Montoya, altre cop descartatRacoBlaugrana.com\nHome Notícies Barça Montoya, altre cop descartat\nMontoya, altre cop descartat\nMartín Montoya en una imatge d’arxiu.\nSembla que Martín Montoya no acaba de comptar amb la confiança de Luis Enrique. El de Viladecans ha tornat a caure de la convocatòria per anar a París. Fins i tot el nouvingut Douglas passa pel seu davant. El brasiler no va quallar un bon debut, però l’entrenador asturià ha preferit emportar-se’l a ell abans que al català.\nDurant l’estiu es considerava primordial reforçar la posició de lateral dret. El gran objectiu era Cuadrado, però la directiva va considerar exagerades les pretensions de la Fiorentina. Per sorpresa, Zubizarreta va presentar Douglas, un jugador del tot desconegut i amb referències força negatives del seu anterior club. En el seu primer partit ja va demostrar el motiu de les crítiques que rebia.\nNo s’entén que abans es prefereixi un jugador que no té ni de lluny el nivell per a jugar al Barça que a Montoya. El jove jugador havia rebut ofertes de clubs prou importants, però se’l va instar a seguir. Per això, es fa tan estranya aquesta situació. Veurem com es desenvolupa la temporada i si el de Viladecans gaudeix de més minuts de joc.\nLectures 3146 vegades per 582 lectors\ndouglas pereira barça\nPrevious articleLa golejada al Granada,gran protagonita a les portades (28/09)\nNext articleLa prèvia del duel contra el PSG a les portades (29/09\nXavi dins, Villa i Adriano fora\nEl Barça juga dimecres a Milà i avui hem conegut els convocats pel partit d'anada de vuitens de la Champions. De la mateixa en...


The Daily Avalanche: Llibrets de llom\nUn afer menor, però certament curiós, que afecta el disseny dels llibres i revela de retruc l’esperit de les nacions, és el de la direcció del text escrit al llom dels llibres. [Per simplificar, en aquest micro-assaig em cenyiré als llenguatges que es llegeixen d’esquerra a dreta.]\nPocs llibres són tan gruixuts i pocs autors i títols tan breus com per permetre que les referències escrites al llom es mostrin en horitzontal, quan el volum es troba dret en el prestatge. Ergonòmicament, aquesta seria la solució ideal, ja que facilita una lectura en la qual el cap es pot mantenir en posició vertical; però, com s’ha dit (ho acabo de dir jo mateix), és inaplicable en la majoria dels casos.\nCom a mal menor, la millor solució és la d’escriure el text vertical començant per baix. Si tenim en compte que els llibres s’ordenen a les prestatgeries alfabèticament i d’esquerra a dreta, és suficient inclinar el cap vers l’esquerra per obtenir una visió conjunta molt similar al que ofereix la lectura d’una pàgina. Així, tant els francesos com els alemanys semblen haver adoptat aquesta opció.\nL'eficàcia alemanya (els tres de l'esquerra) i el cartesianisme francès en tot el seu esplendor.\nL’opció oposada, amb el text escrit de dalt a baix, obliga a inclinar el cap vers la dreta i també permet una lectura continuada, tot i que en aquest cas la “pàgina” obtinguda s’ha de llegir començant pel rengle inferior i anar pujant, en contra del que estem acostumats. Aquest és el camí escollit pels angloparlants dels dos costats de l'Atlàntic.\nTípica excentricitat britànica.\nHistòricament aquesta solució és més antiga, perquè en una època en que no abundaven encara els llibres ni, per tant, la necessitat d’emmagatzemar-los racionalment en un moble, es donava prioritat a la visió que es tenia del llom quan el llibre estava col·locat pla sobre una taula i amb la portada a la vista. Però en l’actualitat, la funció natural del llom s’ha de buscar en la verticalitat de les prestatgeries.\nNo tinc prou dades empíriques sobre la llengua italiana (a la meva biblioteca només compto amb un Buzzati, un Sciascia i un Tabucchi en V.O.), però en Josep em confirma que tots els seus Camilleri també segueixen el model anglòfil. Potser Marieta, des del seu marc privilegiat, podrà dir-nos el darrer mot.\nI així arribem a les llengües ibèriques on, a falta de constància sobre els gallecs i bascos, la resta fa el que li dóna la gana. A la propera il·lustració podeu contemplar com els dos únics llibres que tinc en portuguès (a l'esquerra) s'encaren malcarats, sense saber que han estat escrits pel mateix autor; mentre que els dos de Vicenç Pagès es donen l'esquena. No és d'estranyar que Terenci s'amorri a un autor de tan bon veure com Amos Oz. Més intrigant és la postura de Màrius Serra (que em sembla bé que intenti arrambar l'api a "Mort de Dama"), però el tenia per més seriós en qüestions bibliogràfiques.\nEl desordre del teu nom o Anarchy in the EU.\nI així, aquesta entrada, que l’he començada com si res, se m’ha començat a inflar, tot plantejant-me noves preguntes: i si amunteguéssim els llibres horitzontalment sobre els prestatges? I si col·loquéssim tots els lloms en el mateix sentit de lectura, sense que importés si en posàvem algun cap per avall? I si en lloc d’escriure els lloms d’esquerra a dreta ho féssim de dalt a baix?\nIgual que amb la bellesa, que rau als ulls de qui la mira, ja es veu que no hi ha qüestions menors, sinó gent que no s’hi fixa.\nEnviat per Allau a les 21:00\nmaria 11 de març de 2009, a les 10:05\nOstres! ara no t'ho sé dir, estic a la feina i el llibre de la bossa és en català...quan torne a casa ho mire però diria que la majoria són aglòfilament descendents, em sona, però, que la cosa no és unànime (recorde un cert mal de coll a la llibreria).De totes maneres jo a casa els tinc tots amb el llom en el mateix sentit, si algun queda cap per avall, queda cap per avall.\nPer cert, en italià el llom del llibre es diu dorso o costa o costola, la darrera vol dir costella i em fa molta gràcia...\nAllau 11 de març de 2009, a les 19:15\nLlom, costelles... estranya relació entre la literatura i la carnisseria.\nAixò de posar-los cap per avall em fa cosa, no vull que els puji la sang al cap i després no coordinin.\nmaria 11 de març de 2009, a les 21:45\nAcabe de pegar una miradeta als italians, tots de dalt a baix excepte els Adelphi (Sciascia, mmh). Au, me'n vaig a veure la segona part del parit...\nAllau 11 de març de 2009, a les 22:10\nMoltíssimes gràcies per la molèstia. El meu Sciascia va cap avall perquè és d'una col·lecció d'edícola.


Activitats de Team Building per a Empreses a Barcelona\nActivitats de Team Building a Barcelona\nNecessites organitzar una activitat de team building per a la teva empresa?\nEt proposem alguns tallers de cohesió grupal per a empreses.\nConeix els nostres espectacles originals per millorar el teambuilding.\nConeix els nostres...\nEls nostres clients escullen\nViu l'experiència del famós programa de TV\nHumor Amarillo, un circuit que engloba diferents jocs i proves que enfrontaran a dos o més equips.\nL'important és no deixar de somriure passi el que passi.\nLa risoteràpia es basa precisament en això: en el poder sanador que té el riure, una eina que tenim de forma innata\nPosa't a prova i supera tots els reptes\nDisposem de diferents tipologies de gimcanes per a empreses a Barcelona, coneix-les.\nConeix les nostres activitats.\nLes millors activitats per a empreses a Barcelona\nVeure que pensen sobre nosaltres\nSi vols demanar informació sense compromís…\nC/ Lleida 29, local, 08110 Montcada i Reixac, Barcelona\nCada vegada són més les empreses que s’apunten al team building. Aquest concepte anglosaxó tanca en el seu interior una filosofia empresarial que es basa en considerar que una empresa funciona millor quan els seus treballadors estan contents i a gust en el seu entorn laboral.\nPerò sabem que el dia a dia pot comportar situacions una mica compromeses i que les tensions i l’estrès poden causes alguns alts i baixos i situacions una mica incòmodes. És per aquest motiu que el team building sorgeix com una resposta pensada per millorar les relacions laborals fomentant el contacte fora de l’oficina i en un terreny totalment diferent al rutinari.\nEn Off Business som especialistes en organitzar activitats de team building a Barcelona i, per aquest motiu, disposem d’un ampli ventall d’opcions i plans pensats perquè els empleats aprenguin a treballar en equip en un context allunyat de l’oficina. Vols saber més?\nActivitats per a empreses OFF BUSINESS a Barcelona\nDes de sempre, les empreses han realitzat el típic sopar de Nadal, una reunió informal que es realitza un cop l’any i en la qual els companys de treball es relacionen en un altre ambient i amb un to molt més informal i festiu.\nPerò ara són moltes les empreses que, a més del tradicional sopar de Nadal, també organitzen diferents activitats durant l’any i que, en elles, es treballen elements importants per al bon funcionament de l’empresa: es millora el treball en equip, s’aposta per unes relacions més tolerants i respectuoses, es fomenta la competitivitat sana, etcètera.\nTotes aquestes activitats, a més de ser una bona manera d’aconseguir que les tensions entre companys es relaxin, també són eines idònies per a treballar alguns atributs necessaris perquè els resultats de l’empresa siguin pròspers. No oblidem mai que una empresa està formada per persones que, dia a dia, treballen per obtenir els millors resultats; així que si aquestes persones estan contentes i a gust, desenvoluparan el seu treball d’una forma més pròspera i òptima generant, així, millors resultats.\nPer tant, les activitats per a empreses no són només una forma de relacionar-se fora de l’oficina sinó que, sobretot, són instruments per aconseguir crear un millor ambient professional llimant asprors i ajudant a que tots redescobreixin que, junts, són més forts i més valuosos.\nEn els últims temps s’ha sentit a parlar molt sobre el team Buiding però, què és realment? Aquest concepte procedeix dels Estats Units i es tracta d’una filosofia empresarial que defensa que s’ha de fomentar el treball en equip per aconseguir òptims resultats en un negoci.\nEs tracta d’un pas més enllà del discurs capitalista de tota la vida ja que, ara, es valora la gran importància i pes que té el treballador en els resultats anuals. Per tant, és important tenir cura de tots i cadascun dels empleats perquè se sentin valorats, se sentin importants i reconeguts.\nAmb el Team Building el que es pretén és, precisament, millorar l’ambient laboral cultivant alguns conceptes imprescindibles perquè el treball en equip funcioni de forma pròspera; alguns dels aspectes que més es cuiden són els relacionats amb el respecte, la tolerància, l’optimisme i la relaxació.\nLa paraula “team building” vol dir, literalment, “construcció d’equip” i això és precisament el que es persegueix amb les activitats per a empreses que t’oferim a Off Business. Totes i cadascuna d’elles són idees molt divertides però que, al mateix temps, també aconsegueixen construir millors relacions laborals i fomentant un ambient molt més pròsper perquè l’empresa segueixi creixent dia a dia.\nQuines activitats de team building oferim\nEn Off Business ens especialitzem en oferir activitats de team building a Barcelona que van encarades a empreses de diferents estils i amb equips de persones de molts tipus. Per aquest motiu, entre el nostre catàleg d’activitats trobaràs una gran varietat d’opcions que s’adapten a perfils molt diferents tant d’empreses com de treballadors.\nD’una banda, oferim activitats divertides per fer amb el teu equip de treball com pot ser un circuit d’Humor Amarillo, un partit de Futbol Bombolla, una gimcana per Barcelona, etcètera. Totes aquestes activitats, a més de ser molt divertides, són perfectes perquè els treballadors hagin de posar-se d’acord per a poder resultar el guanyador de la contesa.\nTambé disposem d’un altre tipus d’activitat encarada a empreses que prefereixin assumir un paper més d’espectador i gaudir d’espectacles divertits que poden fer-se en una convenció, en un esdeveniment empresarial i, com no, en un dinar o sopar d’empresa. Una de les més sol·licitades és el nostre Sopar de Misteri, un sopar en què té lloc una obra de teatre en viu i en directe i on tots haureu d’intentar endevinar qui és l’assassí.\nA més d’això, també posem a la teva disposició una àmplia cartera de còmics, monologuistes o mags que realitzaran un xou de comèdia durant el sopar per, així, amenitzar la vetllada i trencar el gel de la millor manera possible: entre rialles i la màxima diversió . Un dels espectacles més sorprenents i divertits és el de l’actor infiltrat, un còmic que es fa passar per un cambrer una mica maldestre, per un gitano o per un lampista que ve a arreglar un desperfecte. ¡Les rialles estan assegurades!\nI una altra de les activitats que oferim per a les empreses són tallers pensats perquè grups grans de gent s’ho passin bé i, al mateix temps, aprenguin alguna cosa nova i aconsegueixin treballar millor en equip. En aquest sentit, destaquem els nostres tallers de cuina, de gintònics o de còctels, així com els nostres tallers de ball pensats per animar la tarda i sacudiros la vergonya de cop.\nAquestes són només algunes de les activitats que t’oferim a Off Business però ‘hi ha moltes més! Per això, t’animem a que consultis la nostra web per trobar aquell pla perfecte per a tu i la teva empresa amb el qual aconseguireu viure una vetllada extraordinària però, al mateix temps, reforçar els llaços i millorar la productivitat.\nMolt més que team building per empreses\nPerò a més d’aquestes activitats de team building, en Off Business també t’oferim una àmplia varietat de serveis i prestacions que necessiten en ocasions les empreses quan han de organitzar un esdeveniment o una trobada professional.\nÉs per aquest motiu que amb nosaltres podràs contractar un servei de càtering totalment adaptat a les teves necessitats i, per descomptat, al teu pressupost. També disposem d’un servei de trasllats en vehicles per si requereixes de llogar un minibús, un cotxe d’alta gamma o una limusina per als teus esdeveniments empresarials.\nFinalment, en Off Business també disposem d’una cartera de restaurants perfectes per a dinars o sopars d’empresa, així com contactes amb hotels de gran categoria que també compten amb sales privades que resulten idònies per a qualsevol tipus de trobada d’empreses.\nTot el que necessites per organitzar el teu esdeveniment el trobaràs a Off Business, una empresa especialitzada en organitzar esdeveniments corporatius oferint espais privats, serveis de restauració, de trasllat i, per descomptat, una gran varietat d’activitats de team building pensades per millorar la cohesió i el treball en equip.


