiseksi feministiksi tunnustaudun itsekin. Feministit kieltävät mieskielteisyyden, ja usein minustakin feministejä syytetään syyttä. Mutta olen itsekin ollut tunnistavinani näitä Kontulan käsittelemiä ongelmakohtia, vaikken aikuinen heteronainen olekaan.\nKontula on koonnut anonyymejä tarinoita useilta naisilta ja näin tutkinut eri asioita. Tutkitaan prostituutiota, pornoa, ulkonäkövaatimuksia ja seksiä. Itselleni ehkä mielenkiintoisin oli teksti "Väärin himoittu", jossa tarkastellaan sadomasokistista - tai ainakin siihen viittavaa - seksiä ja sitä, kuinka se istuu yhteen feminismin kanssa. Ei ihan ongelmattomasti, huomaan.\nTässä juuri jotkut feministit ovat mielestäni menneet metsään: he taistelevat niin kovasti patriarkaattista yhteiskuntaa vastaan, että tulevat tuominneeksi miehen alistamiksi unelmoivat naiset. Itse en ymmärrä tätä. Eikö feminismi ole juuri sitä, että saa tehdä sängyssään ihan mitä huvittaa - toki kumppania/kumppaneita kunnioittaen? Ihan tiedoksi vaan, että oikea sadomasokistinen seksi perustuu ehdottomaan vapaaehtoisuuteen ja sovittuihin sääntöihin. Se ei ole mielivaltaista väkivaltaa.\nOikein hyviä pohdintoja. Ja päätellen mm. Anne Moilasen suhtautumisesta pamflettiin, se osui maaliinsa ja oli tarpeellinen. Hyvä Anna Kontula!\nTekstinäyte s. 44, tekstistä "Lupa koskettaa":\n"Lapsia rohkaistaan ja opetetaan kertomaan seksuaalisesta hyväksikäytöstä, mutta meillä ei ole kieltä, jolla lapsi - varsinkaan tyttölapsi - voisi positiivisesti käsitellä omaa seksuaalista heräämistään. Alaikäisten kohdalla seksuaalinen autonomia tunnetaan vain oikeutena seksittömyyteen: oikeutta seksuaaliseen toimijuuteen heillä ei ole. Lähes kaikkia tyttöjen seksuaalisuuden ilmaisuja pidetään osoituksena mielenterveyden tai kasvuympäristön häiriöistä. Jopa masturbointia säädellään edelleen; ainakin lapsen julkista ja liiallista (miten se sitten määritelläänkin) itsetyydytystä pidetään huolestuttavana. On kuin olettaisimme, että seksuaaliset halut putoavat taivaasta nuorten 16-vuotissyntymäpäivänä."\nLähettänyt Anki klo 14:15 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Anna Kontula, naiskirjailija, Suomi\nTässäpä karmiva, jännittävä ja hyvä kirja!\nKirja kertoo erityisopettaja Torey Haydenista, jonka luokalle tulee vakavista käytöshäiriöistä kärsiviä lapsia. Muut on villejä ja kovaäänisiä, mutta luokan poikkeus on Venus. Hän on täydellisen flegmaattinen, vain toisinaan ilmenevä avoin ja tarkkaileva katse kertoo hänen olevan jollain lailla tässä maailmassa. Sen vastapainona liian tunkeileva käytös saa tytön menettämään malttinsa kokonaan ja hyökkäämään raivokkaasti kimppuun. Torey tuntee olevansa kovin avuton tuon lapsen kanssa, mutta alkaa vähitellen edistyä saaden vähitellen selville kauheita asioita Venuksen kotioloista.\nKirjassa oli voimakas imu ja pidin siitä paljon. Vaikka mukana oli koko joukko hirveitä asioita, oli pohjalla ja lopussa voimakas toiveikkuus ja onnistuminen. Oli ihanaa lukea, miten aluksi kaaosmainen luokka alkoi vähä vähältä kehittyä ja yhtenäistyä. Ärsytystä aiheutti kammottavan pyhumysmäinen apuopettaja Julie, joka oli joka välissä jeesustelemassa ja kyseenalaistamassa Haydenin mielikuvituksellisia menetelmiä - joista oli kuitenkin valtavasti apua. Myös rehtori Bob osasi olla välillä aika ymmärtämätön.\nToreyn kertojanääni on miellyttävä, hän osaa analysoida myös omaa käytöstään ja pohtia syitä siihen. Jotenkin sellainen ihminen, joka olisi hauska tuntea.\nOsa Haydenin kirjoista on tositarinoita. En ole varma onko tämä, muistaakseni luin jostain että on. Mutta oli tai ei, eiköhän kirjailija ole lisännyt omia kokemuksiaan myös fiktiivisiin tarinoihinsa. Ja värittänyt tositarinoita?\nOli kiire mennä kirjastoon, joten nyt jää lukunäyte saamatta, valitan. Vaikka sen antaminen olisikin ollut hiukan hankalaa tällaisesta voimakkaan lineaarisessa järjestyksessä toimivasta kirjasta.\nLähettänyt Anki klo 19:26 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Torey Hayden, ulkomaat, Yhdysvallat\nEnsimmäinen runoaiheinen merkintä!\nRunokirja oli oikea tiiliskivi, mutta se tuli luettua sitten loppujen lopuksi aika nopeaa tahtia. Tosin lopun selitysosioita en jaksanut ruveta tankkaamaan, niillä ei niin kauheasti ole minulle väliä.\nNopealukuisuutta tietysti korostaa se, että yhdellä sivulla ei ollut paljon tekstiä, aina kun alkoi uusi runo, se alkoi alareunasta. En ymmärrä tätä logiikkaa, mutta en olekaan runoilija.\nKirjassa oli helmiä, ja pidin kyllä runoista. Silti jotain jäi kyllä puuttumaan. Parhaimmillaan runo osuu täysillä, niin että tuntuu sydämessä asti. Nyt se kokemus jäi puuttumaan. Vaikka yleensä tuo tunne tulee proosarunoista. Mutta paljon toki oli koskettavaa aineistoa, lapsista ja sodasta. Esipuheesta kävi ilmi, että Vala menetti yhden lapsistaan jo vauvana ja että hän maailmasta kiinnostuneena aisti sodan tulon, mutta silti järkytti siitä rajusti. Myös keuhkotauti vaivasi häntä.\nVala oli myös yksi 20-luvun Tulenkantajista.\nYhteenveto: Ei huono, muttei paraskaan. Silti olen todella iloinen, että luin tämän. Kieli on vanhaa, ja siitä pidin kovasti. Se sopii juuri runoihin erityisesti.\nNäytteen antaminen on ihan kauhean vaikeaa näin laajasta opuksesta. Ei ehkä ole järkevää ottaa juuri loppusointuista runoa näytteeksi, mutta teen sen kuitenkin, kun tästä pidin aika paljon. (s. 308-309)\nLähettänyt Anki klo 15:12 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Katri Vala, naisrunoilija, runot, Suomi\nTämän kirjan bongasin Hreathemuksen blogista.\nHurja ja julma tarina, mutta nautittava lukukokemus! Kieli on todella vanhaa ja erikoista, vaikka kirja on ilmestyi kuitenkin jo 1928. Tässä piilee kirjan vahvuus ja heikkous: se kiinnostaa lukijoita, jotka nauttivat kielen vivahteistä (kuten minä), mutta karkottaa kärsimättömät lukijat, joita koukeroisuus turhauttaa.\nKirjan päähenkilö Aalo on kaunis ja punatukkainen nainen, miehensä metsänvartija Priidrikin kuuliainen vaimo. Hänessä kuitenkin elää toinenkin puoli; raju, verenhimoinen ja vapaa susi. Sudenajon aikaan Aalo kuulee suden kutsuvan häntä soille ja myöhemmin hän ei enää pysty vastustamaan kutsua, vaan liittyy sisartensa ja veljiensä joukkoon. Eikä hän ole joukon ainoa ihmissusi.\nTuskin pilaan kenenkään lukunautintoa, kun kerron Aalon lopun olevan huono. Mielestäni sen kyllä arvaa ihan kontekstista. Priidrikin ja Aalon tarina on kiehtova ja surullinen. Kristinuskon voimakas vaikutus kyläläisissä oli pelottavaa kuten heidän raivonsakin Aaloa kohtaan. Heiltä hän saa liikanimen Sudenmorsian.\nPidin kovasti! Suosittelen ehkä hieman, hmm, kouliintuneemmille lukijoille ja toki sellaisille, joita klassikot ja erikoinen kieli kiinnostavat.\nJa sitten se lukunäyte (s. 105-106), jossa Aalo vierailee aviomiehensä luona vielä kerran ja jossa tämän voimakas äidinvaisto tulee kauniisti esiin:\n"Niin hän kuuli vaimonsa Aalon kysyvän, ihmisen äänellä:\n>>Kuinka voi piskuinen Piret?>>\nJa kohta Aalo jo kehdolle kumartui, otti lapsen kepiästi ja sen rinnoillensa asetti.\nNiin Aalo istui akkunan alla lavitsalla, kussa hän ennen sadat kerrat oli istuskellut, ja lauloi lapsellensa:\nRuoki lasta rinnoillasi,\nJuutas lastasi imetti:\nItkuvettä illan tullen.>>\nNiin Priidik ajatteli itseksensä:\n>>Kuinka hän taitaapi yhä lasta imettää, -\neikö ole hänen rintansa ehtynyt?>>\nMutta hän ei saanut sanaakaan suustansa, sillä hänen kielensä oli niinkuin hervotoin."\nLähettänyt Anki klo 18:02 2 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Aino Kallas, klassikko, naiskirjailija, naiskirjailijahaaste, Suomi


Charming Nails: Heinäkuun suosikit\nKuuta on eletty sen verran että Heinäkuun suosikkituotteet ovat selvillä!\nMAC Star Wonder hohtotuote on talvella liian kultainen ja liian ruskea. Erottuu liikaa ihosta. Nyt kun iho on vähän ruskeampi ja on tavallaan lupa käyttää "liikaa aurinkopuuteria", uskallan käyttää näitä ruskeampia hohtotuotteitani.\nToinen kullanruskea korostustuote on Revolutionin Radiant Light Glow. Tämän sävy on jopa hieman prossinen ja muihin vuodenaikoihin en tätäkään osaa käyttää.\nMAC La Salsa huulikiilto on sävyltään ihana pinkki! Olen aika vähän käyttänyt pinkkejä. Tai jos käytän, käytän vai tätä. Cremesheen kiiltojen koostumus on hyvä ja hyvin huulilla pysyvä. Tuoksu on mieto ja muutenkaan eivät ole halpiksen tuntuisia, silloin tuote ei ala kyllästyttää liian nopeasti.\nessence My Must Haves poskipunapaletti on miellyttänyt pehmeän luonnollisilla sävyillään. Mukavaa idea täyttää paletti omilla napeilla. Näissä on sopiva pigmentti joka luo iholle luonnollisen lopptuuloksen. Koralliin taittavat sävyt ovat mun kesäsävyjä, talvella ihan nou nou näin viileälle iholle. Tässä vois olla ideaa käyttää joku poskipuna joskus loppuunkin! Napit ovat sopivan pieniä :) osan näistä sain blogin kautta ja osan ostin itse.\nKaipaan kesäiholleni jotain raikasta ja jotain kevyttä. Yves Rocherin Sebo Végétal sarja on ollut mulle mieleinen ja tämä geelivoide eritoten. Alussa ei tultu ollenkaan toimeen ja meinasin jo antaa tämän miehelleni. Meikin alla tämä kupruilee jos laittaa liian paksusti mutta ohuelti levitettynä oikea unelmavoide. Raikastaa ja tuo iholle mattaisuutta. Tuntuu rauhoittavan ihoa, tämä onkin rasvoittuvan sekaihon tuote. Tämä toimii sekä päivävoiteena sekä illalla jos iho ei ole hirmu janoinen. Talvella varmasti liian kevyt mutta nyt onkin kesä!\nSwatchailin alkukuusta Color Clubin lakkoja. Coated One Coat -kokoelma yllätti positiivisesti kesäväreillään ja huikean hyvällä pigmentillään. Nämä kolme lakkaa eli Age Of Aquarius, Jackie Oh! ja East Austin ovat THE varvaslakat tänä kesänä. Ja ne ovat ihan sikakirkkaita ja hienoja!!\nMitä tuotteita sun Heinäkuun suosikeista voisi löytyä?\nColor Clubin lakat saatu maahantuojalta.\nTunnisteet: Essence, Kauneus, Kynnet, MAC, Meikit, Yves Rocher\nMaitta 23. heinäkuuta 2017 klo 16.12\nNäitä on aina mielenkiintoista lukea!\nKivoja suosikkeja :) Erityisesti lakat ja MACit säväytti.\nCharming Nails 23. heinäkuuta 2017 klo 16.41\nMä luen kans mielelläni suosikeista. Saapi aina uusia ideoita ja himotuksen kohteita ;)\nMarjo k 24. heinäkuuta 2017 klo 6.33\nNoi lakat kiinnostaa minuakin 😉\nCharming Nails 24. heinäkuuta 2017 klo 7.09\nNyt Marjo ostoksille ;)\nMia / Beauty Highlights 27. heinäkuuta 2017 klo 23.06\nNuo poskipunasävyt näyttää tosi kivoilta! Mä en ole vielä mitään tuotteita Essenceltä kokeillut, mutta myönnän, että nuo poskipunasävyt alkoi nyt piiikkuisen houkuttamaan :D\nCharming Nails 28. heinäkuuta 2017 klo 7.15\nNe on siitä kivoja että ovat pieniä, loppuvatkin joskus. Ja sävyt on yllättävän ihania ja pehmeitä poskilla, täydellisiä arkisävyjä ;)


