Sardenya, 2019: guanya la dreta, el sobiranisme continua fora - Nationalia\n28.02.2019 09.45 h Adrià Mainar Scanu\nSalvini (Lega), Meloni (Fratelli d’Italia) i Berlusconi (Forza Italia) acompanyen Solinas —darrere— en un acte de campanya. Autor/a: @ Twitter Silvio Berlusconi\nHi ha dos motius que expliquen aquest fenomen aparentment contradictori. D’una banda, la folklorització de la cultura sarda —que ha perdut la funció social que tenia i ara serveix per meravellar als forasters— fa que fins i tot els partits italians puguin apel·lar a un imaginari compartit arreu de Sardenya que dissimuli la seva vocació sucursalista. De l’altra, segles de domini estranger —que comencen amb la conquesta catalana— han forjat un marc mental colonialista assumit per la majoria dels sards que els fa inferiors —“pocos, locos y mal unidos”, diuen sovint—, convicció que afebleix qualsevol voluntat emancipadora. La diglòssia que pateix la llengua sarda —reservada a la família, la tradició i la gresca— en favor de la italiana —associada a l’administració, la cultura i la formalitat— és la prova audible d’aquest profund sentiment d’inferioritat.\nAixí, certs sardistes no fan escarafalls a formar part dels grans partits i coalicions italians, que amplien les opcions de victòria a canvi d’integrar un autonomisme estètic i descafeïnat. En aquest context —particular— s’entén que a la tardor de 2017 el Parlament de Sardenya, tot i una majoria aclaparadora de partits d’àmbit italià, aprovés sengles mocions a favor del referèndum català i l’alliberament de Sànchez i Cuixart.\nUn Parlament per als grans\nA la qüestió dels marcs mentals, desconcertant per a qui s’ho mira des de Catalunya, cal sumar-hi una polèmica llei electoral (2013) que restringeix la representació dels partits petits i premia el candidat guanyador per garantir l’estabilitat al govern. Així, hom vota d’una banda pel president i de l’altra per un dels partits que es presenten, ja sigui de la coalició que li dóna suport com d’una altra. Per entrar al Parlament —on es reparteixen 60 escons— cal superar el llindar del 10% dels vots si es tracta d’una coalició o del 5% en cas d’un partit sol. Així, encara que un candidat a president guanyi molts vots, si els partits que l’impulsen no arriben al mínim requerit no obtindrà escó. Per contra, els candidat més votat —qui presidirà el govern regional— pot obtenir un premi en escons proporcionalment al percentatge de vots assolit. Aquest sistema, que dificulta l’aparició de noves forces i ofega el debat polític, va impedir l’entrada al parlament de Michela Murgia i els sobiranistes de Sardenya Possible —que li donaven suport— a les eleccions sardes de 2014.\nA les eleccions d’aquest 24 de febrer s’han presentat 7 candidatures. La més àmplia l’encapçalava Christian Solinas —secretari nacional de l’històric Partit Sard d’Acció (Psd’Az)— aplegant tot l’espai del centre a la dreta, amb el nom de Coalició de Centredreta. L’altra gran coalició, amb l’alcalde de Càller Massimo Zedda al capdavant, comprenia l’espai de centreesquerra. En solitari, Francesco Desogus liderava el Moviment 5 Estrelles (M5S), que va guanyar les italianes a l’illa amb un resultat espectacular. Lluitant per superar el llindar de representació trobem els partits i coalicions sobiranistes: el veterà Mauro Pili —expresident de Sardenya (1999-2004)— encapçalava la llista Sards Lliures, confluència d’Unidos, ProgRes i altres grups sardistes; Paolo Maninchedda liderava el centrista Partit dels Sards i Andrea Murgia representava Autodeterminatzione, partit de caràcter assembleari nascut l’any passat. L’escriptor Vindice Lecis es presentava amb l’esquerrana Esquerra Sarda.