Apartment Orij 7534a Dugi Rat Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDugi Rat, Dugi Rat, Croàcia - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment Orij 7534a\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Dugi Rat, Apartment Orij 7534a és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Orij 7534a també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Dugi Rat. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, habitació familiar.\nL'ambient de Apartment Orij 7534a es reflexa en cada habitació. aire condicionat, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Apartment Orij 7534a és una selecció idònia per a la vostra estada a Dugi Rat.


Els nens també poden tenir assegurances dentals? - Farmacèutica online\nHomeSin categoríaEls nens també poden tenir assegurances dentals?\nTard o d’hora, tots els pares es fan aquesta pregunta. Què va dir el conseller quan vam registrar el nostre nadó abans de néixer?, Quan he de contractar una assegurança dental per al meu fill? .\nAtès que les assegurances complementàries no són obligatòries, es deixa a les asseguradores individuals decidir quines restriccions s’han d’imposar per a la inclusió d’un producte. En el cas de nens fins a uns tres anys d’edat, contractar una assegurança dental en general és fàcil i poc complicat amb la majoria de proveïdors, només cal trucar a la companyia d’assegurances per incloure el producte a la pòlissa.\nLa pregunta es complica si el nen ha arribat a l’edat de la llar d’infants, quan són necessaris els primers controls al dentista. Només aleshores molts pares se n’adonen amb por que no tenen cobertura d’aquest risc i, quan fan una consulta a la caixa, descobreixen que per a l’estipulació han de presentar una declaració de salut. Per tant, el dentista ha de prendre radiografies i emplenar un qüestionari precís, i els costos són a càrrec dels pares. Com en tots els productes d’assegurança dental, el caixer té l’última paraula en aquest cas i decideix si accepta el contracte d’assegurança dental. Així mateix, algunes asseguradores inclouen l’assegurança dental per a nens en el pla inicial, el que implica una millor atenció per a aquells que tenen fills. Podeu buscar-ho per Seguratis, una web on es comparen diferents tipus d’asseguradores i pots veure quina s’ajusta millor a les teves necessitats..\nAl meu nadó encara no té dents de llet, què pot anar malament?\nEls experts d’assegurança mèdica comproven la imatge general: el nadó tendeix a desalinear la mandíbula i les dents? Hi ha tractaments dentals exigents? Les dents de llet cauen abans d’hora o s’han de segellar les superfícies per mastegar? Si la resposta és “SÍ” a una o més preguntes, la resposta dependrà e l’asseguradora. No totes les asseguradores cobriràn una correcció ortodòntica sabent-ho d’endavant.\nLa meitat dels nens porten avui un dispositiu (tendència creixent). Fins i tot amb una cobertura d’assegurança adequada, els pares encara suporten el 20 – 50% dels costos. Una quantitat considerable.\nResposta negativa de la companyia d’assegurança mèdica: què passa ara?\nEl primer pensament és “després envio la sol·licitud a una altra companyia d’assegurances”, i no és el més adequat. Aquesta companyia també comprovarà detingudament tota la documentació que s’ha d’enviar i la probabilitat de rebre una carta de denegació d’altres companyies d’assegurança mèdica també és bastant alta.\nMolts municipis contribueixen a les despeses dentals dels fills de famílies econòmicament dèbils. Les oficines encarregades ofereixen la informació necessària i preparen els formularis de sol·licitud. Informeu-vos.\nEls pares, avis o amics potser ajuden amb un préstec. Si teniu gent de confiança sempre hi poeu pensar. No us ha de fer vergonya, és la salut dels vostres fills.\nSempre ho podeu preguntar al banc. Us poden mirar de fer un finançament o concedir un préstec.\nRecordeu que abans d’agafar cap asseguradora heu de fer un estudi exhaustiu del que necessiteu i el que ofereixen, i que hi ha webs, com la que us he comentat abans, que ens faciliten molt la feina a l’hora de cercar assegurances.


Ràdio Balaguer - Balaguer puja 3 punts de risc de rebrot, fins un valor de 5.526, amb una velocitat de contagi que baixa lleument a 1,21. La Noguera es manté als 5.591 punts de risc i també baixa lleument la velocitat de transmissió a 1,2\nBalaguer puja 3 punts de risc de rebrot, fins un valor de 5.526, amb una velocitat de contagi que baixa lleument a 1,21. La Noguera es manté als 5.591 punts de risc i també baixa lleument la velocitat de transmissió a 1,2\nBalaguer ha pujat només 3 punts de risc de rebrot en les últimes dades de Salut. Tot i això, continua sent un dia més el valor més alt des de l'inici de la pandèmia, amb 5.526 punts. La velocitat de contagi es redueix 3 centèsimes fins un valor de 1,21. Respecte a ahir, s'han sumat 103 nous positius.\nLa comarca de la Noguera es manté estable als mateixos 5.591 punts de risc que tenia ahir, i redueix també la transmissió en 3 centèsimes, fins un valor de 1,2. A la comarca s'han declarat 230 nous positius en només 24 hores.\nA la regió sanitària de Lleida el risc de rebrot és de 5.415, amb un ascens de 91 punts. La velocitat de contagi és de 1,18, 3 centèsimes menys que fa 24 hores. Pel que fa a hospitalitzacions, avui són 115 els pacients ingressats, 4 menys que fa 24 hores.\nA Catalunya el risc de rebrot puja en 118 punts fins a 5.935. La velocitat de contagi és de 1.21, una centèsima menys.


Crítica: 'Personajes desesperados', Paula Fox\nA 'Personajes desesperados', Paula Fox retrata les interioritats d'una parella de vida aparentment tranquil·la però en crisi\nLa novel·la de Paula Fox (Nova York, 1923-2017) Personajes desesperados, que acaba de recuperar Sexto Piso amb traducció de Rosa Pérez, ve avalada per un gegant, Jonathan Franzen, qui n’ha escrit el pròleg. L’autor reconeix haver llegit aquesta novel·la diverses vegades i que amb cada lectura percebia un matís nou, que havia estat ocult en les ocasions anteriors, i això és el que converteix aquesta obra en una novel·la de gran magnitud. Fox va guanyar en el seu dia premis com el National Book Award i aquesta novel·la, publicada originalment el 1970, es presenta com una demostració més de la qualitat de la seva autora. En ella ens trobem amb un matrimoni acomodat de mitjana edat que viu a Nova York. Sophie i Otto tenen una vida aparentment tranquil·la, ofegada per la rutina i el pas de les hores. Sophie de vegades s’entreté alimentant un gat que s’apropa fins a casa, però un dia aquest li mossega la mà. A partir de llavors, la història va agafant ritme.\nSophie és una dona amb carisma que no s’intimida davant de res. Treu ferro contínuament a les preocupacions sobre la mossegada, encara que es planteja els perills que pot provocar-li aquest fet. La narració en tercera persona ens permet veure la situació del matrimoni des d’una posició zenital i endinsar-nos en la ment de tots dos. La psicologia dels protagonistes s’obre davant el lector, que és testimoni de com reaccionen davant la mossegada i de com contemplen les possibles conseqüències. Situada als anys seixanta, la història es mou entre l’humor i la denúncia social, per exemple, a la burgesia. Fox fa un retrat de l’època: la Segona Guerra Mundial sembla haver quedat definitivament enrere, tot i que encara persisteix el ressò del conflicte. D’altra banda, les relacions socials són constants, i tant Sophie com Otto es mouen en un món de festes i amistats. Precisament, és a partir d’aquestes amistats que Sophie estableix llaços afectius amb altres homes per la soledat i el desinterès que sent cap al seu marit. L’aparent llanguiment matrimonial d’Otto sembla empènyer-la a cercar amor més enllà de la seva llar.\nMentre aquestes situacions se succeeixen, la ferida de la mossegada empitjora. Ella es planteja en diverses ocasions anar a l’hospital, però sempre acaba rebutjant aquesta opció perquè no ho creu necessari. Finalment va i la seva visita es converteix en una crítica, encara que suau, al sistema sanitari. De fet, l’escena a l’hospital és còmica i irritant al mateix temps. Aquesta escena i altres tantes de la novel·la tenen una aparença molt real perquè la realitat, de vegades, porta a l’absurd. En definitiva, la mossegada del gat desemmascara un matrimoni sumit en la passivitat i, com diu Sophie, en la «vida desesperada». Els personatges desesperats com ella viuen una rutina plàcida i de sobte es troben davant d’una preocupació com aquesta, el que fa que el lector arribi a una conclusió: encara podria ser pitjor.\nEl pas del temps i l’oblit de la joventut tenen una importància cabdal en el desenvolupament de la trama. Deixar enrere somnis i il·lusions juvenils per entrar al món de la mitjana edat -de vegades mancat d’estímuls- fa efecte en la ment adulta. Tot això es percep bé en una narració que compta amb uns diàlegs ben construïts, que aporten versemblança i múscul narratiu a la novel·la. Té raó Franzen quan diu en el pròleg que aquest llibre té un títol que no ajuda a ser recordat en el futur. No obstant això, la seva protagonista és un personatge carismàtic, una dona força curiosa, sens dubte la presència més forta de la novel·la, seguida de lluny per Otto, que és gairebé un fantasma. El suspens al voltant de la mossegada i de la salut de la mà de Sophie aconsegueix mantenir viva aquesta història, a la qual li manca una mica més d’acció o determinació per part de la seva protagonista, la qual cosa hagués ofert una lectora molt més rodona i amb una mica més de tensió.\nCrisi existencialLiteratura d'Estats UnitsMario GuerreroPaula FoxRelacions de parellaSexto Piso\nPublicat per\tRedacció\t- nov. 18, 2020


Cardoner: "Deixem la grada d'animació i que la gent animi amb naturalitat" - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEl vicepresident de l'àrea social del Barça, Jordi Cardoner, ha confirmat en una entrevista a "El matí de Catalunya Ràdio" que desisteixen de l'animació a l'Estadi de manera controlada i que sigui la grada qui animi amb naturalitat a partir d'ara, ja que ho han intentat 3 vegades i no se n'han sortit. Cardoner també ha afegit que a finals de mes esperen l'arribada de Tito Vilanova.\n15/03/2013 - 10.50\nvicepresident de l'Àrea Social del Futbol Club Barcelona.\nEl vicepresident de l'àrea social del Barça, Jordi Cardoner, ha confirmat en una entrevista a "El matí de Catalunya Ràdio" que desisteixen de fer la grada d'animació al Camp Nou de manera controlada i que sigui la grada qui animi amb naturalitat. Cardoner ha insistit que ja ho han intentat tres vegades i que no se n'han sortit.\n"Desistim de fer animació organitzada a l'estadi perquè no hi ha unanimitat entre la massa social. Deixem la grada d'animació i que la gent animi amb naturalitat. No necessitem la grada jove, ho hem intentat tres cops i no ens n'hem sortit", ha admès. "Són molts els interessos d'algunes de les parts perquè no es pugui fer la grada d'animació. I potser tenen raó. N'estic cansat", ha afegit.\nCardoner ha afirmat que el club segueix col·laborant amb els Mossos d'Esquadra per reforçar les mesures de seguretat al Camp Nou però ha deixat clar que la responsabilitat final del que passa a dins i fora de l'estadi recau en el cos policial. "Amb la seguretat col·laborem amb els Mossos. Però són ells qui tenen la responsabilitat dins i fora el recinte, per normativa", ha explicat.\nPer últim, el vicepresident blaugrana també ha afegit que a finals de mes esperen l'arribada de Tito Vilanova. "Tito està bé seguint uns protocols i a finals de mes esperem que torni. Aquesta és la previsió".