Kymen Seudun Osuuskauppa investoi ja työllistää koko maakunnan alueella - kymenseudunosuuskauppa\nTaloudellisen toimintaympäristön hyvä vire ja liiketoiminnan laajentuminen kasvattivat KSO:n myyntiä\nKymen Seudun Osuuskaupan konsernin verollinen myynti vuonna 2018 oli 550,4 milj. euroa. Myynti kasvoi edellisvuodesta 3,9 % eli 20,4 milj. euroa. Myynnin kasvua tukivat talouden yleinen positiivinen kehitys sekä kuluttajien luottamus oman kotitalouden myönteiseen kehittymiseen. Autokaupan liiketoiminnan laajentaminen sekä polttonestekaupan hyvä volyymikehitys edesauttoivat myynnin kehitystä. Konsernin operatiivinen tulos oli 16,9 milj. euroa (edellisenä vuonna 16,7 milj. euroa).\nToimialojen tuloksellisuus säilyi edellisen vuoden tasolla.\nOstojen keskittäminen kannatti – Bonusta maksettiin yli 14 milj. euroa\nKymen Seudun Osuuskaupan omistajia oli vuoden 2018 päättyessä 85 897, joka on 78,5 % maakunnan talouksista. Asiakasomistajille maksettiin Bonusta ja maksutapaetua yhteensä 14,3 milj. euroa sekä ylijäämän palautusta 5,1 milj. euroa. Hallitus esittää, että ylijäämänpalautusta maksettaisiin 2,0 % asiakasomistajien vuoden 2018 ostoista. Palautettavaksi esitettävä määrä on noin 6 milj. euroa.\nInvestointeja koko maakunnan alueella\nKymen Seudun Osuuskauppa käytti palveluverkostonsa kehittämiseen vuonna 2018 18,7 milj. euroa. Vuoden merkittävimmät investoinnit kohdistuivat Kotkan Sokos Hotel Seurahuoneen palvelujen kehittämiseen sekä S-market verkoston uudistamiseen eri puolilla maakuntaa. Kokonaisuudessaan uusitut ja energiatehokkaat S-market -yksiköt avattiin palvelemaan alueen asukkaita Kotkan Karhuvuoressa, Valkealassa sekä Kuusankoskella. Kouvolan Tornionmäelle avattiin S-marketin yhteyteen täysin uusi Hesburger sekä S-Cafe. Kotkan Prismakeskuksen palveluita ja viihtyvyyttä parannettiin, kun uusi ravintolamaailma avautui toukokuussa.\n”Palveluverkoston jatkuvan kehittämisen kautta toteutamme osuuskaupan perustehtävää, palvelujen ja etujen tuottamista asiakasomistajille. Samalla kehitämme maakunnan vetovoimaa ja houkuttelevuutta niin matkailijoille kuin uusille kymenlaaksolaisille. Vuonna 2019 tulemme jatkamaan panostuksia n. 20 milj. euron suuruisilla investoinneilla”, kertoo toimitusjohtaja Harri Miettinen\nKymen Seudun Osuuskaupan palveluksessa oli vuonna 2018 keskimäärin 1 550 henkilöä. Tulevana kesänä palkataan yli 400 kesätyöntekijää, jotka työllistyvät monipuolisesti kaupan ja palveluiden alalle sekä Tykkimäen huvipuistoon. Lisäksi vuosittain Kymen Seudun Osuuskauppa tarjoaa Tutustu työelämään ja tienaa -ohjelman myötä harjoittelupaikan noin 200 nuorelle.\nYleisen taloudellisen kehityksen odotetaan säilyvän positiivisena ja työttömyyden lasku tukee ostovoiman kehitystä. Kymenlaakson maakunnan väestömäärän väheneminen sen sijaan heikentää alueellisen talouden näkymää. Kymen Seudun Osuuskauppa jatkaa toimipaikkaverkoston uudistamista kaikilla toimialoilla ympäri maakunnan. Market-kaupassa uudistusvuorossa ovat Elimäen ja Virojoen S-market -yksiköt. Ravintolatoimialalla konseptiuudistus kohdistuu kevään aikana Kouvolan Amarilloon. Myös autokaupan ja ABC:n toimintaedellytyksiä parannetaan Kotkan Amiraalin kehittämishankkeen myötä.\nKSO-konsernin vertailukelpoisen liikevaihdon ennakoidaan kasvavan maltillisesti ja tuloksen odotetaan säilyvän edellisen vuoden tasolla.


Mukavuudesta tuli megatrendi – tällaista on rintaliivimuoti juuri nyt - Meritta Bra\nMeritta Bra - Rakkaudesta alusasuihin artikkelit Mukavuudesta tuli megatrendi – tällaista on rin...\nMukavuudesta tuli megatrendi – tällaista on rintaliivimuoti juuri nyt\nKoronapandemia vauhditti trendiä: rintaliivimuoti on nyt mukavampaa kuin koskaan. Kun ihmiset vuosi sitten vetäytyivät koteihinsa, moni kaivoi kaapistaan bralette-liivit, kaarituettomat liivit ja urheilutopit.\nMukava muoti on ollut jo pitkään megatrendi maailmalla: juoksutossut on tuotu lenkkipolulta kaupunkikäyttöön, ja rennot college-setit näkyneet tiuhaan kansainvälisten tyylivaikuttajien yllä jo jonkin aikaa.\nJa koska pukeutuminen alkaa alusvaatteista, mukavuutta halutaan tietenkin myös siellä.\nRintaliivimerkki Miss Maryn Suomen myyntiedustaja Tiina Murtomäki uskoo, että mukavuustrendi on tullut jäädäkseen.\n– Mukavuus näkyy selkeästi alusvaatteissa, ja kaarituettomien liivien kysyntä on kasvanut. Kun kotoillaan, halutaan rennot liivit, jotka yllä voi käydä vaikka päiväunille. Myös urheiluliivejä myydään nyt paljon.\nMurtomäen mukaan suomalaiset naiset ovat yksinkertaisten ja pelkistettyjen liivien ystäviä vuodesta toiseen, mutta myös värikkäiden kanssasisarien kysyntä on selvässä kasvussa.\n– Puuteriväri on aina muodissa, mutta tällä hetkellä myös kirkas sininen, punainen ja keltainen ovat kysyttyjä. Suomessakin on alettu selkeästi panostaa liivimuotiin, ja yhä useammat hankkivat erimallisia ja -tyylisiä liivejä vapaa-aikaan, juhlatilaisuuksiin ja moninaisiin asutarpeisiin.\nMyös PrimaDonna -liivimerkin Suomen-edustaja Rauni Marttila kertoo, että mukavuustrendi näkyy sekä tilastoissa että myynneissä.\n– Naiset haluavat luksusta arkeensa ja kauniita alusvaatteita. Väreissä musta, beige ja valkoinen pitävät pintansa ja ovat aina trendikkäitä, mutta nyt myös esimerkiksi kirkas punainen on ollut hitti. Vaikka alusasumuoti on mukavaa, väreillä ja aika näyttävilläkin kontrasteilla leikitellään: liivissä voi olla yhdistettynä esimerkiksi kukkakuosia ja pastellivärejä tai ruutua ja pitsiä.\nPrimadonnan Madison -liivi on brändin myydyin rintaliivi. Myös Longline-mallista on tullut monen suosikki.\nMarttilan mukaan suomalaiset ottavat nyt mallia maailmalta: monet asiakkaat ovat innostuneet ostamaan kokonaisia alusasusettejä pelkkien rintaliivien tai alushousujen sijaan.\n– Settien ja mukavuuden lisäksi halutaan laatua kankaissa ja materiaaleissa. Asiakkaat ovat erittäin tietoisia myös siitä, missä liivit on valmistettu, millainen tarina niiden takana on ja millaisia sertifikaatteja liivibrändeillä on.\nTutustu Meritta Bran liivivalikoimaan täällä ja löydä omat suosikkisi


Mikä se voi olla? Nyt saapui kovan luokan haastaja eurooppalaisille urheilusedaneille! | Auto Bild Suomi7\nSaksan Auto Bild koeajoi uuden ATS-V:n, joka tarjoaa railakasta suorituskykyä ja erinomaisia alustaominaisuuksia.\nKoeajoimme Premium-varustellun version, johon kuuluivat mm. Recaro-pulkat. Moottoritien rampilla kiihdyttäen Cadillac ATS-V lähtee kickdownilla kuin nappi housuista ja yrittää sekunnin murto-osan tarjota perää vasemmalle ja oikealle, ennen kuin ajonvakautus korjaa salamana tilanteen. Kuljettaja saa kuitenkin hyvän kuvan voimavaroista.\nChevrolet/Cadillacin teknisen johtajan johdolla hiottiin Saksan olosuhteisiin sopivaksi ESC:n, ABS-jarrujen ja elektronisen tasauspyörästön lukon yhteistoiminta sekä elektroniset iskunvaimennuksen säädöt, jotka ovat tuttuja Corvette C6:sta. Myös OPC-pomo Volker Strycekillä oli sormensa pelissä.\nNopeusnäytön neula nousee räväkästi ensin sataan, sitten kahteen sataan kilometriin tunnissa. Kierrosluvun punaisen alueen raja alkaa 6500 r/min kohdalla.\nCadillac ATS-V:lle luvataan huippunopeudeksi 304 km/h, mutta joudumme autobahnilla keskeyttämään huippunopeusyrityksen 280 km/h kohdalla, koska jokin VW Golf ilmaantui äkkiseltään eteen. Jarruina on keulalla kuusimäntäiset ja taka-akselilla nelimäntäiset tehokkaat Brembon levyjarrut.\nAmerikkalaiset osaavat todella rakentaa nopeita autoja. Cadillac ATS-V on suuntavakaa myös erittäin suurilla nopeuksilla ja suorastaan pureutuu asvalttiin.\nCadillac ATS-V:n 3,6-litrainen kahdella turboahtimella varustettu 470-hevosvoimainen V6-tekniikka varmistaa, ettei malli jää lehdellä soittelemaan esimerkiksi 431-hevosvoimaisen BMW M3:n rinnalla. Kilpailijoihin Saksassa lukeutuu myös esimerkiksi 476-hevosvoimainen Mercedes-Benz AMG C 63.\nOhjausvaste on Sport-toiminnolla nopeantarkka, joten sillä kelpaa vetää tiukkoihin mutkiin. Elektroninen iskunvaimennus toimii myös mukavuuspainotteisella Tour-toiminnolla hienosti, kuten urheilusedanissa kuuluukin.\nJos joku on alustan ominaisuuksista eri mieltä, hän ei ole asioista perillä eikä myöskään tunne kunnolla kilpailijoita. Ainoastaan keskikulutuksesta annamme miinusta, sillä vähintään 1700-kiloinen jenkki kuluttaa Cadillacin mukaan keskimäärin 11,6 l/100 km, mutta tuplaturbo vie kovassa ajossa luonnollisesti enemmänkin. Tulee kuitenkin muistaa, ettei ATS-V:n ensisijaisena tehtävänä todellakaan ole olla supertaloudellinen, vaan nopea sedan.\nCadillac ATS-V Limousine Premium\nV6, kaksi turboahdinta, edessä pitkittäin ● 8-nop. automaattivaihteisto ● Iskutilavuus: 3564 cm3 ● Suurin teho: 346 kW (470 hv)/5850 r/min ● Suurin vääntömomentti: 603 Nm/3500 r/min ● Vetotapa: takaveto ● Huippunopeus: 304 km/h ● 0-100 km/h: 3,9 s ● Keskikulutus: 11,6 l/100 km ● P/L/K: 4689/1856/1399 mm ● Omamassa: 1678 kg ● Tavaratila: 295 l ● Hinta Saksassa alk. 77 500 euroa ● Myyntiin Saksassa: helmikuussa 2016.\nCambridge Audion uudet mono-päätteet


