Visorin tehtaan avajaisissa käännettiin katse kansainvälisyyteen | Lumon\nVisorin tehtaan avajaisissa käännettiin katse kansainvälisyyteen\nKempeleessä vietettiin 9. helmikuuta Lumonin tytäryhtiön, Suomen Visorin uuden tehtaan avajaisia. Vastavalmistuneen tehtaan avulla Visor pystyy vastaamaan paremmin lasituksen aurinkosuojien kysynnän kasvuun.\nYhteensä noin 150 asiakasta, tavarantoimittajaa, yhteistyökumppania ja konsernin henkilökuntaa oli kokoontunut juhlistamaan uuden tehtaan avajaisia. Suomen Visorin toimitusjohtaja Markku Pulkkisen mukaan uusi tehdas on yksi hieno etappi Visorin 45-vuotisessa historiassa. Kempeleen uudessa tehtaassa on tilaa noin 1500 neliömetriä.\nTehdas rakentui nopealla aikataululla siitä, kun joulukuussa 2015 allekirjoitettiin tonttikaupat. Toukokuussa 2016 sovittiin urakasta rakennusliike Koivukoski Oy:n kanssa ja kesäkuussa kaivuri osui ensimmäisen kerran maahan. Tehdas luovutettiin Visorille käyttöön joulukuun puolessa välissä. Tällä hetkellä tuotanto on jo täydessä tehossa.\n—Yhteistyö oli todella miellyttävää koko rakentamisen ajan. Yhteiseen lopputulokseen päästiin hienosti, totesi tehtaan rakennuttaja Rakennusliike Koivukosken toimitusjohtaja Ahti Junttila.\nVisorin uusi tehdas Kempeleen Zatelliitissa.\nLuottamus kasvumahdollisuuksiin on kova\n—Vanhassa tehtaassa emme pystyneet kunnolla toimimaan ja vastaamaan kysyntään. Esimerkiksi tämän vuoden volyymia ei oltaisi pystytty saavuttamaan. Tehtaan ansiosta meillä on mahdollisuus tarttua entistä isompiin haasteisiin ja pitää asiakkaalle annetut lupaukset, Pulkkinen kertoi.\nLumon konsernin toimitusjohtaja Jussi Kinnunen uskoo markkinoiden jatkuvaan kasvuun.\n—Visorin tuotteilla on valtavat globaalit markkinat. Uskomme voimakkaaseen kysyntään tulevaisuudessa ja siksi investoimme uuteen tehtaaseen, sanoi Kinnunen.\nLumonin hallituksen puheenjohtaja Tapani Kinnusen mukaan olennainen osa liiketoiminnan kasvua ja kestävyyttä on vahva luottamus yritystoimintaan.\nEsko Aho: Toimintaympäristö jatkaa muutostaan\nAvajaistilaisuudessa oli puhumassa myös East Officen hallituksen puheenjohtaja ja Suomen entinen pääministeri Esko Aho. Hän kannusti käyttämään tarinoita myynnin ja viennin tukena. Ahon mielestä Suomi tarvitsee yhä enemmän Lumonin ja Visorin kaltaisia yritysyhteistöitä, joiden avulla suomalaisyritykset voivat kansainvälistyä.\nEsko Aho piti avajaisissa vieraspuheenvuoron.\nAho listasi puheenvuorossaan viisi suurta muutosta yritysten toimintaympäristössä: väestön ikääntyminen, elinympäristön muutokset, globalisaatio, geopolitiikan paluu ja teknologia. Suurimpana hän nosti teknologian muutoksen.\n— Digitalisaatio luo vielä paljon uusia mahdollisuuksia, joiden merkitys koskettaa kaikkia toimialoja. Uskon, että Suomella on digitalisaatiossa erityisen suuria mahdollisuuksia integroida teknologia osaksi kaikkea olemassa olevaa, Aho totesi.\n— Haluan vielä onnitella uudesta hienosta tehdaskiinteistöstä. Onnitella tämän syntymisestä ja toivottaa onnea yritystoiminnan taipaleelle, Aho toivotti.\nKuvassa tapahtuman lopuksi avajaiskyltin paljastaneet Esko Aho, Juha Pulkkinen, Jussi Kinnunen, Markku Pulkkinen ja Tapani Kinnunen.\nKahvia ja raketteja yleisöavajaisissa\nMyös Kempeleen ja lähiseudun asukkaat kutsuttiin osallistumaan uusien tilojen avajaisiin. Perjantaina ja lauantaina tarjolla oli kahvi- ja makkaratarjoilu ja mahdollisuus tutustua paikan päällä Visorin ja Lumonin tuotteisiin. Lisäksi uusia tuotantotiloja juhlistettiin perjantai-iltana näyttävällä ilotulituksella.\nMyös media huomioi Lumonin viimeaikaiset investoinnit\nMuun muassa YLE on uutisoinut verkkosivuillaan Visorin tehtaan ohella Lumonin viimeaikaisista investoinneista kotimaan tuotantoon. Lue juttu kokonaisuudessaan täältä » Oulu-lehdessä ilmestyneen uutisen taas pääset lukemaan näköislehdestä täältä »


Britax Go BIG2 Rattaat - Vaunu-aitta\nBritax GO BIG2-rattaiden kanssa voit mennä minne vain: kiertelemään kaupungille tai seikkailemaan maaseudulle.\nValitse osa... Britax GO BIG2 Graphite Melange/Black (TILAPÄISESTI LOPPU) + 899,00 € Britax GO BIG2 Oxford Navy/White (TILAPÄISESTI LOPPU) + 899,00 € Britax GO BIG2 Grey Melange/Black (VAIN VÄHÄN VARASTOSSA) + 899,00 € Britax GO BIG2 Dynamic Grey/Black (TILAPÄISESTI LOPPU) + 899,00 €\nBritax GO BIG2-rattaiden kanssa voit mennä minne vain: kiertelemään kaupungille tai seikkailemaan maaseudulle. Vertaansa vailla olevan mukavuuden takaavat monipuoliset ominaisuudet, kuten mukava vaunukoppa (lisävaruste, myydään erikseen), näppärä ja yksinkertainen kokoontaittomekanismi, selkä- tai kasvot menosuuntaan istuinosa, erinomainen jousitus ja pehmeä, ergonominen nahkajäljitelmäkahva. Näiden hienojen ominaisuuksien ja helppokäyttöisyyden ansiosta BRITAX GO BIG-rattaat ovat kaikkien aikojen parhaat Stiftung Warentestin testaamista rattaista (03/2017) arvosanalla 2.1 (hyvä).\nVoit muokata Britax GO BIG2 -rattaasi entistä mukavammiksi vastasyntyneelle lapsellesi. Travel System-järjestelmämme monipuoliset vaihtoehdot sisältävät selkä tai kasvot menosuuntaan osoittavan istuinosan, jonka saa makuuasentoon. Vaunukoppa (lisävaruste, myydään erikseen) voidaan asettaa korkeammalle, jolloin vastasyntynyt pienokaisesi on lähempänä sinua. Lisäksi siihen voidaan kiinnittää minkä tahansa Britax Römer-turvakaukalo (lisävaruste, myydään erikseen). Voit valita lapsellesi ja matkaasi parhaiten sopivan vaihtoehdon.\nn. 6 kk - 3 vuotta+ (enintään 17kg)\nOlet arvostelemassa:Britax Go BIG2 Rattaat


Hotellit – Kolme tähteä Gujarat | Hotels.com\nHotellit (Kolme tähteä) – Gujarat\nHotellit – Gujarat\nHotellit – Kolme tähteä – Gujarat\nEtsi hotelleja (Kolme tähteä) kohteessa Gujarat\nMissä yöpyä alueella Gujarat?\nHotellit (Kolme tähteä) – Vadodara\nFour Points by Sheraton Vadodara3,5 tähteä\nHotel Royal King3 tähteä\nBest Western Alkapuri, Vadodara3,5 tähteä\nRegenta Inn3,5 tähteä\nHotel Surya3 tähteä\nHotellit (Kolme tähteä) – Surat\nBest Western Yuvraj3,5 tähteä\nLords Plaza, Surat3,5 tähteä\nHotel Amisha International3 tähteä\nHOTEL ORANGE INTERNATIONAL3,5 tähteä\nGokuldham Banquet and Rooms3 tähteä\nHotellit (Kolme tähteä) – Rajkot\nThe Fern Residency3,5 tähteä\nHotel Royal Silver3 tähteä\nMarasa Sarovar Portico, Rajkot3,5 tähteä\nHotel Swagatam Inn3 tähteä\nHotel Jyoti3 tähteä\nHotellit (Kolme tähteä) – Ahmedabad\nCourtyard By Marriott Ahmedabad Sindhu Bhavan Road3 tähteä\nBloomSuites | Ahmedabad3,5 tähteä\nComfort Inn President3 tähteä\nThe House of MG3,5 tähteä\nHotel Akaibara3 tähteä\nTutustu kohteeseen Gujarat\nHuippukaupungit – Gujarat\nSuratSurat tarjoaa runsaasti nähtävyyksiä, joita ovat esimerkiksi Dutch Garden (puutarha) ja Surat Fort (linnoitus).