L'increment de la intermodalitat respon a l’aposta que s'està fent des de la gran distribució i les empreses industrials.\nPer Redacció TheNBP | 10 ag. 2021\nEl tràfic per tren de contenidors aconsegueix el 16,1% del total de moviments durant els primers sis mesos de l'any, la xifra més alta en la història de la infraestructura\nEl Port de Barcelona assoleix un nou rècord amb el creixement sense precedents que ha registrat el tràfic ferroviari de contenidors durant els primers sis mesos de 2021. Concretament, la infraestructura barcelonina ha sumat un moviment total de 161.735 unitats, un 46% més que fa un any, quan es van moure 111.132. Aquest creixement ha fet que la quota ferroviària de contenidors s’hagi situat en el 16,1% durant el primer semestre, la xifra més alta de tota la seva història, avançant així en la seva descarbonització.\nAquest impuls del ferrocarril en l’àmbit dels contenidors s’explica per l’aposta que estan fent la gran distribució i les empreses industrials pel transport de mercaderies en tren, tant pel que fa a les importacions com a les exportacions. Altres factors que han influït han estat el bon comportament de les mercaderies refrigerades i el retorn a l’activitat de la terminal de Pla de Vilanoveta (Lleida) de la mà d’APM Terminals Spain Railway.\nAixí mateix, quant al moviment de vehicles per ferrocarril, el tràfic ha estat de 113.326 unitats en els primers sis mesos de l’any, xifra que representa un increment del 63% respecte a l’any anterior. D’aquesta manera, la quota del tren s’ha situat en un 42,25%. El continuat creixement del transport de vehicles per tren està en línia amb la progressiva recuperació dels tràfics marítims d’automòbils, que han crescut un 31% aquest primer semestre, després d’haver estat un dels sectors que més ha patit l’impacte de la covid-19.\nUn altre rècord que ha aconseguit el Port de Barcelona durant aquest primer semestre ha estat en el tràfic total de trens. S’han assolit les 1.059 circulacions realitzades durant el mes de maig, superant el màxim històric de circulacions mensuals, que es va assolir durant el juliol de 2019 amb 1.020 circulacions. D’altra banda, el nombre de circulacions totals de tren s’ha situat en 5.729, una xifra que suposa una mitjana de gairebé unes 1.000 cada mes. Respecte a 2020, representa un creixement del 48%.


Radio Free Albemuth – korova kino bar\n13 de Març de 2015 In ciència ficció, drama By Juan Aranda\nCóm es tradueix en imatges l’obra d’un escriptor que opina que la paraula és un virus capaç de destruir-nos i/o curar-nos; que manipulant el llenguatge hom pot alterar la realitat? Difícil, molt difícil. I tot i que s’ha intentat moltes vegades, gairebé sempre, amb els relats i les novel·les curtes d’en Philip K. Dick.\nEn algunes trobem més d’en Philip (Blade Runner, Total Recall) que en d’altres (Minority Report, Impostor). Fins i tot, hi ha films, molt influenciats per l’escriptor, que no acrediten el seu nom (The Matrix). Si hi ha una cosa en la que la majoria dels fans coincidim, és que encara no s’ha fet l’adaptació definitiva de les seves obres cardinals. I és del tot cert, doncs, les seves millors novel·les, no s’han portat maï al cinema, a excepció de A Scanner Darkly i, aquí i ara, aquesta Radio Free Albemuth.\nAtrevir-se amb una de les novel·les més complicades d’en K. Dick, fruit de les febrils especulacions del particular diari-riu de l’autor, o l’Exegesi, em sembla molt agosarat. Encara més, debutar al cinema afrontant el titànic repte. Malgrat tot, en John Alan Simon, un llorejat estudiant de literatura transmutat a productor de sèrie B (The Howling 2, el remake de The Getaway), no es va deixar intimidar, i va triar un camí, ja testat sense gaire èxit, per adaptar el geni de Chicago: la interpretació literal. Així, el director tria mostrar abans que suggerir, i utilitza una veu en off per ficar la major quantitat de novel·la que permeten aquestes dues hores escasses de film: tots els detalls i fets importants de RFA es troben entabanats a pressió a la pel·lícula, com si d’una edició resumida en cel·luloide es tractés.\nPerò, ai las!, que la literalitat i la fidelitat són dues coses molt diferents. Quan fas cinema, el teu únic recurs no pot ser la paraula. No pots relegar les eines que posa a la teva disposició el setè art a un segon pla. Si no, quina diferència resta entre un audiobook i una pel·lícula? En John Alan Simon no n’ha de trobat gaires. I és una llàstima perquè, mentre veia (escoltava) Radio Free Albemuth, només pensava en les possibilitats que aquest material hauria copsat en mans més destres. Però no, malauradament, el director es limita a il·lustrar la veu en off i els eventuals diàlegs, avorrint l’aficionat. Hi ha algun moment destacable, sobretot al final, i fa una certa gràcia rememorar la novel·la, encara que, en general, es tracta d’una adaptació força amateur, sosa, simplista, que no fa justícia gens, en absolut, a la fascinant ment de l’escriptor nord-americà.\nShare the post "Radio Free Albemuth"


“La cultura és una eina de destrucció massiva de la intolerància” | Ferran Espada | cervera | Altres | El Punt Avui\n“La cultura és una eina de destrucció massiva de la intolerància” “La cultura és una eina de destrucció massiva de la intolerància” “La cultura és una eina de destrucció massiva de la intolerància” “La cultura és una eina de destrucció massiva de la intolerància” + “La cultura és una eina de destrucció massiva de la intolerància” E-mail\ncervera - 19 gener 2019 2.00 h\nL’alcalde cerverí explica els principals eixos del programa de la capitalitat cultural que assumeix la capital de la Segarra i que celebra avui l’acte inaugural amb l’espectacle ‘MEM’\nRamon Royes, a l’ajuntament de Cervera EL PUNT AVUI.\n“La cultura és una eina de destrucció massiva de la intolerància” “La cultura és una eina de destrucció massiva de la intolerància” “La cultura és una eina de destrucció massiva de la intolerància” “La cultura és una eina de destrucció massiva de la intolerància” “La cultura és una eina de destrucció massiva de la intolerància” E-mail\nFerran Espada - cervera\nCom afronta Cervera assumir la capitalitat de la cultura catalana?\nAmb moltíssima il·lusió i convençuts que farem una gran capitalitat que es recordarà molts anys per la gran quantitat i qualitat dels actes que farem.\nQuines són les línies mestres de la programació que s’ha previst per a tot l’any?\nVolem acostar la cultura a tothom, a tots els públics, i per això apostem per espectacles de format molt divers en què l’encant dels espais serà una peça clau. La proximitat, poder gaudir de grans artistes escoltant pràcticament la seva respiració, serà de fet un privilegi. Hi haurà música, teatre, dansa, circ, pintura, fotografia, gastronomia, poesia, cinema, cultura popular i més.\nEl fet de ser la ciutat més petita que ha acollit la Capital de la Cultura Catalana fins ara, suposa un repte per a Cervera?\nUn repte i una demostració que és possible apostar per la cultura de manera decidida encara que siguem una ciutat petita. Hem buscat recursos arreu, a les administracions i a l’empresa privada, però tot això ha estat també possible perquè a Cervera hem estat capaços de crear un gran projecte de ciutat que ha seduït i engrescat a tothom.\nQuina és la participació del teixit associatiu cerverí en l’organització de la Capital de la Cultura Catalana 2019?\nÉs absolutament decisiva. En el seu moment vam presentar a les entitats el que enteníem que eren els objectius de la capitalitat i vam obrir els braços a les seves propostes. Aquestes han arribat en quantitat i qualitat i amb molta il·lusió per part de les entitats. Penso que una de les claus de l’èxit de l’activitat cultural i festiva de Cervera és la bona sintonia entre les entitats i la Paeria. El teixit associatiu de Cervera és espectacular, molt actiu i generador de noves propostes.\nL’Aquelarre i la Passió són d’alguna manera els fonaments de l’edifici cultural que permet a Cervera assumir la capitalitat?\nSón esdeveniments molt importants per diferents motius, per la tradició de molts segles en el cas de la Passió i per la participació de pràcticament totes les entitats de la ciutat en el cas de l’Aquelarre, que ja convoca més de 25.000 persones el darrer dissabte d’agost de cada any. Però no podem oblidar la importància enorme de la música a Cervera, amb un conservatori de primeríssim nivell, el Festival de Pasqua, referent de la música clàssica catalana al nostre país, o el festival i el curs internacional de música de l’estiu, la fira de lutiers, que és la més potent del sud d’Europa, o les Completes. No podem descuidar el teatre o la versió única al món de la Passió medieval tal com es feia fa més de cinc segles. Però tenim més esdeveniments, com ara el dia del conte, la Vila del Llibre i una llista que no acabaríem.\nQuines són les principals xifres de la capitalitat cerverina: escenaris, actuacions, artistes, espectacles…?\nUn pressupost proper al mig milió d’euros en activitats extraordinàries, un pressupost superior als dos milions i mig d’euros en total dedicat a cultura a Cervera, uns 275 euros per habitant, al nivell dels països més avançats. Es faran més de 200 activitats culturals en prop de 30 escenaris diferents i amb prop de 300 artistes.\nI quins noms destacats podrem veure actuar a Cervera al llarg de l’any?\nEls noms encara no estan tots tancats, però tindrem Jordi Savall, Salvador Brotons, Mazoni, Beth Rodergas, la companyia de Sol Picó, Fadunito, Josep Pedrals, els germans Gómez Grau, Sebastià Caus, Josep Ramoneda, Xavier Marrades, el Quartet Teixidor i Ferran Palau, entre molts altres.\nQuin espereu que sigui el llegat cultural de la capitalitat un cop culmini el 2019?\nSeguir el camí iniciat fa anys per estimar i viure la cultura, consolidar la cultura com la marca de la ciutat, fer-ne eina de cohesió social, que sigui propera a tothom. També penso que ha de suposar un reforç per a la nostra autoestima. Demostrarem que som capaços de crear una oferta cultural de primer nivell, més propi d’una ciutat molt més gran que Cervera. Penso que tenim molta feina feta ja en aquest aspecte i segur que assolirem els objectius. El llegat està garantit perquè la cultura forma part de l’ADN cerverí.\nSerà una iniciativa exclusivament cerverina o preveieu vincular-hi el territori?\nEl territori hi és present de manera clara. Hem treballat projectes amb poblacions com ara Torrefeta i Florejacs, Sant Guim de Freixenet, Guissona, Tàrrega i Lleida. Hem comptat i comptem amb la Segarra i les Terres de Lleida. Hi tenim molt talent i l’hem de fer valdre.\nQuina visió de la cultura catalana voleu transmetre amb la vostra capitalitat?\nLa que integra, la que ajuda a combatre les injustícies, la que ens ha de fer millors persones per posar fi al masclisme i la violència, la que ha de donar valor a la llibertat sexual, la que lluita contra la intolerància. Hi ha moltes coses en aquesta societat que no funcionen i amb més cultura les coses anirien millor. Posem el focus en la idea que la cultura és una eina de destrucció massiva de la intolerància; per tant, des de Cervera proposem cultura i més cultura.\nCom està dissenyat l’acte inaugural amb l’espectacle ‘MEM’?\nProducció pròpia, sorprenent i atrevida, potser fins i tot provocadora, que posa l’accent en la cultura i els seus orígens i també l’orgull que sentim a Cervera per les nostres entitats i la nostra capacitat creativa. En tot cas, les 1.700 persones que ompliran el Gran Teatre de la Passió de Cervera ho descobriran avui.\nEl Punt Avui. Girona 19-01-2019, Pàgina 48\nEl Punt Avui. Nacional 19-01-2019, Pàgina 36