Pakettiautovuokraamo | Europcar Curacao\nEtsi toimipisteitä maasta Curacao\nPakettiautonvuokraus on tehty helpoksi: Europcarilla on 2 toimipistettä, 1 kaupungissa maassa Curacao. Valitse laajasta pakettiautovalikoimasta juuri sinulle sopivin vaihtoehto lyhyt- ja pitkäaikaisiin vuokrauksiin. Johtavana autovuokraamona olemme ylpeitä tarjoamastamme palvelusta lyhyaikaisiin ja pitkäaikaisiin vuokrauksiin, edulliseen hintaan ilman piilotettuja maksuja, ympäri vuoden. Etsit sitten minibussia tai pakettiautoa maasta Curacao, Europcarilta löydät oikean ajoneuvon.\nSuosituimmat sijainnit maassa Curacao\nSuosituimmat kaupungit maassa Curacao\nHenkilö- ja pakettiautonvuokraus tehty helpoksi sinulle Europcar Curacao toimipisteellä\nYstävällinen palvelu, uudet autot ja edulliset hinnat ovat osa jokapäiväistä palvelutarjontaamme. Löydät meiltä oikean vuokra-auton työ- ja vapaa-ajanmatkaan tai pakettiauton tarpedesi mukaan Curacao toimipisteestä.\nEuropcar Curacao on valmiina palvelemaan sinua. Muista aina ottaa mukaasi ajokortti, voimassa oleva luottokortti sekä id-kortti (kuten passi, mikäli vuokraat ulkomailta).\nEuropcarin vihreä ohjelma: Europcarissa ymmärrämme autonvuokrauksen ympäristövaikutukset. Siksi kannatamme kestävän kehityksen ohjelmaa, ja olemme ylpeitä siitä, että olemme ensimmäinen autovuokraamo Curacao toimipisteellä, jolla on sertifioidut sitoumukset.


Porschen rallihistoria Suomessa | Sivu 7 | F1-Forum\n-81 vedettiin pitkä yö tosi huonossa kelissä. Samana vuonna taisi olla Audi Quattron ensiesiintyminen Jyskälässä, jota hiukan himmensi Franz Wittmanin Audin alle jäänyt suomalais toimitsija.\nMutta tässä vetää Porschella italialainen Giorgio Sassone läpi sateisen ja tosi pimeän suomalaisen korpitaipaleen, mahtoi olla hurja kokemus etelänmiehelle!!!\nPorsche yössä -81, Giorgio Sassone by Kari Naatanen 1, on Flickr\nHienoa, ettei tämäkään keskustelu ole kuollut. Kaikki tieto AAV-911 otetaan vastaan, esimerkiksi YV.\nSuurajovuosi 1981 oli Porsche-miehelle mieluinen. Kisassa oli 4 Porschea. Olin katsomassa Seppälänkankaan testierikoiskoetta pari päivää ennen starttia, ja siellä tuo oheinen Sassone sekä ranskalainen Maurice Chomat ajoivat monta kertaa. NIIN oli hienot äänet boksereissa.\nKaikkein eniten siellä ajoi Timo Salonen joka jaksoi suihkuttaa soraa meidän niskaan joka kierroksellaan\nSitten kun joskus teen suurajo-kirjaa 80-luvusta, niin lupaan tehdä erikseen oman analyysinsä noiden neljän Porschen edesottamuksista. Ne kaksi muuta olivat tietenkin Leksa Kinnunen ja Pärre Eklund.\nPer "Pekka" Eklund\nEklund keskeytti "ankanpyrstöllään" moottoririkkoon kisan loppupuolella mutta mikä oli Kinnusen kohtalo? Ei ainakaan minun kameran eteen osunut!!.\nKuvissa Pärre jarruttaa ja taittaa risteykseen jossakin toisena päivänä.\nHarjulla erikoisen näköisellä sekarengastuksella perä pystyssä.\nEklund jarruttaa ysikymppiin by Kari Naatanen 1, on Flickr\nja kääntää by Kari Naatanen 1, on Flickr\nEklund harjulla by Kari Naatanen 1, on Flickr\nTuossa keskimmäisessä kuvassa näkyy hyvin yksi mnua kovin askarruttanut asia. Miten Porschessa on sekä rallipakoputket että siviiliputki (sivulla)? Muistan kun näin ton sinisen Porschen katsastukseen menossa. Noissa kilpaputkissa oli semmoiset tulpat päissä. Joku selitti silloin, että auto oli tuollaisenaan siviililiikenteeseen soveltuva..\nMutta miten se teknisesti tehtiin? Muistan kun kurkkasin Pärren koneen alle. Noi isot ja suorat putket kyllä meni ihan sylintereihin asti. MIstä se siviiliputki otti pakokaasunsa?\nLeksa keskeytti Ouninpohjaan.\nDatsun Violet GTS, jollaisella Timo Salonen ajoi neljänneksi -81, taisi olla melkoinen soraruisku kuten Makka tuossa aikaisemmin mainitsi. Ryhmässä-4 Datsunin 16v koneesta irtosi 230, jyskälässä jopa 250, hevosvoimaa ja se kiersi 8500 rpm. Auto painoi vain 980 kg, joten kyllä sillä sora siirtyi!!!.\nDatsun Violet GT tai 160J 8v ryhmässä-2 irtosi n.180hv ja näillähän ajoi Erkki "vastaheitto" Pitkänen ja Peter "vauhdin maailma" Geitel Suomessa enemmänkin ja myöskin Jyskälässä.\nKuvissa Salonen jarruttaa rajulla vastaheitolla samaan ysikymppiin kun Eklund aikaisemmissa kuvissa Porschella. Voin kertoa, kun Timppa tästä kaasulla käänsi Datsunin sisälle kurviin niin soraa tuli sylintäydeltä kuvaajan silmille!!.\nEn tiedä vaatiko Datsunit tälläistä roiskivaa ajotyyliä, mutta näinhän Salonen ja varsinkin Pitkänen niillä ajoivat. Ja soraa siirtyi!!!.\ntimppa vastaheitto by Kari Naatanen 1, on Flickr\ntimppa vastaheitto 2 by Kari Naatanen 1, on Flickr\nsulla on postia....\nNäin mä sitten oikein pikkupoikana Raision Ihalassa erään maalarin pihalla tämän Porschen viimeiset vaiheet vihreänä. Leksa asui Ihalassa tuolloin ja juttelivat että soon leksan vanha Porsche.... tosi vanha olikin, jotain 6-7v vanha auto aivan hylsynä.\nOnkos tämä Keimolan pace car vielä tallessa Alamäellä vai onko tämä se sama hylsy joka kierrellyt rullaavana milloin missäkin todella surkeassa hapessa, tosin onko tuo mikään ihme, veroton peli ja kaikki herkku osat kateissa ?\nMeinaatkos ettei etelässä ole pimeää... Think Again. Siellä vasta onkin.\nViitaten Rallye 3.n tekstiin, oisko tässä kyseinen Kankaan perheen Porsche vähän eri versioina? Rata kuvissa Pauli Toivosen Porschen takana isä Sauli Kangas samanlaisella rata-Porschella Ahvenistolla -77? Pauli oli aina nopeampi kun Sauli, kunnes Sauli värväsi Leo Kinnusen loppukesästä yhteen Ahveniston kisaan ja Leksa todellakin näytti kuinka Porschea viedään. Kinnunen suorastaan leikitteli Porschella ja veteli loppukierroksilla pitkiä sivuluisuja Ahveniston pääkaarteen läpi! Auto oli Kinnusen toimesta säädetty niin matalaksi että kaarteen sisääntulossa keula raapi kuuluvasti asfalttia. Mielestäni Toivosen Porschea ajoi tässäkin kisassa Pauli.\nKyllä Ahvenistolla autoa ajoi Henri koska se piti olla vastaisku sille että kilpailija hankki Leksan puikkoihin.\nLeksa on itse mulle kertonut että vaikka hänellä oli vähemmän tehoja omassa RSRssä niin piti vaan Henkan takana eli ei Leksa leikitellyt vaan polki karkuun minkä pystyi ja roikottaen tekee toisen ohituksesta hankalaa jos molemmilla alla 911't.\nVai muistaako Leksa "väärin" ?\nEttä etelässä pimeää!!!\nMeinaatkos ettei etelässä ole pimeää... Think Again. Siellä vasta onkin.[/QUOTE\nEttä pitikin sattua ja viimeisenä päivänä!!!. Ajelin tossa -70-80 -luvuilla ihan työnpuolesta satojatuhansia kilometrejä etelä- ja keskieuroopassa. Yllättäen kyllä huomasin että siellä tulee joka ilta pimeää!!.\nVastaan tuli tosiaankin tosi pimeää, aivan uskomattomia sumuja ja välillä oli jopa teitä oli suljettu lumen takia.....mutta koskaan ei tullut vastaan suomalaista, synkkää, asumatonta, märkää, liejuista ja PIMEÄÄ!!! korpitaivalta. JOTEN SE SIITÄ!!!.\nSiellä on takana poikittainen vaimentaja välissä. Suorat putket tulppaamalla saadaan kaasut kulkemaan pöntön läpi.\nKiitoksia EsaSC, kyllä se vaan on niin että kuva kertoo enemmän kuin tuhat sanaa!!!. Erittäin valaiseva kuva. Tälläistä asiallista tietoa on aina mukava nähdä ja lukea sinänsä mukavan kevyemmän tarinoinnin lömassa.\nMuistelen, että alan lehdissä kerrottiin -60-70 -luvun vaihteen tehdas- Porscheissa käytetyn samantyylisiä systeemejä ainakin Monte Carlossa ja varmaan muuallakin. Jollakin ranskalaisella foorumilla näin kuvankin tälläisistä putkista joissa oli ko.tulpat paikallaan, putket oli vieläpä valkoiset joten yksityiskohdar erottuivat hyvin.\nTuohonaikaanhan tehdas-Porscheja ajelivat ralleissa ainakin Waldegård, Elford, Zasada, Larrouse ja tietysti -68 Rallin Euroopan Mestari nimenomaan Porschella, Pauli "Tiikeri" Toivonen.\nVielä kerran KIITOS asiallisesta kirjoituksesta ja huippu kuvasta!!!.\n924 Turbolla on ajettu MM-tasolla - lähinnä Safarissa ja Assulla (outo kombinaatio!) - vuosina 1979 - 1982. Mutta muutoin ei Porsaita ole 911 versioiden lisäksi koskaan luokiteltu. 959 kyllä kait luokiteltiin B-ryhmään muttei koskaan ehtinyt rallipoluille (Aavikkorallejahan ei tässä yhteydessä lasketa!)\nMutta hieman ihmettelen ettei 914 Porsaalla ole ajettu lainkaan rallia.\nPaitsi 928, 944, 904, 912, 917 ja 356 on luokiteltu. 904 näistä tosin vain GT luokkaan.\nPoislukien 912, joka on päällepäin ihan sama auto kuin 911 varhaiset mallit, yhtäkään noista ei ole tilastojen mukaan nähty ralliautoina. 917 ön LeMans rata-auto ja LeMansin 24h kisaa ei toistaiseksi ole rallikilpailuksi laskettu. Jopa Giro d'Italia on siinä ja siinä koska siinäkin ajettiin pääsääntöisesti rata-autoilla (kuten Alen 5-ryhmän Lancia Beta MoteCarlo Turbolla)\nEli henkka on hyvä ja esittää todisteita, mielellään kuvien kera missä ja koska noilla malleilla on rallia ajettu.\nAinakin Kari O Sohlberg ajoi 912 mallilla Riihimäki-rallissa -60 luvun puolessa välissä. oisko ollut -66. Auto oli punainen ja mustat luukut.\nMuistelisin että myös Tutu Sohlberg ajeli samalla autolla jäärataa.\nEi minun mitään todisteita tarvitse esittää. Kerroin vain, että ne on luokiteltu. Ryhmiin 3, 4, ja B. Eli ne siis olisivat aikanaan käyneet ralliin. Joku kun väitti, ettei muita kuin 911 malleja ja 924 Turbo ole edes luokiteltu.\nFakta on vaikea laji.\nPorsche 914 ja 914/6\nMitä tulee Porsche 914 malleihin niin kyllä niilläkin ajettiin rallia ja varsinkin rallicrossia ja rataa. Monte Carlossa 1971 Waldegård taisi oranssilla tehdas- 914/6:lla olla kolmas. 914 oli volkkarin neljäpyttyisellä 1700 kuutioisella koneelle varustettu kun taas 914/6 oli kuusipyttyinen kaksilitrainen 911T moottorilla ja oikeilla Porsche navoilla ja jarruilla varustettu harvinaisempi ja kallis malli. Lisäksi 914/6 kori oli aina varustettu lokasuojan levityksillä.\nJoku varmaan tuntee asiaa paremmin niin olisi kiva lukea ennemmänkin tämän mallin historiasta.\nEn nyt ulkoa tänne Kiinaan asti muista kuka, mutta joku ajoi 1967 Suurajoissa 912-mallilla. Se löytyy Porsche Suomessa kirjasta.\nMä kävin aikoinaan Stuttgartissa Porschen museossa. Siellä oli erikoinen 912, joka oli n. 30 cm pidennetty ovien takaa. Siinä luki, että jäi prototyypiksi. Oli kyllä melkoisen ruma auto.\nEn nyt ulkoa tänne Kiinaan asti muista kuka, mutta joku ajoi 1967 Suurajoissa 912-mallilla.