\nAquestes eleccions han consolidat l’aliança de Salvini amb el Partit Sard d’Acció, que va blanquejar una Lliga fins llavors odiada a Sardenya\nEl candidat favorit era Solinas, que ha tingut el suport de Matteo Salvini, president de la Lliga, vicepresident del govern italià i ministre de l’Interior. El leghista ha aconseguit transformar un partit que fins fa pocs anys defensava els interessos de la Padània nordista —difamant sicilians, napolitans i sards— en la dreta xenòfoba, euroescèptica i nacionalista italiana. Així, aquestes eleccions han consolidat l’aliança amb el Partit Sard d’Acció, que va blanquejar una Lliga fins llavors odiada a Sardenya per concórrer junts —amb un resultat sorprenentment bo— a les eleccions italianes de 2018; el pacte va costar als sardistes la seva suspensió de l’Aliança Lliure Europea. Des d’aquell moment, el populisme simpàtic de Salvini ha anat entabanant Sardenya, que segueix la deriva antiimmigració que s’estén perillosament arreu d’Itàlia i Europa. L’altre candidat amb opcions de guanyar era Zedda, gestor qüestionat però que podia cridar al vot útil per aturar la dreta. Pel que fa als partits sobiranistes, un món caracteritzat per la fragmentació i la discontinuïtat, la manca d’una coalició estratègica no feia preveure un resultat gaire prometedor.\nAls debats polítics recurrents a Sardenya —la connexió amb la península, la manca d’infraestructures, la xarxa sanitària, les bases militars, els residus nuclears o l’atur— s’ha sumat la lluita dels pastors contra el preu de la llet d’ovella (0,6 euros per litre) amb què es produeix l’apreciat formatge pecorino. La protesta, que ha pres forma amb el vessament col·lectiu dels bidons de llet a les places i carrers com a denúncia, s’ha estès ràpidament per l’illa generant una onada de solidaritat cap a un sector que tot i tenir una importància econòmica relativa defineix un sistema de vida propi i arrelat de segles. Salvini va assegurar en campanya que resoldria el problema en 48 hores però la situació no ha viscut cap millora substancial i la crisi persisteix.\nEl candidat de la coalició de la dreta, Solinas, ha aconseguit una victòria aclaparadora. El seu partit, el PSd'Az, ha reviscolat amb el 10% dels vots. Els tres partits sobiranistes es queden de nou sense representació parlamentària\nAmb el suport d’un Salvini omnipresent en els dies previs a les eleccions, Solinas (47,8%) ha aconseguit una victòria aclaparadora sobre Zedda (32,9%). Pel que fa als partits, l’esfondrament del M5S (9,7%) —que ha perdut 300.000 vots a l’illa en un any— ha suposat un terrabastall polític per a tota Itàlia, on governa. Mentrestant, el Partit Democràtic no remunta la seva davallada (13,4%). Els grans beneficiats són la Lliga (11,3%) —cosa que hauria provocat una riallada d’incredulitat fa uns anys— i un Psd’Az (9,9%) que ha reviscolat amb la seva jugada. Per separat, els tres partits sobiranistes —Partit dels Sards (3,6%), Sards Lliures (2,1%) i Autodeterminatzione (1,8%)— es queden, altre cop, sense representació parlamentària.\nSardenya gira a la dreta. Allò esperable és que el nou govern, sostingut per una coalició de partits d’àmbit italià, continuï avantposant l’interès del 'continent' i les elits al benestar els sards\nSardenya gira a la dreta i el sobiranisme tindrà cinc anys més per reflexionar sobre l’estratègia a seguir. Allò esperable és que, durant aquest temps, el nou govern regional, sostingut per una coalició de partits d’àmbit italià, continuï avantposant l’interès del continent i les elits al benestar del conjunt dels sards. Ara bé, caldrà veure si Solinas, que s’ha mogut hàbilment per arribar a la presidència, treu l’orgull del sardisme històric que abandera i s’aplica a defensar els interessos de l’illa. Està per veure, també, quina posició pren vers la llengua sarda —a priori positiva— que ha perdut un temps preciós sota la presidència de Pigliaru (2014—2019). Una política lingüística decidida a la normalització del sard seria el primer pas per capgirar el marc mental que impedeix el creixement del sobiranisme sard i, en definitiva, el progrés de Sardenya.\n(Aquest article es va publicar en primer lloc al blog de l'autor, Esguard històric.)\nHistoriador i autor del blog Esguard Històric.