SOBRE RODES IV -- (Passeig a Finlàndia)\nQueien els flocs del cel lentament, el vent, jugant amb les volves, divertit, les enlairava una vegada i altre fins deixar-les endormiscades al seu damunt, rodolant per l’abric fins arribar a terra i solidificar-se sobre el glaç de la matinada, un dia gèlid, com tants d’altres aquell hivern a Finlàndia. Es mirà les Panama Jack beige, totes mullades de la punta, desdibuixaven l’aigua fosa com si ell mateix les hagués pintat amb sal.\nElla, dins del llit, ignorant el temps, va decidir sortir a fer un tomb, un passeig al voltant del llac, també glaçat. Es posà el mitjons negres gruixuts de llana que li va comprar la mare abans de marxar de Barcelona, unes botes altes, pantalons de pana liles i un abric de rus negre com la bufanda i el barret. S’havia passat dos dies tancada a casa paint la grip; horrible restar tot el dia entre 4 parets com una fera en un zoològic! En obrir la porta l’aire havia entrat rudement dins seu, sentint altre cop la força de la llibertat, i volent gaudir d’aquella sensació durant llarga estona, baixà els graons de l’entrada i s’endinsà al bosc.\nDevia fer mitja hora que vorejava el llac quan veié un noi fent el mateix, es mirava les botes beige, el baf càlid dels seus pulmons fumejava cada vegada que respirava i el caminar despreocupat el reflexava pensatiu; amb la mirada perduda seguia un camí regit pel destí, on l’esma d’arribar enlloc fugia de qualsevol responsabilitat en vers ell. Lentament, ella l’anava atrapant sense voler-ho, per un moment el passat havia tornat al seu cap, però l’espetec d’una petita branca en caure duta pel pes de la neu la va fer despertar d’aquella il·lusió i, apartant-se d’aquell arbre, seguí costejant el llac rera d’ell.\nComençava a sentir fred a l’esquena, potser feia dues hores que caminava, no sabia ni com havia arribat allà, els sentits, pensaments de soledat i tristesa per voler decidir què fer, l’atabalaven, havia de canviar el rumb de la seva vida, feia massa que ho volia, però el valor, la responsabilitat, el bé i el mal no l’ajudaven gens, si almenys ho pogués explicar, algú que li ordenés aquell batibull de cabòries, però era igual, al final era ell qui decidiria què fer amb la seva vida, com sempre.\nFaltaven tres setmanes per Pasqua i tornaria a casa amb els seus, en tenia moltes ganes, tant i com ella enyorava casa seva, semblava mentida que se n’hagués allunyat, però per feina havia hagut d’anar a aquell curset de Marketing Internacional de dos mesos que li suposava pujar un graó dins l’empresa amb el corresponent augment de sou, però abandonar les gates havia estat un deliri dolorós com pocs n’havia sentit, pensava amb elles allà soles i se li partia el cor, sort que el seu germà en tenia cura; però millor no pensar-ho o la malenconia s’apoderaria d’ella; començava a sentir fred al cos. Aquell noi restava assegut en un banc, era boig, no duraria ni 10 minuts sense agafar una pulmonia, i en diumenge anar d’urgències al centre de Hèlsinki era una mena de tortura psicològica.\nDe cop va sentir les petjades d’amunt la neu, lentes i previsores s’atansaven cap a ell, no parlava ni suec ni finlandès, i sincerament no estava per esforçar-se en anglès; llavors aixecà el cap i quedà perplex; era allà, al seu davant, per la cara que feia, estava igual de sorpresa que ell. A milers de quilòmetres de casa i sense saber perquè, el destí els havia tornat a ajuntar, ella li allargà la mà mentre aquells ulls brillants la miraven somrients. Ironies de la vida, s’aixecà i anà cap a ella; incrèdul la tornà a fitar un parell de cops, llavors la Laia li rodejà el braç amb els seus i arrepenjant el cap a la seva espatlla el guià cap al camí; ni totes les tones de glaç que els rodejava podien vèncer la calidesa d’aquell instant, per un moment tornaren a Cuba, però després el Biel rodejant-la per les espatlles l’abraçà dolçament; tenien un grapat d’hores pel davant per escoltar-se, com sempre tot fent un cafè.\nDedicat al Biel\nEtiquetes de comentaris: Amor CATALÀ Escrit Sobre_Rodes_IV


Joc gratis Escacs 3D - Joc online per jugar gratis\nEl clàssic jocs d´escacs però des de un altre punt de vista. Veient el taulell des de dalt i amb unes figures molt més definides i elegants\nCom es juga? Escull el treu contrincant i mou les fitxes amb el ratolí, clica primer quina peça vols moure i el joc et marcarà en verd les possibles posicions que pot ocupar la peça. Que guanyi el millor!!\nEtiquetes: clàssic clàssics escacs intel.ligència taulell\nA Classic Clàssics Escacs Intel.ligència Joc Per Taulell\nMés jocs semblants a Escacs 3D\nEscacs 3D en altres idiomes\nEl joc Escacs 3D és un joc online d'ordinador per jugar gratis. No has de descarregar res, ni instal·lar res, perquè Escacs 3D és un joc en flash.\nSegur que et preguntes, com es juga a Escacs 3D, donc bé, aqui tens les instruccions: Escull el treu contrincant i mou les fitxes amb el ratolí, clica primer quina peça vols moure i el joc et marcarà en verd les possibles posicions que pot ocupar la peça. Que guanyi el millor!!.


Lake Shore (Utah) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n40° 07′ 30″ N, 111° 44′ 07″ O / 40.125°N,111.73527777778°O / 40.125; -111.73527777778\nLlac Utah i Spanish Fork\nLake Shore és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia una població de 755 habitants.\nSegons el cens del 2000, Lake Shore tenia 755 habitants, 201 habitatges, i 177 famílies. La densitat de població era de 26,2 habitants per km².\nDels 201 habitatges en un 50,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 81,6% hi vivien parelles casades, en un 3% dones solteres, i en un 11,9% no eren unitats familiars. En el 10% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,76 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,04.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 36% tenia menys de 18 anys, un 14,4% entre 18 i 24, un 23,3% entre 25 i 44, un 17% de 45 a 60 i un 9,3% 65 anys o més.\nL'edat mediana era de 25 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 105,5 homes.\nLa renda mediana per habitatge era de 57.212 $ i la renda mediana per família de 57.212 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.714 $ mentre que les dones 16.429 $. La renda per capita de la població era de 22.329 $. Entorn del 2,3% de les famílies i el 4,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nBenjamin (4 km)\nPalmyra (4 km)\nSpanish Fork (8 km)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Lake_Shore_(Utah)&oldid=21856591»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 29 ago 2019 a les 03:50.


Comerç exterior (a mida) - Banco Sabadell | Banco Sabadell\nNegoci internacional / Sabadell Go Export / Eines i recursos / Formació / Comerç exterior (a mida)\nComerç exterior (a mida)\nSessions in company sobre internacionalització en cada una de les seves fases.\nLes persones són un factor central en l’èxit de qualsevol empresa, però quan cal afrontar un repte en la internacionalització aquesta centralitat resulta encara més crítica. Els experts d’AMEC li dissenyaran un contingut adequat per millorar les capacitats del capital humà de la seva empresa.\nSol•liciti’ns un pla de formació a mida i rebrà una proposta amb un descompte del 10% sobre els preus habituals.\nAMEC és una organització empresarial els membres de la qual, principalment pimes, gaudeixen d’una alta vocació internacional i innovadora. El nostre objectiu és que les empreses competeixin en un mercat global creant un marc de serveis, informació i networking que permet la millora competitiva de manera constant i facilita la internacionalització i innovació.\nMés productes de: Formació\nVideosessions en línia\nPrograma per a Directors Propietaris. Estratègia de Desenvolupament per a les PIMES


Pis amb 3 dormitoris més un servei en una de les millors carrers d'Almagro i amb 6 balcons al carrer. Realitzat amb les millors qualitats del mercat per un prestigiós estudi d'arquitectura.\nEns trobem amb un preciós pis en una de les millors carrers d'Almagro.\nSe situa en una finca clàssica i destaca per la seva lluminositat i els seus sis balcons al carrer. S'ha realitzat amb les millors qualitats del mercat.\nS'accedeix a l'habitatge a través d'un vestíbul que connecta amb la cuina de disseny i el saló. Des de la cuina, que també s'obre al menjador, hi ha dos accessos al dormitori principal, amb el seu bany. D'altra banda, un altre petit distribuïdor dóna accés a un lavabo de convidats, al dormitori de servei i als dos dormitoris restants, que comparteixen un bany.\nUn habitatge de luxe en una de les millors zones de Madrid.\nFinca clàssica amb porter\nReformat amb materials d'alta qualitat\nElectrodomèstics de primera marca\nEn aquest barri trobem el Triangle d'Or, que està comprès entre els carrers d'Almagro, Gènova i Castellana, i acull alguns dels edificis més elegants de Madrid. Està poblat per ambaixades i galeries d'art. En ell s'han instal·lat en els últims anys alguns centres d'art, com l'Acadèmia de Cinema o l'Institut Iberoamericà de Finlàndia, que ofereixen cinema, conferències i exposicions.\nEn venda, Pis €2,055,000\nEn venda, Pis €2,030,000


Tot a punt per començar l'1 de novembre - Diari de la neu\nTot a punt per començar l'1 de novembre\nEls remuntadors hauran de funcionar amb la màxima capacitat per evitar cues d'accés\nMés muntanyaACN 16.10.202007.45 h\nEsquiadors amb màscara o buff fent cua en l'accés a un telecadira de Mt Hutt, a Nova Zelanda aquest 2020 Autor/a: Facebook Mt Hutt\nLes estacions d'esquí ultimen els preparatius per afrontar una temporada d'hivern marcada per la covid-19. Mascareta obligatòria per pujar als remuntadors dels complexos gestionats per FGC, on s'ocuparan totes les places.\nEl director de La Molina, Xavier Perpinyà, explica les mesures adoptades per l'estació de cara a la Covid-19 (Foto: ACN).\nLes estacions d'esquí ultimen els preparatius per a la pròxima temporada d'hivern, que estarà marcada per la crisi sanitària de la covid-19. En el cas de La Molina, situada a Alp (Cerdanya), l'objectiu és tenir-ho tot a punt per l'1 de novembre, amb la idea de poder arrencar quan les condicions d'innivació i meteorològiques ho permetin. La resta de complexos gestionats per Ferrocarrils de la Generalitat (FGC) treballen amb el mateix calendari i, davant la pandèmia, han dissenyat un pla de prevenció que passa, entre d'altres, per l'ús obligatori de la mascareta per pujar als remuntadors. Aquests funcionaran sense cap limitació d'aforament, seguint les recomanacions de l'Associació Catalana d'Estacions d'Esquí i Activitats de Muntanya (ACEM).\nGaudir de l'esquí amb seguretat sanitària\nL'objectiu del protocol és aconseguir que els usuaris de les estacions puguin gaudir dels esports d'hivern de manera segura, aprofitant que aquest tipus d'activitats es practiquen a l'aire lliure i són beneficioses per al benestar de la població. D'aquesta manera, no es preveu limitar l'aforament a les pistes d'esquí i surf de neu i els adults i infants de més 6 anys d'edat han de cobrir-se obligatòriament la cara amb mascareta, o bé amb un tapacoll homologat, a remuntadors, zones d'espera o als embarcaments de les instal·lacions mecàniques i de transport.\nPer la seva banda, des de l'ACEM asseguren que els telecadires són un mitjà de transport segur, tenint en compte que els trajectes duren menys de deu minuts, es duen a terme a l'aire lliure i pel fet que els viatgers han d'anar ben protegits. A més, detallen que a l'itinerari es crea un flux d'aire direccional constant cap enrere i que les distàncies entre grups de cadires són, com a mínim, de 15 metres.\nTot a punt per començar a esquiar a partir de l'1 de novembre (Foto: arxiu).\nRemuntadors a màxima velocitat\nL'entitat també aposta per fer funcionar els remuntadors amb la màxima capacitat i a la màxima velocitat possible per tal de reduir el temps d'espera a la cua. En aquest sentit, afegeix que la longitud dels esquís ja produeix, de forma natural, un cert distanciament entre les persones. Tot i això, en el document de bones pràctiques que ha elaborat, demana dimensionar l'espai d'espera i organitzar les cues per aconseguir que els clients puguin mantenir la distància de seguretat.\nSobre les zones d'espera per accedir als telecadires, el director de l'estació de La Molina, Xavier Perpinyà, ha dit que aquestes es faran més amples per afavorir el distanciament entre persones i que, a més, quedaran més definides en relació a la resta dels espais esquiables. "El client es trobarà molta senyalització", ha assegurat Perpinyà, per després detallar l'esforç de sectorització d'espais que s'ha fet i el que es durà a terme per indicar els diferents circuits i accessos per on hi passaran els usuaris de l'estació.\nSi a l'estiu ha funcionat, perquè no a l'hivern?\nEl director de La Molina ha afirmat que la temporada d'estiu ha estat un "banc de proves important" i ha servit per encarar la feina amb la voluntat de "reinventar una estació nova perquè es pugui treballar amb tranquil·litat". Perpinyà també ha destacat la importància que tenen els preparatius previs a l'inici de la temporada, tenint en compte que aquesta és una tasca que requereix temps. Finalment, ha assegurat que en el moment de la pràctica de l'esport blanc, el client hi "trobarà menys diferències" respecte a temporades anteriors.\nLes mesures s'aplicaran a les sis estacions del grup FGC (La Molina, Vall de Núria, Espot Esquí, Port Ainé, Vallter 2000 i Boí Taüll) i també passen per limitar l'aforament en espais tancats, com ara cafeteries, botigues, punts d'atenció al client i taquilles, on es demanarà mantenir una distància mínima d'un metre i mig entre persones. A més, es reforçarà el servei de neteja i desinfecció de les zones comunes i transports i hi haurà dispensadors de gel hidroalcohòlic a les taquilles i edificis i restaurants.\nPer tal de garantir la qualitat d'aquestes mesures, des d'FGC s'està treballant per verificar i certificar les estacions com a espais segurs davant la covid-19 amb el segell oficial d'AENOR, així com el de l'Institut per la Qualitat Turística Espanyola (ICTE), "Safe Tourism Certified".\nAccés al telecabina de La Molina aquest estiu (arxiu).\nReserva i compra per mitjans electrònics\nPel que fa a la reserva i compra dels forfets, bitllets i altres serveis de les estacions, es recomana utilitzar els llocs web de les estacions per evitar aglomeracions als punt de venda físics. En aquest sentit, es reforçarà el servei de 'check-in' automatitzat amb la incorporació de noves màquines ubicades als diferents accessos dels complexos. També es recomana fer els pagaments a través de mitjans electrònics 'contacless' per evitar la manipulació de diners en efectiu per part dels treballadors.\nD'altra banda, s'han previst noves condicions de contractació i cancel·lació per a la compra de productes i serveis a les estacions de muntanya d'FGC. Pel que fa als forfets de temporada, s'ha aprovat una política de compensació als clients d'aquells complexos que no puguin oferir un mínim de 90 dies d'esquí durant la temporada per causes derivades de la pandèmia de la covid-19. Així, es contempla el reemborsament parcial o total dels imports satisfets en aquests casos i la mateixa política també s'aplicarà als forfets de dia.\nEsquiadors comprant forfet a Port Ainé (Imatge d'arxiu).\n08.10.2020. L'ACEM publica el primer manual de 'Bones pràctiques a les estacions d'esquí' per la Covid-19\n05.09.2020. Telecabines 'a tot drap' a Alta Badia per lluitar contra la Covid-19