Keskustelu - Rippijuhlista - miten eronneissa perheissä on hoidettu? | Sana vapaa | Meidän Perhe\nRippijuhlista - miten eronneissa perheissä on hoidettu?\nklo 12:54 | 28.3.2006\nSiis olemme eronneet jo vuosia sitten ja olemme sovussa. Tulossa on rippijuhlat kesällä. Mietin miten tää olis parasta ja järkevintä hoitaa. Onko kellään kokemusta?\nKutsunko kaikki vaan meille tänne uuteen kotiin kahville, entisen miehenkin suvun? Kääk.\nVai kuuluuko miehen hoitaa kahvittelut omassa kotonaan hänen suvulleen.\nMeillä oli viime kesänä rippijuhlat ja meillä kotona oltiin kaikki, niin eronneet kuin uudet perheet. Hyvissä väleissä olemme ja muutenkin olemme esim ex-isovanhempien luona joulupäivänä.\nklo 13:04 | 28.3.2006\nOltiin kirkossa kaikki ja sitten ensin kirkon lähellä asuvan isän luo, jossa isän sukulaiset. Sieltä sitten 30 km:n päähän äidille tapaamaan äidin sukulaisia. Juhlakalu siis vaihtoi paikkaa.\nÄidin ja isän välit jotenkuten sivistyneet. Takana kuitenkin riitaisa ero ja uudet puolisot. Lisäksi äidinäiti ei suostu tulemaan ex-vävynsä kanssa samaan tilaan.\nsiis minun rippijuhlissani...\nPaikalla oli tietysti äitini joka juhlat järjesti, hänen uusi aviomiehensä sekä miehen vanhemmat... sitten tietysti äidin vanhemmat... isäni+tyttöystävä ja isänivanhemmat... ja kaikki tädit ja enot samassa kasassa. Hyvin tulivat juttuun kaikki ja ilman kommelluksia selvittiin.\nklo 13:03 | 28.3.2006\nVanhempani erosivat ollessani 6v. Olen tosi onnellinen avioerolapsi, koska vanhempani ovat säilyttäneet hyvät välit keskenään, ja näin ollen minulla on erosta huolimatta ollut aina isä ja äiti. Joulun vietän vieläkin vuorotellen toisen ja toisen luona. Rippijuhliin meille kutsuttiin tottakai isä ja hänen sukunsa. Nykyään, myöhemmin, isä on mennyt uusiin naimisiin. Kerran vuodessa syömme kaikki kesälounasta yhdessä, äidin suku, äidin uusi mies, isän suku (mm. äidin ex-anoppi) ja viimeksi isän uuden vaimon lapsenlapsetkin olivat mukana! :-)\nklo 13:07 | 28.3.2006\nMiehen sukulaisten oma häpeä on, elleivät tule.\nHyvä, jos olette sovussa. Meillä eivät mies ja ex ole puheväleissä, ja ex piti lapsen rippijuhlat kotonaan omille sukulaisilleen. Miehen sukulaiset kävivät kirkossa katsomassa konfirmaation ja onnittelemassa ja antamassa lahjat rippilapselle. Konfirmaation jälkeen kävivät kimpassa syömässä ilman sankaria. Minusta olisi hienoa, jos exät ja suvut voisivat lasten tähden muutaman tunnin leikkiä aikuisia ja olla sovussa. Itseni ei olisi mikään pakko tunkea juhliin, mikäli se tuntuisi jommasta kummasta oikeasta vanhemmasta epämukavalta. Tänä vuonna on varmaankin vuorossa sama show toisen lapsen osalta. Tuo vaan panee miettimään, että mitenköhän juhlat sitten hoidetaan, kun lapset menevät kihloihin, naimisiin, saavat lapsia ja järjestetään ristiäisiä. Onkohan isän suvulla pysyvä porttikielto juhliin...\nItse olen järkännyt lapsille synttäreitä " miehen suvulle" , mutta rippijuhlien, ylioppilasjuhlien, jne järjestäminen kahteen kertaan menee multa yli hilseen. Anoppi sitä tosin yritti ehdottaa..\nEi tässä mitään apua ap:lle tainnut olla, kunhan kerroin, miten täällä...


Mindfulness kurssi Rovaniemi 18.2.2018 sunnuntaina – Mindfulness-sivut.fi\nEtusivu/Mindfulness Kurssit/Rovaniemi/Mindfulness kurssi Rovaniemi 18.2.2018 sunnuntaina\nOnko sinun vaikea rentoutua ja rauhoittua, tai onko sinulla univaikeuksia? Tai hallitsevatko kivut ehkä elämääsi? Haluatko oppia stressinhallintaa ja olemaan enemmän läsnä arjessasi? Mindfulness menetelmä auttaa tutkitusti, tule kurssille oppimaan kuinka voit yksinkertaisella tavalla vahvistaa omaa hyvinvointiasi. Mindfulness kurssi Rovaniemellä nyt myös sunnuntaina aiemman kurssin täyttyessä nopeasti.\nMindfulness kurssi Rovaniemi sunnuntaina 18.2.2018 klo 10-15. Koulutuspaikkana toimii Astanga jooga Lappi, Varastotie 2, Rovaniemi.\nNyt ennakkoon ilmoittautuneille 10.1. mennessä kurssin hinta 85 euroa!\nKurssinmaksu laskulla helmikuussa.


MC Varatuluppa ry: MC Varatulupan toimintakertomus 2007\nMC Varatuluppa ry toimi v. 2007 kuten esikuvansa sytytystulppa; välillä näkyi kipinä ja välillä taas ei. Kukapa jatkuvaa kipinää kestäisikään!\nYhdistyksen kevätkokous pidettiin 30.4.2007 Iiiksenniityn lakkautetulla kyläkoululla yhdeksän kerholaisen ja siman voimin. Kokouksessa vahvistettiin kesäisten retkien suunnat ja ajankohdat.\nJuhlava juhannusajelu toteutettiin 22.6.2007 heti aamusta, lähtöpaikkana Rautanetin risteys. Letkassa kohti Joensuun torin Marttakahvion piirakoita ja kahveja päristeli yhdeksän mopoa kuljettajineen. Koneiden ja miesten lämmetessä nähtiin jopa pärinäpoika- meininkiä paluumatkalla.\nKesän kalastusretki tehtiin Kalliojärven laavulle 1.7.2007. Olevinaan kalassa kävi kaikkiaan kuusi rohkeaa mopoilijaa huomattavan vahvistuksen, maankuulun letunpaistajan Pertti Haukan kera. Kalaa ei saatu, mutta letut ja makkarat maistuivat. Ensimmäiset remontit kulkupeleihin tehtiin jo lähdössä Tervalammen levikkeellä, mutta sen jälkeen päivä olikin huoleton.\nMC Varatuluppa sai oikeuden ja velvollisuuden käyttää ry- päätettä virallisessa nimessään 14.9.2007 yhdistysrekisteriin hyväksymisen myötä.\nJoulukuun alkupuolella alkoi yhdistyksen varainkeruu Kulhon kaukalon jäädytystöiden myötä. Kontiolahden kunnan kanssa tehty kolmivuotinen sopimus takaa toteutuessaan 1400 euron vuositulot yhdistykselle.\nYhdistyksen syyskokous ja samalla pikkujoulu vietettiin 16.12.2007 kyläkauppa Lindalla. Kokouskahveja, piirakoita ja torttuja nautti kaikkiaan kahdeksan jäsentä kokouksen ja irtonaisen tarinoinnin myötä.\nVuoden lopussa yhdistyksessä oli kaikkiaan kolmetoista jäsentä. Osallistumisaktiivisuus tapahtumiin oli korkealla tasolla.\nVuosi 2007 jää MC Varatuluppa ry:n historiaan toiminnan varsinaisena käynnistymisvuotena.\nTästä on hyvä jatkaa, ei muuta kun menoksi!\nLähettänyt MC Varatuluppa klo 12/27/2010 07:40:00 ip.


Rut ja Vuokko | Huippuhomma\n13.7.2007: Editointia lopussa…\nKoitin etsiä Wikipediasta jotain Rut Brykistä mutta korkeimmalle rankattu osuma esitteli hänet Tapio Wirkkalan vaimona. Ei siinä mitään, sitähän hän oli, mutta oli hän kyllä paljon muutakin – ennen muuta taitava keraamikko.\nOlin ehkä niin vaikuttunut alakerran keramiikasta, että yläkerran tekstiilit eivät kolahtaneet ihan yhtä paljoa. Yläkerrassa oli siis Vuokko Nurmesniemen vaatteita ja tekstiilejä. Suhtaudun ehkä hiukan varauksellisemmin Vuokon näyttelyyn kuin perjantain Hesari, joka ylisti sen ihan maasta taivaisiin. Kuten yksi seuralaisistani sanoi: ”mallinuket eivät tee oikeutta vaatteille, ne pitäisi nähdä liikkeessä”.\nEdit 13.7.2007: Tämän päivän Nyt-liitteessä oli tuo yllä kuvattu mekko pikkuruisessa valokuvassa. Tuo selventääkin avoimeksi jääneitä kysymyksiä… Näyttää vähän sellaselta kaulusliskolta.\nOne thought on “Rut ja Vuokko”\nNomppis on 10.07.2007 09:43 said:\nBongasin sut tuolta blogilistalta ja tulin vähän kurkkiin:) Wou mitä töitä sulla on täällä näytillä!! Ei voi kun suuresti ihailla:)Nomppis


Hotellit Kukup | Hotellitarjoukset | Hotels.com\nHotellit – Kukup\nEtsi hotelleja kohteessa Kukup\nTutustu tarkemmin kohteeseen Kukup\nEtsitkö hotellia kohteessa Kukup?\nHotels.com voi auttaa sinua löytämään parhaat hotellit kohteessa Kukup.\nAutamme sinua löytämään täydellisen huoneen kohteesta Kukup, Malesia, sillä avullamme voit verrata eri hotelleja helposti (mukaan lukien suositut ketjuhotellit). Tällä hetkellä kohteen Kukup suosituin hotelli on Hotel Tong San. Sinne on tehty 5 varausta edellisen tunnin aikana.\nKun varaat yöpymisen Hotels.comin kautta, voit myös ansaita ilmaisia palkintoöitä liittymällä Hotels.com Rewards -kanta-asiakasohjelmaan. Ohjelma on ilmainen, ja liittymiseen menee vain kaksi minuuttia, ja kun olet yöpynyt 10 yötä, saat 1 palkintoyön ilmaiseksi*. Joten viikonloppumatka kohteeseen Kukup voi olla ensimmäinen askel kohti ilmaista hotelliyötä.\nMiksi kannattaa varata majoitus kohteessa Kukup Hotels.comilta?\nAutamme sinua löytämään täydellisen huoneen mihin tahansa tarkoitukseen. Löydät palvelustamme 3 hotellia kohteessa Kukup. Vertaile hotelleja nopean ja helpon hotellihaun avulla. Voit myös rajoittaa hakutuloksia näillä ehdoilla:\n- kohteen Kukup alueet\n- kohteen Kukup nähtävyydet\n- 60 Hotels.com-asiakkaiden arvostelua yöpymisestä kohteessa Kukup\n- saatavilla olevat päivät - tarkat tiedot ja kuvat - tarkat kartat, joista näet hotellien sijainnit sekä lähimmät julkisen liikenteen palvelut ja turistinähtävyydet kohteessa Kukup.