Activat en fase de prealerta el Pla VENTCAT al Maresme - ADF Alt Maresme\nProtecció Civil de la Generalitat ha activat en fase de prealerta el Pla VENTCAT de cara a demà, ja que es preveu un episodi de fort vent a les comarques del Baix Empordà, el Gironès, la Selva i el Maresme. Aquest vent podria persistir fins dilluns, que s’estendrà per gran part de Catalunya.\nEl Servei Meteorològic de Catalunya preveu que el vent bufi fort al Baix Empordà, el Gironès la Selva i el Maresme. Serà de component sud-oest i de forma local s’assoliran ratxes màximes de fins a 90 km/h.\nDe cara a dilluns, aquest vent s’estendrà a gran part de Catalunya, afectant també les demarcacions de Tarragona, Barcelona i Lleida, així com gran part de Girona i de la Catalunya Central.\nEs per això que es recomana tancar i assegurar portes, finestres i tendals dels domicilis. També abaixar completament les persianes, evitar deixar testos o altres objectes a les façanes i terrasses i recollir la roba dels estenedors per evitar que el vent ho pugui fer caure al carrer.\nSi esteu a l’exterior, cal vigilar amb el mobiliari urbà, enllumenat dels carrers, les motos i cotxes aparcats, grues, arbrat i tot allò que el vent pugui fer caure.\nEn aquests casos cal evitar els parcs, jardins i zones boscoses. Si sou en una zona arbrada, cal vigilar amb els arbres que puguin caure i cal evitar totes les activitats amb foc. També cal tenir en compte la proximitat dels arbres als edificis: el vent els podria fer caure a sobre.\nSi heu de conduir durant l’episodi, cal consultar la predicció meteorològica i l’estat de les carreteres. Si es preveuen forts vents, eviteu desplaçar-vos. En cas que sigui imprescindible agafar el cotxe, cal tenir molta precaució perquè es poden trobar obstacles a la via. Cal alentir la marxa per poder mantenir al trajectòria del vehicle corregint les desviacions, subjectant el volant amb fermesa. A l’hora de fer un avançament, s’ha de mantenir la distància lateral adequada amb els altres vehicles. Si es condueix vehicles de grans dimensions o amb remolc, cal extremar les precaucions perquè es té més risc de sortir-se de la via o bolcar.


Un plaer la BTT: El darrer dimecres del 2010\nAixò es el que ha estat avui, el darrer dimecres de l’any.\nPot semblar que es evident i que no te cap importància, però això no es així. Els dimecres sempre tenen quelcom d’especial, és el dia en que si es pot (normalment es així) a la tarda es surt a fer una pedalada amb la Bike.\nNormalment sortim a Bordils, però avui per circumstàncies especials ho em fet a Girona. El fet que a NY nevés de valent i fos necessari tancar l’aeroport finalment ha permès que en Xavi es pogués afegir a la festa, que ja estava organitzada per sortir a gaudir de la bike.\nNormalment els dimecres ni en Ricard ni en Pepe s’apunten a la festa, però aquesta setmana en Pepe va quedar amb ganes de mes bike desprès de la sortida del diumenge i ell ha estat qui ha fet que en Ricard també s’apuntés a la pedalada.\nAixí, que dimecres 29 de desembre de 2010 a les 15:00 a punt de pedalar un grupet de quatre davant el pavelló de Salt.\nPotser en Pepe no ho sabia, però en Ricard ho devia imaginar (per la bike que ha triat) i jo n’estava segur de que la sortida seria ràpida. De fet es el que son normalment les sortides de dimecres, i si no és així es perquè jo no puc anar mes ràpid.\nAixí que sense decepció possible em iniciat la sortida a ritme ràpid o molt ràpid mentre em rodat per pistes sense massa desnivell. Al entrar a zones on els pendents eren del 20% o de mes i el ferm ja no era tant bo el ritme ha baixat i ràpid. Tot i així s’ha mantingut un ritme alegre a totes les pujades mirant de no perdre a cap membre, però en cap cas posant-ho fàcil pel mes lent.\nPujada a Sant Grau per les Serres per un cop a dal baixar per la banda de Sant Gregori. Primer tram trialera tècnica i complicada que si be fa uns dies vaig fer amb un cero avui la he fet amb un 1.\nSegon tram format per trialera menys tècnica però amb un final molt pendent o cal der atenció a no perdre el control.\nTant en el primer com en el segon tram tots els bikers hem arribat sense problemes al final. Especial menció per en Pepe, que no ho dubte i baixa per on faci falta, potser a un altre ritme, però un master50 no es el mateix que un master40, felicitats.