Aprèn a optimitzar la comptabilitat en Odoo - GAFIC, SLP Assessoria i Gestoria Odoo\nPortada » Notícies » Notícies » Aprèn a optimitzar la comptabilitat en Odoo\n– Fitxers de les compres: Totes les factures han d’estar descarregades o en el núvol seguint aquesta organització: Comptabilitat \_ 2018 \_ Rebudes \_ 1T \_ (quan estan sense comptabilitzar). Un cop comptabilitzades, moure dins de la carpeta Comptabilitat \_ 2018 \_ Rebudes \_ 1T \_ COMPTABILITZAT \_, d’aquesta manera, qualsevol client ens pot pujar factures per comptabilitzar sense problemes. Un cop tancat el trimestre, afegim al 1T el nom “1T TANCAT”, perquè no s’afegeixin més factures en aquest trimestre. NOTA: Es pot indicar el nom del proveïdor en el fitxer. També es pot indicar la referència interna de Odoo en el fitxer un cop comptabilitzat, encara que al tenir adjuntats els pdf, tampoc cal modificar el nom de tots els dicheros\nJustificants de pagament: Els justificants de pagament o cobrament es poden adjuntar també a la factura Odoo, així com posar dins de les carpetes anteriors amb el mateix nom de fitxer + “justificant”, així en la mateixa carpeta ho tenim tot al Odoo també.\nPagaments o cobraments parcials amb el triangle: Seleccionem la factura corresponent com s’indica en el primer punt. Després fem clic a la factura per pujar-la com a “parella” / conciliació del moviment del banc. No deixa seguir perquè deu no és igual a l’haver-hi, per tant, fem clic al triangle que apareix al costat de l’import perquè iguali els imports, i validem.\nPonència de GAFIC sobre nous impostos i models en les jornades OpenERP\nBon dia, Avui divendres poden seguir la ponència que realitza a les 12:30 h GAFIC…\nQuè s'entén per operació vinculada? Per confeccionar el model 232 referent a les operacions vinculades,…


Descansa en pau, Àngel | RafelJaume.com\nBy Rafel Àngel Jaume Rafel • agost 26, 2020 • 5 comentaris. Comenta-ho!\nN’Àngel ens ha deixat i, ara que no hi és, vull recordar com el vaig conèixer, com ens va arribar a na Carme i a mi i qualcunes fetes de l’únic any que vaig gaudir d’ell, abans de quedar baldat.\nTres pams tibats de cadena lligaven el coll de l’animal a l’entreforc d’un ametler. Tota la seva llargària no li bastava per ajeure’s en terra sense que les baules de ferro li escanyassin el coll. Així, potes tortes, costelles marcades, cara poruga, el vaig veure per primer pic, l’hivern de 2008, a la foto que n’Ana Aranda, aleshores vicepresidenta de Baldea, li va fer a través de la reixeta que tancava el trast.\nUn plat buit en terra era tot l’atrezzo de l’escena. Ni una ribella amb aigua ni un trist bidó on aixoplugar-s’hi. Dues companyes de captiveri, escampades per la finca amb la mateixa sort que ell, tenien, elles sí, el privilegi de poder tombar-se en terra. Un poni i quatre cavalls, dos sempre tancats dins un petit estable, completaven el repartiment d’aquell thriller carcerari, que fregava, si no superava ja, deien els veïnats, l’any de rodatge.\nDescendent del déu Anubis, pertànyer a la raça més ancestral de la Mediterrània no suposa, per a un ca eivissenc, cap privilegi, en una terra on els caçadors confinen els seus companys d’armes dins caneres fora de temporada. En Sort i les seves germanes d’infortuni, na Llum i na Liberty, així els va batiar n’Ana, eren cans eivissencs i jo vaig ser el president de Baldea que va redactar i presentar la pertinent denúncia que els va alliberar d’aquell patiment.\nLes cusses foren bones de col·locar, però a en Sort només li sortien noviis d’escopeta i cartutxera i no ens resignàvem a no donar-li un futur més d’acord amb el seu nom. Mentre no sortia res millor, va quedar en una casa d’acollida. El vaig conèixer aquell estiu, durant una festa al Festival Park a benefici d’una protectora. Unes models desfilaven acompanyades cada una d’un ca per adoptar. En Sort va ser un d’ells, però tampoc aquell dia tengué sort.\nVa estar molt tranquil, tot i el trui de la festa, i va ser especialment amable amb mi. Me va agradar especular amb la idea que, de qualque manera misteriosa, mitjançant algun dels sentits que hem perdut o no sabem emprar els animals humans, aquell ca magre, llarg i malgirbat, sospitava que jo havia tengut cosa a veure amb el seu alliberament.\nA la darreria de l’any, a ca nostra, sa Nena i n’Ombra ens havien deixat. Tot i la dolça companyia de na Clara, que ens havia trobat i adoptat un any abans a les muntanyes de Puigpunyent, en Bru havia romàs molt trist. A en Bru ens l’havien deixat caure al jardí de ca na Carme, a Son Ramonell, vuit anys enrere essent un quissó, i s’havia fet gran i gros amb aquelles dues mares.\nEl dia de cap d’any de 2009, vàrem decidir omplir el buit deixat per les cusses amb aquell malaurat ca, però no ens convencia el nom. Un parell de dies més tard, en Sort sortia de la casa d’acollida i, fet un sac d’ossos, afamagat i descompost de ventre, n’Àngel entrava a ca nostra. En Bru, però, molt tocat d’artrosi al colze, no estava per a jocs i n’Àngel tenia més gana que no juguera. Gana i nirvis. L’animal, avesat als espais oberts, no sabia on fer l’ou dins una planta baixa i no s’estava aturat. Sort de na Clara, que ens el tenia entretengut i consolava de tant en tant en Bru d’haver d’aguantar tot lo dia aquell gambirot.\nBen aviat, n’Àngel va trobar la vocació: lladre de vitualles i saquejador del poal del fems. No podíem deixar res a la vista un segon, ni que fossin verdures crues. En una aclucada d’ulls ens ho havia pres de davant els nassos i ho estrenyia fort perquè no li poguéssim obrir la boca. Els minuts previs a cada sopar eren per a n’Àngel un patir i un no viure. Salivava com un penitent convidat a una bacanal mentre na Carme feia bullir l’olla plena de carcasses de pollastre. Les baves li degotaven de les comissures dels morros com a caramelles mentre fixava la mirada en les volutes de vapor que aromatitzaven la cuina.\nPer Sant Antoni ja havia engreixat una mica i el presentàrem en societat a les beneïdes.\n—Com així està tan magre?\n—Maagre?! L’hauries d’haver vist fa dues setmanes.\nUn dia, el vàrem voler mostrar a la gent de Baldea. Aprofitàrem que després d’una junta fèiem una petita festa per als amics i socis de les protectores. Aleshores, empràvem el local de l’escola d’Animalots com a sala de juntes. Quan na Carme va obrir la porta i va comparèixer n’Àngel, no va tenir temps (na Carme) de dir bon vespre que ja el teníem de grapes damunt la taula dels cocarrois.\nEls passejos de n’Àngel també foren cèlebres. Vivíem a Son Peretó, entre la Vileta i Son Rapinya. Cada vespre, embarcàvem la tropa dins la furgoneta i la desembarcàvem a prop del golf de Son Quint. Ens solíem arreplegar un grapat de persones i una dotzena i busques de cans a un green a mig fer. Per arribar-hi havíem de fer una voltera grossa per salvar un desnivell. El primer dia que hi duguérem n’Àngel, a l’hora de tornar, va trobar que era un doi fer tanta volta, que ja era hora de sopar. Va partir en sentit contrari, no vàrem ser a temps d’agafar-lo i s’enforinyà dins el pinar. En arribar al cotxe, n’Àngel esperava amb cara de dir “què heu fet, tanta estona?” Havia adreçat camp a través i havia anat directe al cotxe com si hagués vengut amb GPS de sèrie.\nAviat va trobar que allò de córrer amb tanta canada no anava amb ell. De camí al green va descobrir un redol que encara no havien sembrat de gespa. Un petit ecosistema d’herbeis diversos, típic de contrades on les excavadores han fet malbé la vegetació centenària. Un petit univers infestat de rates i ratolins. N’Àngel va trobar més divertit jugar amb ells que amb els altres cans. Vàrem batiar aquell santuari com a sa disco.\nCada vespre hi deixàvem el nostre adolescent i el passàvem a recollir de tornada cap a cases. El veiem d’enfora, cap cot, orelles dretes, concentrat escoltant la garriga a l’aguait dels seus petits residents. De vegades el vèiem alzinar-se sobre dues potes i observar/escoltar el trispol polsegós de sa disco des de alt de la seva alçada per, de sobte, saltar sobre qualque presa, real o imaginària.\nEn veure’l, el cridàvem. Creus que venia? Ni ens mirava. Seguia a la seva com qui sent ploure. I venga cridar Àngel i venga xiular na Carme i jo, fins que un dels dos (normalment jo, que havia tengut la genial idea d’adoptar-lo) l’anava a cercar. La primera vegada, el vaig agafar per sorpresa, però mai més. Em sentia atracar-me i, sense mirar-me, m’esquivava mantenint la mirada en terra. I venga fer voltes com a una baldufa darrera n’Àngel, fins que qualque ratolí o escarabat copsava la seva atenció i jo ho aprofitava per agafar-lo.\nFins que un vespre, nit tancada, n’Àngel no va ser a sa disco a l’hora d’anar a sopar. El cridàrem i el cercàrem fins que decidírem tornar amb l’esperança que ja fos al cotxe. No hi era. Amb el cor encongit, tornàrem a ca nostra. Mentre na Carme donava el sopar a la resta (la tropa havia augmentat fins a la mitja dotzena), jo vaig tornar cap al golf amb la por que l’haguessin atropellat mentre tornava a cases i de trobar-me’l estès en mig de la carretera. Encara no coneixíem el seu instint de supervivència i, amb la cara d’innocent que passejava, en desconfiàvem. M’esperava just on havíem aparcat abans el cotxe.\nL’adolescent se’ns havia tornat un bala perduda. Li va agafar el gust a l’aventura i va prendre el vici de fer tard. Cada vegada més tard. El duiem fermat un parell de dies, però, en quant l’amollàvem per veure què passava, tornava partir. Almanco ja no patíem. Sabíem que no intentaria tornar a ca nostra. N’Àngel tenia molt clar el punt de trobada: no tant, però, l’hora. M’ho vaig prendre amb calma. Els dies que el nin no compareixia, tornàvem, na Carme donava sopars i jo me n’anava, amb un sandvitx i una beguda a esperar que el senyor se dignàs a tornar. Sopava, m’acomodava, posava música i esperava. Les dues?, les tres?, prop de les quatre? Era impredictible. M’hauria agradat posar-li un xip de seguiment amb un programa d’aquests que dibuixen sobre un mapa la ruta seguida per saber quines altres discos freqüentava n’Àngel nostro. En tombar la tardor i arribar el fred, li va fugir la curolla. Se sopava més calentet a ca nostre que pel món.\nPerò on els instints d’orientació i de supervivència de n’Àngel es mostraren més evidents va ser a Puigpunyent. No importava com d’enfora ens féssim de ca nostra. Si no era devora el cotxe en arribar-hi nosaltres, el deixàvem que tornàs pel seu compte i sempre va trobar el camí.\nMalauradament, a mi em va passar això que em va passar i m’he perdut els darreres deu anys de n’Àngel. Sé, però, que amb na Carme, ha viscut una vida feliç, còmoda, tranquil·la i plena de passejos a lloure per moltes garrigues diferents: Son Quint, Puigpunyent, Sa Indioteria, Felanitx, Algaida, Sencelles…\nHa estat un ca independent, aventurer, però tranquil i bon al·lot com ell tot sol. Ha caminat fins que els seus tretze anys i busques li han dit prou i ha mort un 24 d’agost al seu llit, acompanyat de na Carme, tres cusses, dos cans, dos moixos i dels meus pensaments.\nNo n’hi haurà cap d’altre com ell. Descansa en pau, Àngel.\n12 de setembre de 2020 a les 18:37\nQuines paraules mes maques dedicades a n’Àngel! . Tot el que ens expliques al teu escrit , ell ho va viure i gaudir i va poder recuperar-se d’una cruel experiència de maltractaments, els bons records son el consol del buit que deixa. Una abraçada!\n29 d'agost de 2020 a les 15:03\nL’estimaves amb auténtica devoció i ho sé, ell també a tú, nomes feia falta veure que quan arribaves a ca na Carme ell posava es seu capet damunt la Teva cama, cercant una caricia, eres el seu referent i el seu salvador i aixo no Ho obliden mai. Descansi en Pau Ángel!\n27 d'agost de 2020 a les 15:43\nHola Rafaél, sóc la Martina, sento molt el d’Angel, segur que ha marxat molt feliç a l’tenir-vos a vosaltres al seu costat, al cel brilla un nou estel, una abraçada enorme\n27 d'agost de 2020 a les 8:55\nUna preciositat, quines aventures Rafel. M’ha agradat molt, que és de bo poder tenir al teu abast tots aquests records que omplen la vida present. Jo abans escrivia qualque viatge i ara ho llegesc i ho revisc.. Gràcies per fer me Avinent els teus.\n26 d'agost de 2020 a les 21:19\nTot un personatge 🙂 Li anàven les discos, genètica eivissenca .)