Jovelan talopäiväkirja: Myrskyvaroitus & kasvihuoneen karsina\nMyrskyvaroitus & kasvihuoneen karsina\nNo ei ihan, mutta jopas sitä taas lööpit myrskyllä pelottelee ja sääihmisetkin ovat sillä kannalla, että torstaina täällä tukka irtoaa päästä jos sen ovesta ulos työnnät.\nJuu, olisi sitten sellainen kevytrakenteinen kasvihuone tuossa suhteellisen avoimella alueella ja toinen siinä kiesitallin kupeessa.. Taisin mainitakin, että niiden alaosan L-listojen päälle laitettujen tiilien lisäksi meillä on pieni idea, miten saadaan kasvihuone pysymään omalla tontilla ja vielä oikeassa paikassa oikein päin (kop, kop), kun nämä säännöllisesti riivaavat pikkumyrskyt isompien serkkujensa kanssa vierailevat täällä päin Suomenmaata.\nSe idea on tässä, kasvihuonekarsina by Jovelan isäntä. Materiaalina sääsuojamaalattua ylijäämälautaa.\nPuujalat on upotettu 40 cm maahan ja karsina estää kasvihuoneen liikkeen kolmella seinällä. Sisäänkäyntipäätyyn laitetaan 2 koukkua, joiden väliin voi vetää tarvittaessa kantoliinat. Jos koppi tuosta lähtee, niin pitää olla jo enemmänkin sitä tuulta ja jos sellaisen uhka on, voidaan tietystä laittaa kantoliinat vielä katon yli lankkuhin kiinni.\nKiesitallin edustalla nököttävää suojaa kiesitalli itse, mutta kiesitallin seinään voi laittaa koukut ja sitoa sitten koukkujen kautta kasvihuone turvavöihin jos kunnon myrsky uhkaa.\nTänään oli niin upean keväinen päivä! Lähdimme pienelle kotipaikka-ajelulle pikkuteitä pitkin, kun kuulimme, että ihan meidän lähellä on koira karkuteillä toista vuorokautta ja kuulin aamulla haukkumista metsän suunnalta. Lähdimme pienelle ajelulle ja löysimme monta sellaista pikkutietä, jota ei edes tiedetty olevan. Koiraa emme löytäneet (mutta onneksi se kuitenkin oli löydetty). Hirmuisen mukavaa käydä arkipäivänä aamupäivällä pienellä ajelulla. Noh, sieltä sitten palattiin, isäntä meni pihapuuhiin ja minä jatkoin töitä. Kävin välillä jalottelemassa ja ihastelemassa miten kevät etenee kovaa vauhtia. Se västäräkkikin keikisteli menemään seuranamme. Pääskynkin luulen nähneeni kiepahtelemassa kaverinsa kanssa kattojen yllä.\nNiin keväistä keittiöpuutarhalassa tänään ja lämmintä. Oikein syyhyttää päästä tuonne hommiin! Kovasti vihertää jo puissakin. Jos katsoo tarkkaan tuon syreenikaaren oikealle puolelle, siellä on pari lehtipuuta silmut höröllään vihertämässä.\nJoissain pensaissa lehdet ovat ihan aukikin! (Tunnistaako joku siellä taas tuon pensaan? Seassa on syreeniäkin näköjään)\nSyreenikaarenkin oksat ovat jo avaamassa silmujaan.\nja punaviinimarjapensaassa ollaan jo auki.\nEilen illalla laitettiin pottuja multaan. Mitä luulette, ehtiikö juhannukseksi saada pientä palleroa sillin särpimeksi? Tuolla ne nyt loikoilevat multapedissä peiton alla. Viriteltiin sitä kätevää "siirrä tarpeen mukaan" -aitaa lootien ympärille, koska meidän ahmattikoirat ovat hiffanneet kivan leikin. Hypätään laatikkoon ja kaivetaan herkut ylös, eikä joku hallaharso siinä haittaa mitään! Rontit!\nHallaharso on nidottu kiinni lootien reunoille. Opittu viime vuodesta, kun tuuli hieman heitteli välillä harson helmoja, eikä se ollut niin hauskaa sateessa sitä käydä kiskomassa paikoilleen ennen kun lähtisi kokonaan irti saati sateen jälkeen, kun harso oli märkää ja multaista.\nEipä tämän kummempaa asiaa tällä kertaa! Myrskyvaroitus on huomioitu, sähkökatkoksiin taas varauduttu lähinnä hommien osalta ja mikä tärkeintä, kevytrakennekasvihuone karsinoitu. Saas nähdä miten torstaina käy!\nLähettänyt Jovelan Johanna klo 21:23\nTunnisteet: kasvihuone, keittiöpuutarha, kevät, omavaraisuus, puutarha, tuunattua ja itse tehtyä\nKatja 21. huhtikuuta 2015 klo 21.57\nMelkoisen hyvä systeemi ja takuulla toimiva, nyt kestää kasvihuone kaikki kesän myrskyt.\nJovelan Johanna 22. huhtikuuta 2015 klo 9.02\nHuomenna tuo nähdään ;) Noin muuten tykkään, että tuo myös tasapainottaa hieman kavihuoneen muovisuutta verrattuna vanhaan pihapiiriin.\nAnu VillaMezzosta 21. huhtikuuta 2015 klo 22.03\nIhan mielettömän hyvä idea tuo kasvarin "myrskykehikko"!\nTeillä on kevät jo pitkällä. Voi ihme noita koirien temmellyksiä - pitäisi kyllä vähän äireen kasvilootia kunnioittaa :D\nJovelan Johanna 22. huhtikuuta 2015 klo 9.06\nNuo pikkurontit ei paljoa moisista piittaa. Hyvänen aika, namijemmalootia kokonainen rivi! ;D Meidän rontit syö myös suoraan puskista, niin tomaatteja kuin metsämarjojakin ja Main mielestä herneet olivat viime kesänä erityisen herkullisia naposteltavia. Tämä on nyt uusi haaste meille, jotain pitää keksiä taas, sillä koirathan eivät viime kesänä olleet vapaana pihalla. Nyt kun piha on aidattu, vapaana ehtii vähän sinne ja tänne kun silmä välttää ja entisinä kulkukoirina omatoiminen ravinnonhankinta on niille luontaista.\nKupla 21. huhtikuuta 2015 klo 22.08\nJoo, meilläpä ei lähtenyt kasvihuone itsessään, vaan siitä kattolevyt! Ne lähti jo toissavuoden myrskyssä ensin yksi ja sitten loput perässä - ja sen jälkeen joka pienikin tuuli on ne lennättänyt pitkin pitäjää. ei auta edes jesari :D helppivä?\nJovelan Johanna 22. huhtikuuta 2015 klo 9.09\nVoi ei! Oletteko kokeilleet silikonia? Se vois auttaa kun paneelit ovat päässeet löystymään. Tuollainen karsinakin tietty auttaisi, jos vetää muutaman riman siitä katon karjan yli ja laittaa L-listat reunoihin. Ei sitten pääse ne paneelit liikkumaan. Tai sitten tietty voisi ostaa kasvihuonemuovia ja vetää koko sen katon yli tiiviisti. Ei ainakaan irtopaneeleina pääsisi enää irtoamaan?\nKupla 23. huhtikuuta 2015 klo 20.12\nMoi! No just tänään mies sanoi että silikonia menee hakemaan, kun taas lensi ne vähäisetkin osat sadanmetrin päähän pellolle! Vastavuoroisesti kyllä meille oli ilmestynyt styroksia tontille :D että näin se vaihtotalous toimii käytännössä hehhe...\nVaahteran lehden Leena 21. huhtikuuta 2015 klo 22.24\nHienoa varautumista. Meidän vastaavanlainen kasvari otti rakennusvaiheessa kuperkeikan, mutta onneksi ei vaurioitunut. Tiililattia pitää valmiin kasvihuoneen paikoillaan. Kattoluukku lähti Eino-myrskyssä. Onneksi satuin katsomaan ulos, kun näin sen irtoavan, niin se löytyi helposti ja saatiin paikoilleen. Meillä levyt on kiinnitetty silikonilla, niin eivät lentele niin helposti.\nJovelan Johanna 22. huhtikuuta 2015 klo 9.10\nSilikonikiinnityksestä minäkin luin, mutta tietysti vasta sen jälkeen kun kopit oli kasattu :D Doh!\nAnonyymi 21. huhtikuuta 2015 klo 23.20\nMinulla on vastaava pieni kasvihuone kestänyt jo kuusi vuotta myrskyt kuin myrskyt. Rannikolla asutaan, eli tuulee paljon ja usein ja kun myrskyää niin myrskyää kunnolla.\nNoissa kasvihuoneissa on yleensä se alumiininen "sokkeli", niin meillä se kiinnitettiin niistä sokkelin alareunassa olevista reijistä harjateräksillä. Eli harjateräksillä niistä reijistä läpi ja hakattiin varmaan metrin syvyyteen maahan ja kasvihuoneen puolelle jäävä pätkä taitettiin vinoon "maata myöten".\nTalvella ovat ehkä vähän nousseet maasta ylöspäin, niin on vaan lyöty keväisin uudelleen alas.\nNäin ovat olleet ihan nätit, eli eivät juurikaan näy ja on tosiaan paikoillaan pysynyt.\nNaurattaa ihan nuo harjateräkset, kun meillä tosiaan tuulee aina niin, että pelleillään, että kaikki lentää, jotka ei oo harjateräksillä kiinni. No kasvihuone on ja pysyy, kun se nimenomaan on niillä harjateräksillä. :D\nJovelan Johanna 22. huhtikuuta 2015 klo 9.12\nOnpa tosi hyvä idea! Meillä ei ole noissa sokkelia (vielä), koska paikat saattaa vielä muuttua (ja koska sokkelit oli loppu) :D Saas nähdä miten tämä karsinointi toimii. Huomenna sen sitten näkee ;)\nMamma Vee 24. huhtikuuta 2015 klo 10.25\nHyvä idea! Meidän vielä paketissa olevassa kasvihuoneessa pitäisi kaiketi olla sokkeli (???) Ai miten niin en tiedä mitä viime syksynä ostin? :D\nMari T. 22. huhtikuuta 2015 klo 9.02\nLuin tässä aamutuimaan vähän näitä viime postausten kommentteja, niin tuli tuossa mieleen, että miksi se teidän porakaivon vesi on juomakelvotonta ja voiko sille jotain tehdä?\nMukavaa on ollut taas lueskella näitä teidän juttuja ja hyvä kun nuo kasvihuoneetkin tuli ja ovat pystyssä (ja hyvin kiinni :) )\nJovelan Johanna 22. huhtikuuta 2015 klo 9.21\nPorakaivovesi on juomakelvotonta ihan siitä syystä, ettei sitä ole vielä tutkittu labrassa (stickitesti on tehty) ja toinen syy on se, että vesi on todella rautapitoista (ja maakaasujen vuoksi haisee rikille, vaikka onkin täysin kirkasta ja mautonta).\nEnnen kun vesi laitetaan tulemaan seinän toiselle puolelle, siis pihalta tupaan, ei voi laittaa putsaajaa kiinni, sillä putsaajan pitää olla talon sisäpuolella. Sitä ennen en käytä porakaivovettä tiskeihin, koska rauta värjäisi posliinialtaan hitaasti. Tämä nykymittapuulla outo vesijärjestelmämme ei ole meille mikään big deal. Kun lähdettiin siitä, ettei täällä ollut vettä laisinkaan, sitä ei osaa mieltää puutteeksi, että nyt on. Me siis ostamme juomavedet ja tiskivedet noudetaan kylältä vesipisteeltä kerran viikossa kauppakäynnin yhteydessä. Porakaivovesi taas on sauna- ja paljuvettä sekä puutarhan kasteluvettä. Se rikin haju kun katoaa kun vesi on kosketuksissa ilman kanssa, eli hapettuu.\nMamma Vee 24. huhtikuuta 2015 klo 10.33\nMikä on stickitesti? (tosin KVG voisi toimia :) )\nMeillä on torpalla porakaivo, jonka vettä edelliset asukkaat joivat ja hyväksi kehuivat, itsekin vielä viime syksynä niin tehtiin (ja hengissä ollaan). Talvella ja nyt keväällä se on vähästä käytöstä johtuen, ensi alkuun laskiessa haissut laskiojalle, joten ei sitä enää talousvetenä olla käytetty. Pihasaunaan pesuvedeksikin kylmävesisaaviin laitettu vasta pitkään maahan laskemisen jälkeen, kun hajut on hävinneet (padassa häviää kuumetessaan). Tuvassa on aina hellalla 20 litran emalikattilallinen kuumana, joten sitä on käytetty tiski ym pesuvetenä. Ruoanlaittoon kuitenkin skeptisenä kaupan pöntöstä...\nPitäisi siis muutenkin tuo porakaivovesi virallisemmin tutkia. Ihan mielenkiinnostakin. Tutkittiin vähän alustavasti hintoja, että kyllähän se suppeakin tutkimus maksaa toistasataa.\nJovelan Johanna 24. huhtikuuta 2015 klo 10.50\nTuo haju kuulostaa mun korvaan juuri siltä maakaasulta, joka ymmärtääkseni on haitaton, mutta haiseva haitta. Pitkän käyttötauon jälkeen kannataa tosiaan juoksuttaa vettä usean tunnin, jotta vesi vaihtuu ja ottaa vaikka sitä vettä johonkin saaviin ulkoilmaan, jotta se pääsee hapen kanssa kosketuksiin. Hapella se haju katoaa - meilläkin paljussa on vain porakaivovettä.\nTuo testi vedelle on se suppea kotitestiversio, jolla voi tarkistaa, että uskaltaako vettä käyttää mihinkään ennen labratestiä. Täältä se on loppu, mutta googlettamalla Watersafe -testi löytyy taastusti muitakin myyjiä. http://www.vesianalyysit.fi/product/11/watersafe--testi\nMamma Vee 25. huhtikuuta 2015 klo 9.19\nMuutama sata litraa lorotin pensaille eilen, sit haju taas lähti. Se ei houkuta saunassa lutraamiseen, eikä ainakaan parissa tunnissa haihdu. Eiköhän se tuosta kun aletasn olla täällä useammin. Kiitti testitiedoista!\nVasikkasaaren pensionaatti 22. huhtikuuta 2015 klo 9.43\nTosi hyvä idea tuo myrskykehikko, täytyy ottaa itsellekin harkintaan joku vastaava systeemi. Tosin ensin pitäisi saada kasvihuone kuljetettua ehjänä Tampereelta Vasikkasaareen :) Saapa nähdä miten tuo onnistuu, vai joutuuko sittenkin purkamaan koko vaivalla kasatun hökötyksen.\nJovelan Johanna 23. huhtikuuta 2015 klo 9.41\nHmm.. auttaisikohan karsina kuljetuksessakin? Tukisi heilahteluilta ja liinojen kautta kiinni kärryyn koko koppi!\nRouva Kivitikka 22. huhtikuuta 2015 klo 10.58\nOnpa teidän piha-alueenne kokenut muodonmuutoksen! Näistä kokonaisvaltaisista kuvista näki sen hyvin! Wau!\nKyllä tuolla varmistuksella luulisi kasvihuoneen säilyvän paikoillaan ;-D\nJovelan Johanna 23. huhtikuuta 2015 klo 9.42\nTuolla se nyt tutisee turvavöissä! Muuten ensimmäinen ajatus aamulla oli, että onko koppi vielä pystyssä :D Toistaiseksi kaikki hyvin :)\nPikkuBertta 22. huhtikuuta 2015 klo 15.51\nOnpa hyvin keksitty...No,kyllä tuolla konstilla kasvarin soisi pysyvän paikallaan...\n*Sormet ristissä* ;)\nCheri 22. huhtikuuta 2015 klo 22.20\nTuosta karsinasta ei ansari hevin karkaa. Minäkin laitoin perunat sunnuntaina multaan, halusin varmistaa juhannuspotut, joten istutin ne saaviin, saavat aloitella kuistilla ja vasta olmojen lämmettyä pääsevät ulos.\nJovelan Johanna 23. huhtikuuta 2015 klo 9.44\nMeillä jäi muutama peruna yli, kun ei viitsi liian tiiviisti laittaa pottuloita lootiin. Voisinkin laittaa ne muutamat isompaan ruukkuun ja tuonne kakkoskasvihuoneelle. Taidanpa kokeilla! Kiitos vinkistä :)\nMamma Vee 24. huhtikuuta 2015 klo 10.22\nKiitos taas hyvästä vinkistä :) Kevyt kasvihuone, yksin melko paljaalla peltoaukealla mäen päällä. Hmmmm... kannattanee juntata kunnolla kiinni ja tukea, ettei löydy seuraavalla torppareissulla metsän reunasta.\nKasvihuone yksinään -ajatuksesta tuleekin mieleen ongelma, joka ei teillä ehkä ole akuutti, mutta jos on hyviä vinkkejä jonkinmoisesta kestokastelujärjestelmästä (DIY), niin otan mielelläni vastaan. Meillä kun tämä Downshifting Torppa (eipä näin eka keväänä ja koko hommaa aloitellessa paljon downshiftingiltä tunnu!) projekti on vielä osa-aikainen :)\nTänään taas tarkistamaan meidän silmujen tilanne <3\nJovelan Johanna 24. huhtikuuta 2015 klo 11.01\nMeinaatko kastelujärjestelmää, jolla pääsi fyysisesti kastelusta helpommalla (ettei tartte kantaa vettä niin paljon) vai jotain sellaista, jolla nukkuu yönsä paremmin jos joutuu olemaan poissa paikalta tovin ja helteet pukkaa päälle?\nNoh, vastaan vaikka molempiin ;D Ja mä en sitten ole mikään ammattilainen, nämä mun jutut on ihan kokeiltu ja todettu toimivaksi -kokemuspohjalla olevia vinkkejä ;)\nOstettiin Biltemasta sellainen naurettava parin euron sadettaja, tämä http://www.biltema.fi/fi/Vapaa-aika/Puutarha/Kasteleminen/Sadetin-2000020689/ tuupattiin se letkuun kiinni ja posotettiin menemään. Tuossa on suuttimia kymmenisen erilaista, joten aion tökätä sen kasvihuoneen pohjalle parilla telttakoukulla kiinni ja laittaa sumumaisimmalle suihkun päälle ja annan olla, kunnes kaikki on märkää kunnolla. Tossa ois se helppous (toimiessaan), että senkun aina vaan vääntää porakaivon vivusta, niin vettä tulee.\nPlan B on laittaa Y-palalla 2 puutarhajohtoa menemään kasvihuoneen ympäri. Letkuun tasaisin välein reikiä (naula ja vasara toimii hyvin) ja sitten vaan se Y-letkun liitin kiinni puutarhaletkuun ja porakaivo päälle.\nJos taas haluaa vähentää kasteluväliä tai on tovin poissa, vannon kastelukiteiden nimeen! kuivana kastelukide on kuin sokeria, sen voi sekoittaa suoraan multaan. Kun mullan kastelee, kiteet turpoavat noin kynnen kokoisiksi vesimollukoiksi, joista kasvit sitten saavat tasaisesti vettä. Ne auttavat paaheella myös veden haihtumiseen. Mulla kiteet kestävät koko kesän, koko vuoden oikeastaan lisäämättä. Eli hyppysellisiä kiteitä multaan ja vettä päälle. Jatkossa aina kun kastelee, kiteet turpoavat.\nMamma Vee 25. huhtikuuta 2015 klo 9.21\nPoissaolon aikaista kastelua tarkoitin, kun me ollaan aina viikot pois. Kiteistä en ole kuullutkaan, lienenkö niin hyvä puutarhuri kuin luulin :-D\nJovelan Johanna 27. huhtikuuta 2015 klo 20.08\nSitten ilman muuta suosittelen kastelukiteitä, joita myydään myös nimellä kastelurakeet. kysypä puutarhamyymälästä. he kyllä tietävät mistä on kyse :)\nSä olet ollut niin hyvä puutarhuri, ettei sun ole ollut tarpeen tietää tällaisista sunnuntaipuutarhureiden käyttämistä kippaskonsteista ;D


