16 regals de joieria barats del dia de Sant Valentí que costen 100 o menys - Joieria\nT'ho creguis o no, ja és aquí el final de gener, que només pot significar una cosa: la temporada de l'amor va bé. Tant si voleu celebrar el dia de Sant Valentí amb els vostres altres amics importants, els vostres amics més propers o bé vosaltres mateixos (perquè tothom mereix un merescut temps), aquesta és l'oportunitat perfecta per fer alguna compra addicional. I tot i que la temporada de regal no s’atura necessàriament després del Cap d’Any, vosaltres –i el vostre compte bancari– encara podreu sentir l’esgotament de les vacances. No et preocupis, n’hi ha un munt Regals de joieria assequibles per al dia de Sant Valentí això no semblarà.\nEl dia de Sant Valentí no és un dia que no tingui la seva bona part de regals i prodigiosos esdeveniments extravagants per celebrar l'amor en l'aire. La regla és una excepció excepcional. Però siguem sincer: les joies costoses sovint poden deixar-vos amb un cor trencat (sense cap intenció). Tot i que és possible que vulgueu deixar les peces d'inversió per a un altre temps, no haureu de gastar una fortuna per obtenir les vostres mans amb joies elegants.\nQuan es tracta, les joies adequades es poden confeccionar realment. Des de collarets i anells minimalistes fins a portar arracades de declaració de gir al cap, sovint poden ser el toc més definitiu. Aquests Aurate Arracades de mini bar d'or, que té un cost de 100 dòlars i es pot utilitzar com a parella o com a solitari, són perfectes per a les dones que volen fer joies sense embussos diàriament. Complementa les teves arracades amb un Collaret asimètric inicial d’Alex Mika, de 75 dòlars, que també serà el regal perfecte per a tots els teus éssers estimats. Completa el conjunt amb Stella i Bow minimalista Polsera de Mart, $ 50.\nPer si voleu un altre parell d’arrelades que es sentin atemporals sense esforç, opteu per aquestes Arracades barroques per a punt de KINN, que també va costar 100 dòlars. O si voleu una peça personal que sempre tindreu a la vostra col·lecció, aquesta Missoma Anell de rètol rodó costa 97 dòlars i inclou l’opció d’un gravat.\nAra ja ho sabeu: les joies boniques no han de sortir a un preu elevat. Ara, desplaceu-vos cap avall per comprar peces més assequibles que seran senzilles perfectes per al dia de Sant Valentí.\nArracades de barres d'or de 100 $\nEl cost per desgast d’aquestes arracades d’or de 14k serà tan baix.\nveure a aurate Anell de derivació Quill - or perla Amanda de $ 65 dòlars\nPodeu triar una pedra clara o una perla blanca en aquest bonic anell escultòric amb plaques daurades de 18 quilograms.\nvegeu a la perla amanda Downtown Demure I-Necklace $ 68 ZAXIE\nPorteu aquest bonic collaret de lariat de cristall per a una propera ocasió formal.\nVeure a ZAXIE. Polsera Mars 50 $ Stella i Bow\nUna polsera senzilla amb un cristall atemporal sempre tindrà un bon aspecte al canell, sense importar-ho.\nVeure a Stella i Bow Arracades barroques per a punt Dot de 100 dòlars\nAssumeix amb estil la tendència de les perles amb aquestes arracades assequibles.\nEstà TANCAT Anell de torsió d’or ultra fi 70 dòlars\nAmb la textura retorçada, aquest anell donarà al seu anell una nova aparença.\nVegeu sobre Pedra i fil Arracada única de punt d'or de 60 $ Kathleen Whitaker\nAquest Arracada de punt es pot utilitzar per si mateix o apilar-se amb les teves peces preferides.\nConsulteu el subministrament de necessitats Collaret asimètric inicial de 75 dòlars Alex Mika\nUn elegant i senzill collaret inicial serà el regal perfecte per a qualsevol persona de la vostra vida.\nVeure a Alex Mika Waterdrop Dusters 44 $ Accessori Consergeria\nAquests arracades d'acer inoxidable proporcionaran la peça perfecta per a un vestit senzill.\nconsulteu consergeria accessòria Anell gravable amb rètol de signes de 97 $\nQuan compreu aquest anell, el gravat és gratuït.\nVeure a Missoma Collaret de Baguette Tiny $ 85 Bing Bang NYC\nAmb el cristall de préssec, aquest collaret serà un complement inesperat, però benvingut, a la vostra pila de joies.\nVeure a Bing Bang Pinky Ring Duet $ 90 Shiffon\nAquest anell rosat sens dubte cridarà l’atenció d’algú.\nVeure a Shiffon Arracades de corda de desitjos roscada d'or de 14 quilograms de 42 € ciutadà modern\nAquestes arracades simples i elegants constitueixen una declaració important.\nveure sobre el ciutadà modern Anell de cristall de lavanda Roger 84 € Adornemonde\nNo es pot negar el magnífics que són aquests cristalls de lavanda.\nVegeu a Adornemonde Nusell de 54 dòlars Miranda Frye\nNingú no podia dir que no a aquest simple, elegant polsera de plata.\nveure a miranda frye Arracades de gota Rina 68 dòlars Laura Lombardi\nNo us cansareu mai d’aquestes arracades tan fresques.\nConsulteu el subministrament de necessitats\ndecoració i tu\nposhmark més venuts\nproductes de maquillatge sarah jessica parker\ntexans flacs de pell de serp


Presentació de la iniciativa 'Igualada Fashion Go Digital' — Ajuntament d'Igualada\n32º max. / 20º min. 10/07/2020 23:43\nSou a: Inici / Noticies / Presentació de la iniciativa 'Igualada Fashion Go Digital'\nPresentació de la iniciativa 'Igualada Fashion Go Digital'\nLa campanya, que compta amb el suport de l'Ajuntament, s'ha presentat aquest dijous, 21 de març, a l'Adoberia Bella\nLa moda igualadina fa un salt endavant per projectar-se al món i poder competir així al mercat global amb la resta de clúster tèxtils europeus en igualtat de condicions. El Clúster Tèxtil i Moda d’Igualada ha presentat aquest dijous una ambiciosa campanya de comunicació amb el nom d’Igualada Fashion Go Digital, impulsada per l’agrupació tèxtil FAGEPI amb la col·laboració de Fira d’Igualada, que compta amb iniciatives com el nou portal web de moda tricot.fashion i el fashion film Knitting Dreams.\nL’objectiu de la campanya de promoció digital és projectar tot el potencial del clúster tèxtil d’Igualada al món per tal d’atraure compradors i dissenyadors que apostin per fabricar al territori. Aquesta campanya compta amb el suport de l’Ajuntament d’Igualada i es vincula a l’estratègia municipal de suport a les Indústries del Disseny de la ciutat d ’Igualada i a la comarca de l’Anoia.\nD’altra banda, l’acció estrella de la campanya és la creació d’un Fashion Film, un microcurtmetratge titulat Knitting Dreams que permetrà promocionar el tèxtil d’Igualada en diversos festivals internacionals especialitzats en aquest tipus de gènere cinematogràfic que triomfa actualment al sector de la moda.\nTant el portal web com el film s’han presentat en un acte aquest dijous dia 21 de març a l’Adoberia Bella, que ha comptat també amb una xerrada de l’expert en comunicació audiovisual Josep Maria Ganyet i amb les intervencions del president de Fagepi, Josep Ignasi Reixach, el director de FITEX, David García, i l’alcalde d’Igualada i president de la Diputació de Barcelona, Marc Castells. L’acte ha estat presentat pel periodista igualadí Josep Maria Morros i s’ha tancat amb un tast gastronòmic de productes de proximitat.\nKnitting Dreams, el primer fashion film fet a l’Anoia\nUn Fashion Film és un curtmetratge que serveix a les grans marques de moda promocionar un producte amb un concepte innovador i artístic, i amb les eines i tècniques pròpies del cinema. Hi ha diversos festivals internacionals especialitzats en aquest tipus de produccions àudiovisuals a ciutats com Barcelona, Madrid, Milà, Berlín, Los Angeles, Londres, Miami i Istanbul. Precisament, amb l’objectiu que el tèxtil fet a l’Anoia tingui presència en aquests certamens que se celebren arreu del món, el Clúster ha impulsat el microcrutmetratge Knitting Dreams, dissenyat i produït per l’empresa Boxcom d’Igualada que fusiona cinema, moda i publicitat, i presenta de forma creativa i estètica uns valors que van associats a la producció tèxtil anoienca, com ara la proximitat.\nAmb aquest microcurt, de set minuts de durada, el Clúster Tèxtil d’Igualada segueix els passos de marques com Prada, Dior, Cartier, Armani, Chanel o Zara que ja han produït i promocionat els seus propis Fashions Films.\nEl film es pot visualitzar AQUÍ.\nTricot.fashion, l’únic portal europeu especialitzat en punt · La web www.tricot.fashion, que estarà en funcionament el proper mes de juny, esdevindrà l’únic portal europeu espacialitzat en gènere de punt. L’objectiu d’aquest web es atreure l’atenció de compradors, dissenyadors, responsables de producte de marques i cadenes de moda aportant-los informació del sector del gènere de punt en general i, en especial, la informació relativa als proveïdors anoiencs perquè apostin per treballar amb ells. Un cop vinculats al portal i familiaritzats amb el contingut, els internautes podran trobar fabricants especialitzats en punt que treballen al clúster i contactar directament amb ells.\nEl contingut l’elaboraran especialistes en disseny en punt d’escoles de disseny o despatxos d’estilisme de prestigi i especialistes d’innovació en punt de FITEX. A més del contingut propi de la web, s’elaborarà un butlletí-newsletter periòdic i altres eines per establir lligams i complicitat amb els potencials usuaris del portal. Per tal de promocionar el portal, el Clúster farà una campanya de e-màrqueting orientada a captar el públic objectiu.\nEl Clúster Tèxtil d’Igualada · L’Anoia és un territori caracteritzat per emplaçar tradicionalment activitats del sector tèxtil-confecció, amb una trajectòria de més de 300 anys fabricant diferents tipus d’articles que abasteixen els mercats de la moda. Actualment el Clúster Tèxtil d’Igualada -IgualadaFashion Cluster- està format per 127 empreses (una trentena d’empreses marquistes i un centenar d’empreses industrials incloent tallers manufacturers i gestors de producció).\nJuntes fabriquen anualment sis milions de peces de punt per a marques i distribuïdors de tot Europa, generen 1.211 llocs de treball i suposen una facturació agregada de gairebé dos-cents milions d’euros anuals, segons dades de l’Informe Econòmic Anual de l’Anoia de 2018.\nEl clúster anoienc de la moda és considerat el grup d’empreses fabricants de gènere de punt més important de l’Estat espanyol i és líder europeu en fabricació d’articles de gènere punt exterior (tricotoses rectilínies).\n(*informació via FAGEPI)


Cullera amplia les beques de transport per a este curs | Cullera\nL'Ajuntament de Cullera ha ampliat per al curs 2017/18 la dotació pressupostària que dedica a les beques de transport escolar així com el nombre d'estudis que poden optar a estes ajudes.\nAixí ho va explicar en el passat ple municipal de gener la regidora de Joventut, Laura Simó. La Corporació va aprovar per unanimitat el dimarts les bases que regulen la concessió d'estes subvencions, recuperades l'any passat pel Govern municipal després que foren suprimides durant la crisi.\nEnguany s'incrementa la dotació pressupostària en un 25 %, de manera que es destinaran 50.000 euros a esta línia d'ajuda a estudiants. L'any passat es va aconseguir cobrir pràcticament el 100 % de les sol•licituds (362 alumnes), però per al nou curs el govern municipal ha volgut ampliar els estudis que poden accedir a la beca. S'inclouen els ensenyaments artístics superiors. Concretament, música, dansa, art dramàtic, disseny i arts plàstiques.\n«Havia sigut una de les peticions que ens havien traslladat els estudiants i per açò hem millorat les bases perquè estos estudis, que no són universitaris però que estan al mateix nivell acadèmic, puguen incloure's en les ajudes», assenyala Simó.\nLes beques municipals busquen el foment dels estudis oficials que no es troben dins de l'oferta educativa del municipi i que poden ser tant universitaris com d'un altre àmbit acadèmic.\nEs concedix una única beca per alumne, independentment que curse un o més estudis oficials, i la quantia màxima a percebre serà de 300 euros. Per a la baremació, no es té en compte la renda, ja que l'esperit que inspira les ajudes és la universalització de les mateixes.\nA l'hora de puntuar les sol•licituds, es valoraran dos aspectes. D'una banda, si els estudis són o no universitaris. Els primers (inclosos els ensenyaments artístics) obtindran 5 punts mentre que la resta es baremaran amb 3. D'altra banda, es té en compte la distància des de Cullera fins a la localitat on es cursen els estudis. Així, si esta és igual o inferior a 10 km, es concedix 1 punt. El màxim possible són 4 en cas que se superen els 30 km sempre que es tracte del territori de la Comunitat Valenciana.\nLa sol•licitud de les ajudes es va obrir ahir, 1 de febrer, i podran demanar-se fins al 28 de febrer mitjançant la instància disponible en l'apartat de beques i ajudes de www.cullera.es, web en la qual també estan disponibles les bases reguladores.