Mor una dona en un accident a Vilanova de l'Aguda - Teleponent\nInici Trànsit Mor una dona en un accident a Vilanova de l’Aguda\nMor una dona en un accident a Vilanova de l’Aguda\nL'accident ha tingut lloc al quilòmetre 124 de la C-14, on diumenge hi va haver un altre accident mortal. Hi ha quatre ferits més.\nImatge difosa pel Servei Català de Trànsit (SCT) d'un accident mortal a Vilanova de l'Aguda l'11 de febrer del 2020\nUna dona ha mort i quatre persones més han resultat ferides greus en un accident de trànsit que ha tingut lloc aquest dimarts a primera hora de la tarda a Vilanova de l’Aguda (Noguera).\nEls serveis d’emergències han rebut l’avís del sinistre cap a dos quarts de quatre. S’informava que al quilòmetre 124 de la carretera C-14 un vehicle amb cinc ocupants havia sortit de la via per causes que s’investiguen. La dona que ha mort hi viatjava com a passatgera. Cal destacar que en aquest mateix punt quilomètric també hi va haver diumenge un altre accident que va acabar essent mortal. Un ferit greu va ser traslladat a l’hospital Arnau de Vilanova, on va morir ahir. Des del Servei Català de Trànsit (SCT) no es té catalogat aquest tram com a punt negre.\nA més, en concret, i segons dades de l’SCT, l’any passat hi va haver tres accidents en tot el tram de la C-14 que discorre per les comarques de Lleida. Un d’aquests tres va ser al quilòmetre 124, que segons els Mossos transcorre per una recta, i també es va saldar amb un ferit lleu i tres persones il·leses.\nAmb aquesta víctima són 14 les persones que han mort en accident de trànsit en el que va de 2020 a la xarxa viària interurbana de Catalunya.\n? Se circula a través de pas alternatiu a la C-14 a l'altura de Vilanova de l'Aguda per un accident greu\nℹ S'han activat 4 dotacions @mossoscat, 4 vehicles @bomberscat i 5 ambulàncies i dos helicòpters @semgencat pic.twitter.com/7fxlj6BKmO\n— Trànsit (@transit) February 11, 2020\nArticle anteriorEl pressupost del MUD es redueix a la meitat però “manté la qualitat”\nArticle següentTàrrega multarà fins a 600€ a qui deixi la brossa al carrer


Els Power Rangers es reinventen per salvar a la humanitat dels alienígenes - Teleponent\nInici Cultura Cinema Els Power Rangers es reinventen per salvar a la humanitat dels alienígenes\nEls Power Rangers es reinventen per salvar a la humanitat dels alienígenes\nPassen de ser una colla de marginats d'un poble a convertir-se en un equip de poderosos superherois\nLa pel·lícula segueix a cinc adolescents normals i corrents que hauran de convertir-se en quelcom extraordinari quan descobreixen que el seu poble, Angel Grove, així com tothom, està a la vora de l’aniquilació a les mans d’una amenaça alienígena. Triats pel destí, els nostres herois no trigaran a descobrir que són els únics que poden salvar el planeta. Però, per aconseguir-ho, hauran de superar els seus propis problemes personals i treballar en equip com els Power Rangers, abans que sigui massa tard.\nBasada en la llegenda popular dels Mighty Morphin Power Rangers, arriba la divertida crònica moderna i plena d’acció de com el famós equip de colors de guerrers adolescents va passar per primera vegada de ser una colla de marginats d’un poble a convertir-se en un equip unit de poderosos superherois. Aquesta és la revisió d’una història repleta de diversió de com el quintet va obtenir no només els seus poders alienígenes, sinó també els llaços reals i irrompibles que els uneixen, i els converteixen en l’única i insòlita esperança de salvar el seu poble, i el propi planeta, d’una imparable força maligna que porta a l’aguait 65 milions d’anys.\nLa història reinventada de Power Rangers arriba a la gran pantalla intensificant l’acció, els efectes i el disseny creatiu. Un repartiment de rostres nous i joves de tot el món s’uneix a Bill Hader, Bryan Cranston i Elizabeth Banks en una aventura constant que posa a prova a uns adolescents corrents en la situació més extraordinària imaginable: transcendir una olla de pressió de ciberassetjament, alienació, pressió social i problemes familiars pròpia del segle XXI, per convertir-se res menys que en l’única esperança de supervivència de la humanitat.\nArticle anteriorC’s critica que ”s’assenyali” amb pintades als que opinen diferent dels independentistes\nArticle següentServisimó present a la Fira Autotrac amb els seus vehicles d’ocasió


El dia de Nadal - Tecnologia del producte - Notícies - Xinxiang Changling Metal Products Co., Ltd.\nEl dia de Nadal , també conegut com Yule, es tradueix en la Missa de Crist, que és el festival tradicional occidental, que normalment se celebra el 25 de desembre. El mestre és un servei de l'església. El dia de Nadal és un festival religiós, perquè la gent el considera el dia de la celebració de l'aniversari de Jesús, d'aquí el nom "Nadal".\nLa major part de l'església catòlica durà a terme la missa de mitja nit abans del dia de Nadal, és a dir, la vigília de Nadal del dia 24, i alguns de l'església cristiana faran carol i es celebraran el dia de Nadal el dia 25; L'ortodoxa, la branca cristiana, celebra el seu dia de Nadal el 7 de gener.\nEl dia de Nadal són festius per a la majoria dels països occidentals, com ara Hong Kong, Macau, Malàisia i Singapur a Àsia. De fet, no hi ha una data real i concreta de l'aniversari de Jesús escrit a la Bíblia, i l'aniversari de Jesús és inventat per generacions posteriors.


Preguntem a cinc economistes si la recepta per la recuperació passa per incrementar la despesa\nBarcelonaLa pandèmia ha enfonsat els ingressos de les administracions públiques i les ha obligat a gastar més que mai per mantenir amb vida sistemes sanitaris, famílies i empreses. Tot i així, la opinió entre els economistes és unànime: cal elevar encara més el dèficit per fer front a una crisi sense precedents que demana una resposta a l'alçada. De fet, per primera vegada en la seva història la Comissió Europea va decidir suspendre les normes fiscals que impedien sobrepassar el 3% del PIB en dèficit públic i permetre que els estats gastin tan com calgui per aturar l'emergència. A l'ARA hem plantejat aquestes quatre preguntes a cinc economistes catalans.\n1. ¿Creu que la recepta per sortir d’aquesta crisi ha de ser incrementar més el dèficit?\n2. ¿Considera que la Generalitat està gastant prou? ¿Hauria de fer-ho més l’Estat?\n3. ¿En quines mesures s’hauria de concretar aquest increment del dèficit?\n4. ¿Considera que a mig termini caldrà aplicar retallades per compensar l’augment de la despesa?\nNúria Bosch, catedràtica d’economia pública de la UB\n1.La situació actual demana una política macroeconòmica de despesa per estimular l’economia i compensar econòmicament els sectors més afectats per la pandèmia del coronavirus. Per tant, aquest context amb una previsible baixada o contenció dels ingressos impositius porta a increments del dèficit públic de totes les administracions. Aquest increment del dèficit no hauria de ser un obstacle per portar a terme les polítiques econòmiques d’estímul. També els recursos posats a disposició dels estats per part de la Unió Europea -a través dels fons Next Generation- han de tenir un paper molt important. Sembla que l’executiu comunitari ha entès que el que ara toca és fer polítiques de despesa i d’estímul econòmic.\n2.Totes les administracions haurien de fer un esforç per ajudar els sectors més afectats per la pandèmia. És una qüestió de prioritats. Segurament es podia haver prioritzat millor on es destinava la despesa pública. Per exemple, crec que ha sigut un error incrementar el sou dels empleats públics, llevat dels del sector sanitari. Es podien gastar aquests recursos en altres finalitats més necessàries per sortir de la crisi econòmica provocada per la pandèmia.\n3.L’increment de la despesa pública s’ha de destinar a polítiques d’estímul o d’ajudes als sectors més afectats per la crisi provocada per les mesures aplicades per lluitar contra la pandèmia, com ara el comerç o la restauració. També s’haurien de canalitzar recursos cap al sector sanitari. D’altra banda, algunes d’aquestes mesures podrien consistir en l’exempció del pagament d’impostos i de la quota d’autònoms per compensar la caiguda d’ingressos.\n4.Si se surt aviat de la crisi econòmica actual, també es recaptaran més ingressos impositius, la qual cosa ajudarà a finançar la despesa futura i la càrrega que suposi el pagament del deute públic.\nAlbert Carreras, catedràtic d’història i institucions econòmiques de la UPF\n1.Soc dels que estan convençuts que ha de ser així. Hi ha un consens molt transversal sobre el tema, tant a l’esquerra com a la dreta. Altres vegades l’economia ha patit problemes per irregularitats i cicles que han obligat a aplicar mesures per evitar els perills d’una bombolla. Però ara es tracta d’un tema completament exogen a l’activitat econòmica. Si s’han de prendre decisions que afecten negativament determinats sectors, se’ls ha de compensar. I per això hem d’endeutar-nos, si ens donen facilitats per fer-ho. És una assegurança col·lectiva, entre tots estem cobrint els que ho estan patint injustament perquè han tingut aquesta mala sort. Ho farem col·lectivament i solidàriament. Cobrir el dèficit públic amb endeutament aquest cop és diferent de l’última crisi financera. Aquesta vegada és per una pandèmia i el BCE ha suspès les normes del límit de despesa i donarà crèdit de moment mentre calgui vista la situació.\n2.La Generalitat ara no té capacitat d’endeutament. En la situació en la qual estem qui la té és l’Estat. El Govern ha de gastar tot el que pugui per atendre al màxim la necessitat de cobrir els danys de la pandèmia, però moltes coses no les podrà fer sol. Aquí també intervé el BCE, que pot comprar el deute a l’Estat. Part de la polèmica és una mica falsa perquè al setembre la Generalitat tenia molta liquiditat només perquè havia rebut una sèrie d’ingressos extraordinaris que després havia de destinar a pagar les despeses de la tardor.\n3.Com més ens puguem assemblar a Alemanya, millor. Hem de compensar els ingressos perduts pels perjudicats que no en tenen cap culpa. S’ha d’ajustar aquest efecte als autònoms, el comerç o el sector turístic. Si fóssim un país prou avançat es podria fer amb ajudes directes que cobrissin els recursos perduts segons l’última declaració de la renda. Així els compensaríem pel que no han pogut ingressar, però també és cert que tenim molta economia submergida i podria ser complicat.\n4.Tot depèn de circumstàncies que ara estan fora del nostre control, com la velocitat a què ens recuperem. Si és amb energia podria ser suficient per atendre l’increment suplementari de la despesa. També si es mantenen baixos els tipus. Si no, tindrem una mica més de factura. Si les coses van bé podríem sortir-nos-en sense retallades, però ens estem assegurant tots per fer front a l’empobriment d’alguns, i és just que això sigui col·lectiu.\nJoan Tugores, catedràtic de ciències econòmiques de la UB\n1.Òbviament a curt termini sí que ho és, però el problema no és només incrementar la despesa, sinó fer-ho de manera eficient i intel·ligent. No podem repetir errors del passat, en què es van malbaratar diners públics perquè els recursos s’atorgaven amb interessos clientelars sense cap control. A curt termini, hem de donar suport als sectors més afectats per les restriccions i impulsar els que poden contribuir a transformar el model econòmic o que són indústries de futur. No pot ser que s’incrementi el dèficit sense resultats socials positius.\n2.Aquest és un problema del conjunt del sector públic. Les friccions entre els diferents nivells territorials haurien de passar a un segon terme. S’ha de prioritzar l’assistència als sectors més afectats i els projectes amb sentit de futur. Totes les picabaralles s’haurien d’apartar perquè és una tasca de responsabilitat compartida. No podem tornar a caure en això. Si no aconseguim un comportament cooperatiu no sé què podem esperar. Però hauríem d’actuar de manera col·legiada en favor de l’eficiència.\n3.Està tot inventat, però com més ens inspirem en els models europeus d’èxit com els nòrdics o Alemanya, millor. És una bona font d’inspiració per fer-ho de manera que els recursos que vinguin d’Europa no els capturin els lobis més poderosos. Ha de ser un esforç cooperatiu i coordinat per evitar el malbaratament.\n4.El que demostra la història és que la forma de superar situacions en què ha augmentat el dèficit és aconseguir més creixement i més prosperitat. Després de la Segona Guerra Mundial es va reduir l’endeutament amb més creixement. Una forma de ser sostenibles en la situació actual és que part d’aquests recursos hi contribueixin perquè s’han utilitzat amb eficiència i, per tant, també generin valor a la llarga. Això evitaria un cost social insuportable a mitjà termini.\nJoan Ramon Rovira, cap d’estudis de la Cambra de Barcelona\n1.No es tracta tant que sigui la sortida com que és una condició necessària per mantenir la viabilitat de l’economia i evitar que la destrucció d’empreses sigui més complicada després de la recuperació. L’única eina davant d’una gran catàstrofe natural per mantenir amb vida negocis que no en tenen cap culpa és compensar-ho entre tots per la via del finançament públic. Els estats han de gastar més del que generen inevitablement. L’alternativa seria pitjor. El que has d’intentar és que per cada euro d’inversió i finançament a càrrec del deute s’incrementi el PIB.\n2.És l’Estat qui té capacitat per gastar. La Generalitat no té capacitat d’endeutament. Si ha de ser per la via dels mercats o del Mede, això ja és una decisió política. S’han d’utilitzar tots els recursos a disposició. El Govern està fent el que pot, però s’hauria de negociar amb l’Estat i demanar que es destinin a Catalunya la quantitat necessària dels fons europeus i la compra de deute. Crec que l’Estat s’ha d’endeutar el que calgui. Intenten evitar-ho perquè el nivell de deute que hi ha a Espanya és molt superior al d’Alemanya o els països nòrdics, i intenten actuar amb prudència per no acabar amb un endeutament del 140% del PIB, però és una visió miop, perquè si deixes que el PIB caigui molt aquest endeutament el tindràs igual. S’ha d’intentar compensar de forma justificada i en benefici de tothom perquè la recuperació sigui en condicions.\n3.Es tracta de fer un mix intel·ligent entre la part que es destini a pal·liar el cop de la pandèmia per protegir empreses i famílies en risc i la que es dediqui a la reconversió del teixit empresarial per adaptar-se a les noves pautes de consum. Cal ajudar en tots dos sentits i mirar a mitjà termini. Hem de veure què tenim al sector empresarial i moure’ns cap a la sostenibilitat o la digitalització.\n4.Caldrà fer una reestructuració de la despesa pública i el sistema fiscal amb tota seguretat. Però no hauria d’anar tant per la via de les retallades i l’austeritat com de la fiscalitat. Hi ha algunes figures impositives i impostos que cal atacar per fer pujar el nivell d’ingressos. Pel que fa a la despesa, cal avançar perquè sigui molt més eficient i adequada a les finalitats que persegueix. S’ha de buscar la manera d’aplicar reformes que impliquin una contenció de la despesa. No es tracta tant de la visió simplista d’agafar les tisores com de reestructurar. Per aquesta via es pot guanyar molt de terreny sense retallar en sanitat i educació.\nModest Guinjoan, president de comissió d'economia catalana del Col·legi d’Economistes de Catalunya\n1.Més que la recepta, pot ser la conseqüència d’aquesta crisi, perquè sembla que és impossible no incrementar-lo. Amb la tempesta que cau, a mesura que baixen els impostos i les cotitzacions, però augmenten les despeses, el normal és que pugi el dèficit. La recepta ha de ser donar suport a l’economia. No hi ha alternativa. Bé, no fer res, però aquesta seria nefasta. S’està fent el que es pot amb l’instrumental disponible en un situació d’urgència a la qual no estàvem acostumats. És inèdita en els estats moderns perquè en l’última pandèmia, fa més d’un segle, no hi havia l’estat del benestar d’ara. Si no es vol deixar enfonsar l’economia a remolc de la pandèmia és imprescindible actuar.\n2. Crec que ho ha de fer l’Estat. S’ha de distingir entre qui té les competències en una determinada despesa -la Generalitat té les de salut, que ara mateix és el més crític- i qui les ha de finançar. En aquests moments el Govern està gastant més del que pot i tinc molts dubtes que aquest dèficit l’hagi d’assumir perquè en els ingressos associats com ara les cotitzacions a la Seguretat Social no hi té res a dir i no veu ni un ral. També en l’àmbit del suport a les empreses per als grans impostos qui fa la norma és l’Estat, que és qui hauria de pagar-ho. Potser la Generalitat gasta massa des d’aquest punt de vista.\n3.Em semblen bé les ajudes directes, sobretot a empreses viables. Els eixos per concentrar el dèficit han de ser la salut i mantenir el teixit productiu.\n4.És impossible de saber. Depèn del grau recuperació de l’economia. Segons la seva intensitat, podria recuperar els ingressos fiscals. Caldrà veure qui paga el que s’ha gastat fins ara; si ho fa la UE com a deute mutualitzat o l’Estat, que és qui penso que ho hauria de fer. No s’haurien d’aplicar necessàriament retallades si el govern espanyol està còmode amb un deute del 130% del PIB i els mercats no ho sancionen.\nl'impacte de la pandèmia Covid-19