Com saber quan és el moment de començar a remenar fulles - Electrodomèstics i electrodomèstics essencialsLlegir Més\nPrincipal Electrodomèstics i electrodomèstics essencials Com saber quan és el moment de començar a remenar fulles\nUna vegada que enteneu per què cal arrebossar fulles, la pregunta es converteix en quan es pot deixar fora de l'herba.\nDeterminar quant de temps podeu deixar que les fulles quedin a la gespa abans de trontollar-les implica una crida de judici: no es pot posar cap número. La informació següent es pot utilitzar com a pauta general per tal que els principiants que tinguin cura de la gespa puguin tenir, almenys, consciència de quins factors han de tenir en compte.\nEsperar 3 o 4 dies abans de remar està bé\nUn consens és que deixar fulles a l’herba durant més de tres o quatre dies pot ser poc encertat. Dit això, també s’han de tenir en compte altres factors. Com més gruixuda sigui la capa i / o més humides siguin les fulles, més aviat hauríeu de trossejar-les o d’eliminar-les d’una altra manera, perquè aquests factors augmenten la probabilitat de que l’herba que es troba a sota de les escombres, etc.\nTambé s’ha de pesar la quantitat de fulles que preveu haver d’arrelar, ja que determineu quan rabeu les fulles. Els grans jardins amb molts arbres de fulla caduca suposen un repte de neteja més gran que altres patis. Les persones que tinguin aquests jardins poden haver de començar a rastrejar abans, només per assegurar-se que no cauen enrere en el que serà, per a ells, un gran projecte de neteja de gespa.\nUn altre factor que pot influir en la vostra decisió sobre quan recollir fulles és l’equip d’eliminació de fulles que fareu servir. Si utilitzeu correctament un bufador de fulls, potser podreu recollir les fulles més ràpidament del que ho faríeu mitjançant un rasclet, cosa que us permetrà retardar-vos una mica més, però l'ús de bufadores no és per a tothom. Altres persones passen una cortadora de gespa per sobre de les fulles, agafant-les en un arxiu de bossa, però no és l'única manera d'incorporar un tallagespa en aquest projecte.\nUtilitzant una segadora\nUn dels mètodes d’estalvi de temps per a l’eliminació de les fulles que pot impedir tenir una bossa, un bufador o un rastell és utilitzar una cortacéspeda. Un tallador de trituració desglossarà les fulles prou com per deixar-los quedar a la gespa. Amb el temps, treballaran inofensivament al terra. Amb aquest mètode, tracteu essencialment les fulles processades com a fertilitzant de gespa. L’argument a favor de fer-ho és el mateix que es fa per deixar que es tallin herbes a la gespa, sobretot si les trossegeu primer amb una cortadora.\nTant si heu decidit deixar que les fulles mulades quedin a la gespa o treure-les, no desaprofiteu aquesta meravellosa font de matèria orgànica gratuïta; Les fulles triturades són molt valuoses si feu el compost.\nArticle AnteriorQuan és el millor moment per podar el serri?\nArticle SegüentHeu de retirar les teules de l'amiant d'una casa de fusta?\nUna vegada que enteneu per què cal arrebossar fulles, la pregunta es converteix en quan es pot deixar fora de l'herba. Determinar quant de temps podeu deixar que les fulles quedin a la gespa abans de trontollar-les implica una crida de judici: no es pot posar cap número. La informació següent es pot utilitzar com a pauta general per tal que els principiants que tinguin cura de la gespa puguin tenir, almenys, consciència de quins factors han de tenir en compte. Esp © Copyright 2019


Guns N’ Roses: ‘appetite for resurrection’ - El Temps\nPistoles i roses reunides\nGuns N’ Roses: ‘appetite for resurrection’\nMés de tres dècades després del disc que convertí els angelins Guns N’ Roses en una de les bandes de rock més importants del planeta, ‘Appetite for destruction’, (1987), el grup del megalòman cantant Axl Rose continua en actiu però amb la suma essencial de dos membres de la formació original, el guitar-hero Slash i el baixista Duff McKagan, amb els quals es va reconciliar el 2016 després de dues dècades de desacords. Uns Guns N’ Roses vetustos però amb substància que tornen a Barcelona el primer de juliol dins de la gira “Not in this Lifetime”. Compareixença recaptadora però amb els mínims exigibles de dignitat musical.\nAxl Rose i Slash: els pilars irrenunciables d’uns Guns N’ Roses amb credibilitat | EFE\nL’espectacle que un bon grapat de milers de privilegiats podran contemplar a l’Estadi Olímpic de Barcelona, en la pròrroga europea de l’extensa gira mundial dels Guns N’ Roses “Not in this Lifetime” —Axl Rose va dir que la formació original mai tornaria a compartir escenari “en aquesta vida”— no deixa de ser un miracle. Per un bon grapat de raons.\nÉs cert que no actua la formació original al complet. Fa molts anys que no hi és el guitarrista rítmic Izzy Stradlin, artífex i compositor o coautor de moltes de les millors cançons de la banda, qui va desertar fart de les maniobres, les traïcions, les extravagàncies i la megalomania de Rose. I tampoc forma part del grup el bateria Steven Adler, un altre dels artífexs del so que va fer grans els Guns’N Roses, expulsat cínicament pels mateixos problemes amb les drogues que arrossegaven d’altres membres del grup. De fet, Slash i McKagan es van dedicar amb una constància imbatible a destruir el propi cos a base de vodka —el baixista arribà a beure quatre ampolles diàries— i heroïna a dojo. El més lògic és que hagueren alimentat l’atapeït panteó dels joves cadàvers del rock&roll way of life. Incomprensiblement, van sobreviure a sobredosis, aturades cardíaques i crisis diverses. Com també conservà part de la integritat Stradlin, introductor dels seus companys en l’heroïna i el primer a baixar del cavall, literalment.\nTot i els coquetejos politoxicòmans, Axl Rose va ser l’únic gunner —apel·latiu derivat de les pistoles que donen nom a la banda— que va tenir una relació sostenible amb les drogues i les begudes espirituoses. Però també va comprar molts números per acabar malament: sempre fou un amant de la gresca, les baralles i els incidents diversos, amb una col·lecció d’antecedents penals acumulats des de l’adolescència dignes d’un presidiari. Per no esmentar les vegades que la seua indulgència acabà amb disturbis greus entre el públic. Si sumeu les nombroses ocasions que es va llançar sobre el públic des de l’escenari, de vegades per pegar-se amb algun fan, conclourem que Axl, fill d’una família desestructurada i un pare maltractador, és també un exemple memorable de supervivència.\nAxl Rose, Izzy Stradlin, Slash, Steven Adler i Duff-McKagan\nBen mirat, el títol d’aquell mític primer disc que els va convertir en història del rock podria haver-se dit Appetite for self-destruction. Però, tot i una trajectòria convulsa, una història àrida i sòrdida, el relat de la qual sols cabria en una enciclopèdia, també cal ressaltar un cert esperit de pervivència i resurrecció.\nLa de Guns N’ Roses no és la reunió a l’ús de la vella glòria que porta dècades en el dic sec. O no exactament. Sortosament per als fans del grup, el llegat, amb més o menys fortuna, va continuar viu. Rose va maniobrar per poder esprémer la marca durant anys, amb diferents formacions però sense els músics originals. I per molt que la seua veu inconfusible atorgara aparença de genuïnitat, el que havia esta funcionant les dues dècades precedents com a Guns N’ Roses era un succedani no massa rellevant. Paradoxalment, quan Slash, amb el seu grup Velvet Revolver o en solitari, apel·lava en directe al repertori de la seua banda anterior, la resposta del públic era positiva. A penes evocar els primers acords de guitarra de “Sweet child o’ mine”, un dels riffs més cèlebres de la història i el tema que va llançar la banda a l’espai interestel·lar, el públic era capaç d’embogir igualment. Cantara qui cantara. La demostració, malgrat els esforços de Rose, que Guns N’ Roses eren una suma de talents.\nEl temps cura fins i tot les ferides més profundes. I si les perspectives pecuniàries de la reconciliació són interessants, encara més. El primer a retornar a l’úter patern fou Duff McKagan, l’abril del 2014, per substituir temporalment Tommy Stinson, de gira amb The Replacements. Paral·lelament, hi hagué eixides de diferents membres de l’“Axl Rose Band” —com era coneguda irònicament— per mamprendre projectes personals. Slash, per la seua banda, reconeixia en una entrevista que, dues dècades després, les relacions amb Rose havien millorat. Les peces comencen a encaixar. Les especulacions es disparen. Fins que l’any 2016 s’anuncia la gira “Not in This Lifetime”, amb McKagan i Slash en la formació, juntament amb tres músics de Rose, el guitarrista rítmic Richard Fortus, el teclista Dizzy Read i el bateria Frank Ferrer. Més la incorporació als teclats de Melissa Reese. Una formació sòlida, amb el pedigrí i l’espectacle que aporta Slash. I amb un Axl Rose que ha perdut gran part del seu torrent vocal però que manté, fins i tot a l’hora de moure’s per l’escenari, una prestància notable. Avantatges de no haver abandonat mai la carrera musical. Fins i tot s’ha anunciat una possible entrada en estudi per bastir material nou, la qual cosa arrodoniria totalment el cercle.\nUn dels logotips més famosos de la història del rock.\nAmb aquests elements, la gira estava condemnada a l’èxit: la primera part del tour va vendre un milió d’entrades. I aquesta segona tongada europea, que acabarà a Suècia el 21 de juliol, porta el mateix camí. A Barcelona, a les sis hores d’haver-se posat a la venda, el novembre passat, s’havien venut quasi 23.000 localitats. Si bé és cert que a l’hora de tancar aquesta informació, a setmana i escaig del concert, encara n’hi havia algunes per vendre.\nL’aura de la reunió és indubtable, però no podem oblidar la veritable raó que empeny milers de persones a gastar-se entre 48 i 182 euros per persona: un repertori molt popular tot i no tenir una discografia precisament extensa. De temes propis i de versions. Una història musical amb pics brillants susceptible de ser repassada a partir de la possible setlist que es podrà escoltar a Barcelona reconstruïda a partir d’algunes de les actuacions prèvies d’aquest mes de juny.\nReconèixer que el bo i millor que donaren els Guns N’ Roses acabà a principis de la dècada de 1990 és, més que una concessió al públic, un símptoma d’intel·ligència. Com no podia ser d’una altra manera, Appetite for destruccion, la seua obra mestra, una de les cimeres del rock de la dècada de 1980, serà una de les columnes vertebrals del concert. Un disc amb molta història. La banda, fundada el 1985, va malviure durant mesos en l’escena de Los Angeles deixant mostres de talent i acumulant repertori mentre s’abandonen a tot tipus d’excessos. Fins que són captats per Geffen Records.\nPassat en part l’impacte del punk, que havia sacsejat el panorama i posat en qüestió el rock d’estadi pompós de bandes com Led Zeppelin, als Estats Units estils com el glam metal o el hair metal ocupen el centre de l’escenari. I tot i que Guns N’ Roses estaran imbuïts en part d’aquesta estètica, la seua opció musical és més sòbria, té més a veure amb estils com el hard rock i el blues rock, amb AC/DC com una de les grans referències. El resultat és un disc esplendorós, amb temes com “It’s so easy”, “Mr. Browstone” o “Welcome to the jungle”, que són alguns dels primers a sonar durant aquesta gira. D’aquest disc també destaquen “Rocket queen” i “Nightrain” i Paradise city”, encaixades cap al final dels concerts.\nCuriosament, el disc no funcionà de seguida. Fins que començà a emetre’s en MTV el vídeo de la citada “Sweet child o’ mine”, un dels talls més assequibles i digeribles per al gran públic, la popularitat del grup no es va disparar.\nDel següent disc, G N’ R Lies (1988) un àlbum molt menor, la banda rescata el seu gran clàssic, la balada “Patience”, que anuncia derivades posteriors, i potser “Used to love her”, un tema pop no especialment redó. La cançó que no sonarà, segur, és la polèmica “One in a million”, un tema de Rose racista, xenòfob i homòfob que, entre altres coses, empra el terme despectiu nigger. La cançó fou polèmica, fora i dins de la banda: Slash, nascut a Anglaterra, és fill d’una dona de color que havia estat parella de David Bowie. I David Geffen, cap de la discogràfica, era homosexual. Rose parlava d’un intent de violació per part d’un camioner per explicar la seua homofòbia. La cançó, en tot cas, ha estat completament desterrada.\nL’altre gran pilar del repertori és aquella operació grandiloqüent i megalòmana que va ser el llançament de dos àlbums dobles consecutius, Use your illusion I i Use your illusion II (1991). Tot i la inspiració que impregna moltes de les cançons, la banda perdé l’oportunitat d’haver estat més selectiva amb el material i haver parit un nova obra mestra amb la meitat de temes. Malgrat tot, aquesta part de l’herència impregnarà el concert. Per a bé: podeu esperar “Civil War”, “Double talkin’ jive”, “Estranged” i, lògicament, “You could be mine”, que la pel·lícula Terminator 2 convertí en un èxit tremend. I per al menys bo, com ara la infal·lible “November rain”, una balada embafosa que, als que tenim memòria, ens sembla pitjor del que és per un vídeo horrorós amb escena de boda inclosa. També sonarà, segurament, la tediosa “Coma”, quan podrien tocar l’estupenda “Yesterdays”.\nAquell doble, malgrat tot, és també el de versions inqüestionables com el “Knockin’ on heaven’s door” de Bob Dylan o “Live and let die”, del Paul McCartney de l’època de Wings. Com a anècdota, contava l’antic membre de The Beatles que li va costar convèncer els seus fills que la cançó era seua i no dels Guns N’ Roses. El “Wish you were here” de Pink Floyd també sol ser un tema recurrent. I parlant de versions, hi haurà moment per al lluïment de Slash amb un llarg solo que inclou el “Johnny B. Goode” de Chuck Berry.\nLa resta de la discografia de Guns N’ Roses, molt fallida, és motiu d’alguns rescats aïllats: sempre sona “Chinese democracy”, el tema titular de l’ampul·lós i poc suportable disc de l’any 2008, que molts consideren, tot i estar signat amb el nom de la banda, un disc en solitari d’Axl Rose. “Better” també podria ser una opció d’aquell àlbum.\nEn tot cas, si alguna cosa es pot reconèixer al grup és haver estat permeables a diferents gèneres. Lluny de renegar del llegat punk, foren capaços de dedicar un disc a versions de grups d’aquell període, The spaghetti incident?, un disc que, mirat amb perspectiva, té certa gràcia. La recuperació de “New Rose” de The Damned podria ser també una de les versions de la nit. Altrament, tot i que McKagan, natural de Seattle, havia format part de la primera escena grunge, aquest esclat no els fou precisament favorable: per al nou públic, Guns N’ Roses era allò establert, patien el mateix menyspreu que havien patit bandes com Pink Floyd per part dels punks. Això sí, Guns N’ Roses van tenir el detall en alguns concerts a interpretar el “Blackl hole sun” dels Soundgarden a propòsit de la mort del seu cantant, Chris Cornell, l’any 2017. Una paradoxa: Cornell i, sobretot Kurt Cobain, ja són morts. Axl Rose i els seus, per contra, són vius. Algun dia podrien fer una versió de l’“Alive” de Pearl Jam.\nLa formació que es troba el públic en la nova gira: d’esquerra a dreta, Dizzy Reed, Richard Fortus, Duff McKagan, Axel Rose, Slash, Melissa Reese i Frank Ferrer. Imatge d’un concert a Abu Dhabi aquest mateix 2018.