TS: Oppilas löi toista oppilasta veitsellä otsaan - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nTS: Oppilas löi toista oppilasta veitsellä otsaan\nKotimaa Julkaistu 11.04.2013 11:47 (Päivitetty 19.06.2013 09:56)\nSalolaisen yläkoulun oppilas on lyönyt toista oppilasta leipäveitsellä käteen ja otsaan kesken oppitunnin, uutisoi Turun Sanomat.\nLehden mukaan välikohtaus sattui kotitaloustunnilla eilen. Tilanne keskeytyi, kun opettaja puuttui tapahtumiin ja otti veitsen pois. Koulun rehtorin mukaan uhrille ei tullut vakavia vammoja.\n– Kukaan osapuolista ei kiistä tapahtunutta. Tapaus on selvitetty kaikella ammattitaidolla ja resursseilla, mitä meiltä löytyy, rehtori kommentoi Turun Sanomille.\n– Myös molempien osapuolten vanhemmat olivat mukana selvittelytilanteessa.\nRehtori on konsultoinut tapauksesta koulupoliisia.\nTS: Yläkoululainen löi toista oppilasta leipäveitsellä otsaan oppitunnilla\nNainen menehtyi tulipalossa – palo sai alkunsa tupakasta Hirvenmetsästäjät joutuvat hankkimaan uudet vaatteet


”Haastavista olosuhteista huolimatta toteutimme johdonmukaisesti strategiaamme, joka perustuu yrittäjähenkisiin sijoitusalueisiin. Olemme jatkuvasti parantaneet tiimien edellytyksiä toimia itsenäisesti, ja toimintamallia viimeistellään vuoden 2013 aikana.”\nToteutimme useita yritysostoja ja lisäsijoituksia, ja irtauduimme kuudesta\nkohdeyrityksestä ja kiinteistöstä vuonna 2012. Edistimme myös\nvarainhankintaamme ja vastuullisen sijoittamisen prosesseja.\nCapMan-konserni on Pohjoismaiden ja Venäjän johtavia pääomarahastojen\nhallinnointiyhtiöitä. Olemme tukeneet alueella toimivien yritysten kasvua jo\nyli 20 vuoden ajan. CapManin palveluksessa on 109 ammattilaista Helsingissä,\nTukholmassa, Oslossa, Moskovassa ja Luxemburgissa. Vuonna 1989 perustettu\nCapMan on listattu Helsingin pörssissä vuodesta 2001.\nSijoituksia ja irtautumisia\nBuyout sijoitti Aconaan\nCapMan sijoitti Acona Holding AS:aan, joka on yksi johtavimmista öljylähteiden hallinta- ja porauspalvelujen tuottajista Norjassa. Lisäksi Buyout-tiimi teki vuoden aikana useita lisäsijoituksia kohdeyrityksiin.\nKolme uutta sijoitusta Venäjällä\nUudet sijoituskohteet ovat Top League -urheiluvälineketju, yksityinen laboratorioketju KDL Test ja laboratorioanalyysi-työkalujen ja reagenssiaineiden toimittaja Vital Development.\nReal Estate sijoitti toimistorakennuk- seen Ruotsissa\nCapManin ja Tristan Capital Partnersin hallinnoiman CCP III -rahaston yhteisyritys osti joulukuussa Pfizer AB:n Ruotsin pääkonttorin, joka vuokrattiin takaisin Pfizerille.\nCapMan ja muut omistajat myivät heinäkuussa omistuksensa Suomen suurimmasta halpakauppaketjusta Tokmanni-konsernista. Tokmannin liikevaihto kasvoi 150 milj. eurosta 650 milj. euroon CapManin omistusaikana.\nLue lisää sijoituksista ja irtautumisista CapManin internetsivuilta.\nLue lisää Konserni 2012