Donem per acabada la campanya #construïm\nLes JERC Sant Joan Despí el passat mes de setembre iniciàvem el curs amb la campanya #construïm amb l’objectiu de de treballar a fons aquells eixos que preocupen als i les joves del municipi.\nPresentàvem la campanya el 12 d’octubre reivindicant que per nosaltres no era un dia festiu i que tenim un futur per a construir. El primer trimestre iniciàvem la campanya amb #construïmecologisme i coincidint amb la setmana de la mobilitat sostenible vam penjar una pancarta a la plaça de l’estació on hi deia: Jove, construïm un futur sostenible. Tanmateix vam publicar un article d’opinió al web d’en Guillem Bracons sobre el sistema de Rodalies i la sostenibilitat del transport públic. Al novembre, emmarcat en la jornada del Baix Avança, acollíem el cinefòrum de “El pati del darrere”. El documental, sobre el…\nJERC i ERC Sant Joan Despí presentem una moció demanant l’obertura d’una fossa comuna\nAvui, divendres 23 de juny, les JERC Sant Joan Despí conjuntament amb ERC hem presentat una moció per demanar que s’obri la fossa comuna on hi ha com a mínim 11 soldats republicans que van lluitar a la Guerra Civil. Atès que l’Ajuntament de Sant Joan Despí no ha realitzat cap acció pública per retre homenatge, demanen que aquest mateix emprengui accions per tal d’estudiar, senyalitzar, dignificar i obrir la fossa comuna situada al cementiri de Sant Joan Despí.\nLluís Fabrés, portaveu del grup municipal ERC-MES-AM ha explicat que “Entrem una moció per demanar que el PSC Sant Joan Despí col·labori amb la Generalitat de Catalunya per emprendre les accions necessàries a la fossa.” A continuació, laportaveu de les JERC Sant Joan Despí, Mar Besses, ha recalcat la importància d’aquesta moció “Les joves dignifiquem el nostre passat per caminar cap al futur.” Miquel Ruíz, historiador, i Roger Herèdia, president del Banc d’ADN han explicat l’origen d’aquesta fossa i que obrir-la comportaria una recuperació de la memòria històrica. Joan Tardà, diputat d’ERC al Congrés dels Diputats, ha finalitzat explicant que…\nLes JERC Sant Joan Despí homenatgem onze republicans enterrats en una fossa comú al municipi.\nEl passat dissabte 10 de juny les JERC Sant Joan Despí i ERC van organitzar una ruta històrica pel municipi per recordar el pas de la Guerra Civil espanyola pel municipi. Al final de la ruta, es va realitzar un homenatge a onze soldats republicans enterrats en una fossa comú a les afores del cementiri municipal.\nMés d’una quarantena de persones van seguir la ruta sota l’explicació de l’historiador Miquel Ruiz, autor del llibre “Els anys difícils: II República, guerra i postguerra a Sant Joan Despí”. La jornada va començar a Solidança, passant per el disseminat Can Libró Bova, el c/ de les Torres, l’Esglèsia, Can Negre, plaça de la Constitució, el Foment Cultural, Can Trias de Bes, Av. De Barcelona i per finalitzar al cementiri municipal. Al punt final, es va homenatjar als onze soldats caiguts a la batalla del Llobregat el 25 de gener del 1939 que estan enterrats en una fossa comú a…\nLes JERC Sant Joan Despí celebrem el IIIè Congrés local\nAquest dilluns 5 de juny, les JERC de Sant Joan Despí hem celebrat el nostre IIIè Congrés Local. D’aquesta manera tanquem un cicle de dos anys on les joventuts d’esquerra republicana hem anat consolidant-nos fins a esdevenir el jovent de referència del municipi.\nAra, obrim un nou cicle amb noves responsabilitats, nous objectius i un referèndum a guanyar. Les secretaries queden de la següent manera: Portaveu: Mar Besses Secretaria d'Organització: Martí Fabrés Secretaria de Finances: Marc Graells Secretaria de Política municipal: Elna Vendrell Secretaria de Comunicació i Imatge: Maria Galindo Secretaria d'Igualtat i LGTBI+: Alba Saladie Secretaria d'Activisme i Campanyes: Otger Vendrell Conselleres Nacionals: Alba Saladie i Queralt Malé Les JERC Sant Joan Despí iniciem aquest nou curs amb dos reptes: un de nacional i un de local. Pel que fa al primer, guanyar el Referèndum que ens ha de dur a la…\nLes JERC de Sant Joan Despí vam fer entrega d’una placa franquista a l’alcalde en el ple municipal de maig\nEl passat 25 de maig de 2017 le joventuts d’esquerra de Sant Joan Despí vam fer entrega d’una placa franquista a l’alcalde Antoni Poveda en mig del ple municipal.\nEn el ple municipal del mes d’abril vam fer una pregunta a l’alcalde, mitjançant el portaveu del grup municipal ERC-MES-AM, fent referència als símbols feixistes encara presents als carrers del municipi. L’alcalde va remarcar que “No hi ha cap placa feixista en els carrers de la nostra ciutat” i que a més a més el PSC se n’havia encarregat de retirar-les totes anys enrere. Davant aquesta afirmació, que sabiem que no era certa, ens vam preparar i vam treure, aquest cop si, la darrera placa del Ministerio de la Vivienda present al nostre municipi i situada al carrer Vicomicià número 10. …\nLes JERC Sant Joan Despí vetllem per unes Festes Majors més participatives i populars\nLa Festa Major de Sant Joan Despí és, sens dubte, un dels esdeveniments més seguit en el municipi, principalment per la gent jove. Encara que, hi ha una manca d’activitats, i no precisament d’oci nocturn, per aquest col·lectiu.\nNo sempre els concerts són encertats i molts cops han propiciat a ambients masclistes, poc saludables i perillosos: “Recordo molt descontrol. Veia molts joves beguts. Un dels meus amics entre ells. Va necessitar atenció sanitària. L'atenció estava desbordada. L'ambient era decadent.” Núria, 20 anys (festa Flaixbac 2013). “Vam sortir de la zona de festa amb un grup d’amigues per anar al lavabo i un grup de nois ens van començar a dir "Eh! Guapas, bonitas, venir..." ens van seguir. Després, al tornar a la festa ens van buscar, rodejar, i van voler ballar amb nosaltres. Ens tocaven el cul sense…\nEl dilluns 24 d'abril, les JERC Sant Joan Despí vam realitzar el primer acte dins la campanya #construïmantifeixisme en forma de xerrada al GE El Castanyot. L'acte tenia com a tema principal la simbologia feixista i l'extrema dreta, ja que al nostre municipi en tenim alguns exemples. Els ponents van ser en Jordi Borràs, fotoperiodista i il·lustrador, i la Gemma Millán, membre d'UCFR.\nAmb aquest acte es volia fer conèixer al públic que en els nostres barris encara hi ha petjades d'una època de repressió, com és la "Santa Misión" una sèrie de lliçons doctrinals en les quals es feia creure a la gent que la solució de la derrota era buscar el camí de la fe. Ajudats per una publicitat molt dura i predeterminant la vestimenta dels assistents executaven la seva forma de repressió. "UCFR apareix amb l'objectiu de lluitar contra el feixisme i el racisme que es troba, no només en la simbologia, sinó també en el dia a dia"…