L'Eliana inicia una campanya per fomentar la lectura aquest estiu - Noticias CAMP DE TURIA\nLa Regidoria municipal de Joventut de l’Eliana ha posat en marxa una nova campanya per a l’estiu. Amb la col·laboració de la Biblioteca Municipal, es proposa als joves de la localitat potenciar la seua activitat literària, per a així desmuntar els grans estereotips que afirmen que aquest sector de la població no llig.\n“Los Capullos no regalan flores” de Moderna de Pueblo, “Tú eres la noche” de Francesc Miralles i “Cuando me veas” de Laura Gallego són alguns del mig centenar de nous exemplars de novel·la “crossover” que han sigut adquirits recentment i que ja estan a la disposició dels lectors.\nD’altra banda, la Biblioteca planeja crear un club de lectura juvenil que iniciarà la seua activitat a partir de setembre. En aquest nou grup podran participar totes les persones joves interessades. A més a més, es convida als lectors a compartir els seus llibres estiuencs en el compte d’Instagram de la Biblioteca, @biblioeliana, amb l’etiqueta #lelianagram.


Language training plans for companies - Cambridge School\nIn-company > Training and performance plans\nI DE SEGUIMENT PERSONALITZATS\nCambridge School In-company ofereix un pla de formació d'idiomes personalitzat per a la vostra empresa i per als vostres empleats.\nA partir d’una auditoria lingüística inicial per determinar els nivells dels alumnes, els objectius lingüístics i les bonificacions disponibles de les ajudes públiques Fundae, projectem un pla de formació basat en les vostres necessitats reals, amb cursos de tots els nivells i formats (presencial o online, sigui via Zoom o per Microsoft Teams).\nOferim serveis in-company en qualsevol d’aquests idiomes: anglès, alemany, francès, italià, xinès, o espanyol i català per a estrangers.\nPer a altres idiomes, si us plau, poseu-vos en contacte amb nosaltres per consultar-ne la disponibilitat.\nCursos adaptats a vosaltres\nEl pla de formació per a la vostra empresa pot incloure diverses tipologies de cursos (d'un nivell, de preparació d'exàmens oficials, de conversa, Business English...) i de diferents llengües, nivells i formats, sempre depenent dels vostres objectius lingüístics. Pel que fa al format, podeu triar entre:\n- Impartits presencialment a les vostres instal·lacions o bé per videoconferència, via Zoom o Microsoft Teams.\n- Indicat per a grups amb un nivell homogeni de coneixements.\n- L’empresa escull el temps, l’horari, la ubicació i el nombre d’estudiants. Des de Cambridge School, adaptem el temari a les necessitats específiques del grup.\nCURSOS ALS NOSTRES CENTRES\n- Classes en grup impartides en un dels nostres 9 centres, on els vostres empleats treballen les lliçons i comparteixen classe amb alumnes Cambridge School del seu nivell.\n- Poden ser cursos presencials o per videoconferència, via Zoom.\n- Indicat per a grups d'empleats amb diversitat de nivell.\n- Classes individuals: One-to-One.\n- Poden fer-se presencialment (a l’empresa o en un centre Cambridge School) i també per videoconferència, via Zoom o Microsoft Teams.\n- És una modalitat de curs molt indicada per a empleats concrets i executius que tenen una necessitat immediata i urgent de millorar una llengua, o requereixen un curs molt específic i adaptat al seu nivell.\nAmb Pla de Seguiment Des d'on sou fins a on voleu arribar\nSabem que la formació d’idiomes requereix una inversió financera per part de l’empresa i de temps per part dels empleats. A Cambridge School, garantim que ambdues inversions comportin un retorn des del primer dia, amb un sistema de seguiment rigorós i continu: a cada moment els alumnes i l’empresa saben en quin punt es troben, cap a on es dirigeixen i quan hi arribaran.\nTots els nostres cursos estan estructurats seguint el Marc Europeu Comú de Referència (MECR), fet que permet situar l’alumne en un punt de partida segons el seu nivell inicial i fixar un objectiu i termini concret del punt on ha d’arribar. Durant la trajectòria de l’alumne, mesurem el seu progrés regularment, i és comunicat tant a l’alumne com a l’empresa.\nPAS 1: Auditoria lingüística de l'alumnat\nEls alumnes realitzen la prova de nivell de Cambridge in-company, que es composa d’una part gramatical i de vocabulari i una entrevista oral. Mitjançant aquesta prova, obtenim el nivell global de cada alumne dins del MECR.\nPAS 2: Definició del pla i objectius de formació\nA partir dels resultats de l’auditoria, definim conjuntament els objectius i elaborem una proposta a mida. Com que partim d'una base real i tenim clara la meta de cada alumne, el pla de formació permet assolir els objectius lingüístics en el temps òptim.\nPAS 3: Tests, exàmens i mesura del progrés\n- assistència de l’alumnat\n- evolució detallada del progrés de cada alumne en les seves activitats individuals\n- tasques escrites corregides i avaluades\n- resultats dels controls periòdics i exàmens de nivell\nPAS 4: Feedback i planificació del pròxim curs\nEn acabar el curs, un cop realitzats els exàmens i les tutories amb el alumnes, comuniquem a l'empresa la nostra valoració i fem la planificació necessària per al pròxim curs.\nCada pas, un pas en la direcció correcta.\nPer motivar els alumnes a arribar a un determinat nivell, oferim l’opció de fer també els exàmens oficials Cambridge English, a fi d’obtenir un certificat oficial com a reconeixement del seu progrés.\nCambridge English official exams\nC2.2 Proficiency 2 Cambridge English - Proficiency (CPE)\nC2.1 Proficiency 1\nC1.2 Advanced Cambridge English - Advanced (CAE)\nB2.2 Upper intermediate 2 Cambridge English - First (FCE)\nB1.2 Intermediate 2 Cambridge English - Preliminary (PET)\nA2.2 Pre-intermediate 2 Cambridge English - Key (KET)\nA2.1 Pre-intermediate 1\nDemaneu el vostre pla\nDemaneu-nos un pla de formació d'idiomes per a la vostra empresa, i el nostre equip es posarà en contacte amb vosaltres per fer-vos una proposta a mida. Valorarem plegats les bonificacions de les ajudes públiques de la Fundae que poden aplicar-se a la vostra empresa i us presentarem una estimació del vostre estalvi sense compromís de contractació.