\nRajkotRajkot tarjoaa runsaasti nähtävyyksiä, joita ovat esimerkiksi Kaba Gandhi No Delo ja Madhavrao Scindian krikettikenttä.\nAhmedabadKulttuurisesti rikas Ahmedabad tarjoaa useita vierailunarvoisia kohteita, joita ovat muun muassa Manek Chowk ja Gandhin ashram.\nBhavnagarBhavnagar tarjoaa runsaasti nähtävyyksiä, joita ovat esimerkiksi Ganga Deri ja Takhteshwarin temppeli.\nDahejDahej tarjoaa paljon tutustumisen arvoisia kohteita, joihin kuuluu esimerkiksi Mahavir Swami Jain (temppeli).\nSuosituimmat nähtävyydet – Gujarat\nYhtenäisyyden patsasKaiva kamerasi esiin ja ota suunnaksi Yhtenäisyyden patsas, yksi maamerkeistä, joka sijaitsee 22,7 km:n päässä kaupungin Rajpipla keskustasta.\nSomnathin temppeliSomnathin temppeli on vain yksi maamerkki ja poikkeamisen arvoinen paikka, joka sijaitsee 2,2 km:n päässä kaupungin Somnath keskustasta.\nMahatma Mandirin kokouskeskusJos nähtävyyksien näkeminen kuuluu lomasi suunnitelmiin, ota suunnaksi Mahatma Mandirin kokouskeskus – yksi maamerkeistä, joka sijaitsee 4,9 km:n päässä kaupungin Gandhinagar keskustasta. Gandhinagar kätkee rajojensa sisään lisäksi muita vierailun arvoisia nähtävyyksiä, jollainen on esimerkiksi Gandhin ashram.\nTutustu tarkemmin kohteeseen Gujarat\nTähtiluokituksen Kolme tähteä hotellit kohteessa Gujarat\nVertaile majoitusvaihtoehtoja, lue hyödyllisiä arvosteluja ja varaa täydellinen hotellihuone lomallesi alueella Intia. Hotels.comin kautta voit helposti varata tähtiluokituksen Kolme tähteä hotellin kohteessa Gujarat verkossa.\netsiä ja vertailla kohteen Gujarat tähtiluokituksen Kolme tähteä hotelleja tähtiluokituksen, hinnan, palveluiden, teeman, sijainnin, seudun tai hotelliketjun mukaan


Tuulenpesä: elokuuta 2012\nKiitos kaikille kommenteista edelliseen. Olin täysin reporankana pari päivää. Makasin vain sohvalla tuijottaen telkkarista tallennuksia (Neiti Marpleja) ja askarteluvideoita juutuupista. Muuta en jaksanut. Eilen yritin vähän tehdä, kun lupasin tänään mennä töihin ja ajattelin, että jaksan paremmin tänään, kun en koko edellistä päivää makaa. Ruuan laitto oli rankka suoritus ja askartelujen väkertelykin otti voimille. Jotain pientä sain aikaiseksi, nimittäin kortteja kirjoittamiseen art journalingiin tai skräppäykseen.\nYksi satsi oli jo aiemmin tehtynä:\nTämän satsin tein Jennibellien videon katsomisen jälkeen:\nMuuta en sitten jaksanutkaan.\nTämäkin ilta taitaa mennä sohvalla maaten työpäivän jälkeen. Onneksi huomenna on vapaapäivä ja saa vielä levätä. Viikonloppu meneekin iltavuoroissa.\nSyyslomakin alkaa pikkuhiljaa häämöttämään, reilun kuukauden päässä. Onpahan jotain odotettavaa.\nTaidan vääntää uunilenkin ja valmista muussia ruuaksi ja sitten katsoa jälleen yhden Marplen.\nEi miulla nyt tämän kummempaa juttua irtoa :)\nPäässä käy sellainen humina, ettei siellä ajatukset pysy.\nMukavaa loppuviikkoa! (jos ei nähdä)\nTerveisin Sirutuuli klo 15.04 2 kommenttia:\nKiitos kaikille kommenteista edelliseen.\nMiulle aina silloin tällöin tulee ajatuksia siitä, että helpommallakin voisi leipänsä ansaita. Hoitotyö ei ole mitään maailman helpointa työtä ja vaatimukset kasvaa jatkuvasti. Mutta mihinkä mie tästä lähtisin, en mihinkään. Kutsumus se kuitenkin on tälle alalle vienyt. Tiedän, etten ole ainut, joka näiden vaatimusten alla meinaa välillä kaatua.\nNyt olen siis sairaslomalla, mutta ei mitään sen kummempaa kuin flunssa iski. Se on nyt kiertänyt töissä ja kiertää edelleenkin, varmaan. Miuhun ei yleensä ole flunssat tarttuneet, kun olen syönyt joka päivä Gefilus-jogurttia. Uskon sen voimaan. Nimittäin, nyt olen koko kesän syönyt tavallista jogurttia ja heti iski tauti. Eli siirryn takaisin gefilukseen. Ehdottomasti!\nHarmi vain, ettei niitä ole kuin lapsille tarkoitettuja ja äklömakeita. Joskus oli rasvatontakin ja se ajoi ihan saman asian.\nSe siitä terveysvalistuksesta. Nappailin muutaman kuvan ihan tästä olkkarista (ei vaatinut liikaa voimia, mutta rankkaa oli tämäkin). Täältähän lähti se seinähylly tuonne askarteluhuoneeseen ja tyhjään kohtaan piti keksiä jotain ja keksinkin silloin samantien.\nVanhan Kotilieden kansi, josta tein taulun ja joka oli makkarin seinällä, siirtyi tänne (nyt on makkarin seinässä tyhjä kohta). "Viirinauhan" laitoin seinään kiinni.\nSeinähyllyn tavarat siirtyivät mummon lipaston päälle entisten tavaroiden seuraan. Mies siivosi perjantaina niin innokkaana, että tiputti yhden lasiastian lattialle ja se hajosi sirpaleiksi (sirpaleet tuottaa onnea). Mies sanoi, että se oli Hyacinth-reaktio (pokka pitää-sarjasta), koska se hajosi juuri sillä hetkellä, kun mie astuin ovesta sisään :)\nEsitädeistä ei voi ottaa liikaa kuvia, tässä vähän tarkempi sellainen sekä mummo sisaruksineen lipaston päällä. Ikkuna on muuten kulmaraudalla yläreunastaan kiinni seinässä, muuten se ei ehjänä pysyisi näiden kahjokattien kanssa.\nTässä toinen niistä kahjokateista ja laajempi kuva samasta paikasta. Tuosta tuolista tulee toisinaan tahtojen taistelu. Julia on ominut sen, vaikka virallisesti se on MIUN paikka. Heti, kun silmä välttää, se on valloittanut sen ja välillä mie nostan sen pois ja välillä annan olla. Ja luovutan.\nTänään mie olen valloittanut tän ikkunan alla olevan sohvan ja tuijottelen telkkaria. Taidan ruveta kohta katselemaan Neiti Marplea (onneksi olen tallentanut joka jakson) ja sen jälkeen Art journal-videoita peiton alta.\nVuorotellen palelee ja vuorotellen hikoiluttaa, joka paikkaan kolottaa ja rintaan koskee. Yskä on raastava. Plääh. No, eipä tarvi todellakaan miettiä, mitä tekee.\nTerveisin Sirutuuli klo 8.55 9 kommenttia:\nkun töistä häviää työkavereita, kuka minnekin. Jotkut ovat sanoneet, että mie voisin ruveta tienaamaan kädentaidoilla. Nuorempi tyttökin sanoi niin.\nMutta kun siinä asiassa on monta muttaa.\nYksi on se, että mie osaan vähän kaikenlaista, mutta en mitään kunnolla.\nOsaan neuloa ja virkata ohjeesta ja joskus virkata omasta päästäkin jotain pientä, mutta en osaa oikeasti suunnitella mitään. Suunnittelua pitäisi tapahtua useammin kuin kerran, pari vuodessa.\nOsaan ommella ohjeesta ja ilman, mutta en osaa tehdä kaavoja, enkä suunnitella mitään. Omasta päästä ommellut asiat onnistuu tuurilla.\nSitäpaitsi pitäisi keksiä joku asia, jota rupeaisi tehtailemaan ja jota kukaan muu ei ikinä ole tehnyt. Sitten pitäisi ihmisten vielä innostua siitä. Parempi olisi, että niitä asioita olisi useampi.