Nokian puhelimet eivät Vainion mukaan innosta kuluttajia käyttämään esimerkiksi mobiili-internetiä, koska Nokian puhelimen tekniikka tekee käytön monimutkaiseksi.\nVainion mukaan Nokia ei ole tähän mennessä kuunnellut tarpeeksi matkapuhelinoperaattoreiden toiveita siitä, millainen puhelimen pitäisi olla. Ongelma kiusaa hänen mukaansa erityisesti Suomen ja koko Euroopan markkinoita.\n"Meillä ei Suomessa ole markkinoilla puhelimia, jotka stimuloisivat palveluiden käyttöä", Vainio kritisoi.\nVainion mukaan Nokian pitäisi tarjota Suomenkin markkinoille puhelimia, joissa erityisesti internet- ja wap-palveluiden käyttö olisi kätevämpää.\nEsimerkiksi Aasiassa laitevalmistajien on pakko kuunnella tarkkaan operaattoreiden toiveita, vaikka kyse ei olisikaan näille räätälöidyistä brändipuhelimista.\nNokian markkinaosuus Euroopassa romahti\nEuroopassa operaattoreiden toiveiden laiminlyönti voi kostautua nopeasti kännykkämyynnissä. Näin siksi, että useimmissa Euroopan maissa kännyköiden ostajina ovat ensi kädessä operaattorit, jotka myyvät kännykät edelleen kuluttajille.\n"Varmasti tällä asialla on jonkinlainen suhde myös Nokian myyntiin ja markkinaosuuteen. Operaattorit haluavat myytäväkseen puhelimia, jotka tekevät palvelujen käytön helpoksi. Sellaisten puhelinten valmistajat menestyvät jatkossa", Vainio arvioi.\nNokia menettikin alkuvuonna erityisen rajusti markkinaosuuttaan juuri Länsi-Euroopassa, jossa sen osuus romahti Gartner-tutkimuslaitoksen eilen julkaistun selvityksen mukaan yli kymmenen prosenttia vuodentakaisesta. Euroopassa sen osuutta söivät erityisesti Motorolan, Samsungin ja Sony Ericssonin puhelimet.\nTämä kutisti reippaasti myös Nokian maailmanlaajuisesta markkinaosuutta pudottaen sen jo alle 30 prosenttiin. Nokian osuus kakusta tipahti 34,6 prosentista 28,9 prosenttiin.\nKaikki kilpailijat kasvattivat omia osuuksiaan. Kakkossijaa pitävä Motorola nosti osuuttaan 16,4 prosenttiin ja markkinakolmonen Samsung 12,5 prosenttiin.\nOngelmana puuttuva webbi-näppäin\nSuurimpana ongelmana sekä Nokian että monien muiden valmistajien Suomessa ja Euroopassa kaupan olevissa puhelimissa on Vainion mukaan se, että niistä puuttuu niin sanottu webbi- eli operaattorinäppäin.\nTämä tarkoittaa näppäintä, jota painamalla käyttäjä pääsee suoraan yhdellä painalluksella operaattoreiden palveluihin eli käytännössä internet- tai wap-palveluihin sen sijaan, että joutuu menemään sinne kolmen valikon kautta kuten nykyisin Nokian puhelimilla.\n"Palveluiden ajanvieteselailu on paljon todennäköisempää, jos se onnistuu yhdellä napinpainalluksella. Kyse on myös mielikuvasta", Vainio uskoo.\nHänen mukaansa kaikissa niissä maissa, joissa kuluttajat ovat ottaneet vauhdilla omakseen kehittyneet palvelut, on puhelimiin rakennettu internet-näppäin, jolla pääsy palveluihin on helppoa. Näin on Aasiassa myytävissä puhelimissa.\n"Jos Suomessakin operaattorit ostaisivat kuluttajien sijasta matkapuhelimia, niin ne ostaisivat tietysti kaupallisesti parhaita tuotteita. Palveluihin panostaneet operaattorit ainakin ottaisivat myytäväkseen sellaisia puhelimia, joilla palveluiden käyttö on helppoa", Vainio arvioi.\nSe voisi muuttaa markkinakakun jakoa Suomessakin.\nVainion mukaan TeliaSonera aikoo esittää Nokialle tarvelistan siitä, millaisia ominaisuuksia se haluaisi Nokian puhelimiinsa rakentavan.


Outokumpu aikoo vähentää tuhat työpaikkaa Euroopasta | Yle Uutiset | yle.fi\n1.10.2013 klo 11.22päivitetty 1.10.2013 klo 16.40\nOutokummun Saksan päämaja Willichissä.Caroline Seidel / EPA\nTeräsyhtiö Outokumpu kertoo uusista rakennejärjestelyistä Euroopassa. Yritys aloittaa välittömästi yt-neuvottelut, jotka saattavat johtaa tuhannen työpaikan vähennykseen Euroopassa. Koko maailmassa työntekijöitä on näillä näkymin 3 500 liikaa. Työpaikkoja yhtiöön jää reilut 10 000.\nSuomesta työpaikkoja on katoamassa korkeintaan 80, kun Torniosta poistetaan käytöstä yksi hehkutus- ja peittauslinja.\nOutokummusta kerrotaan, että tiistaina julkistettu tuotantosuunnitelma tehostaa aiempia säästöohjelmia sekä Inoxum-kaupasta juurensa juontavaa fuusiosuunnitelmaa. Tarkoitus on aikaansaada 450 miljoonan euron vuosisäästöt vuonna 2017.\n- Meillä on pysyvä kysynnän ja tarjonnan epätasapaino, koska tällä alalla on ylikapasiteettia ja Eurooppa on yksi paikka, jossa sitä on hyvin paljon. Seuraava asia on se, että tuonti Aasiasta on lisääntynyt, perustelee Outokummun toimitusjohtaja uutta säästöhjelmaa Yle Uutisille.\nSaksassa Outokumpu suunnittelee sulkevansa Bochumin sulaton jo ensi vuoden aikana sen sijaan, että sulatto suljettaisiin vuoden 2016 loppuun mennessä. Valtaosa Bochumin tuotannosta siirtyy Tornioon.\n- Jos katsotaan nyt isoa kuvaa, niin nämä asiat ovat myönteisiä Torniolle eli mitä aikaisemmin täällä volyymilaitoksia kuten Bochum kyetään sulkemaan, niin sitä enemmän tulee volyymia Tornioon, sanoo Saksasta puhelimitse tavoitettu Seitovirta.\nOutokummun kustannusrakenne on yhä liian raskas, ja uuden tuotantosuunnitelman tarkoitus on palauttaa yritys kannattavaksi, sanotaan pörssitiedotteessa. Sen mukaan Outokummun vuosi on raskaasti tappiolla ja konsernin nettovelka kolme miljardia euroa.\nOutokummun osake oli alkuiltapäivästä reilut kuusi prosenttia plussan puolella.\ntalousBochumirtisanominenmenojen leikkaaminenTalouskuriTornioTalousleikkauksetSulattoTuotantosuunnitteluLomautukset ja irtisanomiset


Tutkimus kehottaa: Vauvojen tulisi nukkua pinnasängyssä kolmevuotiaaksi asti – hyötyjä lapsille sekä vanhemmille - MTVuutiset.fi\nTutkimus kehottaa: Vauvojen tulisi nukkua pinnasängyssä kolmevuotiaaksi asti – hyötyjä lapsille sekä vanhemmille\nPinnasängyssä alle kolmevuotias nukkuu paremmin, väittää tutkimus. Shutterstock\nJulkaistu 04.12.2018 06:02\nTuoreen tutkimuksen mukaan lasten pitäisi antaa nukkua kolmevuotiaaksi asti pinnasängyssä, sillä siten he nukkuvat paremmin. Tutkimuksesta uutisoi muun muassa Kidspot.\nMarraskuussa Sleep Medicine -lehdessä ilmestyneen tutkimuksen mukaan pienet lapset, jotka nukkuvat vauvasängyssä, nukkuvat kokonaisuudessaan paremmin.\nKun lapset taas nukkuvat hyvin, myös vanhemmat nukkuvat paremmin. Tutkimuksen mukaan lasten pitäisikin antaa nukkua pinnasängyssä jopa kolmevuotiaaksi asti.\nLUE MYÖS: Suomalaisen äitibloggarin "pakkonukuttaminen" puhuttaa: "Sairasta oman navan tuijottelua"\nAlla olevalla videolla keksustellaan väsymyksestä ja sen vaikutuksista terveyteen! (Artikkeli jatkuu videon alla.)\nPinnasängyssä kokonaisuudessaan paremmat unet\nTutkimuksessa tarkasteltiin lasten ja näiden huoltajien unirytmiä Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Isossa-Britanniassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa.\nTutkimuksessa lähes 2 000 18–35 kuukauden ikäisen lapsen huoltajaa kirjasi dataa näiden unirytmistä ja -ongelmista älypuhelinsovellukseen. 18–23 kuukauden ikäisistä 63,4 prosenttia nukkui edelleen pinnasängyssä, 24–29 kuukauden ikäisistä 34,3 prosenttia ja vanhimmasta ryhmästä selkeästi vähiten eli 30–35 kuukauden ikäisistä 12,6 prosenttia.\nLoput lapsista nukkuivat tavallisessa sängyssä.\nTutkimuksessa havaittiin, että pinnasängyissä nukkuvilla lapsilla oli keskimääräisesti aikaisempi nukkumaanmenoaika, he menivät nukkumaan sopuisammin, nukahtivat nopeammin, heräilivät keskellä yötä harvemmin, pysyivät unessa pidempään ja heillä raportoitiin vähemmän uniongelmia verrattuna tavallisissa sängyissä nukkuviin lapsiin.\n"Lapset pitävät pienistä tiloista"\nAinoa tekijä, joka ei tutkimuksen mukaan muuttunut sängystä riippuen, oli se, kuinka pitkään yölliset heräämiset kestivät.\nKun lapset nukkuivat hyvin, myös näiden huoltajat raportoivat nukkuneensa paremmin.\n– Aikuisilla on taipumusta nähdä pinnasängyt häkkeinä, mutta lapset eivät näe niitä niin. Lapset pitävät pienistä tiloista, koska he tuntevat olevansa turvassa ja mukavasti niissä; jos katsoo pienten lasten leikkivän, he tykkäävät leikkiä pöydän alla ja isoissa laatikoissa, kuvaa coloradolainen lastenpyskologi Lisa Meltzer brittilehti The Sunin mukaan.\nTutkijoiden mukaan taaperot voisivatkin hyötyä siitä, jos pinnasängystä tavalliseen sänkyyn siirtymistä viivytettäisiin kolmevuotiaaksi asti.\nAiemmissa tutkimuksissa on esimerkiksi todettu, että huonosti nukkuvilla lapsilla voi olla vaikeampi suorittaa yksinkertaisia tehtäviä ja he saattavat kiukutella enemmän.\nLue lisää nukkumiseen liittyvistä aiheista täältä.\nLähteet: Kidspot, The Sun, Sleep Medicine\nVauvat Nukkuminen Perhe Lapset Terveys ja hyvinvointi Vanhemmuus


Me olemme rakennusautomaation toteuttajina ensisijainen valinta kustannustehokkailla ja käyttäjäystävällisillä automaatioratkaisuillamme. Olemme alamme kärkikehittäjä, ja myymme itse tai jälleenmyyjiemme kautta omia rakennusautomaatiojärjestelmiämme ja -palveluitamme. Järjestelmämme ovat olleet käytössä jo 20 vuotta, joten järjestelmämme- ja palvelumme ovat jo jonkin aikaa olleet kasvavaa toimintaamme ja tärkeä osa organisaatiomme jatkuvuuden kehittymiselle.\nTyö on rakennusautomaatioprojektien toimitusten teknistä ja taloudellista hoitamista Kuopion alueella. Tulet alkuun saamaan meiltä kattavan perehdytyksen järjestelmiimme. Samalla pääset jo työkaverin matkaan tutustumaan kohteisiin ja työtehtäviin. Löydät ratkaisut ongelmaan mutta ennen kaikkea osaat myös auttaa asiakasta. Se voi olla vinkkejä ja neuvoja tai vaikkapa tarjoamiasi lisäpalveluita. Nopeasti kokemuksesi karttuessa asiakkaistamme tulee myös sinun asiakkaitasi ja sinusta heidän luottohenkilönsä. Tämä on meidän yhteinen tavoitteemme.\nSoveltuva koulutustausta tähän tehtävään on esim. talotekniikka-, automaatio-, LVIS- tai It-alan insinöörikoulutus tai muuten hankittu vastaava pätevyys (asentaja). Voit olla myös 3.-4 vuosikurssin opiskelija. Sinulla voi olla jo kokemusta automaatiojärjestelmien ohjelmoinnista, mitä pääset meidän kanssamme vielä syventämään. Tietotekniset taidot ja halu oppia uutta tulevat siis tarpeeseen tässä alati kehittyvässä kentässä. Oma auto on työssä välttämättömyys.\nJos sinua jäi vielä jokin seikka askarruttamaan, voit olla yhteydessä aluepäällikkö Heikki Kauppiseen tehtävääsi, tavoitteisiimme tai meillä työskentelyyn liittyen. Hänet tavoitat numerosta 0400 578 739 .\nFidelix Oy on johtava suomalainen rakennusautomaatiojärjestelmiä ja -palveluita tarjoava konserni. Vuonna 2002 perustettu Fidelix kehittää joustavia, tehokkaita ja käyttäjäystävällisiä rakennusautomaatioratkaisuja, jotka luovat miellyttävän sisäilmaston ja mahdollistavat energian älykkään käytön.\nNopeasti kasvavan Fidelix-konsernin liikevaihto (2020) on 50 milj. euroa ja henkilökunnan määrä noin 360 henkilöä. Fidelix -järjestelmät ja palvelukonseptit perustuvat avoimeen teknologiaan ja modulaariseen järjestelmään. Asiantuntemuksemme ja kustannustehokkaat ratkaisumme tekevät Fidelixistä ensisijaisen valinnan rakennusautomaation toteuttajille.