El Carnet Jove #DeBny s’obre als joves de 14 a 30 anys de tots els municipis del Pla de l’Estany - Ràdio Banyoles\nEl Carnet Jove #DeBny s’obre als joves de 14 a 30 anys de tots els municipis del Pla de l’Estany\nDivendres 8 d’octubre · 13:12\nLa iniciativa ofereix descomptes als establiments locals amb l’objectiu de fomentar el consum de proximitat entre la població jove.\nEls joves dels municipis petits del Pla de l’Estany també podran fer ús del Carnet Jove #DeBny, que s’ha ampliat a la resta de la comarca. L’Ajuntament de Banyoles i el Consell Comarcal han unit esforços per fer arribar la campanya de promocions i descomptes als comerços locals i serveis a tots els joves del Pla de l’Estany. Concretament, la iniciativa es dirigeix als més de 2.000 joves de la comarca d’entre 14 i 30 anys, que se sumen als 4.000 de Banyoles que ja podien sol·licitar el carnet fins ara.\nLa regidora de Joventut de l’Ajuntament de Banyoles, Gemma Feixas, ha destacat que l’objectiu és fer créixer la iniciativa i consolidar-la, ja que com més usuaris hi hagi més avantatges podran oferir els comerços adherits.\nGemma Feixas - regidora de Joventut de Banyoles · 00:34\nSol·licituds als ajuntaments\nEs tracta d’un carnet totalment digital, que es pot sol·licitar a través de la pàgina web de l’Ajuntament de Banyoles. Els joves de la comarca que s’hi vulguin adherir han d’omplir la sol·licitud i tramitar-la directament a través de la seu electrònica o bé descarregar-la i fer-la arribar a l’Ajuntament de Banyoles, a qualsevol ajuntament de la comarca o al Consell Comarcal per finestreta única.\nEl conseller comarcal de Promoció Econòmica, Oriol Serrà, detalla que s’ha volgut posar fàcil als joves perquè se sumin a la campanya, destacant la bona entesa entre les dues institucions com un avantatge per a totes les parts.\nOriol Serrà - conseller comarcal Promoció Econòmica · 00:24\nEl Carnet Jove #DeBny es va posar en marxa a finals de l’any passat i des de llavors l’han sol·licitat un centenar de joves de la ciutat d’entre 14 i 30 anys. De moment, hi ha 24 comerços adherits a la iniciativa, però l’objectiu és que se n’hi vagin sumant més els pròxims mesos i arribar als 160 establiments de l’Associació Banyoles Comerç i Turisme. La presidenta de l’entitat, Dolors Busquets, valora molt positivament aquest projecte com una manera d’arribar al públic jove, que no acostuma a comprar al comerç local.\nDolors Busquetes- Ass. Banyoles Comerç i Turisme · 00:55\nEl Carnet Jove #DeBny és gratuït i té una vigència de dos anys, renovables fins a complir 30 anys. El llistat de descomptes que ofereixen els comerços es pot consultar a la pàgina web de l’Ajuntament de Banyoles.\nEls joves de Banyoles de 14 a 30 anys tindran un carnet de descomptes als comerços locals


BarcelonaLa taxa de desocupació a Espanya se situa en el 21%, segons les últimes dades de l’Enquesta de Població Activa. La xifra baixa fins al 17% a Catalunya i en el cas dels llicenciats en matemàtiques fins al 8,20%. I és que els matemàtics són, juntament amb els estadístics, els advocats i els treballadors sanitaris, els que menys pateixen el problema de l’atur.\n“El perfil del matemàtic és vist com a resolutori de problemes reals. Per això els graduats en matemàtiques són els més buscats per les empreses, i els joves amb menys atur actualment”, explica Victòria Oliu, presidenta de la Federació d’Entitats per a l’Ensenyament de les Matemàtiques a Catalunya (Feemcat). Ho corrobora Daniel Quílez, que té 32 anys i és llicenciat per la Universitat de Barcelona: “Vaig acabar la carrera el 2006 i des d’aleshores mai he tingut problemes per trobar feina, per això no tinc por de deixar-ne una”. Sempre ha treballat dins de l’àmbit de la programació, que és una de les sortides professionals d’aquests llicenciats.\nAixò causa un dany col·lateral, i és que cada vegada menys matemàtics decideixen dedicar-se a la docència, cosa que pot repercutir en el nivell a les aules. “Seria bo que més matemàtics anessin cap a l’ensenyament”, defensa Anton Aubanell, professor honorífic de la UB de didàctica de les matemàtiques. Daniel Quílez ho té clar: no s’hi ha dedicat per “falta de vocació” i afegeix que “és difícil motivar els adolescents si no tens vocació”. Precisament va ser un professor de batxillerat el que va fer que es decidís per estudiar la carrera de matemàtiques. Quílez ha treballat fent de programador per a l’artista Zachary Lieberman i defensa que “les matemàtiques són una eina per entendre qualsevol altre tipus de coneixement tècnic”.\nTambé va ser la falta de vocació el que va fer que Eduard Almacelles descartés dedicar-se a l’ensenyament quan va acabar els seus estudis a la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC). Amb només 26 anys, ja ha treballat en tres empreses diferents: “Abans d’acabar la carrera ja tenia feina, no he estat ni un sol dia a l’atur”. La seva primera ocupació va ser en una empresa d’analítica en xarxes socials, on analitzaven les relacions entre centenars d’usuaris de Twitter i les converses que s’establien entre ells per extrapolar, per exemple, quins eren els museus amb més rellevància a la xarxa. Per a ell, “les matemàtiques són l’estructura que fonamenta les relacions entre les coses” i el que permet descobrir els models subjacents al nostre voltant. “He fet diferents feines, però sempre a partir d’unes dades he hagut de trobar un model que expliqui per què la realitat es comporta d’una manera determinada”, explica.\nUna beca als EUA\nAdrià Recasens també té 26 anys i va fer la doble titulació en enginyeria de telecomunicacions i matemàtiques a la UPC. Una beca el va portar cap a l’Institut Tecnològic de Massachusetts, el MIT en les seves sigles en anglès, on ara fa el doctorat en visió per ordinador, una altra de les sortides professionals de les matemàtiques: “Ensenyem als ordinadors a mirar. Quan tenen moltes imatges al seu interior, els ensenyem a detectar objectes dins d’aquestes imatges”.\nPer la seva banda, Raquel Domínguez, de 35 anys, treballa per a una empresa de missatgeria. “Em van venir a buscar a la carrera”, diu. Fa de programadora i analitza els costos dels enviaments dels paquets, per poder fer ofertes als seus clients sense que la companyia hi perdi diners. “A vegades m’he plantejat si hauria d’haver estudiat informàtica, perquè faig de programadora, però a matemàtiques t’ensenyen a pensar d’una manera diferent, a extreure informació i a fer abstraccions -explica-. No me’n penedeixo gens!”


Els Agents Rurals investiguen un incendi de crema de residus a l'Aldea\nEls Agents Rurals investiguen l'incendi en un abocament de residus a l'Aldea\nEl foc va cremar un abocament de tubs de rec a tocar de l'N-340\nper Redacció diumenge, 1 de juliol 2018 - 17:55h | Actualitzat a 01/07/2018 18:33h\nEl foc va provocar una gran columna de fum negre. | cedida bombers\nEls Agents Rurals investiguen un incendi que va cremar un abocament de tubs de reg a l'Aldea. Els Bombers de la Generalitat es van activar el migdia d'aquest dissabte, 30 de juny, per apagar un incendi a tocar de la carretera N-340, al punt quilomètric 1.082, al seu pas pel terme municipal de l'Aldea. L'incendi va començar al voltant de les dues del migdia i cremava un abocament de goma de reg en un camp agrícola. Les flames van afectar 300 metres quadrats de tubs de reg, però no van afectar vegetació. Com a conseqüència de l'incendi tampoc hi va haver cap persona afectada, ni per ferides ni per intoxicació de fum.\nEn un primer moment es van activar tres dotacions dels Bombers de la Generalitat, que es van traslladar fins al lloc de l'incendi. Finalment, van ser cinc les unitats que hi van treballar i que van dur a terme les tasques d'extinció de les flames. Els bombers van tenir controlat el foc al voltant de les quatre de la tarda. D'altra banda, la crema dels tubs de plàstic va provocar una gran columna de fum negre que va ser visible des de diversos punts de la zona.\nEls Bombers de la Generalitat extingeixen l'incendi als tubs de reg. | cedida Bombers\nEl foc també va obligar a activar dues unitats dels Agents Rurals, que van acudir al lloc de l'incendi, i s'encarregaran d'investigar l'origen del foc, ja que es tracta de mànegues de reg abocades. Els Agents Rurals recorden que tant l'abocament de residus com la seva crema està prohibit. Ara la seva tasca és investigaran qui va abocar la pila de tubs en aquest camp agrícola i si algú va calar-hi foc expressament.\nEls #AgentsRurals investiguem un incendi que crema residus a #LAldea#BaixEbre. Es tracta de mànegues de reg abocades en un camp agrícola. No ha afectat vegetació. Hi han treballat 2 unitats del cos. Recordeu que tant la crema con l'abocament de residus està prohibit. pic.twitter.com/V84aWrNKyh\n— Agents Rurals (@agentsruralscat) 30 de juny de 2018


Wikiloc | Percorso COVA DE LA BORA FOSCA (1257mr i -60m). Tavertet. Sistema de la Bora Fosca i Bora del Medalló\nSpeleologia (I migliori percorsi di Speleologia in Spagna → Catalogna → Tavertet )\nCOVA DE LA BORA FOSCA (1257mr i -60m). Tavertet. Sistema de la Bora Fosca i Bora del Medalló\n(Tavertet), Sant Miquel de Sorerols i Santa Cilia (Escursionismo)\nTavertet-Sobiranes-Dolmen de Can Tafura-Sant Miquel de Sorerols-Cova dels Teixidors (Escursionismo)\nTavertet - Cova de la Bora fosca - Balmes Baconeres (Escursionismo)\nSobiranes-Castell de Sorerols-St Miquel-Bora Fosca (o-¬) (Escursionismo)\nSandra ole Tutti i diritti riservati\nVisualizzato 1919 volte, scaricato 45 volte\nvicino a Tavertet, Catalunya (España)\nCova de la Bora Fosca. Tavertet.\nFem la travessa subterrània d'aquest sistema, entrant per la boca de la "Bora Fosca" i sortint per la "Bora del Medalló". Gairebé 1,5 Km de recorregut, amb un característic pas estret anomenat "PAS DEL SERRALLONGA". La galeria superior, equipada amb una corda fixa, és preciosa.\nNota: la cavitat està tancada per una reixa, cal demanar la clau.\nCami en més mal estat.\nBifurcació: dreta (antihorari).\nAparquem. Seguim marques vermelles.\nCova de la Bora Fosca (ENTRADA).\nBora del Medalló (SORTIDA).\nEnllaç amb camí més ample 1r baixa i després puja.\nBALMES DE LA FEU.\nBauma de la Bora Fosca.\n▪ SISTEMA DE LA BORA FOSCA (Bora Fosca; Bora del Medalló). El sistema de la Bora Fosca (Bora Fosca + Bora del Medalló) de 1257m i -60 de desnivell es troba al municipi de Tavertet.\nDesnivell: 60 (m.)\nRecorregut: 1257 (m.)\nMunicipi: Tavertet (Serralada Transversal, el Cabrerès). Comarca d'Osona\n1.- De l'entrada de la Bora Fosca fins el Pou.\nLa porta tancada amb un reixat amb cadenat (claus a Can Subiranes) ens obliga a ajupir-nos però la galeria va adquirint major alçada ràpidament. El sostre es manté gairebé horitzontal mentre que el terra va descendint recobert de colades arribant a unes dimensions màximes de 3 metres d'ample per 8 d'alt. A l'esquerra entre un massís estalagmitic hi ha un gorg quasi permanent que per poc no surt novament a l'exterior. En èpoques de fortes pluges en un contrapendent de la galeria es forma un embassament amb gairebé mig metre de fondària. Tot seguit arribem al pou de 6 metres de fondària instal·lació amb químic a la paret esquerra per davallar en doble- que desemboca al bell mig d'una sala d'uns 12 metres d'alçada.\n2.- La Galeria Subiranes (galeria penjada).\nAquesta galeria es troba al sostre de la sala del pou i per arribar-hi podeu utilitzar una via d'escalada d'uns 7 metres que comença a la paret dreta de la capçalera del pou. Té un recorregut sinuós d'uns 200 metres, la secció mitjana es de 2 x 1,5 metres. Està molt concrecionada i amb un bon estat de conservació. Finalitza en un potent tap de concreció.\n3.- Del Pou a la Sala de les Lloses.\nEntre blocs entrem en un tram d'un metre d'alçada per tres d'ample on cal avançar a quatre grapes. Un centenar de metres més endavant tenim dues opcions; a la dreta una gatonera que es bifurca als poc metres entre els intersticis d'un amuntegament de blocs, sense una continuació fàcil; a la bifurcació una grimpada d'uns 4 metres ens duu a l'espectacular i paral·lelepípede Sala de les lloses. A l'esquerra trobarem un forat al terra recentment excavat i que constitueix la bona continuació.\n4.- De la Sala de les Lloses a la Gran Galeria.\nDes de la sala descendim el forat de l'esquerra i anem gatejant, a uns 20 metres trobem un sever estretament amb senyals de desobstrucció, és el pas d'en Serrallonga. La continuació es través d'estretors i blocs on cal anar escollint la direcció esquerra durant uns 40 metres. Poc a poc guanyem dimensions i ens podem posar drets. Existeixen diversos passos paral·lels, que finalment entre grans blocs ens duen a la Gran Galeria.\n5.- De la Gran Galeria a la Bora del Medalló.\nDes de la «Sala Final» de 10 metres d'ample, la galeria amb una alçada de tres metres es pot seguir amb bones proporcions durant uns 120 de recorregut. Tot està dominat per un gran procés clàstic amb blocs per tot arreu. Remuntem fins una sala que a la seva dreta hi ha una continuació d'on prové una aportació d'aigua que es torna a sumir immediatament. Continuem pujant i baixant blocs on cal cercar la bona continuació. Passarem per les Perles, les Pixes Blanques, la Sala de la Reunió, la Sala Plana, i finalment el conducte de sortida on avancem a quatre grapes o estirats. A la dreta surt la bifurcació de les clavegueres, recorreguda per un petit corrent d'aigua que progressivament va reduïnt les seves dimensions fins a resultar difícilment practicable.\nLa gatonera final amb fort corrent d'aire ens duu finalment fins la boca de la Bora del Medalló. Aquest tram amb les seves bifurcacions té un recorregut superior als 700 metres.S\nSITUACIÓ: Al km 5 de la carretera que transita entre l'Esquirol a Tavertet (400m després del pla de Can Codina) surt una pista a mà dreta sense cap indicació que desprès de 2 km ens durà a Can Subiranes, es important que demanem la clau de la cova.\nEs surt per l'esquerra de la casa, rodejant la granja de porcs. A 0,4 km Trobem la Creu de Subiranes, cruïlla de camins en un petit collet, s'ha de prendre el que surt a l'esquerra en forta pujada, al cap de 0,6 km trobem la Creu del Castell, una altra cruïlla de camins, hem d'agafar el de la dreta, fins arribar a l'església de Sant Miquel de Sorrerols 0,3km.\nEn el pla al peu de l'ermita podem deixar el vehicle, ja que la continuació està en molt mal estat. No obstant si anem en un 4x4 encara podem seguir avançant uns centenars de metres.\nA partir d'aquest moment unes marques vermelles seran el nostre guia. Continuarem caminant per la pista fins que al cap d'uns 500 metres es deixa la pista i seguim per una corriol a l'esquerra que va serpentejant i baixant per dintre del bosc. Cal anar atent a les marques, pintades als rocs del terra o bé al troncs del arbres. Uns 500 metres desprès de deixar la pista el corriol es fa planer en passar pel peu d'unes cingleres, la cova s'obre just per sota del corriol, en un lloc que fa un graó d'uns tres o quatre metres que cal davallar fàcilment, la boca no es veu fins que baixem el ressalt.\nDes del pla de l'ermita, fins la cova s'inverteixen uns 15 minuts.\nDes de la boca de la Bora Fosca, baixant 4 metres ens situen en el bell mig d'una pista. Seguint aquesta pista en direcció descendent ens condueix en 20 minuts a la Bora del Medalló. En la primera cruïlla cal girar a l'esquerra i a la següent a la dreta. Passarem per las balmes de la Feu i les runes de l'antic mas del mateix nom. Finalment la pista finalitza davant d'una torrentera, es la Canal de l'Arboç. Justament la cova es troba en front mateix, sols cal remuntar uns deu metres entre la vegetació, (vessant dreta de la canal) a menys de 50 metres de distància.\nLes pistes, a més d'estar en estat de conservació precari, són de circulació restringida, ja que cal creuar barreres tancades amb cadenats.\nCami en més mal estat\nCami en mes mal estat\nBifurcació: dreta (antihorari)\nBif dreta antihorari\nAparquem. Seguim marques vermelles\nCova de la Bora Fosca (ENTRADA)\nBora del Medalló (SORTIDA)\nBora del Medalló\nCami mes ample 1r baixa i ds puja\nBALMES DE LA FEU\nBauma de la Bora Fosca