\nOsaan tehdä kortteja itse, mutta kun katsoo noiden korttitaitajien tekemiä kortteja, miun kortit on tosi aloittelijan tekeleitä.\nOsaan tehdä Art journalia, mutta vain omaan käyttöön. Jotkut tekee niillä rahaa: maalaavat sivun taulupohjaan ja myyvät sen. Etenkin Amerikassa olisi hyvät markkinat niille.\nKukapa näitä miun tekeleitä ostaisi edes, ei ne mitään taiteellisia ole. Ja kaikki ne on samanlaisia. Tässä siis aasinsiltaa uusimpaan sivuun, joka on ihan samanlainen kuin muutkin.\nÄlkää tuijottako liikaa mittasuhteisiin tytön kuvassa.... tai mihinkään muuhunkaan.\nSiellä ne orvokit nyt on mukana, mitkä piirsin jo aiemmin.\nMutta jotain pitäisi keksiä. Jotain uutta. Kaikki kukat ja piparkakkujutut on ripoteltu sinnetänne. Pitäisi oppia vaikka vähän sommittelua, jos ei muuta.\nKyllä miun pitäisi opetella jotain muutakin...kokeilla jotain ihan erilaista. Miun suosikkivärit tuntuu olevan violetti, vaaleanpunainen, punainen. Joskus kokeillut jotain muutakin.\nEi miusta taiteilijaksikaan ole.\nTällä samalla metodilla voisi ajatella muitakin ammatteja: osaan maalata, mutta ei miusta maalaria tule. Osaan ruuvata, naulata jne., mutta ei miusta rakennusmiestä tule jne.\nParas lopettaa turhat haihattelut ja tehdä sitä, mitä osaa parhaiten, tämä nykyinen työ. Vaikkei se enää sitä ole, mitä se joskus on ollut.\nTerveisin Sirutuuli klo 9.30 6 kommenttia:\nTaitaa olla syksyä rinnassa, kun rupesi piitkästä aikaa sisustaminenkin kiinnostamaan. Syksy tekee sen miulle aina. Ihan joka kerta.\nOsasyy on kyllä Jovelan emännässä, joka oli laittanut itselleen todella ihanan kodinhoitohuoneen.\nSe oli niin ihana, että miun päässä rupesi raksuttamaan. Niin kovaa ääntä se piti, että oli ihan pakko pikkasen matkia. Eipä sitä kyllä juurikaan matkimiseksi voi kuitenkaan sanoa, kun ei tästä kopperohuoneesta mitään ihanaa saa, vaikka mitä tekisi.\nEli askarteluhuone koki jälleen pienen muodonmuutoksen. Ei siis mitään ihanaa, mutta järkevää, josta siis kiitos Jovelan emännälle. Kiitos :)\nSilitys- ja mankelointi siirtyi makkarista tänne. Pientä hienosäätöä huone vielä vaatii. Verhot vaihdoin sekä mankelin suojapeitteen, joka on pellavainen kirppikseltä ostettu pöytäliina.\nOmpeluvaunuun ajattelin ommella samanlaisen verhon kuin olkkarin neulontavaunussa.\nMankelointia en ole vielä täällä harrastanut, mutta silitystä olen. Ja olikin kivaa hommaa, kuunnella radiota ja silittää.\nSilityssession jälkeen oli ihana istahtaa keinutuoliin, nostaa jalat toiselle tuolille ja nojautua selälleen (keinu menee selälleen) toinen tyyny niskan alla ja toinen selän takana. Todella lokoisaa.\nAskartelusoppi on entisellään.\nPaitsi että sinne on ilmestynyt hauska pieni vihreä hylly. En varmaankaan muistanut esitellä tätä, kun kävimme kesälomalla niinkin pitkällä shoppailureissulla, kun Joutsenon Minimanissa :)\nTäällä kun ei sellaista kauppaa ole. Menimme puutarhaletkua ostamaan ja jotain muutakin mukaan tarttui.\nVoi kyllä olla, että esittelinkin tämän, mutta ainakaan en sitä ole näyttänyt, että tarpeeseen tuli.\nKirppikseltä joskus löytynyt arkistolaatikko on miun suosikkitavaroita. Sen päälle laitoin tuon miehen tuoman viinilaatikon (jonka oli joskus Alkosta saanut).\nViinilaatikossa on liimoja, omatekoista suihkemaalia, gessoa sekä jotain muita maaleja. Ihan tupaten täynnä :) Muistan, kun askartelut aloitin, miulla oli vain yksi tuubi vanhaa erikeeperiä :)\nJa tää, ei ole muuttunut mihinkään. Pitäisi varmaan joku päivä ommella uusi Tilda-seinälokerikko, alkaa sininen väri häiritsemään.\nNäin innostunut en olekaan ollut sisustamisesta pitkään aikaan. Nyt on jopa ideoita päässä.\nNo, kesällä miun päässä ei yleensäkään ole yhtään mitään, oli kylmä tai kuuma kesä, aina sama juttu.\nNo, kohta tulee oikeasti syksy ja viileät ilmat. Ihanaa. Tykkään syksystä paljon. En kyllä osaa päättää, kummasta tykkään enemmän, syksystä vai keväästä. Kumpikin on omalla tavallaan kivoja (parhaita).\nEikä muuten miun tarvi ruveta siivoamaan ja tuhlaamaan harvinaista vapaata viikonloppua. Mies siivosi tänään, kun oli tämän viikon lomalla. Jei!\nNyt aion mättää Lidlin suklaata, Cashew pähkinöitä ja Lidlin kokista, rentoutua ja NAUTTIA vapaasta viikonlopusta. Ja ennenkaikkea levätä, että jaksaa taas.\nTerveisin Sirutuuli klo 18.36 11 kommenttia:\nEilen tein viimeiset 2013 kalenterin sivut. Tälläkin kertaa värityskuvaa, mutta myös kivoja papereita yhdistettynä kivoihin kuviin.\nEka kuvassa kolmenlaista paperia: yläreunan ruutu+kirsikat on yhtä, keskiosan pilkkupaperi toista ja alareunan tölkkirivi kolmatta. Lisäksi värityskuva -kirsikat.\nToka kuvassa pohjalla aivan ihana perhospaperi, lisäsin vain enkelin kuvan ja raaputuspitsin.\nKolmannessa tulostettu kuva, kakkupaperi, tulostettu perhonen ja ruusupitsiboorditeippiä (ei taida olla ihan yhdyssana :) ) ja pala pitsiteippiä.\nNeljännessä Lily of the valley värityskuva ja alla revittynä skräppipaperia.\nViidennessä jälleen ihanaa perhospaperia ja viisi kukkaa keskiosassa on lisättyjä koristeita.\nJa jotta mennään totuttuun tapaan, sivuista jälleen video.\nYläreunan palkista meinaan poistaa sivun: Art journal, koska kategorioista löytyy sellainen.\nLaitan siihen Videot, jotta näkee suoraan miun tekemät videot.\nMie vielä mietiskelen sitä sisustusvideota, mutta jos sen teen, laitan siihen musiikkia. Tai enhän mie tiedäkään osaanko liittää siihen musiikkia. Okei, sitäkin täytyy vielä miettiä. Puhumaan mie en kuitenkaan ala, kun on jatkuva yskä ja ääni menee maan alle :)\nJottainhan tässä täytyy kehittää ja keksiä, ettei vallan paikallaan junnaa tää blogi.\nOn nimittäin niin monta vuotta jo takana, että täytyy uudistua välillä. Eli mie lisään videot mukaan. Ainakin näitä kuvista tehtyjä tulee olemaan. Muita täytyy vielä opiskella.\nNyt on sitten hävinnyt kolme blogia ihan lyhyen ajan sisällä. Surku. Kun on vuosia tai ainakin vuoden tai kuukausia tottunut seuraamaan jotain blogia, tulee ihan vierotusoireita, jos ei enää pääsekään tuttuun ja turvalliseen blogiin. No, aika aikaa kutakin. Milloinkohan mie älyän lopettaa :)\nToivottavasti ajoissa, ettei ihmisten tarvi tulla kertomaan, että oliskohan siun aika ruveta tekemään jotain muuta. Mutten nyt ainakaan vielä, kun on uudistuskin menossa.\nJihaa! Kaksi päivää töitä ja viikonloppu vapaa!! Kyllä mie taas nautin. Ensin ajattelin, että siivottaisiin, mutta jos tekisikin pikasiivouksen perjantaina ja viikonlopun nautiskelisi vapaista.