L'aïllament britànic a la UE divideix el Regne Unit\nEl veto britànic ha provocat reaccions de tot tipus al Regne Unit. Alguns aplaudeixen la decisió de Cameron, altres l'acusen de fer perdre pes als britànics en decisions clau. Els més euroescèptics demanen fer un pas més i convocar un referèndum per decidir si es mantenen o no a la Unió Europea.\n09/12/2011 - 20.03 Actualitzat 10/12/2011 - 21.15\nEl primer ministre britànic, David Cameron (Foto: Reuters)\nDes de la firma d'adhessió al 1973, el Regne Unit i Europa han topat diversos cops, amb interessos i projectes d'integració completament diferents. La bossa de mà de Margareth Thatcher va fer por als més grans d'Europa i, avui, es parla d'un altre cop de bossa, però de David Cameron, que parla sobretot, de la City de Londres.\nPer alguns, els excessos d'aquest districte financer estan a l'origen de l'actual crisi econòmica, però, per altres, és també un importantíssim negoci que cal protegir. Dilluns, Cameron donarà explicacions al Parlament. Potser respondrà a la pregunta que avui li han fet alguns periodistes britànics: "Primer ministre, això ha estat un èxit o un fracàs?"


EL CAVALLER PEPINO | CARMEN GIL | Comprar libro 9788496788152\nEn Pepino pensa que si esdevé un cavaller coratjós es farà digne de l’amor de la princesa Rigoberta. Després de moltes peripècies i aventures on treu d’embolics a tots aquells que es troba pel camí, en Pepino arriba al castell amb una pinta estrafolària i poc cavalleresca; no aconsegueix trofeus de guerra, però la seva bondat i generositat tindran unes conseqüències molt positives. Amb una voluntat clara de destacar la importància dels grans valors humans, la Carmen Gil crea un personatge divertit i tendre capaç de guanyar-se l’afecte de tots. En l’expressió del Pepino batega l’anhel dels cavallers antics i nobles amb ànsies de just…\nEn Pepino pensa que si esdevé un cavaller coratjós es farà digne de l’amor de la princesa Rigoberta. Després de moltes peripècies i aventures on treu d’embolics a tots aquells que es troba pel camí, en Pepino arriba al castell amb una pinta estrafolària i poc cavalleresca; no aconsegueix trofeus de guerra, però la seva bondat i generositat tindran unes conseqüències molt positives. Amb una voluntat clara de destacar la importància dels grans valors humans, la Carmen Gil crea un personatge divertit i tendre capaç de guanyar-se l’afecte de tots. En l’expressió del Pepino batega l’anhel dels cavallers antics i nobles amb ànsies de justícia; però l’autora va més enllà i, amb una prosa àgil i sense renunciar al seu lirisme habitual, enfila amb mestria paràgrafs genials on apareixen personatges divertits del món de les faules i moments amb to de la novel·la cavalleresca, sensibilitat romàntica i una manera d’expressió humorística i irònica, que ridiculitza amb astúcia els comportaments violents i irracionals al voltant de les batalles. Els esdeveniments, narrats amb l’estil de la tradició oral: diàlegs freqüents i un llenguatge senzill fan que el lector apreciï el valor de les coses petites i la importància de la conducta individual de l’ésser humà, al marge d’idees o creences convencionals que, per poc que es reflexioni, poden ser absurdes. L’Anna Castagnoli presenta un collage integrat en la tècnica pictòrica tradicional, en un treball molt elaborat, minuciós i innovador. Juga amb els escenaris de la història i aconsegueix involucrar el lector amb imatges poètiques que repercuteixen en els sentiments. La il·lustradora italiana descriu amb recursos plàstics delicats l’ambient i els personatges divertits de la narració, incidint en la seva personalitat i expressivitat. Text: Carmen Gil Il·lustradora: Anna Castagnoli Traducció: Ariadna Martin


Les Franqueses crea una comissió per treballar l'impacte sonor de les indústries del polígon del Pla de Llerona - Puntvalles\nLes Franqueses crea una comissió per treballar l'impacte sonor de les indústries del polígon del Pla de Llerona\n19 Novembre 2020 Redacció: puntvalles.com\nL'Ajuntament de les Franqueses del Vallès, ha creat una comissió per combatre contra la contaminació acústica al polígon del Pla de Llerona. Aquesta comissió treballarà aquesta problemàtica i farà el seguiment de la feina que s'està realitzant des dels serveis tècnics municipals.\nComptarà amb representants del consistori, experts/es en contaminació acústica i amb els/les veïns/es que hi vulguin participar.\nPromoure el benestar, la qualitat de vida i la protecció de la salut del municipi\nEstablir un règim d'intervenció administrativa constant per reduir els sorolls i les vibracions en aquella zona\nLa comissió també serà l'encarregada de posar en comú les propostes aportades pels integrants i de fer el seguiment i l'avaluació de les propostes fetes.\nL'objectiu és convocar reunions periòdiques que permetin afrontar la problemàtica i acabar reduint l'impacte acústic del polígon.


El Volant RACC llega a su recta final - Automovilismo Canario\nPor Rafa León\t En 01/11/2019 02:44\n-Con tan solo dos citas por delante el título empieza a decidirse este fin de semana en el Rallye de Tierra de Tàrrega\n1. Luka Larrosa 116 Puntos. 2. Marc Ventura 94. 3. Ferran Aymerich, 85. 4. Daniel Dalmau 82. 5. Roger Aymerich 62. 6. Ruben Muñoz, 52. 7. Marcel Abad, 48. 8. Anna Tallada, 34. 9. Miquel Riera. 32. 10. Pablo Suarez 14. 11. Josep J. Segalàs, 12. 12. Joan Torres 12.\n1. Brigitte Saurí, 116 Puntos. 2. Gerard Alsina, 94. 3. Isaac Pujol, 85. 4. Ricard Mateu, 64. 5. Eric Bellver, 62. 6. Javier Martínez, 52. 7. Pere Requena, 36. 8. Laura Camps, 34. 9. Vejas Paulius, 32. 10. Arnau Perera, 18. 11. Israel Pereira, 14. 12. Axel Coronado, 12. 13. Domènec Castellet, 12. 14. Marc Consul, 8. 15. Carlos Cabrero, 4.\n1. Marc Ventura 114 Puntos. 2. Ferran Aymerich, 108. 3. Roger Aymerich 78. 4. Marcel Abad 74. 5. Anna Tallada, 50. 6. Joan Torres, 30. 7. Josep J. Segalàs, 16.\nflecha.pngFicha XXVI Rallye de Terra Ciutat de Tàrrega\nOrganizador: Club d’Automobilisme escuderia Tàrrega\nKilómetros totales: 145,534 Km\nKilómetros cronometrados: 71,610 km\nA Gossolat (11,797 km): 9:12, 11:09 y 13:06\nB Tossal (12,073 km): 9:47, 11:44 y 13:41


La vicepresidenta del partit seguirà militant. Ha liderat el corrent que intentava que el PDeCAT transités cap al nou partit liderat per Carles Puigdemont\nGemma Aguilera 31/07/2020 8:28 am\nLa vicepresidenta del PDeCAT, Míriam Nogueras, ha abandonat la direcció del PDeCAT, tal i com ha pogut saber El Món. De fet, és la primera de les dimissions del sector ‘Puigdemontista’ del partit, i durant el dia d’avui es preveu que es produieixin noves baixes de membres de la Direcció Executiva Nacional (DEN).\nLa també diputada al Congrés espanyol ja és associada del nou partit que lideren el president a l’exili, Carles Puigdemont, i Jordi Sànchez, en nom de la Crida, i de fet, Nogueras conserva la militància al PDeCAT, com a mínim fins que la direcció, controlada per Bonvehí, Castells i Solsona, del corrent ‘Pascalista’, decideixi si expulsa o no els militants que també s’hagin associat a Junts.\nNogueras va ser un dels membres de la direcció del partit que va votar a favor -amb 8 membres més- del document presentat pels presos polítics, en què reclamaven confluir amb el nou partit i donar suport a Puigdmeont. La proposta va ser tombada per la majoria controlada per Bonvehí. I a partir d’aquí, va evidenciar-se l’inici del camí del trencament. Amb tot, l’aparell del partit insisteix a no tancar la porta a un acord amb Junts sempre que això suposi mantenir la identitat ideològica -reivindica el llegat de Pujol i una política de centre-dreta- del partit dins de Junts. És més, el president del PDeCAT ha insistit en els darrers dies que el partit es presentarà a les eleccions, ja sigui en solitari o en coalició. Però Junts rebutja el sistema de coalició, de manera que la via que quedaria seria amb el partit de Marta Pascal.


Drap-Art´18 Festival Internacional d’Art Sostenible. 8 i 9 de desembre (Barcelona)\nYou are here: Home / Agenda / Drap-Art´18 Festival Internacional d’Art Sostenible. 8 i 9 de desembre (Barcelona)\nFestival internacional d’Art i Sostenibilitat Ambiental, d’11h a 20h a la Sala Gran, MUSEU MARÍTIM DE BARCELONA.\n60 obres d’art, 50 artistes, art en viu, instal·lacions, tallers, conferències, actuacions, gastronomia i música en directe durant un cap setmana per augmentar la consciència en front dels problemes ambientals i socials en el Mediterrani i la costa catalana.\nDrap-Art’18 convertirà el Museu Marítim de Barcelona en el centre de la cultura mediterrània durant un cap setmana: peces d’art per reclamar un mar i uns oceans més sostenibles, cuina mediterrània per reivindicar productes locals i de proximitat, artistes creant instal·lacions en viu per demostrar que les escombraries poden tenir una segona vida i, alhora, denunciar la precarietat social que provoca la immigració, música en viu per apropar els sons de la Mediterrània a la ciutat, tallers amb activitats per a tots els públics.\nL’objectiu és donar una ullada als problemes socials, ecològics i ambientals dels mars i la Mediterrània per tal d’aconseguir respostes col·lectives cap a un desenvolupament més sostenible.\nTambé participaran diversos projectes i organitzacions per inspirar a tots i totes a unir-se a l’acció per un món més sostenible!\nMés informació http://www.drapart.org/ca/barcelona-2018/


Els ndebeles són una ètnia conformada per tres grups tribals que viuen a Sud-àfrica i Zimbabwe: * Els ndebeles de la regió de Transvaal Sud, que viuen al voltant de Bronkhorstspruit. * Els ndebeles de Transvaal Nord, els qui viuen principalment a la província de Limpopo, al voltant dels pobles de Mokopane (Potgietersrus) i Polokwane (Pietersburg). * Els ndebeles de Zimbabwe, també anomenats matabeles. El 1995 el nombre total de ndebeles s'estimava en 588.000 persones.\nEls ndebeles són una ètnia conformada per tres grups tribals que viuen a Sud-àfrica i Zimbabwe: * Els ndebeles de la regió de Transvaal Sud, que viuen al voltant de Bronkhorstspruit. * Els ndebeles de Transvaal Nord, els qui viuen principalment a la província de Limpopo, al voltant dels pobles de Mokopane (Potgietersrus) i Polokwane (Pietersburg). * Els ndebeles de Zimbabwe, també anomenats matabeles. Tots els ndebeles parlaven originalment la seva pròpia llengua. No obstant això, recentment els ndebeles de Transvaal Nord han anat adoptant la llengua dels seus veïns basotho i tsuana. La religió que practiquen és cristianisme barrejat amb animisme. El 1995 el nombre total de ndebeles s'estimava en 588.000 persones. (ca)\nEls ndebeles són una ètnia conformada per tres grups tribals que viuen a Sud-àfrica i Zimbabwe: * Els ndebeles de la regió de Transvaal Sud, que viuen al voltant de Bronkhorstspruit. * Els ndebeles de Transvaal Nord, els qui viuen principalment a la província de Limpopo, al voltant dels pobles de Mokopane (Potgietersrus) i Polokwane (Pietersburg). * Els ndebeles de Zimbabwe, també anomenats matabeles. El 1995 el nombre total de ndebeles s'estimava en 588.000 persones. (ca)