Blog - A Contratemps\nNotícies i últims programes\nA Contratemps creix amb el confinament\nTagged as:\tA Contratemps, Pere Barber, Podcast\nEls últims trenta dies han sigut dies de creixement en número de reproduccions del podcast d’A Contratemps, arribant a superar les 145 reproduccions diàries i situant-se entre els principals podcast en valencià de les diferents plataformes.\nDes del passat dia 14 de març, dia en que s’activava l’estat d’alarma, les reproduccions del podcast han agumentat fins a les 1.145, la xifra més alta des de que vam deixar Ràdio Altea.\nPer plataformes, Apple Podcast s’emporta la xifra més alta, amb el 50% de les reproduccions des d’esta plataforma, seguida per Ivoox, amb un 49% que es divideix en el 26% des de l’app per a iOS i el 22% en l’app de Android, mentre que des de la web arriba l’1% de les visites. L’1% restant arriba a través d’altres plataformes com Google Podcast o Spotify.\nTagged as:\tA Contratemps, Pere Barber\nArriba l’estiu i amb ell arriba també el temps per a gaudir una mica i això significa agafar vacances!\nPerò tranquils, que A Contratemps tornarà amb tots i totes vosaltres a partir del mes de setembre, com ja sabeu, en un altre format degut als problemes d’última hora sorgits al final d’esta quarta temporada que hem acabat a Ràdio Altea.\nDe fet, ja estem treballant per preparar eixe nou format i que estiga disponible només acabar l’estiu, per poder tornar a estar disponibles per a totes vosaltres!\nAra ja sabeu, gaudiu de l’estiu i ens veiem als concerts!\nA Contratemps 172 (18 de Gener 2019)\nTagged as:\tA Contratemps, Pere Barber, Ràdio Altea\nCom sempre, ja saps que també pots trobar-nos a Facebook, Twitter i Instagram i també als podcast d’iTunes\nA Contratemps 169 (14 Desembre 2018)\nJa tens disponible el podcast del setè programa de la quarta temporada que hem iniciat a Ràdio Altea. Un programa que vam dedicar a les 15 cançons més escoltades aquest 2018 al programa!\nI com sempre, ja saps que també pots trobar-nos a Facebook, Twitter i Instagram i també als podcast d’iTunes\nA Contratemps torna de les vacances!\nEste divendres torna A Contratemps, el programa de música en valencià presentat per Pere Barber\nJa han passat els nadals i anem recuperant la normalitat. A Contratemps torna a la graella de Ràdio Altea i de la resta d’emissores de la XEMV a partir d’este divendres. Continue reading →\nProgrames Especials del Festivern\nTagged as:\tA Contratemps, Festivern\nEls divendres 15 i 22 s’emetran els dos especials del Festivern\nArriba el final de l’any 2017 i amb ell arriba, també, el Festivern i els programes especials d’A Contratemps.\nJa fa tres anys que des d’A Contratemps preparem diferents programes dedicats, exclusivament, al Festivern, el festival de Cap d’Any que ve celebrant-se des de fa tretze anys. Continue reading →\nHoraris d’emissió d’A Contratemps a les diferents Ràdios valencianes\nTagged as:\tA Contratemps, Alzira Ràdio, Mislata Ràdio, Ràdio Altea, Ràdio l'Om, Ràdio Manises, Ràdio Pego\nJa tenim disponible l’horari d’emissió del programa en les diferents ràdios que l’emeten cada setmana. Ací pots consultar els horaris: Continue reading →


L'Eliana obri el termini per a les beques per a la promoció artística musical i de dansa per a menors de 25 anys - Noticias CAMP DE TURIA\nL’Eliana obri el termini per a les beques per a la promoció artística musical i de dansa per a menors de 25 anys\nArriba setembre i amb ell la tornada als estudis i a l’inici d’una nova etapa. D’aquesta manera, l’Ajuntament de l’Eliana ha publicat les bases per a la concessió de les beques per a la promoció i foment de l’aprenentatge, perfeccionament, la pràctica i creativitat en els camps artístic musical i de dansa en els diferents Conservatoris Públics Professionals i Oficials de Música i Dansa.\nAquestes ajudes estan dirigides al sector de població de menors i joves empadronats a l’Eliana que no hagen complit els 25 anys. Suposen un import màxim de 350 euros per alumne sol•licitant, a abonar abans del cessament de l’exercici de l’any 2017.\nPer a sol•licitar la subvenció es valorarà, en una primera fase, la realització d’activitats formatives de música i dansa en l’últim any 2017, en el qual l’import varia de 115 a 350 euros. En una segona fase s’avaluarà el nivell d’ingressos anuals, per als quals els beneficiaris hauran de presentar les rendes dels seus progenitors, que no poden excedir els 44.730,85 euros.\nS’estableixen quatre rangs:\n1. Els sol•licitants les rendes dels quals no excedisquen els 29.821,57 euros obtindran el cent per cent de la subvenció, és a dir, 350 euros.\n2. Sol·licitants on es comprèn ingressos anuals entre 29.821,57 euros i 37.275,70 euros, l’import de la beca serà del setanta-cinc per cent (245 euros).\n3. Establit per a rendes entre 37.275,71 euros i 44.730,84 euros, comprèn un cinquanta per cent de subvenció (175 euros).\n4. Per a ingressos familiars superiors a 44.730,85 euros la quantia prevista és del vint-i-cinc per cent (87,5 euros).\nEls sol•licitants han de ser veïns d’aquest municipi i no deuen estar gaudint de cap altra beca finançada amb fons públics. Complint aquestes exigències, les persones interessades hauran d’emplenar la sol•licitud i lliurar-la en els serveis administratius de Cultura del Centre Sociocultural Municipal, situat en la Plaça del Jutge Miguel Menges en horari de 09:00 a 14:00 hores, de dilluns a divendres. El termini per a presentar aquestes sol•licituds serà fins al 30 del mateix mes, inclusivament.\nNoves incorporacions a la Policía Local de l’Eliana\nObert el termini per inscriure’s en el Campus Multiesport d’Estiu de l’Eliana\nMunicipis del Camp de Túria, presents en la 42ª edició del Certamen de Bandes\nLa Mancomunitat Camp de Túria fa entrega dels premis TecnoOk


Webidemiologia: a la caça de las malalties per Internet – Dixit\nDies enrere, sentia a l’NPR (la National Public Radio americana) que explicaven com, cada cop més, els sistemes de vigilància epidemiològica es fixen en els patrons de comportament dels ciutadans a Internet com a font d’informació per preveure situacions de risc. Sembla mentida, però l’home del 2012, quan es troba malament, abans d’anar al metge s’asseu davant de l’ordinador, o agafa el mòbil amb connexió a Internet, per comentar amb 140 caràcters què li passa i teclejar els seus símptomes a la finestreta de cerca de Google per saber de quin mal ha de morir.\nQuan s’acosta l’estació de la grip, es disparen les visites als serveis d’urgència dels hospitals i als centres d’atenció primària. L’augment del nombre de casos és el que activa l’alerta dels serveis de vigilància epidemiològica i fa que tot el sistema sanitari s’ajusti a una situació transitòria estacional que es repeteix any rere any. La previsió, en aquests casos, i les campanyes preventives de vacunació són molt importants. Per a altres tipus de malalties infeccioses menys freqüents (i que no responen a un patró estacional, sinó més aviat ocasional), la vigilància epidemiològica encara és més essencial, i necessita d’indicadors que permetin detectar de forma ràpida una situació que pot constituir una epidèmia.\nAls Estats Units aquesta vigilància és responsabilitat dels Centers for Disease Control and Prevention (CDC) d’Atlanta, que centralitzen les dades i els informes provinents de metges i laboratoris d’arreu del país per tal de detectar nous brots d’una malaltia. Aquest sistema fa que, normalment, hi hagi un decalatge d’una setmana entre que es produeix el brot i la difusió de l’informe oficial dels CDC. És feina dels epidemiòlegs (una mena de detectius a la caça dels primers indicis de l’esclat d’una malaltia infecciosa) estar a l’aguait, per exemple, de l’augment de les consultes telefòniques als hospitals o de la venda de termòmetres i de medicaments per abaixar la febre. I, actualment, també vigilen l’Internet.\nÉs cert que qui tecleja les paraules «febre» o «antigripal» a Google té força números d’acabar trucant al metge i, per això, la informació derivada de milions de cerques com aquesta pot ser d’utilitat per preveure, amb uns quants dies d’antelació, quan i on caldrà intervenir. Amb aquest objectiu Google va crear Google Flu Trends (en català, Google Estat de la grip) que proporciona càlculs, pràcticament en temps real, sobre la incidència de la grip basats en consultes de cerca globals per a diversos països i regions de tot el món. L’estudi de Google Flu Trends (publicat al 2009 a Nature) va demostrar que existeix una alta correlació entre la freqüència relativa de determinades consultes a la xarxa i el percentatge de visites al metge relacionades amb els símptomes de la grip, i gràcies a això es poden estimar els nivells de grip en una determinada regió (amb un temps de resposta d’un dia). Actualment, l’eina de Google cobreix diverses àrees del món i també està en funcionament una eina equivalent sobre la incidència del Dengue (Google Dengue Trends). Fins i tot, s’han dut a terme estudis per valorar la utilitat de Google Flu Trends en la pràctica del servei d’urgències d’un hospital, com en el cas d’un treball que acaben de publicar investigadors de la Universitat Johns Hopkins de Baltimore (article) i en el qual corroboren les conclusions d’estudis posteriors sobre la correlació entre l’augment cerques a Internet i les visites hospitalàries.\nIncidència mundial de la grip a 25 de febrer de 2012 (Font: Google Flu Trends)\nTot i la validesa d’eines com aquestes, la webidemiologia no substituirà els mètodes tradicionals de vigilància epidemiològica sinó que els complementa. Els mètodes de vigilància basats en les cerques a Internet també tenen els seus punts febles, com han posat de manifest investigadors de la Harvard Medical School que van analitzar com, en els primers moments del brot de còlera d’Haití les dades obtingudes de Twitter i de HealthMap coincidien amb els informes oficials, mentre que cent dies més tard, tot i que continuaven havent-hi brots de la malaltia, la informació a la xarxa havia disminuït.\nAmb tot, els epidemiòlegs valoren la utilitat d’aquest tipus de recursos i de la xarxa, en general, com a font de comunicació entre metges i pacients, per analitzar com la gent percep les campanyes de vacunació i el seu comportament durant una epidèmia.\nTambé a Blog Laetoli\nMiquel Tuson 5 de març de 2012