\nEi millään viitsisi tuhlata harvinaista vapaata viikonloppua siivoamiseen. Jos sitten lomalla....\nTarkoitan ihan kunnon siivousta. Kyllähän meillä imuroidaan ja pölyjä pyyhitään muulloinkin ja ainakin kerran viikossa.\nNo nyt taitaa olla aika lopettaa, ehkä videokin on jo juutuupiin latautunut.\nTerveisin Sirutuuli klo 17.02 10 kommenttia:\nEilen illalla jälleen tein uuden kuukauden ensi vuoden kalenteriin. Ja vähän muutakin sen jälkeen.\nTulostelin reilusti noita erilaisia värityskuvia, edelliset Hello Kitty ja Nalle Puh oli värityskuvia. Samoin tämä. Edellä mainitut väritin tusseilla ja tämän vesiliukoisilla puuväreillä.\nPuuväreillä tulee miun mielestä paremmat väritykset.\nKulmiin tulostin väritettävät köynnökset. Alas keskelle liimasin ruusukiiltokuvan ja yläreunaan täytyi köynnöstä jatkaa piirtämällä. Enkä oikein ollut tyytyväinen siihen, joten kokeilin, osaisinko piirtää tuollaiset orvokit. Ja osasinhan mie. Ei ne ihan samanlaiset ole, mutta melkein. Kelpaa miulle.\nInnostuin sitten niistä orvokeista niin paljon, että piirtelin vesiväripaperinpalaselle useamman ja piti ihan googlettaa, minkävärisiä orvokkeja on olemassa. Tälläisiä niistä sitten tuli:\nAika helppoja ne on piirtää, jos ei ole turhan tarkka. Ajattelin leikata nuo paperista irti ja käyttää joskus jossain askartelussa.\nTänään miulla on jälleen vapaapäivä, mutta väsyttää aivan hirveästi. Makkarin seinän takana tehdään tiellä kaivuuhommia, kun meinaavat tehdä sinne asvaltin. Ihan turhaa rahanmenoa, sanon mie. Kun se on ihan pikkutie, eikä vie kuin muutamaan taloon. No, jos ei kaupungin arkkitehdeillä ole muuta tekemistä kuin suunnitella kaikenmaailman pikkuteiden asvalttipintoja....\nTänä aamuna alkoi kamala metelöinti jo klo 7. Kun olisi saanut muuten nukkua, ei sitten jyrinältä saanut nukuttua. Koko viime viikollakaan en saanut nukuttua silloin kun olisin voinut. Alkaa jo pikkuhiljaa tuntumaan. Mie kun en illasta nukahda helpolla, venytän aamusta unta vapaapäivinä ja iltavuoroina niin pitkälle kuin mahdollista. Nyt en sitten nuku kuin about 5 tuntia/yö.\nTämä päivä meneekin puolinukuksissa ja on jo mennytkin tähän asti. Katselen vain telkkaria ja peseskelen pyykkiä.\nToivottavasti tätä meteliä ei jatku viikkotolkulla.\nEi miulla tän kummempaa taaskaan, lopetan valituksen tähän :)\nTerveisin Sirutuuli klo 13.48 4 kommenttia:\nAiheet: Kalenteri, Koristeet, Päiväkirja\nHah, Art journal-blogissa se on nimeltään Strength. Ihan eri asia, kait.\nMutta täällä taas ja eilen illalla järkyttävän väsymyksen keskellä tekaisin uuteen kirjaan uuden sivun.\nJa taas sain tankattua itseeni voimaa. Piirustus ei oikein onnistunut, kun paperi lähti kuoriutumaan. Mutta saipahan taas purkaa itseään.\nLokoisaa lauantaita! :)\nTerveisin Sirutuuli klo 15.43 6 kommenttia:\nMie sitten innostuin tuosta askartelusta toissailtana(kin) ja koristelin ensi vuoden kalenteria muutaman kuukauden eteenpäin. Vähän ne on lapselliset kuvat ja aiheet, mutta eipä se mitään haittaa. Ja kuvat sopii hyvin kuukausiinsa.\nTammikuussa talvinen kuva ja vielä jouluinen kranssi roikkuu portissa. Lumihankeen laitoin hopeista kimalletta. Lumihiutalelävistimellä irtohiutaleita ja itse kalenterisivuun pari. Yksi hohtava hiutale alanurkassa.\nJoulukuuhun sopii Nalle Puh kavereineen. Reunaan leikkasin piparkakkureunukset skräppipaperista ja irtokranssi irtorusetin kanssa vasempaan kulmaan, karkkikeppi toiseen kulmaan (menikin näköjään nurinpäin :)\nHelmikuulle laitoin tuon Art journal-Mandalan, jonka tein aiemmin. Juuri sopivan kokoinen tähän.\nToukokuussa kaivetaan polkupyörät naftaliinista ja kovasti suunnitellaan kesäisiä pyöräretkiä (joita mie en tehnyt yhtään, en koskenutkaan pyörään koko kesänä...). Skräppipaperia kuvan alle ja irokukkia (joita joskus tein lävistimellä ja erilaisia koristuksia laitoin niihin sekä kimalletta).\nHello Kitty on vaan niin söpö :)\nPikkasen lapsetti/lapsettaa aina silloin tällöin, miulla roikkuu Hello Kitty hajustin autossa (tuoksut on hävinneet aikoja sitten, pitäisi ostaa uusi), joka tuoksuu ihan karamellille tuoreena.\nEnää ei puutu kuin ehkä puolet kuukausista tai ainakin viisi. Tänä iltanakin voisi jotain askarrella, katsoo nyt. Karkkipäivä ainakin on.\nViikonloppu menee töitten merkeissä jälleen. Onneksi on aamut, joten illat pitkät on aikaa askarrella :)\nTässä vaiheessa toivottelen leppoisat viikonloput kaikille, jos ei vaikka nähdä pariin päivään.\nJa taas kun mie näin sanon, keksin kuitenkin jotain postattavaa. Kuten aina...\nTerveisin Sirutuuli klo 16.46 4 kommenttia:\nEilen innostuin tekemään Eetun kirjaan uuden sivun. Eilinen päivä olikin oikein askartelupläjäys, ensin journalia, sitten Eetun kirjaa ja vielä illalla tulostelin ja leikkelin kuvia netistä.\nOn se vaan mukavaa puuhaa, tuo askartelu. Pelkkä tavaroiden järjestely ja hypistely on kivaa.\nSivulla lukee: Kukaan muu ei saanut leikata kynsiä kuin iskä. Pallotuoli oli lempparipaikka.\nKirjaa tehdessä huomasin, että paperivarasto kaipaa täydennystä. Ja koska onneksi tänään oli tilipäivä, laskujen maksamisen jälkeen läksin kaupungille. Tein vakiokierroksen: Suomalainen kirjakauppa, Tiimari ja Askaretta. Ei täällä muita askartelukauppoja olekaan. Mutta on noissakin kaikkea kivaa.\nSuomalaisessa oli tosi paljon ihania papereita ja tuli ihan valinnan vaikeus.\nSeuraavalla kerralla voisi Tiimarin kyllä jättää väliin ja käydä vain noissa kahdessa muussa kaupassa.\nKaikenlaista kivaa löytyi ja kohta pääsenkin lempparipuuhaani: järjestelemään niitä paikoilleen :)\nPitsiä, geelikyniä, papereita, puuhapusseja 2, kiiltokuvia, leimasin, pieniä pyykkipoikia ja paperinauhoja tai boordeja tai jotain sinnepäin.\nMiun blogi alkaa näköjään keskittymään enemmän ja enemmän paperiaskarteluihin. No, ei mahda mitään. Mie nyt olen sellainen, että innostun jostain asiasta ja kaikki muu jää taka-alalle. Kuten nyt tällä hetkellä sisustaminen on jäänyt. Neulominen hiipii varmasti takaisin kuvioihin, kunhan syksy tulee kunnolla. Tai sitten ei. Voin melkein sanoa, että jos odotatte sisustuskuvia, niitä ei juurikaan tule. Kun ei täällä tapahdu mitään sillä rintamalla. Kaikki tuntuu nyt löytäneen paikkansa ja uutta roinaa ei viitsi ostaa, kun entisiäkin on niin paljon. Korkeintaan jotain tyynynpäällisiä ja liinoja vaihtelen jossain vaiheessa, samoin verhoja. Mutta nekin on jo moneen kertaan nähty, kun ei uusia viitsi ostaa.\nNyt mie lähden järjestelemään ja ihailemaan noita tavaroita ja toivottelen hyvää loppuviikkoa!