Cultura presenta "Tarragona Clàssica", una nova coordinació de la programació de la música clàssica a la ciutat — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › La ciutat › Notícies › Notícies 2010 › Cultura presenta "Tarragona Clàssica", una nova coordinació de la programació de la música clàssica a la ciutat\nCultura presenta "Tarragona Clàssica", una nova coordinació de la programació de la música clàssica a la ciutat\nLes activitats es concentren en cinc cicles que es reparteixen en diferents espais de la ciutat\nPortada del quadríptic amb la programació\nLa tinenta d’alcalde de Cultura, Carme Crespo, juntament amb el director artístic de l’Orquestra Camerata XXI, Xavier Blanc, han presentat aquest dimecres la programació "Tarragona Clàssica", una nova coordinació de tota l’activitat corresponent a la música clàssica de la ciutat; que se sumen a les altres "Tarragona en Viu" i "Tarragona Cinema", ja presentades.\nLa Fundació Camerata XXI ha estat l’encarregada, en aquesta ocasió, de coordinar totes les entitats que fan concerts durant l’any i s’ha presentat un primer programa amb 27 concerts que van dels mesos de març a juny, dividit en cinc cicles: simfònic, entitats, coral, futur i banda.\nEl cicle Simfònic amb les produccions simfòniques, que s'ubicarà principalment al Palau Firal i de Congressos de Tarragona; el cicle Entitats, de les associacions que tenen ja la seva programació al Teatre Metropol; el cicle Coral per "donar veu" als nostres cantaires, que ofereixen els seus concerts a diversos espais de la ciutat al llarg de l'any; el cicle Futur, que aglutina el treball de les Escoles de Música i del Conservatori de la Diputació i finalment el cicle Banda, pensat per ressaltar el treball de la nostra banda tarragonina.\nProgramació Tarragona Clàssica març-juny 2010 [PDF]\nDossier de premsa Tarragona Clàssica març-juny 2010 [PDF]


AMPLIACIÓ:L'Ajuntament de Girona aposta per potenciar la creació cultural després de "consolidar" l'oferta a la ciutat\nAMPLIACIÓ:L’Ajuntament de Girona aposta per potenciar la creació cultural després de “consolidar” l’oferta a la ciutat\nEl mapa cultural recull que tres de quatre gironins qualifiquen "d'excel·lent" la programació cultural i constata la "dificultat" per arribar als joves\nACN Girona.-Girona vol passar de programar cultura a generar-la. L’Ajuntament ha presentat aquest dimecres les conclusions del mapa cultural de la ciutat, que vol ser una radiografia de la salut i l’acceptació que té el sector. El document recull que un 77% del públic qualifica “d’excel·lent” l’oferta cultural gironina. Tot i això, l’assignatura pendent continua essent la participació dels joves a les activitats culturals. L’alcaldessa, Marta Madrenas, interpreta les dades com una “consolidació” de l’oferta i aposta per “convertir la cultura en un motor de transició de la ciutat”. La Mercè, el Bòlit, la Marfà i el Pou Rodó són equipaments clau per afrontar aquesta nova etapa, que tindrà com a epicentre la rehabilitació del Cinema Modern. El consistori compta amb 3,6 milions d’euros (MEUR) d’un programa europeu per fer front a la reforma i impulsar la creació d’iniciatives. Els diners serviran, pràcticament a parts iguals, per a l’adequació i el foment de les indústries creatives.\nGirona ha aconseguit destacar en el panorama cultural català i ara vol fer un pas més per generar per si sola propostes nascudes a la ciutat. Aquesta és, a grans línies, la lectura que fa l’Ajuntament de les dades del mapa cultural que s’ha donat a conèixer aquest dimecres.El document, que recull informació de diferents sectors i amb diferents metodologies, assenyala com a repte l’aposta per a la creació cultural feta a la ciutat, sobretot la de caràcter contemporani.”El mapa ens situa just en el punt on volem anar”, ha explicat en roda de premsa Marta Madrenas. L’alcaldessa de Girona ha recordat que l’aposta cultural és ferma, ja que “malgrat la crisi, cada any la partida en cultura ha ant creixent any rere any”.Madrenas veu “consolidada” l’oferta cultural de la ciutat com un “referent” a nivell català gràcies sobretot a l’aposta pels festivals. Ara, l’alcaldessa considera que cal “sobrepassar” aquesta situació per ser un referent en iniciatives culturals. “Cal convertir-la en un motor de transició de la pròpia ciutat”, ha assenyalat.En aquesta línia, l’alcaldessa ha recordat que darrerament els han concedit una subvenció de 3,6 MEUR d’un pla europeu que té dos eixos: la reforma del Cinema Modern com a epicentre de les indústries creatives i culturals i l’impuls a la creació del sector cultural.Madrenas subratlla que el pla busca “donar eines als productors” i que la seva posada en marxa no ha de suposar “abandonar” la programació cultural. L’antic cinema Modern ha de ser l’epicentre d’aquesta nova etapa juntament amb la Mercè, el Bòlit, la Marfà o el Pou Rodó. El regidor de Cultura, Carles Ribas, resumeix aquest impuls com la voluntat de “passar de la gestió cultural a la política cultural”.El diagnòstic de la “radiografia”El document es va encarregar inicialment per tal de rebatre les acusacions que l’equip de govern rebia sobre la seva política cultural. El regidor de Cultura, Carles Ribas, considera que no s’havia aprofundit prou en les dades. Per això, el mapa cultural buscava aportar informació sobre com es percep i s’accedeix a la cultura des de Girona.L’objectiu era tenir “una radiografia” que permetés treballar “per al futur cultural de la ciutat”, segons el regidor. Entre les dades recollides pels autors de l’informe, centrades en l’any 2016, es conclou que aquell any es van fer 6.126 activitats a la ciutat, sobretot en pràctiques de difusió o exhibició. D’aquestes, un 57% tenien com a promotor el mateix consistori però, a banda, hi havia dos operadors públics més i un centenar de privats que programen cultura.El mapa també detalla com veu el públic la programació cultural. En aquest sentit, recull que un 77% dels participants la qualifiquen “d’excel·lent”. La xifra s’enfila fins un 83,2%, a l’hora de definir el grau d’informació cultural que reben.Pel què fa la participació, el director de l’informe, Jaume Colomer, assegura que “no hi ha diferències significatives entre barris”. L’ocupació mitjana dels espectacles és superior al 80%, però és més baixa en programació escènica i musical, per sota del 60%. Per perfil, un 65% són dones.En referència a la participació habitual, les dades del mapa assenyalen que un 30% tenen una freqüència de consum setmanal, el 30% quinzenal o mensual i un 40% hi acudeixen menys d’un cop al mes.El mapa dibuixa una forta concentració cultural al centre de la ciutat, un factor que s’explica perquè és “on hi ha el gruix dels equipaments”, segons assenyala Colomer. A més, un 35% del públic ve de la resta de la demarcació, una dada que configura la “forta capitalitat cultural” de les comarques gironines.El públic jove, pendentEl mapa cultural també constata que els joves són els que menys consumeixen la cultura que es fa a la ciutat, a excepció de les propostes de música moderna.Una dada, però, que el responsable del mapa cultural considera que cal matisar. En primer lloc, les Fires de Sant Narcís, inclosos els concerts, no formen part d’aquest anàlisi.A més, Colomer creu que “no és que no hi hagi interès” en la cultura per part dels joves, sinó tot el contrari. En aquest punt li ha donat la raó el regidor de Cultura, Carles Ribas, que ha qualificat la generació “zeta” i els “millenials” com a “públics lliures, amb un coneixement cultural elevat i poc donat a ser conduït per les administracions”.Per tal de seduir-los, Ribas ha explicat que volen engegar “un procés participatiu” perquè “els joves programin allò que volen veure”. Una manera, segons el regidor, de “tirar l’ham” i aconseguir que acudeixin a les diferents propostes culturals d’espais com l’Auditori.


Márquez: “Tenim una espina clavada” | FCBarcelona.cat\nMárquez: “Tenim una espina clavada”\nRafa Márquez ha reconegut en roda de premsa que l’equip encara té una espina clavada per haver deixat escapar l’últim títol de Lliga. El mexicà creu que el Barça és un ferm candidat a guanyar aquesta Lliga, però que ho ha de demostrar a cada partit.\nAls jugadors del Barça encara els cou la manera com van deixar escapar la Lliga la temporada passada. Rafa Márquez ha reconegut en la roda de premsa posterior a l’entrenament d’aquest matí que encara tenen una espina clavada: “És veritat que encara no hem paït com vàrem deixar escapar la darrera Lliga. Estic d’acord amb el meu company Deco quan diu que la vam regalar. El que va passar la temporada passada ens exigeix encara més. Crec que tenim prou plantilla com per aspirar a guanyar la Lliga, però això s’ha de demostrar dia a dia i partit a partit.”\nEntén Joan Laporta\nEl defensa blaugrana entén perfectament les recents declaracions del president Joan Laporta en les quals es mostra prudent sobre les opcions de l’equip de guanyar la Lliga i afirma que l’equip encara ha de millorar per parlar de les seves aspiracions. Márquez ho entén i ha afegit: “El president no vol tornar a passar pel mateix tràngol ni nosaltres tampoc. Em poso en la seva pell i l’entenc perfectament. De mica en mica anem agafant la millor forma, però enguany, l’exigència serà màxima per part de tothom, començant per nosaltres mateixos.”\nNo li fa por la banqueta\nLa qualitat dels integrants de la plantilla provoca una gran competitivitat en totes les línies. En la defensa hi ha un bon nombre de jugadors que lluiten per guanyar un lloc en l’equip titular. Márquez va ser titular diumenge passat contra l’Athletic Club i va seure a la banqueta en el primer partit de Lliga al camp del Racing de Santander.\nEl central assumeix perfectament aquesta situació i ha assegurat que no té cap problema per seure a la banqueta: ”Assumiré perfectament la suplència quan calgui. Tenim una gran plantilla amb molta competència i ens juguem la titularitat en cada entrenament. Evidentment que faria tot el possible per guanyar-me la confiança de l’entrenador, però no seria cap problema per a mi seure a la banqueta.”\nConsells per a Giovani Dos Santos\nMárquez té una estreta relació amb el seu compatriota Giovani Dos Santos. Des que va començar a jugar amb el primer equip, el jove davanter ha tingut en Márquez el seu conseller i amic dins i fora del vestidor.\n“Sempre intento ajudar Giovani –ha dit Márquez– i els consells que li dono són que sempre toqui de peus a terra, que treballi dur dia a dia per millorar com a jugador i com a persona. És un gran jugador amb un futur extraordinari. També és normal que hi hagi clubs que s’interessin per ell. Crec que el club farà bé de treballar perquè continuï al Barça, ja que es tracta d’un jugador que pot donar moltes alegries.”\nL’aturada perjudica l’equip\nMárquez ha reconegut que l’aturada del campionat a causa dels partits de les diferents seleccions és perjudicial per a l’equip, sobretot després de la bona imatge donada contra l’Athletic Club: ”No ens va bé. Seria millor que continués la competició i que tots poguéssim treballar plegats, però hem de complir amb la nostra obligació amb les seleccions. Tant de bo tots tornem en perfectes condicions per no perdre el bon ritme que vam oferir diumenge passat.” Márquez ha estat convocat pel seleccionador Hugo Sánchez per al partit que Mèxic jugarà contra Brasil el 12 de setembre.