Nanoescale II - Projectes de difusió oberta - ITENE\nIniciProjectes de difusió obertaNanoescale II\nÀmbits d'aplicació: Envàs i embalatge\nLínies de recerca: Nanomateriales\nNanoescale II és un projecte compartit per ITENE amb l'Institut Tecnològic de la Construcció, AIDICO, amb l'objectiu de desenrotllar processos de producció de nous nanomateriales i materials aplicats al sector de l'envàs i embalatge i de la construcció.\nEs pretén crear un laboratori de referència conjunt per a la síntesi, processat i fabricació de nanomateriales.\nPosada al punt d'una planta pilot concebuda com un centre d'investigació per a l'optimització i síntesi de qualsevol tipus de nanomateriales (nanoparticulas, nanofibras, nanoarcillas, nanoestructuras,...) .\nTransferir els coneixements obtinguts en la síntesi de nanomateriales a nivell de laboratori, per a l'optimització de l'escalat a nivell de planta pilot, per a la realització de projectes de col·laboració Centre Tecnológico-Empresa.\nMillorar els procediments des del punt de vista de l'eficiència energètica per a la síntesi de nanomateriales a gran escala.\nDifondre els resultats de l'escalat i síntesi dels distints nanomateriales produïts entre les empreses dels sectors relacionats amb l'activitat dels instituts.\nITENE utilitza la nanotecnologia per a modificar les propietats del material i així aconseguir fer-los 'a la carta' amb millors prestacions. Entre altres investigacions, l'Institut treballa en nous materials biodegradables més resistents, en la introducció de substàncies actives en envasos que prologuen la vida útil dels aliments, o per a aconseguir materials amb reforç antioxidant o antimicrobià.\nAIDICO investiga el desenrotllament de nous nanomateriales que milloren les prestacions dels materials de construcció, aportant a més noves funcionalitats als mateixos, com a autoreparació i autoneteja que milloren el seu temps de vida útil i reduïxen els costos de manteniment de les infraestructures i edificis.\nUna altra línia important de treball està dirigida al desenrotllament de nanomateriales que permeten reduir el cost energètic i mediambiental associat a la producció de materials en base ciment\nProjecte cofinançat per l'Institut de la Xicoteta i Mitjana Indústria de la Generalitat Valenciana (IMPIVA) i els Fons FEDER dins del Programa d'Ajudes a la I+D dirigides als instituts tecnològics 2011, per mitjà de l'expedient IMDECA/2011/25


Croada contra la Sareb per vendre pisos a un fons d'inversió | betevé\nLa plataforma Trenquem Talisman ho considera una "estafa" i denuncia que la nova propietat en vol expulsar els inquilins\nMarta Font Marsal | dimecres, 9 d'octubre del 2019, a les 23.31\nDesenes de veïns i activistes s’han unit per denunciar el que consideren “una estafa a la ciutadania”. Han iniciat una croada contra la Sareb, l’anomenat banc dolent, per haver venut a baix preu 433 pisos al fons d’inversió Talisman Capital, SL, la majoria ubicats a Catalunya. El col·lectiu, que sorgeix del Grup d’Habitatge de Sants, s’ha agrupat en la plataforma Trenquem Talisman i critica que la nova propietat vol fer fora els inquilins actuals dels habitatges.\nLa Sareb ─acrònim de Societat de Gestió d’Actius Procedents de la Reestructuració Bancària─ és una entitat publicoprivada que es va crear el 2012 per gestionar els actius immobiliaris dels bancs espanyols que van ser rescatats i alliberar-los així de riscos. El nou col·lectiu critica que aquesta mateixa entitat va vendre el 2018 els més de 400 habitatges a un preu molt per sota del mercat: 17,5 milions d’euros en total, una mitjana de 40.581 euros per pis. I, a més, que ho va fer a un fons d’inversió, ja que temen que Talisman Capital els vengui, després, a un preu molt més elevat.\nRoda de premsa de la plataforma Trenquem Talisman, a Sants.\nUna trentena de pisos afectats a Barcelona\nSegons la plataforma, a Barcelona hi ha 28 habitatges afectats i la majoria estan ocupats. Per exemple, el del Ruben Molina, que viu al número 57 del carrer de Burgos, a Sants, i a qui aquest dimarts han intentat desnonar, tot i que, gràcies a la pressió veïnal, finalment el llançament no s’ha executat. En són un altre exemple el bloc número 6 del carrer de Salou o el 146 de l’avinguda del Paral·lel, que consten en un llistat a què ha tingut accés betevé.\nDe fet, Trenquem Talisman denuncia que el nou propietari vol fer fora tots els inquilins actuals i s’ha negat, diu, a arribar a un acord per evitar que es quedin al carrer. També reclamen a l’Ajuntament i la resta d’administracions que exerceixin el dret de tanteig i retracte, un dret que les faculta per adquirir immobles a preu rebaixat i dedicar-los a habitatge públic. Precisament la Sareb ha explicat a betevé que ja va oferir els habitatges a les administracions però que no se’ls van quedar.\nLa Plataforma d’Afectats per la Hipoteca (PAH) s’alinea amb veïns i activistes. Amb tot, la plataforma inicia una campanya per aconseguir que Talisman Capital accedeixi a lloguers socials per a les persones que hi viuen o bé que els actius passin a mans de les administracions públiques. Ara bé, davant les crítiques, la Sareb assegura que actualment no hi viu cap família vulnerable.\n— desnonaments — especulació — habitatge públic


Com recuperar la informació de la llicència?\nSi heu perdut el vostre codi de llicència o no heu rebut el codi de la vostra llicència després de comprar, contacteu amb nosaltres a través de sales@extendoffice.com o support@extendoffice.com amb la vostra informació de comanda. Et tornem a enviar 12 hores per correu electrònic.\nSi no podeu registrar el programari amb èxit, llegiu-lo aquest article.\nInformació necessària per recuperar la informació de la vostra llicència: Si heu comprat el programari a través de MyCommerce, si us plau digueu-nos l'identificador de comanda o l'adreça electrònica que feu servir per fer la comanda.\nSi heu comprat el programari a través de PayPal, si us plau digueu-nos l'adreça de correu electrònic del vostre compte de PayPal.


Després ve la nit explica la historia de Laura, una bibliotecaria obsessionada fins a extrems patologics per la figura d’una actriu. La Laura és una admiradora tan fervent que ha acabat convertint el seu pis en un autentic santuari dedicat al mite. És en aquest espai, caotic i angoixant, replet d’imatges de totes les mides de l’actriu, on la Laura rep el públic i li dóna la benvinguda. Tots són assistents a l’acte d’homenatge a l’actriu que ha preparat la Laura.\nDesprés ve la nit no és una obra sobre el món del teatre i els mites que crea sinó, més aviat, sobre l’ombra que projecten “els guanyadors” sobre tots aquells que se senten “els fracassats”. Com es diu en un moment de l’obra: “Com més brilla l’estrella, més fosca és l’ombra que projecta sobre el món. Més enfosqueix, més trepitja, més anul·la, més ofega...”.\nDavid Plana (Manlleu 1969) ha estudiat Interpretació, Direcció i Dramatúrgia a l’Institut del Teatre. Comença la seva carrera dent d’actor i l’any 1997 estrena Mala Sang, a la Sala Beckett. Amb aquesta obra rep el Premi Espectacle Revelació de l’any 1997, atorgat per la crítica de Barcelona, i el premi Serra d’Or al millor text teatral del mateix any. Ha alternat la direcció d’espectacles amb l’escriptura de textos teatrals i guions per la radio i la televisió. Ha estrenat les obres Petita Mort (Sala Beckett, 1998), La dona incompleta (Sala Beckett, 2001) i ha escrit textos per a l’espectacle Criatures (Teatre Poliorama, 1998).


Borsa de treball de personal docent - Intersindical\nLa borsa de treball de personal docent és una llista única a tot Catalunya, que confecciona el Departament d’Educació, de les persones candidates a cobrir llocs de treball vacants en centres educatius públics, en règim d’interinitat o de substitució.\nLes persones que formen part d’aquesta llista única tenen assignat un número d’ordre que es mantindrà durant tot el curs i se n’assignarà un de nou per al nou curs tenint en compte el temps treballat.\nAquesta llista es divideix en dos blocs:\nBLOC 1: el formen les persones que han prestat serveis al Departament d’Educació com a personal interí i substitut docent, ordenat d’acord amb el temps de servei, i, a continuació, s’hi troben les persones que van superar la fase d’oposició però no van ser seleccionades i no han prestat serveis com a personal docent, ordenades segons la nota obtinguda a les oposicions.\nBLOC 2: el formen les persones que no tenen serveis prestats al Departament d’Educació, ordenades segons la puntuació obtinguda en el procés d’inscripció.\nInformació i normativa:\nInscripció o modificació de les dades:\nEntrada prèviaAnterior Grup de treball de Cicles Formatius\nEntrada següentSegüent Com accedir a la borsa