\nTerveisin Sirutuuli klo 12.13 12 kommenttia:\nAiheet: Ostoksia, Skräppäys-Skrapbooking\nPäässä pyörii kaikenlaista ja sen seurauksena tein uuden sivun uuteen Art journal-kirjaan. Tai eihän se enää uusi ole, mutta uusi siinä mielessä, että entinen tuli täyteen.\nNyt ei ole tiedossa mitään pikkusievää, vaan täydellistä kaaosta.\nSamanlainen kaaos kuin omassa päässä.\nKoko ajan tulee uutta ja uutta. Ovista ja ikkunoista sekä hiirenkoloista. Ei pää enää jaksa sulattaa kaikkea. Tuntuu, että asioita unohtuu jatkuvasti, enkä nykyään muista mitään. Eikä vaan tunnu, vaan niin myös tapahtuu. Tulee sellainen olo, että tekisi mieli huutaa ja kirkua.\nTänäänkin, vapaapäivänä piti soittaa työkaverille, että unohdin yhden jutun ja sitten selitin hänelle ja hän vie asiaa eteenpäin. Ei tämä ole kivaa, kun jatkuvasti miettii, mitä tuli tällä kertaa unohdettua. Kaikki pitää laittaa paperille ylös, mutta silti ei muista katsoa, mitä on kirjoittanut.\nEn mie viitti huutaa ja kirkua en osaa ja tuolla tiellä on miehiä tekemässä asvalttia, joten toin sekasotkun paperille.\nAkryylimaaleja, leikattuja kuvioita, leimoja, kultaista mustetta, kakkupaperit sapluunana ym.\nAivan rakastuin tuohon kultaiseen musteeseen, joka on kalligrafia-paketissa pullossa. Siveltimellä vetelin ja olisin voinut vedellä vaikka seinät ja ovetkin sillä :) Aivan ihana! Ei tietenkään kuvassa näytä miltään, mutta luonnossa kyllä.\nMeinasin unohtaa tuon kalligrafia-sanankin. Miun pienet herneaivot käy todella ylikierroksilla. En mie muutenkaan mikään järjen jättiläinen ole, mutta nyt ne rattaat voi melkein kuulla, kuinka ne raksuttaa: krunks, krunks, krunks...\nOnneksi en ole ainut, vähän jokainen työkaveri sanoo samaa, ettei muista mitään. Tai sitten liikkeellä on jotain emmentaalia, joka aiheuttaa muistamattomuutta. Ei dementiaa, vaan emmentaalia, joka tekee aivoihin reikiä. Ja ruostuttaa rattaat.\nOnneksi miulla on Yksi Hyvä ja Rakas Ystävä. No, on miulla toinenkin tai oikeastaan muutama, mutta tästä Ystävästä vain sattui olemaan kuva kamerassa ja saatte tekin ihailla Hänen Hyvin Kaunista ja Pehmeää Turkkiansa ja Ylenmääräistä Kauneuttansa:\nNasuhan se siinä :) Miun pieni lutulututuitui-kaveri :) Rutistettavan Ihana Ja Suloinen Mussukka.\nJoka ei olekaan muuten postannut pitkään aikaan. Pitääkin muistuttaa, josko hän haluaisi tässä joku päivä kertoa teille jotain.\nJa yksi toinen ihana asia. Semmoinen pieni arkipäivän asia vaan, mutta sai miut tosi iloiseksi.\nJoku vuosi sitten käytin erästä huuhteluainetta, joka tuoksui aivan taivaalliselle. Se oli Len ruusun tuoksu. Yhtäkkiä sen valmistus lopetettiin ja olin pettynyt. Olen siitä lähtien ostanut kaikenlaisia huuhteluaineita, mutta mistään en ole oikein tykännyt.\nTässä päivänä eräänä ostin Softlanin uutta huuhteluainetta, joku appelsiini ja joku muu (en nyt muista!), sellainen oranssi puteli. Meillä on alakerran sähköpatteri hajonnut ja siellä on todella kylmä. Kannoin kuivaustelineet tänne yläkertaan ja laitoin pyykit kuivumaan ja yhtäkkiä rupesin tuoksuttelemaan ja ihmettelemään, miten ihana tuoksu! Jolloin muistin(!), että se tuoksuu samalle kuin se ihana vanha huuhteluaine. Olen aivan seitsemännessä taivaassa tämän tuoksun keskellä :)\nEnkä muuten osta enää ikinä mitään muuta huuhteluainetta!!!\nPienet ne on ihmisen ilot :D\nTerveisin Sirutuuli klo 15.15 4 kommenttia:\nAiheet: Art Journal, Kissat, Päiväkirja\nPöytätablettien uusi elämä\nTästä tuunauksesta voidaan kyllä olla montaa mieltä. Jopa mie itte. En nyt olekaan ihan varma, oliko järin hyvä idea, mutta tulipahan tehtyä.\nTai idea oli hyvä, mutta toteutus ehkä ei.\nNimittäin. Olisi pitänyt nuo kirjan sivut vaikka liimata alustaan. Nyt laitoin Mod podgea ja kontaktimuovia päälle. Oli Mod podge kuivunut kontaktimuovia liimatessa, mutta se käyttäytyy kummallisesti tuolla muovin alla. Joku kummallinen valkoinen kalvo on tuolla muovin alla.\nMod podgea taas ei voi laittaa pintakerrokseksi, kun ainakin decoupage-lakassa lukee, ettei saa laittaa suoraan kontaktiin ruuan kanssa. Ja mie kun ajattelin, että leipäpalan voi laskea tuohon tabletin päälle ja käyttää ruokailualustana pöydällä. Seurataan tilannetta, muuttuuko mihin suuntaan...\nTälläiset Ikean alustat ne oli ja tähän meidän kolmen hengen pöytään liian isot. Leikkasin uloimman ympyrärivin pois.\nSaa nähdä, lentääkö nämä roskiin.\nTerveisin Sirutuuli klo 15.36 4 kommenttia:\nArt journal flip 2012\nKiitos kommenteistanne! Tilastojen mukaan mielenkiinto on blogiani kohtaan rutkasti vähentynyt, mutta ei se haittaa, kun olette te uskolliset lukijat ja kommentoijat :) Kiitos teille siitä, että olette :)\nVaiherikas ja vauhdikas työpäivä on takana ja on aika rentoutua. Haluan teidänkin rentoutuvan ja näytän videon Art journal-kirjastani, joka on nyt valmis. Seuraava sivu tuleekin sitten uuteen kirjaan.\nVideo kestää kolme minuuttia, ei paha ja musiikkina on panhuilun soitantaa eräältä levyltä, jonka joskus kymmenisen vuotta sitten ostimme Lappeenrannan kävelykadulla panhuilua soittaneelta intiaanimieheltä. Levyn kannessa lukee Tupac Deep blue. Tämä intiaanimies on syntyjään Perusta. Todella kaunis levy ja kaunista musiikkia.\nKatsokaa ja kuunnelkaa (toivottavasti myös nautitte...ainakin musiikista, jos ei muusta :) )\nLeppoisaa lauantai-iltapäivää ja iltaa!\nTerveisin Sirutuuli klo 16.13 14 kommenttia:\nSe on sitten taas viikonloppu, kyllä tämä aika menee kovaa vauhtia. Vastahan se oli edellinen viikonloppu. Tällä kertaa se menee töissä.\nTänään on ollut ihan syksyinen ilma ja täytyi laittaa neuletakki päälle sisällä istuessa. Ja upouudet sähköpatterit käänsin päälle. Näinköhän ne lämmittää? Ainakin ne silloin lämmitti, kun oli kylmä päivä loman aikaan. Jotenkin tuntuu, että kun ne on niin sirot, että onkohan niistä oikeasti apua. Kun on tottunut noihin julmetun isoihin.\nHupsista, huomasin juuri, että varoittelin blogihiljaisuudesta edellisessä. No, ei se kauaa kestänyt.\nToissailtana väänsin ja väkersin äidin piirrokset uuteen uskoon. Itse piirroksille en tehnyt mitään, vaan Mixed media tyylillä sisällytin ne tähän:\nSiinä on talo, josta lähtee tie (leimattu postileimalla ja maalattu päälle), pihalla leikkii pari pienempää lasta ja isommat lapset marssii ja laulaa ja isosisko kävelee pihalla esim. Tuijien keskellä. Leikkirummut on unohtuneet pihalle kukkien keskelle ja liputuspäiväkin on, olisikohan Juhannus.\nAurinkokin paistaa puolipilvisellä taivaalla ja enkeli (äiti) kurkkii pilvenreunalta maailman menoa.