Boda a Masia la Torre del Gall\nEl dia de la boda a la Masia la Torre del Gall de l'Òscar i l'Ohiane havia arribat per fi. La parella, que havia començat la seva relació a l'adolescència, va arribar a nosaltres per recomanació d'una altra parella que, curiosament, no ens va contractar en el seu moment. Ens van explicar que els seus amics els van dir que es casessin on volguessin però que anessin a veure als de Nou Enfoc com a fotògrafs pel seu casament.\nVam començar les fotografies del casament al Vendrell. Recollir les primeres emocions, els primers nervis. El maquillatge de la núvia va ser a casa (tot un encert si vols anar més tranquil.la el dia del casament) i des d'aquí cap a la petita església de Sant Cugat Sesgarrigues on es faria la cerimònia religiosa del casament. L'església està a escassos 5 minuts caminant fins a la Torre del Gall on farien l'aperitiu de casament, el banquet i la festa.\nEl color vermell va tenir el seu protagonisme. El ram de la núvia era de color vermell, les sabates de la núvia eren de color vermell, els vestits de les dames d'honor de color vermell, ... Els amics, molts, també portaven complements vermells. Per cert, els nostres nuvis eren dels primers de la colla en casar-se i, per tant, tots els amics tenien moltes ganes de que el casament acabés sent la gran festa que va ser.\nVoldríem destacar, ja durant el sopar, el parlament que va fer el pare de la núvia. Va ser emotiu i divertit a parts iguals. A veure si estem de sort i s'escampa el fet de fer parlaments, tan presents en d'altres països, durant el sopar. Ens encanten els parlaments !!! Doncs el que us deia, que el parlament del Fernando va ser la canya. Com la canya és que, aquest any, també serem els fotògrafs del casament del Fernando, pare de la núvia.\nJa us havíem ensenyat el reportatge preboda de l'Ohiane i l'Òscar.\nL'Òscar i l'Ohiane és una parella encantadora. Ens van enamorar a la primera visita i continuen sent una parella especial dins de la nostra particular història. Gràcies parella per deixar-nos passar, mirar i poder fer el que més ens agrada.\nBoda a La Torre del Gall - Iván i Cintia