Es constata el creixement continu del consum... - Govern.cat\nEs constata el creixement continu del consum dels aliments ecològics en els diferents segments de població, especialment entre els més joves\nquery_builder 16 octubre 2020 12:51\nEls resultats d’un estudi realitzat pel Departament d’Agricultura mostren com sis de cada deu catalans han consumit alguna vegada aliments ecològics certificats, mentre que gairebé la meitat ho fa com a mínim un cop al mes i un de cada tres cada setmana\nAmb l’objectiu de consolidar aquesta tendència, aquesta tarda a les 18 h, a través del canal YouTube, es presenta la Setmana Bio 2020 en una edició principalment virtual, que tindrà lloc des de dissabte fins al diumenge 25 d’octubre\nEl 60% de la població catalana consumeix productes ecològics, tot i que amb una freqüència molt diferenciada. Un 47% ho fa més d’un cop al mes, mentre que els consumidors que ho fan setmanalment ja arriben al 34%. Així ho constata el Baròmetre de Percepció i Consum dels Aliments Ecològics 2020, elaborat pel Departament d’Agricultura a partir de 1.600 entrevistes a la població catalana durant el mes de febrer d’enguany, amb l’objectiu de quantificar i qualificar el coneixement i els hàbits de consum d’aliments ecològics dels consumidors catalans i mesurar-ne l’evolució. El darrer Baròmetre s’havia publicat l’any 2015, i el que ara es presenta ja arriba a la sisena edició.\nEls resultats d’aquest estudi mostren també que les persones que en consumeixen a diari també pugen envers el baròmetre anterior, i ara gairebé arriben al 8%. Així doncs, en aquesta ocasió l’augment del consum dels aliments ecològics afecta totes les franges de consum, des de les persones que enceten a consumir productes ecològics fins a les que ja en consumien, que van incrementant la seva intensitat de consum, és a dir, s’hi fidelitzen cada cop més.\nA més, també s’extreu de l’enquesta que la franja d’edat que més assegura comprar-ne és de 35 a 49 anys (51,4%) i s’observa una relació directa entre nivells d’estudis i compra d’aliments ecològics (sense estudis 11%, amb estudis universitaris 52%). Podeu consultar la resta de dades del Baròmetre clicant aquí.\nTeresa Jordà amb alumnes que van participar a la Setmana Bio a l'Escola 2019\nFomentem el Consum dels Aliments Ecològics\nPrecisament, amb l’objectiu de continuar avançant en aquesta tendència, la consellera d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació, Teresa Jordà, acompanyada de la directora general d’Agricultura i Ramaderia, Elisenda Guillaumes, presenten aquesta tarda a les 18 h, a través del canal YouTube, una nova edició de la Setmana Bio per l’alimentació ecològica, que enguany serà eminentment virtual. També participarà a l’acte en Tomàs Molina, meteoròleg de TV3, que mantindrà una xerrada amb la consellera Teresa Jordà sobre alimentació ecològica mitjançant un Instagram Live que s’emetrà a partir de les 18.45 h des del compte d’Instagram de Tomàs Molina (@tomasmolinab).\nLes novetats de la Setmana Bio\nA la presentació, s’explicarà en què consistirà aquesta nova edició de la Setmana Bio per l’Alimentació Ecològica, que tindrà lloc des de dissabte fins al diumenge 25 d’octubre.\nLa Setmana Bio, un esdeveniment impulsat per la Generalitat de Catalunya a través del Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació amb la participació dels departaments d’Educació i de Territori i Sostenibilitat, és una ocasió per conèixer de primera mà el treball dels productors agroalimentaris ecològics de casa nostra i les característiques i qualitat dels aliments ecològics. Les activitats que formen part del programa han estat organitzades per persones i entitats del sector ecològic mateix amb l’objectiu de donar-se a conèixer entre la població i divulgar la producció i alimentació ecològiques.\nCom en anys anteriors, les activitats del programa s’agrupen en 5 famílies: visites a operadors ecològics, activitats comercials, activitats de divulgació, activitats gastronòmiques i la Setmana Bio a l’Escola.\nEn aquesta ocasió, a causa de la situació sanitària en què ens trobem, la Setmana Bio s’ha adaptat a una celebració virtual. Així doncs, les visites a productors i elaboradors de productes ecològics es podran fer a través de vídeos que ens permetran fer visites virtuals des de casa i conèixer els protagonistes de la producció ecològica a casa seva, des d’on ens mostraran el seu entorn professional i compartiran amb nosaltres les seves experiències i vivències. Les activitats de divulgació també es transformaran en propostes virtuals i ens ajudaran a conèixer els secrets de la producció ecològica i de l’elaboració dels aliments i productes ecològics.\nPel que fa a les activitats comercials , tenint en compte que les botigues continuen oberts, es podran fer presencialment, sempre dins del compliment de les normes sanitàries que s’hagin de seguir en cada cas i en cada moment, que correspon aplicar a l’organitzador de cada activitat.\nL’apartat de la Setmana Bio a l’Escola, que agrupa les activitats adreçades a l’alumnat i a la comunitat educativa, també compta amb activitats presencials que es realitzaran dins dels grups estables de convivència, tal com treballen els centres educatius actualment.\nCom que es tractarà d’una edició eminentment virtual, el web de setmanabio.cat s’ha adaptat a la situació i s’hi ha creat un nou apartat de recursos en línia. També es presenta un àlbum interactiu que es titula “Del camp a la cuina, l’aventura de la producció ecològica”, orientat als infants de primària, que mostra la vida de dues famílies de pagesos seguint el seu producte des del camp i la granja fins a la taula del menjador escolar, passant per l’obrador i el mercat. Aquest àlbum està orientat a proporcionar una eina atractiva al professorat que permeti presentar a l’alumnat la vida de la pagesia i la producció dels aliments, tot reflexionant sobre el sistema de producció i els models alimentaris. L’àlbum també permet un ús lúdic de descoberta individual.\nEn relació a l’edició del Premi Escola, Agricultura i Alimentació Ecològiques 2020, el pròxim dimarts 20 d’octubre tindrà lloc l’acte de lliurament dels guardons d’enguany, que donaran la consellera d’Agricultura, Teresa Jordà, acompanyada del conseller d’Educació, Josep Bargalló, i la presidenta de l’Associació Vida Sana, Ángeles Parra, que col·labora en el Premi des de la seva creació. Aquest acte es podrà seguir en directe en format virtual, i es podran conèixer els projectes guanyadors de l’edició d’enguany que, segons fonts del jurat, han tingut un nivell de qualitat especialment elevat.\nEn els següents enllaços trobareu més informació de la Setmana Bio: https://setmanabio.cat, l'àlbum infantil “Del camp a la cuina”: http://album.setmanabio.cat i l'espot de la Setman Bio:https://www.youtube.com/watch?v=0XXpEj8KpeE\nSetmana Bio 2020 125\nJordà amb alumnes que van participar a la Setmana Bio a l'Escola 2019 857


RodaMots - boc\nDijous, 19 de febrer del 2015 / 3539\nEls bocs tenen fortes banyes, barba molt desenvolupada i fan una olor corporal molt forta.\nD’origen preromà, possiblement d’una base cèltica bucco-, com en altres llengües romàniques i germàniques. Un derivat d’aquest mot és boqueria, ‘lloc on venien carn de boc’ i, per extensió, ‘carnisseria’ (com en el francès boucherie i l’anglès butcher): aquest és l’origen del nom del pla de la Boqueria de Barcelona, que després ha donat nom al conegut mercat de la Rambla.\nLlogàrem les pastures al pastor d’una finca veïnada i ell cada dia hi duia la seva guarda a pasturar. Les ovelles bevien al safareig sempre a la mateixa hora i ja ens havíem acostumat a respectar-nos mútuament. Però un bon dia al pastor, que era un home d’idees avançades, se li va ocórrer dur un boc de fora, no sé si volia fer experiments genètics, i el va deixar a lloure. Mai ho hauria d’haver fet. Aviat el boc es va fer l’amo del safareig. No deixava acostar-nos-hi ni a les ovelles ni a nosaltres. Envestia i mufava de mala manera.\nConxa Forteza, «De piscines, platges i safarejos» (Diari de Balears, 18 de setembre del 2006)\nLa Penya Roja és un pic molt gros i enlairat i de ben dificultós accés, puix que es troba voltat de cingles torbadors i de barrancs negres i aspres, i moltes vegades roman hores i dies i fins setmanes i tot, dins els espessos núvols que pugen carregats d’aigua des del Mediterrani. Tanmateix, malgrat ser tan esquerp i feréstec el cim, fa molts segles vivien en la caseta, bastida en un punt que planejava, dues velletes, germanes, que no tenien més béns que aquell mal recés, unes cabres blanques, un boc de llargues barbes i unes pomeres que creixien pels voltants.\nEnric Valor, «Les velletes de la Penya Roja», dins Rondalles valencianes 1 (Picanya: Edicions del Bullent, 1999)\nParaules i expressions relacionades amb les cabres\nUn boc: el dibuix que en va fer Francesc de B. Moll per al seu diccionari\nL'escreix / Bocs i cabres: cultura popular\nI el boc expiatori?\n3 comentaris a “boc”\nJoan Comasòlivas Dijous, 19 de febrer del 2015 a les 09:25\nHi ha el cabraboc, personatge mig persona, mig cabra. Al meu poble, el mot s’emprava (de fet, algú encara ho fa) per a designar irònicament algú de qui no era gaire clar a quin sexe pertanyia.\nJesús Bernat Agut — Almassora, la Plana Alta Dijous, 19 de febrer del 2015 a les 09:40\nDues anotacions toponímiques de terres del Penyagolosa:\n1) Dalt del trifini Vistabella-Mosquerola-Vilafranca hi ha una cova del Cabriu.\n2) Al terme de Vistabella del Maestrat vam recollir dos topònims relacionats amb les cabres, els significats dels quals desconeixíem. Per als informants, però, es tractava d’un mot transparent. La Segalla de Dalt i la Segalla de Baix són dues roques situades al barranc del Consell. «Una segalla és una cabreta jove», ens va aclarir Otílio del Mas de Gil.\nJosep Maria Cid Carbó Dijous, 19 de febrer del 2015 a les 09:55\nDoncs jo sempre havia entès o havia sentit a dir que el nom de Boqueria venia, en aquest cas, de boca, i en el fet de embadocar-se la gent davant de la magnífica porta que es va fer a l’entrada del mateix carrer, Boqueria, porta com altres, la de Portaferrissa, que tancaven la segona muralla de Barcelona.\nestar com una cabrales cabres, pels seus pecats, porten els genolls pelats