Cobertis Broker, un nou servei a disposició dels corredors que volen créixer professionalment – cobertis\nCobertis Broker, un nou servei a disposició dels corredors que volen créixer professionalment\nBroker 29 abril, 2019 Cobertis\nBlog > Broker > Cobertis Broker, un nou servei a disposició dels corredors que volen créixer professionalment\nDes de la nostra corredoria hem desenvolupat Cobertis Broker, un servei per compartir el nostre model de negoci amb aquells corredors que volen centrar-se en els seus clients i fer créixer la seva cartera, sense haver d’invertir un munt d’hores en processos o tasques administratives.\nActualment el mercat assegurador cada vegada és més complex: apareixen noves exigències, lleis, tecnologies…, per tant, cal estar al dia. Molts corredors són conscients d’aquesta realitat, però alhora els amoïna, el fet de dedicar més temps a aquest tipus de qüestions que als seus clients.\nDavant aquesta situació, des de Cobertis posem a disposició de tots els corredors el nostre model de negoci a través de Cobertis Broker, amb l’objectiu d’oferir a aquests professionals la possibilitat de fer un salt qualitatiu en el seu servei.\nPunts forts de Cobertis Broker\nEls corredors que decideixin unir-se al projecte de Cobertis Broker, comptaran amb tota una sèrie d’avantatges. Entre les quals cal assenyalar:\nUn sistema de tarifació immediata i senzilla.\nProductes exclusius i acords amb les principals companyies.\nFormació inicial i contínua.\nAccés a una plataforma específica de sinistres gestionada per Cobertis.\nCentralització de les tasques administratives.\nMaterial corporatiu de màrqueting i comunicació.\nBeneficis econòmics extres.\nUn altre aspecte important que no podem obviar, és el de la importància de les noves tecnologies, presents en qualsevol àmbit de la nostra societat. En aquest sentit, cal destacar que anualment, des de Cobertis realitzem una inversió per innovar en els nostres sistemes i mètodes i ser més competitius amb eines tecnològiques que contribueixen a una millor gestió: de col·laboradors, treballadors i clients. Cal dir que els corredors col·laboradors també es beneficiaran dels resultats d’aquesta inversió tecnològica continuada.\nAspectes clau del funcionament de Cobertis Broker\nTots els col·laboradors que s’integrin a Cobertis Broker gaudiran d’independència tant com a professionals, com a empresa. A més, la titularitat de la cartera continuarà sent del corredor associat.\nTambé, es facilita l’adaptació tecnològica, sense inversió per part de l’associat/da. I, pel que fa a costos, no hi ha quotes ni d’entrada ni de manteniment. En cas que el projecte no s’ajusti a les expectatives del corredor associat, no hi ha cap problema i es pot posar fi a la col·laboració.\nLa nostra directora, Anna de Quirós resumeix així l’essència d’aquest projecte: “El nostre model es basa en l’optimització de processos i la recerca de l’excel·lència professional”. També, afegeix: “una de les seves fortaleses essencials, és aportar a la nostra xarxa comercial de corredors uns productes i serveis ben adaptats a les necessitats del mercat, reforçats amb una estructura tecnològica innovadora“.\nEn definitiva, si ets corredor i vols millorar el teu model de negoci, estant al dia de les novetats tecnològiques; fes el pas i integra’t a Cobertis Broker. Informa’t amb nosaltres!


Nina Derwael (Bèlgica) i Nikita Nagornyy (Rússia); Campions del Trofeu Internacional Ciutat de Barcelona -38è Memorial Joaquim Blume\nNina Derwael (Bèlgica) i Nikita Nagornyy (Rússia) guanyen el Trofeu Internacional Ciutat de Barcelona - 38è Memorial Joaquim Blume de Gimnàstica Artística Masculina i Artística Femenina, celebrat al Centre Esportiu Municipal “Olímpics” Vall d’Hebron de Barcelona amb un èxit total de participació de públic. Nina Derwael primera amb una nota final de 56,150 marcant diferència amb la segona classificada la francesa Melanie Dos Santos amb 54,400 punts i en tercer lloc la russa Seda Tutkhalian amb 54,250. A artística masculina, el rus Nikita Nagornyy guanya el Memorial amb un total de 88,900 punts, seguit pel català Rubén López amb 85,950, i l'americà Kanji Oyama amb 85,350. Ha tancat la competició un espectacle realitzat per tres gimnastes de la Fundació ACELL, Federació Catalana d'Esports per Discapacitats Intel·lectuals.\nEl lliurament de premis ha estat presidit per les autoritats presents, Gerard Figueras, secretari general de l’Esport, Georges Guelzec, president de la Unió Europea de Gimnàstica, Gerard Esteva, president de la Unió de Federacions Esportives de Catalunya, i Xavier March, president de la Federació Catalana de Gimnàstica; les àmfores dels premis Ciutat de Barcelona han estat lliurades per Frank Terron, Gerent de l'Institut de Barcelona Esports de l’Ajuntament de Barcelona.\nEl nombrós públic present ha gaudit d’un gran espectacle, 9 gimnastes femenines i 13 gimnastes masculins, aplaudint els exercicis més impactants i les actuacions dels gimnastes de Catalunya, Ruben Lopez, Joel Plata i Javier Hinojosa (Club Gimnàstic Sant Boi) i Ana Palacios (Club Gimnàstic Sentmenat). Cal esmentar la lesió a l'escalfament previ de l'actual Campió d' Espanya, el valencià Néstor Abad, fet que no li ha permès finalment competir.\nHan estat molt reeixides les diverses actuacions entre rotacions: la inicial amb els tabalers "La Diabòlica de Gràcia" i l’actuació del Grup de Gimnàstica de l' Associació Esportiva Sant Andreu de la Barca. Una vegada més un Blume d’alt nivell que també ha tingut el prestigi de ser puntuat per les jutges membres dels Comitès Tècnics de la Unió Europea de Gimnàstica. Una vegada més GRÀCIES A TOTHOM!


Fragments interiors.: CF Joventut 25 de Setembre a Primera Territorial\nCF Joventut 25 de Setembre a Primera Territorial\nEl dimarts 14, vam fer una recepció a l'ajuntament als jugadors del primer equip del CF Juventud 25 de septiembre, als qual vam felicitar pel seu ascens de categoria, després de jugar la promoció d’ascens contra el CF Sant Andreu de la Barca. La temporada 2009- 2010, l’equip rubinenc competirà al grup 4 de la Primera Territorial.\nL’última vegada que el club, fundat al 1968, va estar en Primera Territorial va ser la temporada 1999-2000, quan va començar a baixar de categoria fins a arribar a tercera regional, on va estar unes temporades. Ara, torna a la Primera Territorial deu temporades després. El primer partit d’aquesta nova categoria el jugarà l’equip el 13 de setembre a casa contra el Lliçà d’Amunt C.E. “A”. Ànim estarem amb vosaltres, segur que ho faran molt bé.\nPublicat per Carme García Lores a 23:07 Retalls Ajuntament, Esport, Juventud 25 de septiembre, Rubí, Rubí: vida de ciutat


L'Ajuntament ret homenatge a les associacions de dones de Cambrils en el Dia Internacional de la Dona Treballadora - Revista Cambrils\nLa commemoració del Dia Internacional de la Dona es va fer a la sala de plens\nAhir, 8 de març, es va celebrar el Dia Internacional de la Dona. En motiu d'aquesta celebració l'àrea de Polítiques d'Igualtat organitza durant tota la setmana un seguit d'activitats, les jornades "La mirada de la dona", que tenen l'objectiu de potenciar i fer més visible el paper de la dona en diferents àmbits de la vida pública i privada i afavorir la igualtat de gèneres.\nAhir, i emmarcat dins d'aquestes jornades, que enguany celebren la seva quarta edició, la Sala de Plens de l'Ajuntament va acollir la xerrada "Les dones en la història de Catalunya" a càrrec de la professora d'història contemporània de la Universitat Rovira i Virgili -Montserrat Duch- que va fer un repàs a les dones que han tingut un paper important en els últims 100 anys d'història al país.\nA continuació es va presentar el llibre "Commemoració dels 20 anys de Dones Amunt". Tot i que per problemes d'impremta no està finalitzat el llibre és un repàs a la història de l'associació i per totes aquelles activitats que han dut a terme durant dues dècades. El llibre també inclou escrits de gent que per una raó o altra han estat vinculats a la història de Dones Amunt, com és el cas de la seva primera presidenta -Fina Jordan-, l'alcalde -Robert Benaiges-, la regidora de Cultura -Neli Queral- o la regidora de Polítiques d'Igualtat -Rosa López-. El llibre té una tirada de 1.500 exemplars i es repartirà entre les dones de l'Associació i aquells ciutadans que hi estiguin interessats.\nL'acte va concloure amb un homenatge per part del consistori a les associacions de dones del municipi -Associació de Dones Alba, Associació de Dones Amunt, Associació de Dones Tarbia, Associació de Dones de Vilafortuny i Sectorial de la Dona de l'AAVV Nou Cambrils- i amb la lectura del Manifest del Dia de la Dona, que entre d'altres aspectes, expressa la necessitat d'incrementar les mesures a favor de la conciliació de la vida laboral, familiar, social i personal o la necessitat d'aconseguir una societat on les dones puguin exercir amb plenitud tots els seus drets com a ciutadanes.


Destaca que, tot i el calendari "sobrecarregat", aquest partit té "un component especial"\n2 min. Barcelona 01/02/2019 17:30\nEncara que Ernesto Valverde sortís a parlar per la prèvia del partit de Lliga contra el València, la majoria de preguntes per a l'entrenador blaugrana eren sobre el clàssic de Copa contra el Reial Madrid. La sort ha volgut que el Barça i els blancs s'enfrontin a la semifinal de la competició del KO. I ho farà contra un equip que està "en el millor moment de la temporada".\n"Serà una gran eliminatòria. Dos grans partits que arriben en un moment en què els dos equips estem immersos en la lluita per les primeres posicions de la Lliga i a punt de començar la Champions. És veritat que els dos partits de Copa suposen una càrrega important, però no ens enganyem: són atractius per a la gent i per a nosaltres. Una gran semifinal. Veurem si som capaços de passar a la final", ha dit el Txingurri.\nEl tècnic ha insistit en el fet que jugar les semifinals contra el Madrid suposarà un desgast extra, tot i que la motivació de jugar el clàssic ho acaba compensant. "El calendari ve sobrecarregat de totes maneres, toqui qui toqui. És evident que aquest partit té un component especial".\n"El València està en el millor moment de la temporada"\nSobre el partit contra el València, Valverde ha parlat amb respecte del rival, un equip que considera en la mateixa bona dinàmica que la temporada passada però que havia fallat a l'inici de la Lliga "per falta de punteria". I ara ho ha solucionat. Com el Madrid, Valverde ha dit que el València estava "en el millor moment" del curs.\nEl tècnic no ha parlat de l'onze inicial tot i que, pels seus comentaris, sembla que no farà rotacions contra el València. "Posarem el millor equip per guanyar. Cal valorar com estan els jugadors després del partit de l'altre dia. Ho veurem a l'entrenament. No ens podem despistar a la Lliga i posarem el millor equip". Un equip en què difícilment hi serà Dembélé, que encara no s'ha recuperat de la lesió al turmell.\nD'altra banda, el Txingurri ha parlat de Todibo, el nou fitxatge del club. "Ve amb perspectiva de futur. No estava previst que vingués ara. Però s'ha incorporat perquè vagi coneixent els companys. Vam tenir un moment d'emergència amb dos centrals. Ara en tenim cinc a l'espera d'Umtiti".