\nTram de pista molt ràpid, fins i tot la Niner EMD amb la forca de carboni ha fet algun vol rasant en els trenca aigües que hi ha a la pista. Potser fins i tot massa ràpid.\nTram final ràpid i mes corrioler, amb traçades concretes per poder passar els revolts ràpid o molt ràpid.\nVal a dir que el terrenys avui era perfecte per poder baixar ràpid, el grip era excel·lent tant al revolts com a les frenades.\nTornem per pista cap al lloc de sortida ja amb un ritme ràpid que en Pepe s’encarrega d’accelerar, ell no en té mai prou!!\nEn fi, que ha estat un molt bon dimecres, digne de ser el darrer de l’any, tant per la ruta, com pel ritme i de ben segur per la companyia.\nAviat tornarà a ser dimecres, però serà ja al 2011 !!


Un company seu, que l'ha intentat rescatar, està en estat greu\n2 min. Palma 10/08/2020 14:35\n651x366 Una barca de la Guàrdia Civil del GEAS Una barca de la Guàrdia Civil del GEAS\nEl submarinista professional i documentalista Fernando Garfella, de 31 anys, ha mort aquest diumenge a Andratx després d'un accident mentre bussejava a la zona de Cala Estellencs amb un company que està greu, segons ha informat Efe. Garfella era un dels documentalistes submarins de referència a Espanya, compromès amb el medi ambient i, en concret, amb la protecció del Mediterrani. A més, va ser un dels impulsors de la reserva marina de la Dragonera i va participar en diverses missions del vaixell d'ajuda humanitària Open Arms.\nLes primeres hipòtesis apunten que, després de submergir-se, el submarinista ha tardat més temps del que és habitual a tornar a la superfície. La seva parella, que era dins d'una embarcació, ha demanat ajuda i un altre submarinista ha intentat localitzar-lo, però s'ha trobat la víctima inconscient. No obstant això, no l'ha pogut treure a la superfície, perquè ha quedat sense aire.\nAgents de la Policia Local d'Andratx, la Guàrdia Civil, Salvament Marítim i personal sanitari del SAMU-061 es van desplaçar diumenge a la tarda fins al lloc dels fets. E ls bussejadors del grup d'activitats subaquàtiques van descendir a una profunditat de 50 metres, però no van localitzar el cos del bussejador, que, segons va apuntar Salvament Marítim, és a més profunditat.\nD'altra banda, l'helicòpter de Salvament Marítim va evacuar el bussejador ferit des de Cala Estellencs fins a Sant Elm, des d'on una ambulància el va traslladar a la Clínica Juaneda, on ha ingressat a la cambra hiperbàrica, ja que havia patit una descompressió.\nQuè cal veure a les plataformes? Les 7 estrenes imprescindibles de l'octubre


Sea Side House Chatan Okinawa Japó - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n1-597 Miyagi, Chatan-cho Nakagami-gun, Chatan, Okinawa, Japó, 904-0113 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Sea Side House Chatan?\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Sea Side House Chatan es troba a la zona de Chatan de la ciutat de Okinawa. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Sea Side House Chatan asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nSea Side House Chatan té 1 habitacions, totes amoblades amb gust per tal d'oferir comforts com mirall, sofà, tovalloles, connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Sea Side House Chatan no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (19) Famílies amb infants petits (10) Famílies amb infants grans (1) Grups (8)


Guest House Blue Wave Dubrovnik Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKovačka 11, Dubrovnik Centre, Dubrovnik, Croàcia, 20000 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Guest House Blue Wave\nOferint allotjaments de qualitat al la cultura, els restaurants, els paisatges districte de Dubrovnik, Guest House Blue Wave és una selecció popular tant per oci com per negoci. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nGuest House Blue Wave també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Dubrovnik. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, transport hotel/aeroport, servei de llançadora.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, aparell de televisió, nevera, banyera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Guest House Blue Wave és una selecció idònia per a la vostra estada a Dubrovnik.