Riberaonline.info - Priorat, Ribera d'Ebre i Terra Alta: Meritxell Roigé fa el balanç dels dos anys de mandat i anuncia l’adhesió a l’acord per una Ciutat Verda dels ODS de l’Agenda 2030\nCom ja és habitual, el Col·legi de Periodistes passa comptes amb els alcaldes organitzant la conferència de valoració dels dos primers anys de mandat. Des de l'auditori de la Cambra de Comerç de Tortosa, Meritxell Roigé impartí la conferència per tal de fer un repàs a l'acció municipal duta a terme fins ara i recordar, de nou, quins són els reptes de futur del consistori.\nEl passat 26-M es complien els dos anys dels passats comicis municipals i Roigé ho recordava al Twitter amb un post agraint la tasca feta als seus regidors i regidores, dels quals ahir també va tenir l'ocasió de reconèixer públicament.\nTot i continuar sent la força majoritària, el PDeCAT arribava a l'Ajuntament havent perdut escons i veient-se obligat a torbar un pacte de govern si volia disposar d'un cert marge d'actuació. L'aliança aquesta vegada va venir per part del grup del PSC que entrava a formar part de l'equip de Govern el gener de l'any passat. Un pacte que sembla mantenir-se i que per Roigé "ens permet disposar d'un govern cohesionat i amb un projecte sòlid, que prioritza les accions en benefici de la ciutadania".\nI un dels eixos prioritaris d'aquest pacte de governança era el del compliment del PAM (Pla d'Acció Municipal) que s'havien marcat amb un total de 480 accions previstes, tal i com ahir recordava Roigé a l'encetar la ponència.\nPerò poca estona li faltà a l'alcaldessa per passar a parlar de seguida d'allò que més ha centrat els focus mediàtics en aquest darrer any: la gestió de la pandèmia del Covid-19.\n"Vam fer compareixences de premsa gairebé tots els dies, no tothom podria dir el mateix", va etzibar Roigé en aquest apartat per distingir-se d'aquells consistoris que considera que no van mantenir la premsa ni la ciutadania informada i també en resposta al comentari del president del Col·legi de Periodistes de les Terres de l'Ebre, Josep Baubí, que posava en qüestió si no n'havia estat potser excessiu aquest excés de rodes de premsa. I és que, com ja va quedar palès durant la pandèmia, sovint, hi ha dircoms que no tenen present que més quantitat informativa no és sempre igual a més qualitat informativa.\nPerò, més enllà de la valoració comunicativa de la pandèmia, es va posar de relleu la creació del comitè de seguiment de la pandèmia, creat un dia abans que el del Govern de l'Estat espanyol, la gestió de l'Hospital de la Santa Creu de Jesús, l'acollida temporal dels serveis essencials de pediatria o ginecologia a la Clínica Terres de l'Ebre, així com el reforç del servei de neteja de l'espai públic.\nPer continuar mencionant també els 220.000€ addicionals que l'Ajuntament ha destinat als serveis socials i a l'àrea d'atenció a les persones. Un fet que, com recordà Roigé, "ens ha permès doblar els recursos del menjador social de Càritas i de la Creu Roja, també ara en aquest 2021".\nEncara dins d'aquest apartat van enumerar-se d'altres mesures com la reducció de la taxa d'escombraries, la reducció de la taxa del complex WIN esportiu, les campanyes de promoció turística i els espots televisius propagandístics, així com també la gratuïtat de la zona blava que han generat una pèrdua de 120.000€ anuals a l'Ajuntament, com ja s'informà a l'Audiència Pública dels pressupostos.\nRoigé va recordar que "l'impacte econòmic de la crisi del Covid-19 ha estat d'un increment de 3,8 ME a les finances municipals", però tot i això va seguir defensant que "la meva prioritat és treballar per al benestar dels nostres ciutadans".\nPer això va esmentar els convenis col·laboratius i els projectes socials amb els quals treballa l'Ajuntament. Els programes de creació d'ocupació, el Pla d'Intervenció Comunitària Intercultural (PICI), el programa OIKIA de la Creu Roja, el compromís d'eradicar els comportaments masclistes i la LGTBI fòbia, el programa Sempre Acompanyats i Tortosa truca a la porta, el Programa Bridges conjuntament amb els Consells Esportius o el projecte Ujaripén per ajudar la comunitat gitana de la ciutat.\nI passant a la cultura, una de les potes que pivota sobre els socis de govern, no va passar desapercebuda essent Tortosa aquest 2021 la Capital de la Cultura Catalana i la Ciutat Gegantera de Catalunya.\nAquí es va parlar de l'ampliació del Museu de Tortosa, la creació d'un nou espai cultural a l'antiga fàbrica INDO de Ferreries, el centre de reinterpretació de les 3 cultures de l'antic Balneari d'en Porcar que continua amb les obres aturades, la rehabilitació de la Sinagoga del Call, la museïtzació de les restes de les excavacions del davant de la Catedral amb la creació de l'espai Cota 0 o el nou passeig de les muralles. Amb l'afegitó de les obres d'ampliació del Teatre-Auditori Felip Pedrell que Roigé va lamentar de no haver-les pogut dur a terme, acusant-ne l'oposició del seu bloqueig i prometent a la ciutadania, que mai ha demanat cap ampliació, la seva execució en algun moment, ja que "és essencial".\nDes d'universitats i recerca poques són les competències del municipi en aquests termes, si més no anunciaren alguns mèrits de la URV com la creació del doble grau d'educació infantil i primària, la creació del doble grau d'ADE i màrqueting i la futura implantació del grau de medicina. Així com també la felicitació pública a la nova presidenta del centre de la UNED a Tortosa, Mònica Subirats, o la creació del nou batxillerat internacional de l'Institut Dertosa.\nPel que fa als Esports, en aquests dos anys s'han viscut els WSG que, segons l'Ajuntament, van deixar un impacte econòmic de 2,5 ME al territori. A més, la reformulació del WIN i la piscina municipal, la renovació del tartan de la pista d'atletisme de l'Estadi Municipal o les noves pistes de l'skatepark que permetran que Tortosa aculli a finals d'any el Campionat d'Skate de Catalunya.\nPassant a l'àrea de seguretat Roigé va dir que "ens genera una certa frustració que els multireincidents siguin posats de seguida en llibertat" i va garantir destinar més recursos a la Policia Local i lluitar contra el frau fiscal.\nA l'àrea d'Economia i d'Empresa es va recordar que la modificació pressupostària d'aquest 2021 ofereix un pressupost de 91,6 ME, gràcies al romanent de tresoreria que l'Estat espanyol ha retornat als municipis.\nEs van destacar també les creacions de noves empreses al territori com és el cas de Florette. Roigé explicà que es preveuen nous anuncis en aquesta línia, però que no se'n donaran més detalls fins que siguin una realitat.\nPer a "seguir transformant la ciutat", Roigé va parlar del soterrament del cablejat aeri al davant dels edificis patrimonials i cases modernistes, de la cessió gratuïta del Col·legi de Sant Josep que s'espera que sigui un nou centre esportiu, de la remodelació de la plaça de l'Ajuntament, del canvi de lloc del C.A.P. de Ferreries, de la construcció de la passarel·la que rememori el pont de barques i el Pont de la Cinta quan s'enretiri el monument franquista a la Batalla de l'Ebre, la renovació de la cessió dels Reials Col·legis per acollir l'Arxiu, el carril bici que arribarà fins a Els Reguers o fer realitat el desdoblament de la C-12 i la construcció del tercer pont.\nI d'aquí es va passar a fer el més rellevant dels anuncis de la jornada, l'adhesió de Tortosa a l'acord per una Ciutat Verda, promogut per la UE, i que centra les seves bases amb els ODS de l'Agenda 2030. Bàsicament, els municipis se centren amb l'onzè objectiu: una ciutat saludable. A on també es recullen les mesures d'avançar cap a un model d'economia circular, reduir les emissions de CO2, millorar la qualitat de l'aigua, fomentar la biodiversitat, reduir la contaminació acústica i la reducció de residus.\nEncara en aquest àmbit, Tortosa vol consolidar la seva aposta pel cicloturisme ampliant també la Via Verda cap a Sant Carles de la Ràpita i Deltebre, resseguint el traçat per on abans hi circulava el Carrilet.\nI amb tot, s'anuncià també la creació d'un pla director de la Tortosa Smart City, és a dir, encaminar Tortosa cap als models de ciutats del futur. Unes ciutats intel·ligents adaptades al ciutadà que fomenten l'ús de les tecnologies i de la intel·ligència artificial per millorar i que, a més, estan compromeses amb la sostenibilitat i la conservació del medi ambient. Amb aquest anunci, Tortosa entrarà a formar part d'una xarxa on ja fa gairebé deu anys, l'Ajuntament de Barcelona hi posà la primera pedra.\nD'aquesta manera, Roigé assegurà que vol "una ciutat verda i més bonica" i, per això, n'ha destinat una partida de 850.000€ per al manteniment de les zones verdes. Anuncià altres mesures com incentivar els centres educatius perquè s'instal·lin plaques solars al sostre i facilitar els tràmits i els descomptes als particulars que també ho facin, adherir-se a la plataforma d'Hidrogen Verd de la URV, la pacificació del C/Cervantes, potenciar al recollida selectiva porta a porta en alguns barris del municipi, així com incorporar la tecnologia Narrowband-IOT per a la gestió més eficient i tecnològica de la telelectura dels comptadors d'aigua des d'Aigües Tortosa. La Narrowband-IOT és una tecnologia sense fils de banda estreta aplicada per a la Internet de les Coses i és molt més eficient perquè presenta un baix consum d'energia que dóna una llarga vida a les bateries i que, a més, permet que hi hagi molts dispositius alhora connectats.\nI en el torn obert de preguntes de la premsa fou potser on s'encengueren més els ànims, ja que el president del Col·legi de Periodistes i Canal TE plantejaren la qüestió del futur electoral del PDeCAT i la d'una possible aliança amb la formació de JXCAT.\nEn aquest sentit, Roigé digué que "ni és viable ni inviable, nosaltres som Junts per Tortosa i seguirem sent Junts per Tortosa", aprofitant també per recordar que "al ple nosaltres votem com a Junts per Tortosa i el que li sembli o li deixi de semblar a un altre partit que no té representació a l'Ajuntament, no ens afecta", al·ludint al tuit de protesta en què Junts per Catalunya a Tortosa reclamava el seu posicionament favorable a la retirada del monument franquista i la incomprensió davant la relació del seu nom i el posicionament d'abstenció que havia votat el PDeCAT al plenari.\nI és que la guerra és oberta entre ambdós partits per la custòdia del nom de "Junts per Tortosa", fins ara usat pel PDeCAT com una marca electoral, però que podria canviar de cara als comicis del 2023, tenint en compte que aquest és ara el nom oficial d'una nova formació política.\nA preguntes dels periodistes, Roigé es mostrà molesta per la visita de l'exconsellera de Sanitat, Alba Vergés, a Tortosa el dia abans de les eleccions municipals en la qual es va reunir amb l'Associació de Veïns del barri de Ferreries per prometre'ls un nou emplaçament per al C.A.P. Un fet que, segons Roigé, es va fer a esquenes seves. En aquest sentit, ha informat que ja li ha demanat hora al nou conseller, Josep Maria Argimon, per reunir-se amb ell.\nI també en resposta a les preguntes del nostre mitjà, Roigé ha aclarit que també properament es donaran més detalls sobre el futur dels terrenys de RENFE de l'Estació de tren, on s'hi vol ubicar un nou aparcament públic. També va anunciar-nos la posada en marxa d'uns nous cursets formatius en E-Commerce i Benchmarking per als empresaris i botiguers dels comerços locals a través del Viver d'Empreses. Un fet que no ha estat fàcil, com es reconeix des del departament, ja que com a tot arreu, costa que els comerciants facin el pas a la venda on-line.


Marcelo, imputat per conduir a 134 km/h i sense punts al carnet\nMarcelo, durant un partit del Madrid | Europa Press\nEl lateral ha reconegut els fets succeïts el passat 19 de desembre i el cas es resoldrà, molt probablement, a través d'un judici ràpid\nMarcelo Vieira anirà a judici per un delicte contra la seguretat viària després de reconèixer aquest dilluns que el passat 19 de desembre va conduir sense punts al carnet i a 134 km/h per la carretera d’accés a Valdebebas, on s’ubica la ciutat esportiva del club merengue.\nLa compareixença de Marcelo en qualitat d’investigat ha tingut lloc en el Jutjat d’Instrucció número 3 d’Alcobendas pels fets succeïts el passat 19 de desembre, quan va ser aturat per la Guàrdia Civil després de conduir per la carretera citada a una velocitat molt poc adaptada a la via.\nDesprés de la presa de declaració, el jutge fixarà per al mes de març una compareixença, regulada per l’article 779.5 de la Llei d’Enjudiciament Criminal (Lecrim), per transformar les diligències prèvies actuals en judici ràpid o bé es continuarà pel tràmit ordinari.\nHo farà conforme a la petició que realitzi el fiscal. Segons fonts jurídiques, el cas es resoldrà molt probablement a través d’un judici ràpid ja que ha reconegut el delicte del qual se l’imputa.\nUn jugador del Liverpool es disculpa amb Messi: “Em fa vergonya el que li vaig fer”\n"Lamento el que va passar, no soc aquesta mena de persona ni tinc aquesta personalitat", ha declarat Andrew Roberton, qui va protagonitzar una acció antiesportiva contra el capità blaugrana\nRodrygo és expulsat amb el filial del Madrid i no podrà jugar el clàssic\nNova baixa per a Zidane de cara al partit transcendental contra el Barça