\nSellainen kuvallinen tarina siitä tuli.\nNyt toivottelen Hyvää viikonloppua kaikille!\nTerveisin Sirutuuli klo 16.00 7 kommenttia:\nLöytö ja kannustusta\nNyt täytyy aloittaa kertomus aikojen alusta asti. Silloin aikoinaan, kun äiti ja iskä muuttivat omakotitalosta kerrostaloon, äiti antoi miulle jätesäkillisen miun vanhoja piirustuksia ja kouluvihkoja sekä -kirjoja. Kerran istuin vintillä tutkimassa näitä ja löysin yhden vihon, joka ei ollutkaan miun vanha, vaan äidin. Siihen vihkoon äiti oli kirjoittanut joitain laulujen sanoja ja sekaan piirrellyt kaikenlaista lauluihin liittyvää.\nÄsken kävin hakemassa sen vihon ja meinasin leikata ne piirrokset irti. En sitten raaskinutkaan leikata, vaan keksin skannata kuvat koneelle. Yhden paperin tulostinkin ja meinaan tehdä siitä Art journal-sivun.\nSitä ennen näytän teille, millainen kynänkäyttäjä äiti oli. Oli nimittäin hyvä piirtäjä. Nämä on tehty mustekynällä sekä joku lyijykynällä. Ja yksi kuva varmaan puuväreillä väritetty.\nÄiti oli paljon parempi piirtäjä kuin mie. Silti miekin tuherran yhtä sun toista. Etenkin sitä Art journalia.\nKuvat on laitettu kollaaseihin, koska muuten tulisi älyttömän pitkä postaus. Ja kollaasit sidottu ompeleilla. Äiti oli myös kova ompelemaan. Kun mie olin pieni ja vähän isompikin, hän teki miulle kaikki vaatteet. Myös murrosiässä pidin hänen tekemiään vaatteita paljon. Suurin saavutus, josta hän oli erityisen ylpeä tehdessään sen juuri ennen sairastumistaan, oli meidän vanhemman tytön vanhojenpäiväpuku. Se oli kyllä hieno, tai siis on. Tallessahan se on ja tulee olemaan niin kauan, kuin mie elän. Likat saa sitten tehdä sille mitä haluavat.\nEilen tein taas pitkästä aikaa Art journal-sivun. Sirkku ehdotti kerran jotain työhön liittyvää ja nyt sen tein. Kannustussivun itselle ja miksei muillekin.\nKoska töissä on jatkuva kiire ja hässäkkä, mieleen nousee kaikenlaisia pelkoja. Pelkoja siitä, että unohtaa jotain tärkeää ja pelkoja siitä, että tekee jonkin virheen. Luulen, että jokaisella hoitajalla niitä pelkoja joskus tulee enemmän ja vähemmän. Jatkuvasti saa olla tarkkana ja skarppina ja kytätä omia tekemisiään. Tarkistella ja varmistella, että kaikki on tehtynä ja oikein. Etenkin, kun tätä työtä tehdään yksin.\nKaikkien pelkojen keskellä täytyy vain luottaa itseensä ja omiin kykyihinsä. Ja olla huolellinen.\nSivuun on käytetty kaikenlaista, skräppipapereita, die cutseja, leimoja, lävistettyjä kukkia ja itseleikattu journal eli kirjoitusalusta. Pohja maalattu akryylimaaleilla ja tuo koira(?) vai nalleko se on, on yhden lehden mukana tullut lahja. Tosi kiva :)\nSen maalasin Clas Ohlsonin vesiliukoisilla vahaväreillä.\nTänään miulla on vapaapäivä ja seuraavat kaksi onkin sitten vasta ensi viikolla. Blogin päivitystahti ei ole ollut kovinkaan päätä huimaava ja saattaa vieläkin hidastua tästä. Mutta tiedättepä ainakin, mistä johtuu.\nNyt, kun ilmat viilenevät ja syksy saapuu (niinkuin ei olisi ollut syksyilmoja koko kesän), tekee mieli ruveta kaivelemaan taas neulomuksia esille. Pitäisi vaan keksiä, mitä neuloisi :)\nInspiraatiota odotellessa lähden jatkamaan vapaapäivän viettoa. Tavalla tai toisella. Kai mie jotain tekemistä keksin :)\nTerveisin Sirutuuli klo 12.58 5 kommenttia:\nNormaalisti sunnuntai menee laiskotellessa (silloin, kun en ole töissä), mutta ei tänään. Meidän piti jo eilen mennä mustikkaan, muttei päästy, kun satoi vettä. Tämä aamu koitti harmaana ja synkkänä, mutta riskillä lähdettiin liikkeelle. Ja nyt paistaakin jo aurinko, jossain vaiheessa se ilmestyi pilvien takaa ja hieno oli ilma.\nMustikoita oli aivan mielettömästi, ei tarvinnut paljon kävellä. Kun yhteen kohtaan jäi seisomaan, sai pyöriä paikallaan ja kohta oli poimuri täynnä.\nKatsoi mihin suuntaan tahansa, mustikoita oli Paljon!\nYksi kahvitaukokin pidettiin.\nRetkituolit unohtuivat kotiin, joten istuttiin auton etupenkillä.\nKahvitauko miinustaen meni tunti, että saalis oli tämä:\nTämän kuvan otin jo kotona kameralla, muut kuvat on otettu kännykällä, kun en taaskaan muistanut kameraa ottaa mukaan.\nTälläkin kertaa olimme vakiopaikallamme, ykkössellaisella. Meillä on kolme paikkaa, josta voi käydä katselemassa. Jos eka paikassa ei mustikoita ole, voi mennä kakkoseen tai kolmoseen.\nKukkiakin siellä metsän reunalla kasvoi, en kyllä tunnista tätä, mutta iloisen aurinkoinen kukka se on :)\nIhan sen takia nappasin kuvan :)\nNyt kaipaisin tietoa, millaisella paikalla puolukat kasvaa? Puolukkareissuista äidin kanssa en muista kuin yhden, jolloin ajoimme Vaalimaalle päin ja poikkesimme jonnekin pienelle pikkutielle, jossa oli iso mäki ja sankka metsä ympärillä. Eli ei mitään muistikuvaa, missä se oli. Puolukat äiti osti yleensä halvalla Venäjältä. Ne on käytetty ja todellakin mitä jäljellä on, on jo tosi vanhoja. Joten puolukkapaikka täytyisi keksiä jostain. Tästä lähin täytyy kerätä niitä itse, että saa talvella vispipuuroa.\nJa ehkäpä puolukkahilloa.\nVielä on kaikkein ärsyttävin homma edessä, mustikoiden putsaaminen... No, siinä saa sentään istua ja kuunnella radiota samalla. Kuuntelisikohan Lakatut varpaankynnet Yle Areenalta, kun eilen jäi väliin.\nEipähän tarvi enää noista mustikoista stressata :) Kerätty on ja talvella saan taas paistaa monta mustikkapiirakkaa. Mukavaa sunnuntaita kaikille!\nTerveisin Sirutuuli klo 12.13 9 kommenttia:\nNyt kävi köpelösti! Mie poistin vahingossa kommentit. En edes uskalla katsoa mihin asti...\nMiulla näkyy täällä kirjoitusosastossa jotain ihme mainoksia, joten en nähnyt kunnolla, mitä olin tekemässä.\nPiti nimittäin tyhjentää roskapostit pois. Voi itkujen itku!\nEi pitäisi näin myöhään illalla tehdä yhtään mitään. Katsoinpas kuitenkin, onneksi ei hävinnyt ihan kaikki!\nMiulla oli vaikka mitä asiaa ja nyt ei yhtään mitään, säikähdin niin kovasti.\nTäällä on elelty hissunkissun ja töitä paiskittu iltavuoroissa, joten mitään en ole tehnyt.\nNyt tosiaan pää lyö ihan tyhjää äskeisen vahingon takia ja taidan lähteä askarteluvideoita katselemaan. Pihalla kävin nappaamassa kuvan hauskasta kukasta (sekin kuva epäonnistui, mutta näytän silti).\nYhdessä varressa on kaksi liljaa, aivan kuin siamilaiset kaksoset :)\nEn kuitenkaan laita isona, kun tuli tosiaan ihan omituinen. Nyt ei kyllä onnistu mikään taas. Parasta on painella pitkälleen. Taidan olla vähän yliväsynyt, kun kahden iltavuoron jälkeen oli aamuvuoro. Ei minkäänlaista rytmiä ja nukkuminen jäi vähiin viime yönä. Onneksi huomisen aamuvuoron jälkeen on vapaa viikonloppu (toivottavasti sataa vettä, ettei tarvi lähteä mustikkaan :) )\nNo, ei sentään, toivottavasti ei sada, että oikeasti saadaan mustikoita. Mistäs mie muuten mustikkapiirakkaa talvella teen, jos ei ole mustikoita...\nVoi kökkö, kaikkea sitä ihminen osaakin sählätä....\nTerveisin Sirutuuli klo 21.01 7 kommenttia:


Cafe setti – Kaluste Kaakko\n79,00 € / 1 item\nEtusivu\t> Kesäkalusteet\t> Ruokaryhmät\t> Cafe setti\nKatso ostoskori “Karavaanari set” on lisätty ostoskoriin.\nPöydän mitat: halkaisija 60 cm ja korkeus 70,5 cm\nTuolin mitat: leveys 52 cm, syvyys 61 cm ja korkeus 74 cm\ntuotetunnus (SKU) 229035. (Tuote)Osastot: Kesäkalusteet, Ruokaryhmät.\nTeräsrunkoinen kahviryhmä. Tuoleissa musta polyrottinkipunos. Pöydässä karkaistu 5mm lasikansi.\n1295,00 € 695,00 €\nMustang Denver 4+1 kaasugrilli


SISUSTUS COCO: lokakuuta 2014\nINDIEDAYS LAUANTAIN HUUMAA\nPäivä oli ikimuistoinen ja hauska. Kiitos vielä sisustus bloggari naisille huikeasta seurasta. Nähdään pian uudestaan!\nYlimmäinen kuva: Minä & Tuire Kuulasta ja kepeää\nPhotos by: NANNA\nAlimmainen kuva: Minä, Frida, Minna, S ja Laura\nPhotos by: Pauli Siuruainen\nHelsingin Antiikkitaide messuille liput voittivat:\nLähettänyt Sisustus COCO klo 17.48 26 kommenttia\nTunnisteet: INDIEDAYS, Indiedays blog awards, KAMUT, lifestyle\nPika-arvonta - VOITA LIPUT ANTIIKKITAIDEMESSUILLE.\nArvonta alkakoon, pika sellainen tällä kertaa. Osallistu kilpailuun ja voita itsellesi liput HELSINGIN ANTIIKKI TAIDEMESSUILLE 1.-2.11.2014.\nMessut järjestetään Wanhassa Satamassa Helsingissä.\nArvotaan 2 x 2 henkilön lippuja.\nOsallistua voivat kaikki lukijani jättämällä sähköpostiosoitteensa kommentointi kohtaan. Kilpailu alkaa nyt ja päättyy 30.11.2014 klo.6.00.\nLähettänyt Sisustus COCO klo 19.19 1 kommenttia\nTunnisteet: antiikki, Blogi näkyvyys, sisustus\nIHANA, ihana viikonloppu takana. Perjantaina sain Viivin ja Lauran meille yökylään. Juteltiin, herkuteltiin ja katsottiin Vain Elämää. Lauantaina päivä alkoi Ravintola Sipulin talvipuutarhassa, jossa oli tarjolla mm. luentoja, Style A Room pikastailaus Hobby Hallin tuotteilla, De Kuyper- drinkkibaari ja mitä parasta - sai tutustua muihin bloggaajiin.\nIllalla oli vuorossa Indiedays Blog Awards ravintola Tivolissa. Täällä palkittiin vuoden blogit. Tarjolla oli juomaa, pientä naposteltavaa ja esiintyjiä. Iltaa jatkoimme mukavalla sisustus blogi porukalla toisessa ravintolassa.\nVau mitä ihmisiä on sisustus blogien takana. Päivän aikana sain tutustua moneen ihanaa ihmiseen. Naurua ja juttuja riitti yön pikkutunneille saakka.\nKiitos blogi siskot ympäri Suomea hienosta päivästä - otetaan pian uudestaan!!\nMinulla hieman aikataulu ongelmia-joten kuvat ovat nyt jostain ihan muusta kuin juhlasta :)\nLähettänyt Sisustus COCO klo 19.06 28 kommenttia\nTunnisteet: INDIEDAYS, Indiedays blog awards, KAMUT, sisustus\nMies jälleen työmatkalla, tällä kertaa Riikassa. Yrittäjän työssä paljon uutta opittavaa ja pitkää päivää. Onneksi työ on mukavaa ja asiakkaat huippu mukavia. Arjen pyörittäminen yksin, lapset, lasten harrastukset, siivous, pyykinpesu ja ruoan teko tuntuvat välillä haastavalta.\nPerjantaina ilokseni saan ihanat ystäväni Viivin ja Lauran meille yökylään. Lauantaina juhlitaan Indiedays blogitapahtuman merkeissä. Vapaa viikonloppu arjesta tulee nyt juuri sopivasti!\nRakkaat Viivi ja Laura - älkää välittäkö siis pienestä sekasorrosta joka villitsee tällä hetkellä kodissamme.\nLähettänyt Sisustus COCO klo 6.18 24 kommenttia\nTunnisteet: ARKI, lifestyle, YSTÄVÄT\nmonday TO sunday HOME putiikin avajaiskutsuilla saimme nähdä myös Päivin kodin. Tämä koti on IHANA ja todella kauniisti sisustettu. Päivin blogi on yksi suosikeistani.\nKiitos Päivi kutsusta ja että saan jakaa nämä kotisi kuvat lukijoideni kanssa.\nLähettänyt Sisustus COCO klo 17.13 23 kommenttia\nTunnisteet: IHANA KOTI, KAMUT, Monday to Sunday, sisustus\nMonday TO sunday HOME pikku putiikki avaa huomenna ovensa Espoossa. Sain ilokseni kutsun ihanan Päivin putiikin ennakko avajaisiin. Samalla saimme tutustua hänen upeaan vasta remontoituun kotiinsa.\nPieni putiikki oli täynnä vaikka mitä ihanaa! Kiitos Päivi ja Aino-Kaisa kutsusta.\nKannattaa ehdottomasti poiketa ostoksilla.\nTyskaksentie 18 B\nPäivin kodista kuvia myöhemmin.\np.s. Kiitos myös kaikille lukijoilleni, jotka piipahditte moikkaamassa minua Cilla's liikkeessä perjantaina ja lauantaina. Oli huippua nähdä teitä.\nLähettänyt Sisustus COCO klo 19.44 20 kommenttia\nTunnisteet: Monday to Sunday, sisustus, Sisustus kauppa, YSTÄVÄT\nCILLA'S YSTÄVÄMYYNTI 10.10.14.\nLämpimästi tervetuloa Cilla's ystävämyyntiin tulevana perjantaina klo.11-18. Olen itse myös paikalla perjantaina ja lauantaina.\nPaljon mukavia tarjouksia ja tunnelmaa.\nLähettänyt Sisustus COCO klo 8.49 9 kommenttia\nTunnisteet: CILLA'S, sisustus, Sisustus COCO, Sisustus kauppa\nSain entisiltä työkavereiltani lahjaksi lahjakortin Klaukkalassa sijaitsevaan Sisustuskauppa Pussukkaan. Liike sijaitsee Klaukkalan keskustassa ja se myy mm. seuraavia merkkejä: Linum, SIA Home, Comptoir de Famille ja Maison Belle.\nMyymälä tuotevalikoima on laaja ja romanttinen - Omaan makuuni hieman liian. Myymälästä ottamaani kuviin, halusin tallentaa omaa silmääni miellyttäviä tuotteita. Mikäli liikutte Klaukkalan suunnalla, kannattaa ehdottomasti poiketa!\nKaunis kiitos kaikille edellisiin postauksiin kommentteja laittaneille!\nVoit seurata vauhdikkaita päiviämme myös Instagramissa ja Pintarestissa nimellä Sisustus COCO.\nLähettänyt Sisustus COCO klo 10.56 12 kommenttia\nTunnisteet: sisustus, Sisustus kauppa, YSTÄVÄT\nAurinkoista torstaita kaikille. Ohessa kuvia 5.v. tyttäreni huoneesta. Valkoiseksi maalattu lattia innosti minua vaihtamaan tytölle mm. uudet verhot. Lisäksi kaivoin tyyny kätköistäni sängylle lisää tyynyjä (hei olen Sanna ja heikkona tyynyihin).\nHuoneen uudistaminen on vielä hieman kesken, se odottelee mieheni innostumista porailemaan kiviseiniimme mm.taulukoukkuja.\nLähettänyt Sisustus COCO klo 15.06 30 kommenttia\nTunnisteet: kärpässieni lamppu, LASTENHUONE, Maileg, sisustus, Sisustus COCO, Sisustussuunnittelu ja toteutus


Niin sanottua Malmin naista epäillään Jari Aarnion rikoskumppaniksi. Nainen on kiistänyt syytteet. Nainen kertoi poliisikuulusteluissa, että hän oli järjestänyt Aarniolle hasiskontakteja. Nainen kertoi myös hasiksen kätköpaikoista. Oikeudessa nainen perui puheensa ja sanoi, että häntä kuulustellut poliisi on tukenut häntä rahallisesti. Poliisimiehen toimet ovat nyt selvityksen kohteena.