Sant Andreu 0-2 Fontsanta-Fatjó | Futfem.cat\nPartit molt disputat al Narcís Sala entre andreuenques i cornellanenques. El marcador no s'ha mogut fins als últims quatre minuts. Melissa, amb el seu doblet als minuts 86 i 89 ha decidit el partit del cantó visitant. El Sant Andreu continua instal·lat a la zona de perill de la classificació, tot i que amb una renda d'11 punts respecte del descens. El Fontsanta-Fatjó, per la seva banda, es manté a mitja taula amb 31 punts.


El Barça blinda Ansu Fati fins al 2022 (Martí Molina)\nLa clàusula ascendirà a 400 milions d’euros quan el jugador signi el contracte professional\n5 min. Barcelona 04/12/2019 19:53\n651x366 El Barça millora el contracte d'Ansu Fati i li amplia la clàusula / FC BARCELONA El Barça millora el contracte d'Ansu Fati i li amplia la clàusula / FC BARCELONA\nEl dia que es presentaven els equips del futbol base del Barça, Ansu Fati esperava el seu torn amb els companys del juvenil A. Vestit amb l’equipació reglamentària, i just quan es disposava a sortir al camp amb els altres jugadors, un membre de la secretaria tècnica del club s’hi va acostar i el va frenar per fer-lo anar cap al Barça B. Tot i que el seu nom era a la llista del juvenil A, a Ansu Fati no se’l va esmentar aleshores, sinó amb la resta d’integrants del B, amb qui s’acabaria fent la fotografia oficial. Era el primer gest públic del club respecte a un futbolista jove però que s’ha erigit aquest principi de temporada en una de les apostes més prometedores del planter. Ahir es feia un pas més amb la millora del contracte del futbolista, en què s'augmenta la clàusula de rescissió i s'adoba el terreny per quan, segurament aquest estiu, s’incorpori definitivament al primer equip.\nL'Ansu, de 17 anys, i que fins a final de temporada continuarà tenint fitxa del B, arribava a un acord per comprometre’s amb el Barça fins al 2022, amb opció d’ampliar el contracte dues temporades més. La clàusula de rescissió, segons informava l’entitat, passava dels 100 milions actuals als 170, però ascendirà fins a 400 el dia que signi el contracte professional amb el primer equip. “Des del primer dia que vaig arribar m’han ajudat en tot i estic molt agraït a la gent que treballa a La Masia”, deia Fati en declaracions difoses pel club, en què també qualificava el centre de formació blaugrana de “la millor escola del món”. “Des del primer dia he après molt de tots, també en els moments difícils perquè sempre han sigut allà per ajudar-me”, afegia el futbolista, que ahir mateix va signar tota la paperassa de la millora contractual al despatx del president Josep Maria Bartomeu.\nA La Masia des del 2012\nL’extrem, nascut a Guinea Bissau el 31 d’octubre del 2002, va arribar a La Masia el 2012. La seva progressió va ser meteòrica i va cremar etapes amb rapidesa fins a arribar a guanyar-se la confiança d’Ernesto Valverde. I això que el Txingurri no va comptar-hi per a les gires de l’estiu, al Japó i als Estats Units, però sí que va començar a entrenar-se amb els grans a la tornada. En realitat, aquesta temporada havia de jugar amb el juvenil A però des de finals d’estiu va entrar en la dinàmica del primer equip, d’on no s’ha mogut, encara que a dreta llei tingui fitxa del B.