Pep Montes | L'associacionisme: una força desaprofitada? (I) | Pensem\nL'associacionisme: una força desaprofitada? (I)\nMés d'un milió i mig de catalans formen part o tenen algun tipus d'afiliació a organitzacions associatives | "És necessari generar i establir barems de participació cultural que posin en valor l'activitat quotidiana, estable i continuada que es realitza des del món associatiu"\nper Pep Montes, 20 de novembre de 2019 a les 16:00 |\nL'arrencada de la Festa Major de Sabadell, a plaça Sant Roc. | Juanma Peláez\nMés de mig milió de persones assumeixen quotidianament a Catalunya responsabilitats en la gestió d'organitzacions associatives. Fan tasques administratives, tenen cura del manteniment d'equipaments culturals i cívics, es relacionen, negocien i acorden propostes amb els diferents nivells de l'administració, programen activitats culturals, esportives, educatives, artístiques i socials, ofereixen serveis a la comunitat i organitzen trobades ciutadanes de naturalesa diversa per donar sortida a interessos i inquietuds de les respectives comunitats.\nSón dirigents i activistes d'entre 23.000 i 25.000 entitats que, segons el Panoràmic 2017 (un dispositiu d'observació i anàlisi del món associatiu impulsat pel Consell d'Associacions de Barcelona), existeixen a Catalunya. Gràcies al mateix estudi sabem que 1.550.000 catalans formen part o tenen algun tipus d'afiliació a aquestes entitats, i que el 37% d'ells assumeixen tasques i responsabilitats organitzatives i de gestió.\nAquestes xifres, exposades sense context i amb ànim expansiu, són certament impressionants. Disposem d'un autèntic exèrcit pacífic dedicat a tasques voluntàries de difusió cultural, treball comunitari i enfortiment de la cohesió social. Els milers d'entitats que apleguen el treball d'aquests activistes s'organitzen a l'entorn de federacions sectorials dedicades a cultivar diverses formes de cultura popular, a les arts, a l'esport, a l'ateneisme, a moviments d'educació no formal o al voluntariat, entre moltes d'altres. És així com existeixen autèntiques xarxes de relació associativa que abasten, amb nivells diversos de densitat, la totalitat del país.\nL'enorme potencial d'aquest bast entramat associatiu, però, només el podem intuir. Estem mancats d’instruments de coneixement suficient per dimensionar el volum d'activitat, la capacitat de mobilització d'esforços, l'impacte social que tenen les seves programacions i serveis, la manera com influeixen en l'opinió pública, la incidència real o hipotètica que tenen en l'acció de govern de les administracions, el paper que juguen en el posicionament ideològic del seus entorns o la capacitat que tenen de formar quadres d'activisme social, cultural, polític o fins i tot econòmic.\nSi volguéssim explicar el món associatiu com a moviment tindríem serioses dificultats per descriure'n les característiques essencials perquè, més enllà de la simple constitució jurídica com a societats sense ànim de lucre, no tenim un coneixement gaire detallat de les seves formes organitzatives, dels mètodes de presa de decisions, de les estructures logístiques en què fonamenten la seva actuació, de la capacitat de producció d'esdeveniments públics o del seu impacte econòmic (al marge de les organitzacions de l'anomenat tercer sector que actuen com a empreses).\nDe fet, però, en rigor ni tan sols podem assegurar que es tracti d'un moviment (o, al menys, d'un únic moviment), perquè la seva diversitat i complexitat fa difícil agrupar i tractar unitàriament organitzacions que es mouen per raons molt diverses, amb objectius que poden arribar a ser, amb tota seguretat, discordants, i amb estructures de funcionament antagòniques.\nFins i tot quan volem fer un elogi del món associatiu tenim dificultats per arribar a ser gaire concrets, perquè només (o gairebé) ho podem fer amb argumentacions molt genèriques, fent judicis de valor a partir de virtuts que considerem socialment acceptades i reconegudes. Però els panegírics i els ditirambes rarament es fonamenten en dades i coneixement concret i contrastat. No intento pas posar en qüestió la bondat del món associatiu; intento simplement remarcar que no ens hem ocupat de construir arguments empírics per acompanyar les nostres afirmacions, generalment força categòriques.\nHem d'agrair l'existència del Panoràmic, una eina que, a banda d'aportar dades molt valuoses, té la virtut de desplegar-se gràcies a la implicació i participació directa del propi sector associatiu. Els quatre informes anuals que s'han publicat fins al moment [durant el procés d'edició d'aquest article s'ha anunciat la propera presentació del cinquè informe, corresponent a 2018] són una aportació extraordinària al coneixement de la nostra societat civil i, de fet, resulta sorprenent que abans de la seva creació no disposéssim com a país d'un instrument d’aquestes característiques. L'elogi de la iniciativa, però, no pot ocultar que, de moment, cobreix només una petita part del gran buit de coneixement que tenim sobre l'activitat associativa i apunta de manera molt modesta a descriure els seus potencials. Necessitem que el Panoràmic es consolidi, creixi i millori. I necessitem alguna cosa més.\nQuè ens cal saber\nHi ha múltiples camps possibles de recerca que no s'han abordat o que s'han abordat de manera parcial o residual. Intentaré mostrar aquí algun exemple que, de manera molt senzilla, permet explicar espais de coneixement pràcticament verges i les possibles conseqüències o potencialitats que tindria un aprofundiment rigorós en ells.\nSi fóssim capaços de recollir sistemàticament els centenars d'activitats públiques de naturalesa, volum i repercussió diversos que es programen cada dia a Catalunya gràcies a l'acció continuada de les entitats disposaríem de xifres de magnitud que ajudarien a posicionar l'activitat associativa en el marc de l'activitat cultural i social del país. Quan estudiem el sector cultural, per exemple, ho fem gairebé sempre i gairebé de manera exclusiva en relació a l'activitat professional, mercantil o institucional (em refereixo aquí a les institucions públiques), i tendim a fer-ne anàlisi i valoració només a partir d'aquests paràmetres que, per bé que tenen també encara moltes mancances pel que fa al seu estudi sistemàtic, disposen d’instruments estadístics de coneixement amb un recorregut ja important i ben contrastats. Però no costa gaire imaginar, a partir de les xifres genèriques del Panoràmic, per exemple, que l'activitat pública del conjunt del món associatiu té una dimensió quantitativa netament superior a la de les estadístiques culturals normalitzades. Lògicament, caldria valorar-ne la qualitat, les característiques o la tipologia i fer-ne algun tipus de sectorització. Però la simple constatació de la dimensió del fenomen justificaria que les anàlisis de l'estat de la cultura al país incorporessin dades al voltant de l'acció associativa. No només per establir el seu pes relatiu en el marc del sistema cultural català, sinó també per estudiar-ne l'evolució i, per tant, la salut, al llarg del temps.\nLa necessitat evident de recollir aquest tipus d'informació, ben bàsica i elemental, hauria d’estar acompanyada d'altres anàlisis que incidirien especialment en la naturalesa del fet associatiu i que rarament tenim en compte. La manera com avaluem la participació es basa habitualment en l'estudi de la programació d'activitats públiques i les seves xifres d'assistència, equiparades a les dades clàssiques de consum cultural. Però en el món associatiu, per bé que l'activitat pública és molt rellevant i té una àmplia repercussió, els elements més significatius a l'hora de determinar la capacitat d'actuació i la incidència en la comunitat en que s'inscriu cadascuna de les organitzacions són el grau i la intensitat de l'activitat interna. Es tracta de tasques voluntàries, molt majoritàriament sense retribució però no per això menys especialitzades i de menys qualitat pel que fa als continguts. Esforços personals destinats a finalitats organitzatives, de voluntat cooperativa, per garantir els nivells necessaris de logística i producció i per reforçar la cohesió de grup i la seva projecció a l'entorn comunitari. La salut i vitalitat d’una entitat, més enllà de la seva activitat pública i de la xifra nominal d'associats sota qualsevol forma possible d'afiliació, s'hauria de poder mesurar sobretot pel nombre de persones implicades en la seva vida quotidiana i per la quantitat i qualitat de les tasques que realitzen de manera habitual i continuada per al manteniment de l'activitat associativa. Ho mesurem, això?\nFaçana dels Lluïsos de Gràcia. Foto: Ajuntament de Barcelona.\nRecentment vaig tenir l'oportunitat de participar en un acte que l'entitat ateneística Lluïsos de Gràcia, de Barcelona, va celebrar en l'inici de la seva nova temporada d'activitat (2019-2020). Es tractava de donar la benvinguda als dirigents de l'organització, de posar en relleu la importància de la seva tasca per a la vida associativa i de conscienciar-los sobre el seu paper com a referents per al conjunt del col·lectiu. Els dirigents són aquells membres de l'entitat que, a més de la junta directiva o de govern i dels professionals retribuïts, participen activament en tasques concretes de gestió, organitzatives i de concreció pràctica i física de les seves activitats i serveis. Segons les xifres de l'entitat gracienca, són aproximadament el 15% de la seva massa social, una xifra prou semblant a la que el Panoràmic fixa com a mitjana per al conjunt del món associatiu del país, que és del 18%. La meva funció en l'acte era fer una xerrada motivadora, remarcant la importància del seu paper, animant-los a prendre consciència del caràcter educatiu i cultural de la seva tasca i del paper essencial que té el seu quefer quotidià en la cohesió social de l'entorn comunitari en què es mouen.\nPensant en la millor manera d'exemplificar el valor de la seva feina, vaig fer un exercici molt simple que consistia a quantificar la seva participació en reunions, comissions, coordinacions, assajos i altres trobades de caràcter periòdic, necessàries per al funcionament de l'entitat. Les associacions ateneístiques s'organitzen habitualment en seccions, i és relativament fàcil rastrejar-ne l'activitat explícita a través de mitjans telemàtics. El seu web estableix dies i periodicitat de les reunions de cadascun dels grups o seccions i, arrodonint xifres a la baixa, es poden identificar entre 35 i 40 trobades que es realitzen cada setmana. Deixant un marge raonable per a imprevistos i "vacances" associatives, s'assoleix amb facilitat la xifra de 1.500 trobades l'any. En aquests encontres s'hi poden reunir de manera molt variable des de cinc persones a vint o trenta, i casos puntuals amb major assistència. Per no inflar dades i prenent com a mesura mitjana la xifra de 10 persones reunides, vaig poder arribar a la fàcil conclusió que als Lluïsos de Gràcia, sense tenir en compte la programació d'activitats públiques, es realitzen 15.000 accions individuals i puntuals de participació associativa, ja sigui de caràcter social, cultural o esportiu, cada any. Imaginem que projectem aquestes xifres, d'una única entitat, al conjunt d'associacions del país. Lògicament, només una part petita de les entitats tenen un volum equiparable al dels Lluïsos. Però només que decidíssim multiplicar les xifres dels graciencs pel 30% de la totalitat d'entitats catalanes, estaríem assolint valors que superen els 100 milions anuals d'accions personals, voluntàries, en temps de lleure, conscients i positives a favor d’un projecte associatiu.\nNo hi ha estadística de consum cultural referida a una acció física concreta que s'acosti ni de lluny a aquests paràmetres. Es tracta, evidentment, d'una aproximació barroera, molt simple i mancada de qualsevol rigor acadèmic, però que permet imaginar sense gaires dificultats la dimensió del món associatiu i la seva aportació efectiva i pràctica a la cultura del país. Més de 100 milions de vegades cada any un o altre català participa voluntàriament i per amor a l'art en una acció positiva de treball a favor de l'organització d'un col·lectiu, un servei o una programació pública d'actes.\nPodem equiparar la participació d'un membre d'una entitat en una reunió convocada al vespre, fora d'hores, per contribuir a l'organització d'un cicle d'activitats en un ateneu, a l'assistència d'aquesta mateixa persona a una sessió de cinema, a un espectacle teatral o a un concert per al qual han hagut de comprar una entrada? Ni la qualitat, ni la intenció, ni la repercussió d'aquests dos actes són, lògicament, comparables. Però podem convenir que tots dos són actes voluntaris i conscients de participació cultural, amb costos concrets per als seus protagonistes, en forma de temps i ocupació del lleure en un cas, i en forma de despesa econòmica en l'altre. Perquè no els prenem els dos en consideració quan valorem l'estat de la cultura al país?\nTaller de manualitats organitzat durant la Mercè 2017. Foto: Federació Catalana de Voluntariat Social\nMesurar la cultura\nNo es tracta pas d’establir nivells d'intensitat o qualitat cultural, ni molt menys de promoure divisions entre cultura de primera o de segona. Però sí que és necessari generar i establir barems de participació cultural que posin en valor l'activitat quotidiana, estable i continuada que es realitza des del món associatiu per, com a mínim, equiparar-la en importància a les xifres habituals del món del consum cultural. L'exemple de la participació en trobades o reunions de treball és només una de les múltiples possibilitats d'estudi i recerca per aprofundir en el coneixement de l'activitat associativa, i l'he usat perquè és clar, directe i entenedor.\nAquestes constatacions tan simples (i poc rigoroses, hi insisteixo) ens permeten posar en qüestió, d’entrada, dues idees amb les que treballem habitualment els que, de prop o de lluny, ens dediquem al món de la cultura. La primera, és que no disposem d'eines de coneixement adequat i rigorós de l'activitat associativa/voluntària i del seu impacte en l'entorn social. La segona, és que quan volem fer anàlisi de la salut cultural del país tendim, d'una banda, a centrar-nos en dades relatives al consum cultural basades en l'activitat econòmica i, d’una altra, a intangibles especulatius vinculats genèricament a l'activitat associativa, sense el mínim rigor necessari. És com si assumíssim acríticament que hi ha un àmbit de l'activitat cultural que mereix un estudi objectivable a partir de dades estadístiques, i un altre que està sotmès a l'especulació del coneixement subjectiu i valoratiu dels experts que s'hi dediquen.\nSi disposéssim d'instruments més adequats per al coneixement de l'activitat associativa podríem aspirar a situar-la en un espai de protagonisme més rellevant quan avaluem la salut cultural del país, equiparant el seu pes al de, per exemple, la creació artística que s'exhibeix a través de les lleis del mercat. Això ens remet, és clar, a l'etern debat, que no abordarem aquí, sobre què entenem per cultura. En qualsevol cas, podria ser un element que transformés o fes evolucionar la concepció de cultura que tenim o, com a mínim, els models d'anàlisi que seguim per descriure-la i estudiar-la.\nQuè defineix millor la salut cultural del país? La quantitat de vegades que paguem una entrada per anar al teatre? O la quantitat de vegades que ens reunim per a realitzar tasques voluntàries d'organització de serveis i activitats culturals?\nSegur que no hi ha una resposta unívoca a aquestes preguntes, i queda clar també que plantejar-ho en forma de disjuntiva no és el camí més adequat per aprofundir en la qüestió. Però be que podem assumir aquesta formulació com una petita provocació per animar el Departament de Cultura de la Generalitat a replantejar o ampliar els indicadors en què basa el seu coneixement del sector cultural i, perquè no?, per suggerir al Consell Nacional de la Cultura i de les Arts (CoNCA) que obri una via d'estudi i anàlisi en aquesta direcció.\nL'associacionisme: una força desaprofitada? (i II)\n"Massa sovint parlem en termes elogiosos del món associatiu i ens deixem portar per llocs comuns que probablement tenen base històrica però que no contrastem adequadament amb la realitat actual"\nAriño, Antoni; Llopis, Ramon (2016): La participació cultural de la joventut catalana 2001-2015 (PDF). Consell Nacional de la Cultura i de les Arts.\nArnabat, Ramon; Ferré, Xavier (2015): Ateneus. Cultura i llibertat. Associacionisme a la Catalunya contemporània. Federació d’Ateneus de Catalunya.\nFornies, Albert; Aguilar, Marina (2018): El Panoràmic 2017. Dades i anàlisi per enfortir el sector no lucratiu català (PDF). Torre Jussana. Centre de Serveis a les Associacions.\nCULTURA I COMUNICACIÓ, voluntariat, cultura popular, associacionisme