les meves circumstàncies i jo: de maig 2007\nTORNO A SER PERSONA!!!!!\nOlé, olé, que ja torno a estar en forma...jejeje! Buf, quina merda de setmana, en serio. Sort que això només passa una vegada a l'any o així...\nSense ànim d'ofendre a ningú, us poso una vinyeta que m'ha passat una companya de feina:\nDe què va això? Doncs que l'altre dia, a la cuineta del curro mentre dinàvem parlàvem de la immigració i el racisme, arrel de que el partit xenòfob aquest de Plataforma per Catalunya hagi quedat segon a Vic i estigui present a molts ajuntaments catalans.\nAlgú va dir que és curiós que en aquest país són racistes tant els catalanets de la ceba com els immigrants dels anys 60. És a dir, que ningú ha après d'experiències passades. Els catalanets de la ceba ja van viure l'arribada d'un munt de gent de fora i els immigrants dels anys 60 saben, en pròpia pell, el que vol dir arribar a un lloc "con lo puesto" i per poder sobreviure... En fi... Jo trobo senzillament trist el racisme. M'és igual de qui sigui.\nI la meva opinió? Doncs que no estem fent prou campanya anti - racista. Així, i per exemple, deixem que l'argument que lliga delinqüència i racisme s'extengui i s'extengui sense explicar i insistir prou en què el que genera la delinqüència és la pobresa i l'exclusió social. És a dir, no es fan campanyes institucionals anti - racistes perquè els polítics no es volen mullar el cul i que la gent els digui que es preocupen més "pels de fora que pels d'aquí". Conec el cas, per exemple, d'un ajuntament que deliberadament havia posat l'oficina d'acollida en una espècie de magatzem en condicions pèssimes. Perquè el poble no pensés que l'ajuntament estava invertint massa en donar la benvinguda a les persones immigrants.\nPerò, a més, a títol personal tampoc fem prou. La culpa no és només dels polítics. També és nostra. De la gent que, quan un amiga tot sopant diu que "els moros són tots uns lladres", no li parem els peus. Dels que, per por a generar bronques i discussions, preferim callar i tenir la festa en pau. De les persones que, com jo, fugim del conflicte com de la peste i no ens atrevim a obrir un debat que no sabem on ens portarà amb els nostres cercles socials més pròxims.\nI mira, aquesta setmana he dit que fins aquí hem arribat. Que penso tenir una actitud guerrillera i beligerant. Que s'ha acabat que la gent pugui ser racista i dir coses racistes davant meu sense que s'emporti una resposta. Que si ho puc evitar no li fotré el moc però tampoc callaré. Que li diré que està equivocada, que està essent racista i que a mi, personalment, no m'agraden les idees i les persones racistes.\nHem de reprovar socialment el racisme i això comença a fer-se des de casa, des dels amics, des de l'entorn social, etc. Perquè sinó, no us sona d'un passat que tots volem enterrar aquesta actitud de no obrir la boca i mirar cap a una altra banda quan el racisme porta a fer mal a les persones, a denigrar-les i a oblidar-nos de que són persones?\nUna circumstància de la Gatxan a les 11:49 2 comentaris:\nLA VIDA DE VICI I PERDICIÓ...\n... m'està passant factura. Des de diumenge que arrossego un constipat horrorós. A més, em va sortir un mussol a l'ull i encara estic amb l'urticària. Faig pena, eh? Estic tan malament que no tinc humor ni pel blog... au, fins un altre!\nUna circumstància de la Gatxan a les 11:29 1 comentari:\nPORTO UNA TURCA...\nSón les 3 del matí de la nit del divendres al dissabte i.... porto una turca....jejeje! Ha vingut a sopar un amic del Mico i m'he estat fotent de vi blanc...jejeje! I de baylis...jejejeje! I vaig borratxa perduda... jejeje! quan l'amic ha largat m'he posat música d'aquella que m'agrada...ooooooooooooohhhhh.... amb el Lluis Llach m'he emocionat... sip.... m'ha vingut la plorera... després he posat la cançó del Mico i meva... la de Sopa de Cabra: "Cada minut"... xula, xula.... i després altres coses... Al Alba d'un sudamericà que ara no recordo com es diu. To be free del Mike Olfield. You've got a friend de no sé qui...Wherever you go de the Calling... i així porto unes 2 hores. He intentat que el Mico ballés i m'ha dit que nanai. La Saigon tampoc ha volgut. Ara estic amb Mamals de Discovery Channel o quelcom similar...jejeje! Vale. No sabeu lo que m'ha costat teclejar això. El millor de tot? La Jules té una nena sana. Ja sé que semblarà que estic zumbada però porto llegint el seu blog des de fa un any i la pobra les ha passat molt putes. En serio. Us podeu creure que es va quedar embarassada i va descobrir que el seu fill no era viable i el va parir igualment, per veure'l morir en unes hores? Us ho imagineu lo dur que ha de ser que et passi quelcom similar? Doncs bé... ara si tot va bé, tindrà una nena que, de moment, està bé. Bien.\nAra sona It's my life de Bon Jovi. Ja ho sé... sóc rara. M'agraden unes coses... Vale. Punto. Vide Cor Meum i me'n vaig a fer nones... A vegades penso que només sóc jo mateixa quan pillo una turca... No us espanteu... No crec que sigui alcohòlica ni res similar. Amb lo poc que la pillo. Només és que sempre em controlo tan a mi mateixa. Sempre tinc les meves emocions tan sota control... I en canvi, quan la pillo, em trobo sentint la vida d'una altra manera. Ja ho sé, l'alcohol té això però... està bé, eh?\nUna circumstància de la Gatxan a les 02:51 Cap comentari:\nEtiquetes: Blogs, Música, Oci, Sóc una mica friki\nCOM QUE NO TINC GRANS NOTÍCIES...\n... que siguin llargues i sucoses, em veig obligada a fer un varis. O això, o escriure diferents posts i, de fet, és lo mateix. No?\n1. Campeona, campeona, oé, oé, oéeeeeeeeeeeeeeee! Avui han arribat els resultats de la revisió mèdica (sí, ja ho sé, han trigat un munt) i... no tinc colesterol! Olé! No sé si ara mateix en tindria, però el cas és que estar tota una setmana menjant amanides i verdura va valdre la pena! M'han sortit uns resultats fantàstics dintre dels nivells de normalitat. Això sí, ara resulta que estic més cega que una rata a la hora de veure-hi de lluny. Bueno.\n2. Aquest matí m'he sulfurat amb en Cuní. Suposo que no hi ha ningú que el trobi simpàtic, oi? Jo el trobo especialment odiós. Fa un temps havia assolit un estat zen i el veia cada matí mentre esmorzava sense que em causés massa irritació. Ara, però, feia un temps que no el posava i... aaaaaaaarrrrrrrgggggghhhhhh! Us heu enterat de lo del violador de l'eixample que han excarcelat per compliment de la pena, oi? I suposo que esteu al dia de que, com que diuen que no s'ha rehabilitat, els mossos han estat fent-li un seguiment, oi? Doncs bé, aquest matí el capullo d'en Cuní ha portat al plató a una professora de Dret Penal (una toia... ) perquè digués que aquest seguiment no era massa legal. Sabeu el que més m'emprenya? Que si no s'hagués fet això, i si el violador hagués tornat a violar algú, sabeu qui hagués estat el primer a cridar que "per què l'administració no ha pres cap mesura preventiva per aturar-lo"? En Cuní! El pavo hagués fet de la poca previsió de la poli el lema de 5 programes seguits com a mínim!Aquest tiu és un capullo integral, un demagòg... L'única qüestió és muntar merder. Fotre follón. Manipular fent veure que és un gran periodista. Un cretí, vamos.\n3. Estic d'operació bikini. Suposo que amb això ja s'entén que m'he estat passant pel forro el plantejament de cap d'any de "a veure si m'aprimo una mica"... juas, juas! Problema: és impossible continuar amb l'operació bikini quan una amiga et diu d'anar a prendre algo, quan quedes amb el personal per anar al Tomàs a fer unes braves, etc. Ja ho sé: no sóc gens seriosa....\n4. Avui la meva companya de feina (la que treballa per la mateixa jefa que jo) m'ha dit que aquesta tarda li cantarà la canya a la jefa. Que amb molt bones paraules li vindrà a dir que és una borde i que té molt males maneres de dir les coses.... ????????!!!!!!!!!... Quins ous! Que ben posats! Jo no he tingut mai pebrots de fer res similar... De fet, encara no em crec que ho acabi fent però, per si de cas, li he donat una creu, una bala de plata, una cabeça d'alls, aigua beneïda de l'esglèsia del costat i una estaca... Ves a saber com pot acabar això!\nUna circumstància de la Gatxan a les 16:00 2 comentaris:\nUna de cal i una altra d'arena.\nEl millor llibre que he llegit en molt de temps: El corazón helado de l'Almudena Grandes. Molt i molt i molt i molt bo. En serio. Us han d'agradar els temes relacionats amb la guerra civil espanyola i llegir totxos, això sí. Ara bé, si això no suposa un problema, us ho passareu teta.\nQuè té de bo? Un argument molt ben treballat, molt bo, que toca temes molt gastats d'una manera molt innovadora i des de punts de vista diferents. A la vegada, un argument que recupera qüestions tan velles però tan actuals a la nostra societat com la dignitat, la mesquinesa, l'honradesa amb un mateix i amb els altres, el no mirar cap a un altre costat, el compromís amb les causes que un considera justes, etc. També és espectacular la narrativa tan i tan cuidada. L'estructura de tot el llibre, en general, i de cada capítol, en particular, és un salt mortal en el que l'argument va endavant i endarrera sense marejar gens, sense xirriar, amb la suavitat amb la que flueixen els nostres pensaments... Genial!\nPunts dolents? A vegades es fa una mica pesat i el vocabulari una mica feixuc. En alguns llocs les descripcions són massa llargues i feixuges. Cal paciència.\nI lo més dolent de tot? No haver-lo pogut llegir en època de vacances. Haver hagut de fer-ho a base de trajectes de metro, estones robades al dormir i caps de setmanes plens d'anades amunt i avall. És un llibre d'aquells que es mereix una tumbona a la platja o a la piscina, sota l'ombra; un sofà còmode i una copa de vi blanc... I, sobretot, moltes hores per endavant.\nEn fi. Si algú s'anima espero que m'ho digui i em digui què li ha semblat.\nD'altra banda un llibre fatal fatal que, des del meu punt de vista, no val res: El quart reich de l'Enric Miralles. Me'l van regalar i, la veritat, el que pitjor que té és que genera unes expectatives que després no compleix ni de prop. L'argument inicialment sembla bo però després es queda en mitjes tintes... L'intriga no es resol bé, el clímax final és inexistent, lo de l'acció trepidant és catxondeo, el protagonista és burro acabat, sense fons, superficial, amb unes emocions del tot postisses, etc. En fi, una xorrada de llibre... Sincerament, fins i tot els de la Jennifer Crusie són molt millors... je,je!\nUna circumstància de la Gatxan a les 13:03 Cap comentari:\nEtiquetes: Idees, Llibres\nEL METRO: HÀBITAT INHÒSPIT\nGent, avui començarem una sèrie nova al blog. Es diu "El metro: hàbitat inhòspit" i es tracta d'explicar-vos lo horrorós que és el metro de Barcelona i el tipus de fauna que s'hi troba. Imagineu-vos que esteu veient un documental del Rodríguez de la Fuente. Doncs bé, això serà quelcom similar: he decidit que us faré un documental de tipus de bestiar que es pot trobar al metro.\nL'especímen d'avui es diu Barbie Discotheque.\nPoseu-vos en situació: 8.45h del matí. Quina son. Quina son. Quina son. Entro al metro, em busco un lloc on agafar-me sense envair l'espai vital de ningú i que ningú me l'envaeixi (sí, ja ho sé, pràcticament missió impossible). El trobo. Plego el paraigües i trec el llibre. I em disposo a llegir.\nImmediatament sóc víctima de l'atac de Barbie Discotheque: noia/dona jove que, per la quantitat de maquillatge que porta, deu haver malgastat mitja hora com a mínim (d'un dilluns al matí!) en pintar-se i repintar-se. Bulímica o amenorreica com a mínim. Més conjuntada, apretada i fashion impossible. Camiseta rosa amb pantalons negres. Talons altíssims. Metxes rosses i blanques en una melena morena mig recollida. Mirada indiferent a l'eternitat. Xiclet... (xiclet???!!!!). I, el detall més important de tots: Un mp3 de dos pares de cojones que porta a un volum atronador. Si! Perquè la missió a la vida de la Barbie Discotheque és convertir els vagons de metro en una discoteca mòbil. La música tecno de les discoteques més fashion del món mundial a l'abast d'un vagó d'un metro atiborrat de gent un dilluns al matí. Alegria!!!!! I mentre la gent del metro estem contenint com podem les nostres ganes de posar-nos a ballar, ella continua indiferent a la plebe que no és tan fashion com ella. Mirant a l'infinit. Sense moure ni un múscul....\nSense adonar-se que molesta un colló; que és una mal educada; que ja té una edat per tocar els ous d'aquesta manera; que els cascos són, precisament, per no donar pel cul al personal; que l'única explicació possible a un volum tan desmesurat és que ja està sorda o bé que encara va empastillada del finde...\nProper capítol: les olors corporals.\nUna circumstància de la Gatxan a les 16:52 Cap comentari:\nEtiquetes: El metro de BCN, Rajant, Sóc una mica bruixa\nDV: DIVENDRES DE VARIS 5\nBuenooooooooooooooooooo! Ja és divendres: olé, olé, olé!\n1. He tingut una setmana dura, dura... Dilluns sortia de treballar a quarts de 9, dimarts a les 9, ahir em vaig haver d'emportar feina a casa... arf, arf. Si a això li sumeu que fins ahir no em vaig acabar de trobar bé per culpa de les pastis... aish. Però bueno, ja és divendres!!!!\n2. Per d'altres, aquesta ha estat la setmana de les colònies. La mainada de l'escola del davant de casa marxava dimarts. Fins i tot hi havia els avis a acomiadar-los. Va ser curiós comprovar que tots anaven amb motxilles Quechua del Decathlon (crec que vaig veure tota la gamma) i amb sacs de dormir petits, petits. Sip. Cabrons privilegiats. Quan jo era petita el meu sac de dormir era enorme. Enrollat ocupava la meitat de la motxilla i pesava un huevo. Era d'aquells de roba d'edredon... Ja sabeu de quins vull dir, oi? Doncs bé, l'altre dia anaven tots amb mini sacs ultra lleugers super moderns. En fi...\n3. Què feu aquest cap de setmana? Nosaltres estarem d'intercanvi. Pujem a la Reserva (el poble del Mico) i els sogres baixen a una comunió a Barcelona. S'estaran a casa nostra i la Saigon tindrà companyia. Bé. Lo de la Reserva però, ha anat de mal en pitjor. Cada vegada és més pfffffffff... Ens estem moltes hores tancats a casa i, per tant, no aprofitem un entorn preciós, la gent amb qui quedem tenen bebes i només els veiem per fer un cafè, no hi ha cines ni botigues ni res... El més emocionant és quan puja el Tato (el germà del Mico). Aleshores som tres i fem més l'indio, més conyes, etc. Una de les coses bones, però, són els restaurants: et fots morada de menjar bo per 4 duros....jejeje!\n4. Dimecres vam anar a una agència de viatges i... tatxín, tatxan... sembla, sembla que aquest estiu anirem a Costa Rica...!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!! A mi també em tirava molt fer quelcom per l'Àfrica. Del pal Namíbia o Tanzània i Zanzíbar però el Mico diu que prefereix Costa Rica. La veritat és que també està molt bé, eh? És del pal fly and drive. És a dir, pagues el vol i, una vegada allà, tens un cotxe de lloguer amb el que fas el que vols. Pots marcar o no una ruta prèviament i àpala, a l'aventura. Ens n'han parlat molt bé, hem mirat per internet i tot té una pinta xula xula... I no surt gaire car tenint en compte que, com sempre, haurem de viatjar a l'agost... Què us sembla?\nUna circumstància de la Gatxan a les 10:38 5 comentaris:\nEtiquetes: Curro, La Reserva, Rajant, Viatjar\nAquesta cançó es diu "Now We are Free" i és de la Lisa Gerrard. Us sonarà de la banda sonora de Gladiator, del Reino de los Cielos i, lamentablement, d'un anunci pijo de Ferrero Rocher... És preciosa. Jo la trobo maquíssima i sempre més l'associaré a la imatge del final de Gladiator, quan en Maximus passa la mà per sobre el blat... tornant a casa...\nUna circumstància de la Gatxan a les 17:41 1 comentari:\nEtiquetes: Moments, Música, Pelis\nDefinitivament, les pastis no em proven. Ahir me'n vaig prendre la meitat d'una i avui estic fatal. No tan grogui com diumenge però tinc mareig i unes senacions rares... Del pal de mirar massa estona la imatge:\nQuin taladro d'imatge, eh? Doncs així estic jo. Currar sí que puc. Però de tant en tant sembla que el cap em roda... aix, quina merda... Evidentment, deixo les pastis. Em quedo amb els sucs de pastanaga i ja em buscaré un naturista, homeopata o el que sigui...\nBueno. A resistir.\nParlant de resisitir... Us en recordeu dels jalos amb el superjefe, el chulo, l'amo, il padrino, el masters-del-universo, el baranda, il cappo, el mascle alfa, etc.? Doncs bé... Avui els i les seniors de la casa tenim un dinar amb ell. Són un rollooooooooooooooo.... A més, al mail de convocatòria he vist que ve el capullo (aka el Trepa).... Em pensava que a aquest ja l'havien fet gerent (següent categoria a l'escala) i havia abandonat la plebe... En fi... I jo amb aquest mareig...\nUna circumstància de la Gatxan a les 12:43 Cap comentari:\nEtiquetes: Agobios, Curro, Maldecaps\nDivendres vaig anar a un dermatòleg perquè, des de feia un mes, tenia picor a zones com els braços i, quan rascava, em sortien com "butllofes". Jo tinc un tipus de pell molt clara i delicada... Sempre he d'estar amb cremes hidratant i històries. Doncs bé... El tiu em va dir que tenia una urticària i em va receptar unes pastilles i sucs de pastanaga diaris. Pel que fa a les pastilles, em va dir que em donarien una mica de son i per això millor prendre-les abans d'anar a dormir....\n... una mica de son????....\nDissabte a la nit vaig prendre la primera i ahir anava TAN grogui... És a dir, no només donen son per dormir sinó que són d'aquelles que et fan venir molta somnolència durant el dia... Vaig llegir el prospecte i resulta que també són indicades per superar estats d'angoixa....????!!!!... Angoixa???? I això què té a veure amb la urticària? Sí, ahir no em vaig rascar gens... Però per no rascar tampoc rascava bola de res que feia...\nTotal, que ara no sé què fer. Ahir a la nit no em vaig prendre la pastilla perquè avui havia de venir a treballar i vaig pensar que no era plan... M'hagués adormit damunt del teclat! I ara estic intentant decidir entre vàries opcions:\n1. Trucar al dermatòleg i plantejar-li el problema. A veure si em canvia el tractament.\n2. Passar de les pastilles i demanar hora a un altre dermatòleg. A veure què em diu.\nActualització de les 17.19h\nHe seguit el consell de la Núria. M'ha costat però he aconseguit que l'infermer del dermatòleg el contactés i li expliqués el meu problema. Sembla ser que no hi ha cap altre medicament pel tipus d'urticària que jo tinc (sí, fins i tot en això sóc rareta) i, per tant, l'única alternativa és prendre mitja pastilla... aishhhhhhh! Demà us explico què tal.\nUna circumstància de la Gatxan a les 10:07 3 comentaris:\nSense ser divendres (encara que estaria molt bé ser-hi), avui farem un varis:\n1. Hi ha cada sujeto al món... Ahir jugant al Carcassonne online el meu adversari es va putejar un huevo perquè jo anava guanyant i es va començar a posar falton falton.????!!!!. Tu creus? Que sí, que vale, que jo no sóc gaire bona i, a més, vaig tenir una xiripa... Però d'aquí a posar-se falton????!!!! Al chat em va començar a dir "poor player"... I que segurament no m'havia ni adonat de lo estúpides que havien estat algunes de les meves jugades?.... ????!!!... I, a sobre, com que sóc així d'idiota i de "sentida" em vaig quedar d'un xof... En fi...\n2. Estic per treure de la "side bar" el poster de la peli que vam anar a veure aquest finde: El número 23. Oi que fa por? O, com a mínim, és una mica desagradable... La veritat és que la peli no va valdre gran cosa. Primer prometia molt però a la meitat es va desinflar i va acabar sent pffffffffffffff.\n3. Aquesta setmana s'està fent eterna. Sort que la jefa està de viatge: oléeeeeeeeeeeeeee!\n4. Avui vaig a sopar amb dos ex companys de feina, noi i noia. El noi, en teoria, està feliçment aparellat. La noia va deixar el nòvio farà uns 2 anys i des de llavors Sex in the City és un conte de nens comparat amb la seva marxa. Total, que estic tipa d'anar a sopar amb ells perquè es passen l'estona "coquetejant", "flirtejant" o tirant-se els trastos. Com vulgueu dir-ne. Aquesta vegada, fins i tot s'hi han posat en els mails que ens hem enviat per quedar... ????!!!!... Estic per dir-los-hi que s'ho facin d'una vegada. A veure si així aconseguim sopar tranquil·lament i xerrar de coses amb cap i peus, sense indirectes, doble sentits i marranades sobreenteses...juas, juas!\n5. "El corazón helado" de l'Almudena Grandes és molt, molt, molt i molt bo. M'ho estic passant teta. Amb tot, és un llibre per poder-lo llegir amb molt temps per endavant... de vacances o així. I clar... això de llegir-lo als trajectes en metro o mitja hora abans d'anar a dormir, no és vida!\nUna circumstància de la Gatxan a les 13:07 Cap comentari:\nEtiquetes: Llibres, Oci, Pelis, Vida social\nEs veu que hi ha una pàgina web on s'està votant quines han de ser considerades les 7 meravelles més meravelloses del món modern... És aquesta: http://www.new7wonders.com\nLes opcions que s'ofereixen són un munt de monuments i edificis de tot el món:\nL'Acròpolis d'Atenes, l'Alhambra de Granada, els Temples d'Angkor de Cambotja, Chichen Itza de Mèxic, el Crist Redemptor de Rio de Janeiro, el Colosseum de Roma, les estatues de l'Illa de Pàsqua, la Torre Eiffel de París, la Gran Muralla de Xina, Santa Sofia d'Istambul, el temple de Kiyomizu de Japó, el Kremlin i la Plaça Roja de Moscú, Machu Pichu de Perú, el castell de Neuschwanstein d'Alemanya, les ruines de Petra de Jordània, l'estàtua de la Llibertat de New York, Stonehenge a Anglaterra, l'Opera House de Sidney, el Taj Mahal de la Índia i Timbuktu a Mali.\nVale. Com que m'agraden les llistes:\n- On no he anat i, definitivament, vull anar: Petra, Chichen Itza, l'Illa de Pàsqua, Machu Pichu, Taj Mahal i Timbuktu.\n- On no he anat i no m'importaria anar: Rio de Janeiro, Xina, Japó, Moscú, Sidney i Stonehenge.\n- On no he anat però no em fa ni fred ni calor: el castell aquest d'Alemanya i l'estàtua de la llibertat.\n- On ja he estat i és fantàstic: els temples d'Angkor.\n- On ja he estat i està bé: l'Acròpolis, l'Alhambra, la Torre Eiffel, Santa Sofia i el Colosseum.\nUna circumstància de la Gatxan a les 13:17 Cap comentari:\nEtiquetes: Descobrint coses noves, Viatjar\nDissabte vaig celebrar el meu aniversari amb els meus amics. Recordeu que vaig estar trencant-me el cap intentant trobar una activitat sorpresa per fer? Doncs al final... tatxín, tatxan... me'ls vaig emportar al Magma, a Santa Coloma de Farners!!! Va estar mooooooooooolt bé. Érem 13, pràcticament tots els que som, i no van saber a on anàvem fins que ja hi érem. Els hi hauríeu d'haver vist la cara... Gairebé ningú sabia que el Magma existia i van flipar... Ens vam passar 3 hores en remull, que si a les tasses d'hidromassatge, que si al hammam, que si a la sauna finlandesa... Fantàstic!\nI després vam anar a dinar a Brunyola. Teníem una vista des de la taula del restaurant... Aquella zona és molt maca... A més, amb la pluja que ha caigut les últimes setmanes tot està verd, verd, verd i frondós.\nDesprés de dinar em van fer un pastís amb 30 espelmes i quan les vaig tenir totes apilades em vaig adonar que són un munt... jejeje! I també em van regalar unes arrecades molt i molt xules i un bolso de Skunkfunk (que no sé ni com es pronuncia, la veritat, jo en dic xunfung i va que xuta).\nNo sé... tot plegat va estar molt bé. Em feia molta il·lusió celebrar l'aniversari amb ells i ens ho vam passar teta. Som molta gent + les parelles i cadascú de nosaltres és molt diferent de la resta... I sí que hi ha gent amb qui tens més afinitat però només és una mica més i per coses diferents:\n- amb la C parlem de la família, d'inquietuds emocionals i debats existencials.\n- amb la F llegim la mateixa merda i afrontem vides laborals estressants.\n- amb l'O compartim la gormanderia i l'hedonisme.\n- amb la M compartim les idees d'esquerres i el ser una mica bruixes.\n- amb en T m'agrada parlar de política i sempre sap coses interessants.\n- amb la M ens entenem l'una a l'altra. Ella sempre entén els meus motius i jo els seus.\n- amb la L li organitzaríem la vida a tot quisqui...jejeje!\n- i amb la G no compartim res. Però li tinc carinyo....jejeje!\nEn fi... Diuen que un amic és un germà que s'escull i, en el meu cas, tots ells són una mica la meva família.\nUna circumstància de la Gatxan a les 12:32 2 comentaris:\nEtiquetes: Moments, Vida social\nUna circumstància de la Gatxan a les 18:23 3 comentaris:\nDoncs sí.... ja en tinc 30... Brrrrrrrrrrrrr.... I estic morta de son després d'un pont fantàstic de 4 dies en els que no hem anat enlloc i, sense fer res especial, hem fet un munt de coses:\n- Dormir moooooooooooooooooolt. Una mitja de 10 hores diàries... oooooooooohhhhhh!\n- Anar al cine: The fountain. Sincerament? Encara no he acabat d'entendre on volien anar a parar...\n- Anar de compres: vaig acabar amb un bikini xulo xulo que no necessito per res...\n- Llegir... mmmmmm.....\n- Menjar-nos el munt de coses que tenim al congelador... Jo sé que, si persistim, podrem descongelar-lo algun dia (vosaltres no sabeu el que és la vida d'expatriada a la ciutat: la família insisteix en atiborrar-te de tapers cada vegada que et veu i no hi ha manera de buidar el congelador...).\n- Jugar al Carcassonne...síiiii! Hem descobert que s'hi pot jugar online contra frikis de tot el món com nosaltres!!!!\n- Sortir de juerga amb els amics... Un viatge als lavabos de la disco em va fer adonar que, lamentablement, ja estic en una altra òrbita: se m'ha passat l'època d'anar per les discoteques feta una pendona i ensenyant carn...juas, juas!\n- Anar a sopar al Thai Gardens... Que bo!!!!!\n- Anar a la perruqueria i tallar-me els cabells.\n- Veure els capitols de Dallas que fan al 300 i que tinc gravats des del març.\n- Jugar i estar amb la Saigon, que està guapa guapa!\n- Començar a pensar en les vacances de l'estiu...\n- Fer de marujos i ordenar casa nostra (que era molt necessari!).\nEn fi... uns dies de relax que m'han anat molt bé...\nUna circumstància de la Gatxan a les 12:09 5 comentaris:


L'ACA perd 2 contenciosos per incomplir amb la Garrotxa - Diari de Girona\nL'ACA perd 2 contenciosos per incomplir amb la Garrotxa\nEntre el 2006 i el 2008, l´ACA es va fer càrrec d'obres de sanejament i les va pagar el Consell - El 2012, l´ACA va extingir un conveni de col·laboració i no va fer front al cost dels treballs\nxavier valeri olot 24.01.2017 | 10:08\nImatge del darrer ple del Consell Comarcal de la Garrotxa ddg\nL´Agència Catalana de l´Aigua (ACA) ha perdut dos litigis amb el Consell Comarcal de la Garrotxa. Es tracta de contenciosos per incompliment de convenis valorats en uns 660.000 €. El 2012, el Consell Comarcal va aprovar recórrer la decisió de l´ACA d´extingir un acord de col·laboració en matèria de sanejament d´aigües residuals urbanes. Les obres es van fer, però les va acabar pagant el Consell Comarcal.\nEl desacord estava en quina de les dues administracions (Consell Comarcal o ACA) s´havia de fer càrrec d´obres de sanejament fetes a la comarca entre els anys 2006 i 2008. L´argument del Consell era que els canvis i retards en els projectes es justificaven amb solucions tècniques i i retards en les expropiacions imputables a l´ACA.\nEl president del Consell Comarcal de la Garrotxa, Joan Espona (PDeCAT), ha concretat que l´acord deixava molt clar que l´Agència Catalana d´Aigua s´havia compromès per escrit a fer i finançar els equipaments en qüestió. A més, va assenyalar que no van complir amb les dates pactades per temes propis, sense que hi tingués res a veure el Consell Comarcal. Espona ha indicat que li ha sabut greu haver hagut d´arribar al contenciós amb una agència del Departament de Territori i Sostenibilitat.\nAixí mateix, ha recordat que coneix els tres darrers consellers de Territori , amb els quals comparteix partit. Això no obstant, considera: «Em van escollir per defensar els interessos del Consell Comarcal de la Garrotxa i és el que he fet». Ha precisat que el resultat dels contenciosos li ha suposat una injecció de moral.\nAl ple del Consell Comarcal, Espona va demanar a l´Agència Catalana de l´Aigua que no presenti recursos a les sentències. Va dir: «Seria perdre el temps i els diners».\nJosep Guix (PSC) va lamentar que el Consell Comarcal hagués hagut de tirar endavant un contenciós contra l´ACA. Va retreure que són dos ens del mateix color polític i que havien d´haver optat per una altra solució. Espona li va respondre que la seva obligació va més enllà dels clubs polítics i que és estar al costat dels interessos de la comarca.\nAcabada una bon part del pla de sanejament de la comarca, els equipaments més demanats són les depuradores de la Vall d´en Bas i de Riudaura.\nLa depuradora de la Vall d´en Bas és de molta necessitat per les aigües del Fluvià en el pas d´Olot i la depuradora de Riudaura ha estat una reclamació de l´Ajuntament i els veïns en els darrers anys. En estius calorosos s´han queixat de males olors.


COM GRAVAR VEU EN OFF AMB ADOBE PREMIERE PRO - CONSELLS D'EDICIÓ DE VÍDEO\nCom gravar veu en off amb Adobe Premiere Pro\nAdobe Premiere, com tots coneixem, és un potent programari d'edició de vídeo. Aquest programari també ofereix la funció de afegir veu en off als vídeos . Tot i que no és tan senzill, intentarem ajudar-vos amb una guia senzilla pas a pas que us ajudarà a afegir veu en off a qualsevol videoclip fàcilment.\nAquest és un tutorial bàsic sobre Adobe Premiere, programari d'edició de vídeo professional. Tanmateix, si l'edició de vídeo és nova per a vosaltres, considereu Fportocovo , que és una eina potent però fàcil d'utilitzar per als usuaris que acaben de començar. Baixeu la versió de prova gratuïta a continuació.\nAmb Fportocovo, podeu afegir veu en off mitjançant passos molt senzills.\nImporta el videoclip.\nArrossegueu el clip a la línia de temps.\nFeu clic al botó Afegeix àudio just a sobre de la línia de temps.\nGrava l'àudio i, quan hagis acabat, atura la gravació.\nArrossegueu la pista a la posició correcta del vostre vídeo.\nMira com es reprodueix el teu vídeo amb la veu en off.\nCom gravar veu en off amb Adobe Premiere Pro CC\nPas 1: Importeu el videoclip al qual voleu afegir la veu en off. I arrossegueu-lo a la línia de temps. Suprimeix o silencia el so si el vídeo original ho té.\nadobe-premiere-mute-audio.jpg 'Afegeix pistes'. I trobareu una icona de gravació de veu en off situada a la capçalera de la pista d'àudio, si no, podeu fer clic amb el botó dret a la capçalera, triar 'Personalitza...' i seleccionar la icona de gravació de veu en off./p>\nPas 3: Assegureu-vos que el vostre micròfon propi estigui ben configurat.\nPas 4: Aneu a Panell d'àudio > Mesclador de pistes d'àudio, cerqueu la pista d'àudio a la qual afegireu la veu en off. Activeu la pista per a la gravació fent clic al botó 'R'.\nPas 5: Col·loqueu el capçal de reproducció on voleu començar la gravació. Feu clic amb el botó dret a la capçalera i seleccioneu 'Configuració de gravació de veu en off' i un seguiment en directe de com es mostrarà el so de la vostra veu, de manera que podeu assegurar-vos que la vostra veu és normal.\nPas 6: Feu clic al botó Enregistrament de veu en off a la capçalera de la pista d'àudio per començar a gravar. Apareix un missatge d'estat 'Enregistrament...' al programa per indicar que la gravació està activada.\nPas 7: Completeu la gravació i feu clic al botó d'aturar la gravació quan hàgiu acabat, també es pot fer prement el botó espai.\nPas 8: Aquest fitxer ara es pot col·locar amb el videoclip i reproduir-se al mateix temps. Adobe Premiere Pro també unirà aquests dos.


Donar a conèixer el nostre riu\nInici » Actualitat » Notícies » Donar a conèixer el nostre riu\nRecentment, l'Ajuntament del Prat ha signat un conveni de col·laboració en el camp de l'educació ambiental amb l'Associació Hàbitats per a la difusió del nostre riu.\nAquesta associació porta a terme, des de l'any 1998, un programa d'educació i sensibilització ambiental anomenat Projecte Rius, que té com a objectius principals: conscienciar-nos de la importància d'adoptar mesures de protecció i millora dels nostres rius; treballar per millorar la qualitat dels hàbitats fluvials; estimular i potenciar el treball voluntari en les tasques de conservació de l'entorn natural; oferir un projecte que utilitzi una metodologia científica que permeti conèixer l'estat de salut dels rius i establir una xarxa de ciutadans interessats en la seva protecció. La primera activitat que s'ha desenvolupat en el marc d'aquest conveni, ha estat una analítica de la qualitat de l'aigua del riu i una plantació de ginestes al seu marge, a càrrec d'un grup de 250 alumnes dels centres de secundària de la ciutat.\nTambé en aquests dies s'ha signat un conveni amb l'Associació d'Amics de la Unesco del Prat per treballar en el camí cap a la sostenibilitat com a model que permeti millorar la qualitat de vida de les persones en l'àmbit social i ambiental. Així s'ha materialitzat una estreta col·laboració, iniciada fa alguns anys, entre aquesta associació i el departament de Medi Ambient de l'Ajuntament, en accions i programes relacionats amb el medi ambient.\nMés barris reciclen matèria orgànica\nEls veïns i veïnes del sector de Llevant (carrers compresos entre Lo Gaiter del Llobregat i l'últim tram de l'avinguda de l'Onze de Setembre, i entre el carrer de les Moreres i la Carretera de la Bunyola) ja separen la matèria orgànica, un procés que paulatinament es va estenent a tota la ciutat.