10.09.2007 klo 08:47 / Tuomo / Muita kirjoituksia, Studio 2007\nTänään on studiosta välipäivä, koska Sakara lähetti Miitrin Lemi Pöllölään asettamaan Stam1nalle rumpumikit oikeisiin asentoihin ja auttamaan muutenkin projektin käynnistyksessä.\nMie palaan huomenna Imatralle viikon tauon jälkeen laulamaan stemmoja. Jännittää kuulla, mitä jätkät ovat biiseihin saaneet aikaiseksi tällä välin. Tarkoitus olisi myös kuunnella kaikki biisit läpi sillä näkökulmalla, että tarvitaanko panostani online casinos vielä johonkin äänentuotantoon. Tämän reissun jälkeen pitäisi kaiken olla omalta osaltani tallessa.\nViikosta tulee rikkonainen, sillä keskiviikkona on luvassa videon kuvaukset Vesa-Matti Vainion ja Vasara Filmsin johdolla. Luvassa on taas palelemista ja odottelua epämiellyttävissä olosuhteissa.\nSivu 13 / 41« Ensimmäinen«...1112131415...203040...»Viimeinen »


Game Perhe Santa. Pelaa verkossa ilmaiseksi\nPeli Perhe Santa Online\nPelin kuvaus: Mikään seisoo edelleen, ja jopa Santa, joka satoja vuosia, olen oppinut, että tämä tyyli.Hän päätti pysyä muodin ja valmistella puku tämän uuden vuoden hyvän stylisti.Santa valitsi sen sinulle, paitsi minä ja ei tullut peura ja Snow Maiden!\nSuper Barbie Fashion kilpailija Barbie: Super Sister Super Barbie: Closet Winter Lily Secret BFF Sat muotisuunnittelija Lady Bag: Hero vs Villain Anna & Elsa Makeover Nina - Takaisin kouluun Tina: Takaisin kouluun Ninan häät Tinan häät Työn määritelmä testi Nina on baletin tähti Tinan tähden baletti\nMikään seisoo edelleen, ja jopa Santa, joka satoja vuosia, olen oppinut, että tämä tyyli.Hän päätti pysyä muodin ja valmistella puku tämän uuden vuoden hyvän stylisti.\n© playgame24.com - ilmainen online peli Perhe Santa ().\nPelaa online flash peli Perhe Santa ilmaiseksi. Älä unohda Arvioi tämä peli Perhe Santa ja jakaa tämän pelin kanssa parhaita ystäviä.


Franke FCRV 908 WH käyttöohje (12 sivut)\nFranke FCRV 908 WH käyttöohje\nOnko sinulla kysyttävää tuotteesta Franke FCRV 908 WH tai tarvitsetko apua? Esitä kysymyksesi täällä. Anna selkeä ja kattava kuvaus asiasta ja kysymyksestäsi. Mitä yksityiskohtaisemmin kuvaat asiaasi ja kysymystäsi, sitä helpompi muiden Franke FCRV 908 WH omistajien on vastata kysymykseesi oikein.\nTietoja Franke FCRV 908 WH\nFranke FCRV 908 WH – tekniset tiedot\nMalli FCRV 908 WH\nKieli Englanti, Italialainen, Portugali\nVerkkoon kytketty kuorma 270W\nMoottorin teho -W\nPoiston enimmäisteho 730m³/h\nMelutaso (alhainen nopeus) 53dB\nMelutaso (kova nopeus) 71dB\nNesteen dynaaminen tehokkuusluokka A\nPaine (Pa) 459\nIrrotettava suodatin -\nKonepestävä suodatin -\nTuotteen syvyys 174mm\nKorkeus (maks.) 485mm\nAlta löydät useimmin kysytyt kysymykset aiheesta FrankeFCRV 908 WH.


The Rolling Stonesilta uusi levy joulukuussa! Kuuntele tänään julkaistu single - Musiikki - Voice.fi\nThe Rolling Stonesilta uusi levy joulukuussa! Kuuntele tänään julkaistu single\n06.10.2016 17:30 - Senni Loikala\nYhtye on vahvistanut julkaisevansa uuden albumin. Blue and Lonesome -levy tulee näkemään päivänvalon joulukuun alussa.\nThe Rolling Stones on ilmoittanut, että yhtye tulee julkaisemaan uuden Blue and Lonesome -blues-albumin 2. joulukuuta. Asiasta uutisoi BBC.\nKyseessä on ensimmäinen studioalbumi kokoonpanolta sitten vuoden 2005 A Bigger Bang -levyn. Uusi levy on äänitetty aiemmin tänä vuonna vain kolmessa päivässä Lontoossa. Levyllä vierailee Eric Clapton, joka BBC:n mukaan päätyi mukaan nauhoituksiin sattumalta, oltuaan itse äänittämässä omaa albumiaan viereisessä studiossa.\nRollareiden paluuta levytysstudioon on spekuloitu jo jonkin aikaa. Eilen yhtye julkaisi YouTubessa tiiserin, jossa luvattiin lisää uutisia 6. lokakuuta.\nJos laitteellesi on asennettu Spotify, pystyt kuuntelemaan torstaina julkaistun singlen Just Your Fool.\nLue myös: Rolling Stones -legenda teki elämästään elokuvan


Heinäkuun menotärpit Turkuun - Kissmyturku.fi\nHeinäkuun menotärpit Turkuun x 6\nTurun kesä on öbaut just nyt parhaimmillaan. Heinäkuu on pullollaan huippuhyviä menotärppejä festareista turnajaisiin. Nappaa tästä talteen kiinnostavimmat!\nUiminen on ehkä parhain kesäpuuha ikinä, sitä tuskin tarvitsee sen enempää selitellä. Oletko testannut Samppalinnan kuutamouinteja? Iltahämärässä polskimisessa on jotain ihanan kutkuttavaa – tämä spessu tapahtuma vie päivänvalossa tehdyt uintireissut ihan nextille levelille. Hmm, ei muuten yhtään huono idea treffeille?\nKuutamouinnit järjestetään kesällä 2019 Samppalinnan maauimalassa perjantaina 26.7. • 23.8. • 13.9.\n2Turun linnan turnajaiset\nKesäisin Turun linnan puisto muuttuu historialliseksi taistelukentäksi, kun Turun linnan turnajaiset (11.–14.7.2019) saapuvat kaupunkiin. Utelias yleisö pääsee seuraamaan vierestä, kun haarniskoidut ritarit ottavat mittaa toisistaan ja suorittavat tehtäviä peitset ja keihäät viuhuen. Tarjolla on harvinaista herkkua aitoine suojavarusteineen ja alkuperäisine sääntöineen. Meno on siis täysin autenttista – paitsi ettei kukaan kuole, heh.\nPurjehdushifistelijöitä hemmotellaan, kun komeat purjeveneet täyttävät Ruissalon Telakan laiturit heinäkuiseksi viikonlopuksi 18.–20.7.2019. Miellyttävää silmänruokaa ja purjehduskenkiä riittää, joskin pääpointtina on kolmipäiväinen purjehduskisa, Airisto Classic Regatta.\nKiihkeä koitos on osa isompaa kokonaisuutta, Baltic Classic Masters -purjehduskisoja. Varoitus: veneilykuumeen tartuntariski on tapahtumassa suuri. Emme ole vastuussa hurmiossa tehdyistä venekaupoista.\n4 Turku Food & Wine Festival\nKuten nimestä arvata saattaa, näillä festareilla syödään ja juodaan hyvin – ja sehän kuulostaa erittäin hyvältä. Nyt kolmatta kertaa järjestettävä Turku Food & Wine Festival rantautuu tänä vuonna Forum Marinumin pihamaalle heinäkuun loppumetreillä 25.–27.7.2019.\nHeinäkuinen DBTL (25.–27.7.2019) kuuluu Turun kesään kuin hillo piispikseen. Festarihumua ei voi olla huomaamatta, kun tänä vuonna DBTL:n bilealue muovautuu Tuomiokirkkotorista ja viereisestä Brahenpuistosta. Vähän kuin paluu juurille, sillä Tuomiokirkon ympäriltähän koko Turku on saanut alkunsa.\nArtistikattaus täyttyy kotimaisen musagenren klassikkonimistä Eppu Normaalista Popedaan sekä tämän hetken hittilistojen ykkösistä Vesalasta Sanniin. Voisi sanoa, että DBTL antaa jokaiselle jotakin, mutta pikemminkin kaikkea kaikille. Vieläpä kun Aurajoen kansallismaisema on ihan viekussa, on kaupunkifestivaalin tunnelma aika kohdillaan.\nJulkaistu 28.06.2019 | Päivitetty 01.07.2019


Kht Zealot: tammikuuta 2014\nNoh. Tammikuun villivarsassa sitten luki, että Fiona voitti. Olihan se aika iloinen yllätys jne. Ihan ekana pitää sanoa, että\nIHAN MAHTAVAA!!! Sain tietää voitosta jo joulukuussa ja meinasin paljastaa sen blogissa, mutta maltoin mielemi.. :D HGalusin odottaa,että kaikki Villivarsan lukijat saivat itse selvittää voittajan. Jos jotakuta kiinnostaa, niin mun "haastattelu" ja muuta mukavaa löytyy tätä painamalla! Huhhuh kun voittoa jaksaa vieläkin kummastella. Jos joku ei lue villivarsaa tai jaksa muuten vaan lukea tuota juttua, niin tässä vielä voitokas kuva xD\nPalkintokin tuli uudenvuoden aikoihin postissa:\nMun käsi siis tossa sensuroi puhelinnumeron jos sitä ihmettelette ;) Noh nyt voitaisiin kirjoittaa vaihteeksi jostain muusta kuin Fionasta.\nOlin viikonlopun poissa, enkä oo taaskaan ratsastanu muilla ku oikeilla hevosilla. Tuli hirvee hinku taas tehä uus heppa tai joku varuste, vaikkei niit sit tuukkaa käytettyy paljoo. Viimeisimmät askartelut taisivat olla Fionan sade/toppaloimi, sekä naruriimu. Molempiin sain innoituksen siitä keppihevosten varusteet kirjasta, mutta loimen suunnittelin melkeen kokonaan itse.\nNäyttää tässä tosi upealta...\nRiimu on siis tehty ihan yhestä villalangasta ja täysin ohjeen mukaan. Sen ulkonäkö johtuu täysin musta, mut ohjeet olivat tosi hyvät. Loimeen katoin ihan pikkasen ohjeita ja vuoren tekemisen katoin kirjasta kans, mut muuten sen ulkomuoto on omasuunnittelema :) Se on siis päältä muovipussi, sisällä on pumpulia ja sitten siinä on vanhat verkkarit ovat sisäpinta tai se. Remmit on tekonahkaa ja soljet askartelin rautalangasta. Lopputulos on mitä on, mutta kyllä se asiansa ajaa.\nPiirämäni aasikeppari tähän väliin :D\nLähiaikoina mitään erikoista heppojen kanssa ei luultavasti tule tapahtumaan. Ei tässä muuta. Heippa ja hyvää alkanutta vuotta! xD\nLähettänyt kht metsämansikka klo 7.19\nTunnisteet: askartelu, Champpion du fortuna, Fiona, keppari, loimi, riimu, vuoden 2013 keppari