Iemen.- Desenes de milers de partidaris i detractors de Salé es manifesten pacíficament - Europa Press - VilaWeb\nIemen.- Desenes de milers de partidaris i detractors de Salé es manifesten pacíficament\nSANÀ, 3 (Reuters/EP)\nDesenes de milers de persones s'han manifestat pacíficament aquest dijous en diversos llocs del Iemen a favor i en contra del Govern del president Ali Abdullah Salé. Aquest havia assegurat un dia abans que no pretén seguir en el poder una vegada acabi el seu mandat, el 2013, un anunci amb el qual no va aconseguir desconvocar les protestes antigovernamentals de l'anomenat 'Dia de la Ràbia'.\nLes manifestacions van acabar al migdia, d'acord amb la previsió, la qual cosa fa pensar que els iemenites que no formen part del nucli opositor tradicional i no s'han sentit motivats per transformar la marxa en un aixecament massiu semblant al qual s'ha produït a Egipte.\nAixí i tot, l'oposició ha aconseguit congregar als carrers de Sanà a més de 20.000 persones, la multitud més nombrosa que s'ha manifestat al Iemen des de les protestes de fa dues setmanes, inspirades en les mobilitzacions populars que van enderrocar al president tunisià, Zine al Abidine Ben Alí, i que amenacen a l'egipci, Hosni Mubarak.\n"La gent vol un canvi de règim", van cridar les persones que s'havien concentrat al costat de la Universitat de Sanà. "No a la corrupció, no a la dictadura!", van reclamar.[FIN]


Procediment operatiu 00/2019, Dissolució unita… - SAPOL\nProcediment operatiu 00/2019, Dissolució unitat USP\nDesprés d’anys de negociació defenent els drets dels companys i companyes adscrits a la Unitat de Suport Policial (USP), la Sra. Colau amb l'oposició dels sindicats amb representació a les meses de negociació, dels partits de l’oposició, de la opinió publica i la premsa, sembla que tirarà pel dret i en la propera Comissió de Presidència comunicarà la imminent dissolució de l'actual unitat USP i la creació de la nova unitat UREP. Es traurà de la màniga un decret d’alcaldia per fer realitat la dissolució i la creació de la nova unitat, i tot, per fer el pagament de les promeses que va fer el seu dia, per poder seure a la poltrona de l’ajuntament de la Ciutat, sense tenir coneixement del que fa ni del seu abast, recordeu que va prometre retirar-nos les Tasser quan mai les hem tingut.\nSAPOL, com ja sabeu i hem demostrat al llarg de quasi quatre anys, ha defensat en totes les meses de negociació la continuïtat, la potenciació, el dimensionament i les condicions laborals dels companys i companyes que presten servei a aquesta unitat, fent veure a l’administració la professionalitat, implicació, eficàcia i el seu compromís amb la Ciutat, i per tant ens hem posicionat en contra de la creació de una nova unitat.\nDes de SAPOL, reconeixem l’evolució positiva que ha tingut els diferents esborranys que ens han anat presentant en aquest temps de negociació. Hem passat d’una proposta a la que ningú podria conciliar la seva vida familiar i on quedava hipotecada la vida dels agents, a una proposta final, on amb caràcter a extingir, es respecten les condicions de la majoria dels agents que en l’actualitat formen part d’aquesta unitat.\nMalgrat aquesta evolució, SAPOL no podia donar l’aprovació a la creació d’aquesta unitat perquè encara que són condicions amb voluntarietat, no estan dins del que marca l’acord de condicions laborals en vigència, com un nou horari que no existeix a l’acord, i a més, es crearia entre els agents que en l’actualitat pertanyen a la USP i els de nou accés unes diferències que per nosaltres són inacceptables, com seria una disponibilitat i uns canvis d’horaris segons necessitats de la Prefectura, amb uns complements ridículs.\nPer això SAPOL no ha volgut ser partícip del capritx de la nostra alcaldessa, que no aporta cap millora al funcionament d’aquesta unitat i que és un acte més on es demostra que aquest consistori no valora la feina que dia rere dia fan els agents de la Guardia Urbana de la nostra Ciutat.\nDes de SAPOL sempre valorarem de forma positiva que, tant a la nova Unitat com a la resta d’unitats de la Guàrdia Urbana de Barcelona, es doni la formació més adient per millorar el servei a la ciutat i per millorar les condicions de seguretat pròpies i a tercers. Però tot dins de les regles de joc que ens hem donat i que han estat signades i aprovades per l’administració.\nSAPOL, continuarà lluitant pels drets dels companys i companyes de la USP, així com de la resta d’agents de la Guàrdia Urbana de Barcelona.\nRecordeu, si en aquests quasi quatre anys de govern municipal encara no s´ha dissolt la unitat, ha estat per l’oposició ferma de Sapol. Segurament algú sense haver fet res, es voldrà atribuir el mèrit. Aquesta mena de paràsits no fan cap bé a la plantilla, i penseu, que encara que surti un decret d’Alcaldia no es podrà portar a terme si no es presenten voluntaris.


Visqui la pasta! Blog\nGaudeix dels nostres plats per 5€ en el dia mundial de la pasta.\nSi ets un fan incondicional de la pasta, estàs de sort. 25 d'Octubre és el dia internacional de la pasta! En 1995 (Fa 23 anys per als enemics de les mats) es va decidir al primer congrés de pasta realitzat a Roma que aquest fora el dia triat.\nActualment existeixen milions de receptes amb pasta, fins i tot concursos amb les millors creacions. El seu origen es debat entre Xina i Itàlia però la seva propagació mundial es deu a l'imperi romà.\nLa valor nutritiu de la pasta la torna un plat ideal per a totes aquelles persones que exerceixin molta energia en les seves tasques diàries, en estar formada amb cereals i aigua (ou en algunes ocasions) es considera un aliment ideal per a qualsevol dieta.\nEn Afrika Prat volem celebrar aquest dia oferint-te tots els plats de pasta a 5€. Solament per un dia gaudeix de spagetti, ravioli, lasaña… per 5€. Ens veiem aquest dijous 25 d'Octubre de 2018 en Afrika Prat.\nFes que els teus amics ho sàpiguen!


Els dos grans sindicats auguren un mes de maig molt "calent" - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEls dos grans sindicats auguren un mes de maig molt "calent"\nBarcelona, Girona, Tarragona, Tortosa i Lleida acolliran manifestacions per celebrar l'1 de maig\nefebarcelona 30.04.2013 | 00:00\nEls principals sindicats catalans, UGT i CCOO, volen que la diada de l'1 de Maig de demà serveixi d'avís a les patronals perquè siguin conscients que augmentarà la conflictivitat si no hi ha acord sobre la vigència dels convenis. Els dos líders de les centrals sindicals, Josep Maria Álvarez i Joan Carles Gallego, van instar la Generalitat a abandonar les polítiques d'austeritat durant la presentació dels actes del Primer de Maig, que se celebrarà sota el lema "S'ho estan carregant tot. Mobilitza't i lluita pels teus drets". Els dos líders van subratllar ahir que aquest Primer de Maig pot ser l'inici d'un maig "calent" si les organitzacions patronals no s'avenen a arribar a un acord per mantenir la vigència dels convenis, molts dels quals decauran el pròxim 7 de juliol com a conseqüència de l'aplicació de la reforma laboral.\nSegons els sindicats, s'estan demostrant infructuosos els esforços de la Generalitat per aconseguir que les patronals acceptin una moratòria per mantenir la ultraactivitat dels convenis o acollir-se a un arbitratge tutelat per l'administració autonòmica. A Catalunya, 350 convenis podrien perdre la seva vigència el 7 de juliol, cosa que deixaria centenars de milers de treballadors sense regulació sobre salaris, jornada laboral, vacances i promoció professional.\n"El maig serà un mes calent de cara a la mobilització. Generarem conflictes allà on es vulgui deixar caure el conveni. No estem disposats que caigui el dret a la negociació col·lectiva", va dir Gallego. En el manifest unitari, els dos sindicats denuncien que les polítiques d'austeritat a Europa estan fent augmentar les desigualtats i la pobresa als països del sud.\nLa celebració del Primer de Maig es materialitzarà a Catalunya en cinc grans manifestacions, a Barcelona, Girona, Tarragona, Tortosa i Lleida.


Qui era Ramon Llull? Per què el considerem un dels grans escriptors, pensadors i filòsofs de la cultura occidental? Quina és la seva producció literària? Podríem considerar-lo com el creador del català literari? Per què la literaratura catalana entra tardanament en escena en comparació al panorama europeu? ... Per estudiar qui era Ramon Llull i la seva importància dins de la literatura catalana et proposem les següents activitats.\nLa vida de Ramon Llull és d'allò més sorprenent i apassionant. Per conèixer-la entra a les pàgines web següents:\nAra que ja coneixes la biografia de Llull a veure si pots reconstruir l'auca de la seva vida. Per facilitar-te la tasca, hem dividit l'auca en quatre parts:\nAquesta activitat ha estat elaborada a partir dels materials de "La paret de les auques" de l'IES Pius Font i Quer de Manresa.\nA partir d'ara hauràs d'escriure, així que descarrega el full de respostes.\nAra que ja has reconstruït l'auca, treballarem alguns mots i frases fetes que hi apareixen, així que defineix o esmenta un sinònim per a cada un dels mots i frases fetes que hem extret de l'auca: gestes, senescal, fer-se el jornal, ser de bandera, ser un calavera, bordó de pelegrí, pregon, tenir atenallat, profusió, obrir les parpelles al món, fer escola, poliglot, aixecar el vol, desgavell, deixar-hi la pell, pren la mar, miscel·lània, fer anar de capoll, foll, finar.\nConsulta el Diccionari de l'Institut d'Estudis Catalans per saber el significat de les paraules anteriors:\nUna de les obres de Llull es titula El cant de Ramon, que el pots trobar clicant aquí. Llegeix el poema respon les preguntes següents al full de respotes:\nAnalitza la mètrica del poema\nIdentifica els següents episodis de la seva vida:\nFundació del monestir de Miramar\nSolitud i rebuig dels contemporanis\nUna altra obra seva es titula Llibre d'Amic e Amat. Explica breument el llibre al full de respostes, copia algun fragment i comenta'l breument. Trobaràs la informació clicant aquí.\nPer acabar, farem una "cacera del tresor". Saps què és? Es tracta de fer una recerca d'informació per internet a partir de la qual hauràs de respondre una sèrie de preguntes. Com que a hores d'ara ja saps moltes coses de Llull, probablement no et caldrà buscar gaire. Respon les preguntes al full de respostes.