Jatko-osa Prey at Night leikkaa The Strangersin kotihyökkäyksen lähtökohdan ... taiteeksi? - Elokuva\nsavukkeita polttavan miehen ajatuksia\nnew york rakastan sinua, mutta saat minut alas lyrics\nJatko-osa Prey at Night leikkaa The Strangersin kotihyökkäyksen lähtökohdan ... taiteeksi?\nLähettäjäIgnatiy Vishnevetsky 3.3.2018 2:00 Kommentit (70)\nKuva: Aviron Pictures\nMuukalaiset: saalista yöllä\nPääosissa Christina Hendricks, Bailee Madison, Martin Henderson, Lewis Pullman\nTeatterit kaikkialla maaliskuussa 9\nPelottavana, sumuisena iltana murhaavat sadistit hiipivät Gatlin Laken loma-asuntoyhteisön läpi 80-luvun popin ironiseen soundtrackiin (Kids In America, Total Eclipse Of The Heart jne.): Kaksi naista naamioissa ja mies säkkipussissa, jossa on silmukoita. Heidän saaliinsa on supergenerinen neljän hengen ydinperhe: äiti, isä, vihainen tytär, jock-poika. Juoni on puhdasta slasher -hölynpölyä, alkaen kiduttajien epäloogisesta liikkeestä (keittiöveitsillä, kirveillä, täyteillä jne.) Uhrien vielä vähemmän loogiseen käyttäytymiseen; se voisi olla jopa kommentti, passiivi ja absurdi nykyajan kauhun pakkomielle lainaamalla Carteria ja Reaganin aikakautta ja klassikko John Carpenteria. Mutta ainoa todellinen ongelma Saalis yöllä , Johannes Robertsin teknisesti suoritettu lähes jatko-osa vuoden 2008 kotihyökkäyksen kauhuelokuvalle Vieraat on, että siinä on vain niin monta merkkiä tapettavaksi.\nAlusta lähtien se on selvää Saalis yöllä on edeltäjäänsä formalistisempi teos, jonka kanssa sillä ei ole paljon muuta kuin kolme naamioitua tappajaa ilman motiivia. Kuvaaja on Ryan Samul, joka tunnetaan parhaiten työstään Jim Micklen kanssa elokuvissa, kuten Me olemme mitä olemme ja Kylmä Heinäkuussa , joten ei ole yllättävää, että visuaaliset arvot tuovat mieleen Mickle-elokuvan: valaistus, joka näyttää 1970-luvun lopulta noin 1980-luvun puoliväliin, hitaasti indeksoivat zoomaukset, suhteellisen vähän kämmenlaitteita, jaetut diopteriefektit. Voitaisiin antaa anteeksi, jos alun perin ajattelin, että elokuva on aivan liian opettavainen (avausluotot ovat jopa Albertuksessa) ja liian ihastunut sen kameratöihin. Koska tämän lyhyen elokuvan ensimmäinen näytös (alle 80 minuuttia ilman luottotietoja) on epämiellyttävä-eikä sillä tavalla, että keskimääräisen kauhuelokuvan pelottavia esityskohteita ei ole pelottava.\nSitä voisi jopa kutsua tylsäksi. Vakuutetun (mutta ei pelottavan) prologin jälkeen, joka osoittaa tappajat luistelevan vanhemman parin perävaunun ympärillä, esittelemme perheen, jonka ohut luonnehdinta ei ole suotu Robertsin jäykällä, keinotekoisella lavastustekniikalla. (Vakavin ja silmiinpistävin esimerkki on äiti-tytär-keskustelun aloittamaton, joka on suunnattu äärimmäisen pitkäksi katkeamattomaksi zoomaukseksi.) He ovat matkalla toimittamaan ongelmallinen nuorempi lapsi (Bailee Madison) sisäoppilaitokseen, jossa yöpyminen tyhjänä sesongin ulkopuolella Gatlin-järvellä, jota hoitaa setä, jonka lapset vain hämärästi muistavat. He löytävät lahjakaupasta setelin, jossa on avain johonkin monista vuokraamattomista perävaunuista, ja asettuvat tekemään tylsää perhekonfliktia.\nVanhempi lapsi (Lewis Pullman) pitää baseballista. Vanhemmat (Christina Hendricks, Martin Henderson) näyttävät paremmilta vain siksi, että heitä näyttelevät kokeneemmat näyttelijät. Kuka tietää, onko se tahallista, mutta tämän ensimmäisen jakson lyijyjä vetävät ja väärennetyt hyppypelot saavat tämän jälkeisen röyhkeän, viihdyttävän vinoviivan leikkauksen vuoksi näyttämään vielä enemmän yleisön osallistumisharjoitukselta. Haluamme, että jotain pahaa tapahtuu, koska meillä on tylsää, ja se voi myös olla motiivi nimettömille naamioiduille maniakeille, jotka ovat vainoilleet perhettä Gatlin -järvelle tullessaan.\nKun puukotus ja jahtaaminen alkavat, Roberts, brittiläinen johtaja sellaisten pienen budjetin kauhutekijöiden takana kuin 47 metriä alas ja Oven toinen puoli , tarjoaa muunnelmia jokaisesta kliseestä ja elokuvan pelotteluista-narahtavasta ovesta, kammottavasta lasten lelusta, kaatuvasta autosta-kun hän hyödyntää häikäisevän tehokkaasti kameran osaamista, joka tuntui niin väärältä Saalis yöllä Avautuva venytys. Mutta aivan kuten elokuva näyttäisi olevan loppuunmyyty yleisten syyllisten nautintojen tarjonnasta, se nousee johonkin operatiivisempaan ja hillitsevään slasher-dom -tasoon wacko-sekvenssissä, johon kuuluu edellä mainittu Total Eclipse Of The Heart, uima-allas ja täydellinen ajoitettu murskaus zoomauksella.\nSe on ikään kuin alkuperäisen sadistisesti minimalistinen lähtökohta Tuntemattomat on tavannut ottelunsa yhtä järjettömässä varastossa: uskomattoman tyhmä räjäyttäjä uhri, joka ei koskaan katso olkapäänsä yli, menee aina yksin ja menettää jatkuvasti puhelimen tai aseen tai auton avaimet, jotka voisivat taata heidän selviytymisensä. Finaali on melkein abstrakti, ja se näyttää epäilyttävän taideteokselta, kun se puhaltaa fetissillisestä, neonvalaistusta väkivallasta Christine -lainaus takaa -ajoon kuorma -autolla tulessa ja suoraan siihen, mikä näyttää kriittiseltä lukemalta Teksasin moottorisahan verilöyly . Ehkä tällä välienselvittelyllä, jossa nimettömiä tappajia verrataan hahmoihin, jotka voivat yhtä hyvin olla nimettömiä, on jopa moraalinen näkökulma - jotain sadismista ja väkivallasta tyhjiössä. Kuten vanhojen grindhouse -elokuvien kohdalla, on vaikea sanoa, onko se tahallista.


Julkaistu: 28.3.2007 11:53 , Päivitetty: 28.3.2007 11:54\nTeliaSonerasta 1,6 prosenttia omistavan Cevianin suunnitelmiin kuuluu Institutional Investor -lehden mukaan teleyhtiön ydinmarkkinoiden kustannuksien leikkaaminen kolmanneksella.\nTähän päästäisiin TeliaSoneran Pohjoismaiden joka viidennen työntekijän irtisanomisella.\nGardell ja hänen yhtiökumppaninsa Lars Förberg eivät ole kommentoineet lehden tietoja.\nCevianin kerrotaan suunnittelevan myös neuvottelemista Alfa Groupin johtajan, Mikhail Fridmanin kanssa. Alfa Group käy omistajuuskiistaa TeliaSoneran kanssa sekä Venäjällä että Turkissa.\nIndustrial Investorin lähteiden mukaan Cevian aikoo neuvotella Alfa Groupin kanssa tavoitteenaan vaihtaa TeliaSoneran 43,8 prosentin omistus venäläisessä Megafon-operaattorissa Alfan 13 prosentin omistukseen turkkilaisessa Turkcellissa.\nFörberg myöntää ruotsalaislehti Dagens Industri:lle keskustelleensa Alfan edustajien kanssa mutta ei halua kertoa, mistä.