Escenaris inflacionistes - Regió7\n07·11·21 | 06:25 | Actualitzat a les 13:11\nLes últimes dades publicades per l’INE estimen que la inflació anual és del 5,5%. Aquest IPC suposa el nivell més alt dels darrers 30 anys, i es confirma l’escenari inflacionista. L’IPC és l’indicador més utilitzat per mesurar la inflació i registra el cost d’un cistell de mercat que incorpora béns i serveis que consumeix una família mitjana representativa, ponderats segons la seva importància en el consum familiar. Per tant, el cost de la vida està incrementant notablement alhora que es revisen a la baixa les dades de creixement. Espanya ha patit la rebaixa més gran en les estimacions de creixement de l’FMI de tot Europa; també el Banc d’Espanya i l’Airef o Funcas i el servei d’estudis del BBVA resten força al rebot postpandèmic. Encara és d’hora per poder certificar la temuda estanflació, on coexisteixen l’estancament i la inflació, però la realitat no convida a l’optimisme. L’única dada positiva és la d’ocupació, amb un nombre de treballadors ocupats que retorna als nivells prepandèmics de 20 milions, però l’inconvenient és que aquesta dada no és real a l’incloure en el total els ERTO que estan a casa i no treballen. Si es resten dels treballadors amb ocupació les 240.000 persones en ERTO i una xifra similar corresponent a tota l’ocupació pública creada amb la crisi de la covid-19, les xifres resultants continuen estant per sota de les aconseguides el 2019. Per tant, Espanya presenta una inflació elevada, un creixement menor a l’esperat i un nombre total d’hores treballades que no arriba al nivell prepandèmic.\nUna inflació a l’alça en un context de debilitat econòmica clara és un greu problema per a l’economia. Els salaris perden poder adquisitiu, les empreses són menys competitives i la sostenibilitat dels comptes públics es veu encara més compromesa i amenaçada. Tres són els escenaris inflacionistes que es presenten a partir d’ara. El primer i més desitjable, perquè seria el menys greu, és el de la inflació conjuntural o transitòria. Sabem que actualment hi ha problemes en el subministrament de gas i petroli, també de carbó, fet que encareix els costos de l’energia. Les primes a l’emissió de CO2 en territori europeu també hi ajuden. La dificultat per mantenir la producció requerida de semiconductors alenteix i encareix també la producció de productes tan bàsics com automòbils, electrodomèstics, ordinadors o dispositius mèdics. Els costos del transport marítim continuen pujant. Els nòlits s’han multiplicat per set, les grans navilieres han reduït vaixells i tot contribueix a la pressió alcista en els preus de les mercaderies, inclosos minerals com l’alumini i l’acer o productes com la fusta i el cartró per embalar. Els nostres dirigents però, sempre amatents a edulcorar la realitat, ens tranquil·litzen dient que aquests problemes seran transitoris i que els colls d’ampolla es superaran en terminis raonables, i es retornarà ràpidament a la normalitat anterior.\nEl segon escenari, més greu i preocupant, reconeix que aquests desequilibris no seran temporals ni es deuen només a la reactivació de l’activitat econòmica que segueix a l’aixecament dels confinaments. Alerten que els Bancs Centrals, durant la pandèmia, han fabricat una ingent quantitat de moneda que es filtra a l’economia real i que els governs utilitzen per estimular artificialment la demanda. Per tant, els colls d’ampolla productius no es deuen només a les dificultats d’oferta, sinó especialment a l’excés de demanda i a les polítiques hiperexpansives promogudes des de fa temps. La inflació tindria aquí un caràcter més estructural i permanent. L’increment sostingut dels preus erosionaria el poder adquisitiu dels salaris i es traslladaria a les negociacions col·lectives entre sindicats i patronal. Les expectatives inflacionistes serien anticipades pels agents econòmics retroalimentant una perillosa escalada de preus i salaris. Aquest escenari seria similar al de la dècada del 1970. Els Bancs Centrals es veurien obligats a apujar els tipus d’interès per aturar la inflació, i sorprendrien empreses i governs hiperendeutats que no podrien pagar ni els interessos. Els confiats governants que pensaven que l’endeutament incontrolat a interessos zero duraria per sempre es veurien obligats a declarar la fallida de l’Estat i a retallar dràsticament serveis públics com la sanitat, l’educació o les pensions de jubilació per afrontar el pagament del servei del deute.\nI el tercer escenari, el pitjor, seria la pèrdua de confiança en el diner públic imposat per les autoritats. Fins ara, els excessos d’oferta monetària dels bancs emissors s’han vist contrarestats per l’increment de la demanda monetària de famílies i empreses. Mantenir estalviats uns calerons per si les circumstàncies empitjoren contribueix a frenar la inflació. Els diners guardats no es dediquen al consum, no circulen de mà en mà i contenen la pujada dels preus. Però, què passaria si la societat perdés la confiança en la independència dels bancs centrals? Què passaria si tothom tingués clar que els polítics monetitzaran qualsevol política econòmica? Que la demanda monetària s’enfonsaria. Ningú acceptaria una moneda que perd valor cada dia que passa. Una oferta monetària descontrolada i l’esfondrament de la demanda ens abocaria a la hiperinflació. Aquest és l’escenari apocalíptic que va viure Alemanya el 1923, que va portar Hitler al poder i va precipitar la Segona Guerra Mundial. Esperem haver après els errors del passat per no repetir-los.


Robert Bellaubí: Presentant el candidat\nPresentant el candidat\nAhir dissabte, a la tarda, vam fer un acte jove a Riudoms, on vam presentar la campanya SÓM, amb la visualització d'un video realitzat per la JNC, per a donar a conèixer la nostra organització al màxim de gent jove nacionalista. El nostre candidat, l'Oriol Vazquez, va comentar com aniria la campanya, els actes previstos, i va exposar les mesures que reclama la JNC de cara a aquestes eleccions.\nUn cop finalitzat l'acte, vam anar a Reus, on ens vam afegir a la festa que havien organitzat. A les nou vam anar al Suau, i allí vam tenir l'ocasió per a poder tenir una conversa amb el futur alcalde d'aquesta ciutat, Carles Pellicer. Vam tornar a passar el video, i a més a més de l'Oriol Vazquez, van fer uns parlaments el candidat al Congrés, Xavier Bagés, i el candidat al Senat, Jordi Just. Quan vam acabar, vam anar a sopar, i vam poder veure la victòria del Barça... Després vam acompanyar als companys de Reus a fer una copa, i allí vam acabar de fer la xerrada.\nPublicat per Robert Bellaubí los 16:38\nSóc el Cap Local de la JNC de Reus. Tot i no apareixer a la foto(xk stava al restaurant reservant els llocs) vaig estar present en els actes de Reus i Riudoms.\nAgraïr la vostra presència, espero comptar en moltes altres ocasions!\nM'ha costat trobam a la foto!


Les exportacions agroalimentàries catalanes superen per primera vegada els 11.000 MEUR - Empordà\nCatalunya és líder al conjunt de l'Estat amb el sector carni encapçalant el gruix de les vendes a l'exterior\nACN 22.02.2021 | 11:36\nEl director gerent de Prodeca, Ramon Sentmartí ACN\nEl director gerent de Prodeca, Ramon Sentmartí\nLes exportacions de productes agroalimentaris catalans han superat per primera vegada el llindar dels 11.000 MEUR. En concret, l'any 2020, tot i la Covid-19, es va arribar al nou rècord d'11.435,01 MEUR en vendes internacionals del sector, un 6,62% més que l'any anterior. Segons dades recollides per Prodeca, el sector de la carn i el Fine Food han liderat el comerç exterior amb una especial incidència a la Xina, que pel que fa a la carn s'ha convertit en el primer mercat.\nTot plegat fa que Catalunya hagi superat per primera vegada Andalusia i que l'agroalimentari sigui el segon sector en exportacions al país. Malgrat el context positiu, el tancament de la restauració ha passat factura a les vendes de vi que han patit una caiguda del 10,14%.\nLes rates, les veïnes de la clavaguera.


Apartment Le Paul-Emile Le Grau-du-Roi França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartment Le Paul-EmileApartament-, Le Grau-du-Roi, Le Grau-du-Roi, França - Veure al mapaNotable7,1Basada en3comentarisApartment Le Paul-EmileVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 18 fotos\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Le Grau-du-Roi, Apartment Le Paul Emile Port Camargue és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Le Grau-du-Roi. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Apartment Le Paul Emile Port Camargue no troba competidors en cap categoria.\nCal que informeu el Apartment Le Paul-Emile de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interhome t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 300 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Comencem confitant les carxofes. Cal que siguin ben fresques, les fulles verdes del tot, no tenir les puntes negres, i han d'estar ben apretades, no obertes.\nTallem una mica la cua, traiem totes les fulles de l'exterior fins que arribem a les més tendres de dins. Repelem la banda del tronc, deixant només la part més blanca. Tallem totes les puntes de les fulles que és la part més dura d'elles, de manera que ens haurà quedat només el cor, que és el que aprofitarem. Seguidament les tallem en quatre trossos cada carxofa, si són molt grans les tallem en sis trossos.\nAgafem un pot i li posem les carxofes, el llorer, l'all, un pessic de sal i oli suficient per a cobrir-ho tot.\nTapem el cassó, el posem al foc i esperem fins que l'oli comenci a fer bombolletes. En aquest punt abaixem el foc al mínim i ho deixem uns 40 minuts, vigilant sempre que l'oli no es passi de temperatura.\nPassat aquest temps aturem el foc i reservem tal qual, quan més temps, millor.\nEn una cassola s'hi aboca un raig de l'oli de confitar les carxofes prèviament colat i s'hi fregeixen les galeres ja netes. Quan estiguin daurades s'enretiren de la cassola i es reserven a banda.\nSeguidament, a la mateixa cassola i amb el mateix oli, es fa un sofregit; primer amb la ceba i a continuació els pebrots, tot tallat a daus. Quan el sofregit estigui al punt s'hi afegeix l'all i el julivert, tot ben picat i un minut més tard el tomàquet ratllat. Es deixa coure uns 15 minuts a foc ben baix.\nA continuació, es cobreix tot de brou de peix, ben bullent i es salpebre. Quan arrenqui el bull s'hi tira l'arròs i es deixa coure a foc ben fort durant uns 15 minuts, depenent del tipus d'arròs. A la meitat d'aquest temps s'hi afegeixen les galeres i les carxofes ben escorregudes.\nAquest arròs ha de quedar melós. Per tal, haurem de jugar amb la quantitat de brou i la intensitat del foc, per a evaporar solament el necessari. Si se'ns asseca massa i ens veiem obligats a regar-ho, afegirem brou bullint que haurem de tenir sempre preparat.


Bereshit: la reconstrucció de Barcelona i altres mons: L'arbre torna a florir\nL'any 2003, el programa del Canal 33 de TV3, Karakia, va oferir dos capítols dedicats a la comunitat jueva de Catalunya, amb el títol L'arbre torna a florir. Aquest programa parla dels costums, tradicions i gastronomia propis d'un país, d'una zona geogràfica concreta, d'una petita o gran regió, o d'una comunitat cultural particular, amb els seus productes característics i amb receptes casolanes i familiars, en un intent d'acostar-nos a la realitat dels ciutadans vinguts al nostre país des d'altres països i racons de la Terra.\nPel que fa a la comunitat jueva, des que fa un segle van començar a tornar algunes de les famílies descendents de l'antiga Sefarad, i amb l'arribada de nous immigrants, procedents sobretot d'Argentina, s'ha anat consolidant. Les tradicions mil·lenàries, que la història sovint ha obligat a mantenir d'una forma callada i íntima, tornen a formar part de la vida quotidiana de tots en la mesura que es va estenent la relació i la normalitat entre tots els ciutadans, sobretot a la ciutat de Barcelona, on ja existeixen tres comunitats religioses i culturals de diferent signe. Malgrat tot això, la cultura, la gastronomia i els costums del poble jueu continuen sent prou desconeguts.\nAquests vídeos que adjunto intenten apropar aquesta realitat a tothom fent un recorregut històric pel call de Barcelona i coneixent l'aventura personal d'en Miguel Iaffa, al capdavant de l'Associació Call Barcelona, que l'ha portat a recuperar l'antiga sinagoga major, situada al carrer de Marlet, de la qual, fins fa pocs anys, se n'havia perdut tot rastre. Ens mostra com cuinar l'adafina, un dels plats més emblemàtics del sàbat, el dia de descans equivalent al diumenge cristià, i ens acosta a la cuina jueva d'influència magrebina a través de la família Addi. Viurem la festivitat de Purim i prepararem orelles d'Haman, un dels característics dolços d'aquesta festa, semblant al Carnaval, que celebra la història que s'explica al Llibre d'Ester, en què el jueus van ser salvats miraculosament de morir sota el mandat del rei persa Asuer.\nEtiquetes de comentaris: antropologia , Barcelona , Catalunya jueva , gastronomia , història , judaisme , memòria , Sefarad , vídeo