\nRepresentat pel germà de Leo Messi, Rodrigo, els contactes entre el Barça i el jugador per millorar el contracte van començar a l’agost. Aleshores acabava de debutar amb el primer equip, en què va jugar 12 minuts en la victòria (5-2) contra el Betis al Camp Nou. Una setmana després es convertiria en el jugador més jove de la història del Barça a marcar un gol a la Lliga (16 anys i 304 dies), i també el més jove a ser titular a l’estadi blaugrana en un partit de Champions. De fet, Ansu Fati té un altre rècord a la vista, i és que aquesta temporada té l’oportunitat de convertir-se en el jugador més jove de la història de la competició europea que marca un gol, sempre que l’anoti abans del 14 de maig del 2020 –o sigui, abans de la final–. Aquest registre el té el ghanès Peter Ofori-Quaye, que l’octubre del 1997 va marcar amb l’Olympiacos quan tenia 17 anys i 195 dies.\nRàpid, atrevit i amb molta tècnica, Ansu Fati cridava l’atenció de la selecció espanyola, tot i que abans li calia obtenir la nacionalitat, tràmit que es va solucionar des de Madrid a finals de setembre. Malgrat que s’havia especulat amb la possibilitat que jugués el Mundial sub-17, finalment es va perdre aquesta cita i va debutar amb la selecció sub-21. El pas següent serà l’equip absolut. Quan Robert Moreno era encara el seleccionador li va obrir les portes de bat a bat, fins al punt que en molts sectors ja es donava per fet que acabaria convocat per a l’Eurocopa. El dubte és què passarà ara, amb la tornada de Luis Enrique. “A partir d’ara he de continuar treballant més que mai per poder tenir oportunitats i continuar gaudint. La resta ja arribarà”, afegia Fati.\nOnze partits i dos gols\nAl club, conscients de la projecció del futbolista, han treballat des del principi de la temporada per protegir-lo dels focus mediàtics, ajudant-lo en la transició de les categories inferiors al primer equip. És un habitual dels entrenaments de Valverde i ha participat en 11 dels 19 partits oficials d’aquest curs, i ha sigut titular en tres partits de Lliga i un de Champions. Autor de dos gols, al camp de l’Osasuna i en la visita del València, ha disputat 410 minuts oficials. Els bons registres a la gespa, combinat amb el fet que ha caigut en gràcia al vestidor i entre els aficionats, han permès a Ansu Fati garantir-se un lloc entre els millors. El Barça també ha mogut fitxa i ha blindat l’última perla del planter.


DAVANT LES ELECCIONS AL PARLAMENT DE CATALUNYA: BOICOT! | Balanç i revolució\nPublicado el 25 septiembre, 2015 25 septiembre, 2015 por balanceyrevolucion\nDesprés de mesos de pugna inter-burgesa, la fracció de la classe dominant catalana que encapçala a dia d’avui el procés ha decidit cridar a les urnes al poble català, en una descarada mostra que entre democràcia i mercadeig parlamentari, ha optat de manera pristina pel segon. El Moviment per la Reconstitució, davant aquesta nova convocatòria, i en línia amb el que s’ha expressat en anteriors ocasions, crida al boicot davant aquesta nova farsa electoral burgesa, com no podia ser d’altra manera. Però el nostre posicionament respecte a aquesta és, per força, qualitativament diferent del que vam mostrar davant les passades eleccions de maig, en part perquè està precedit per l’audaç posició que vam esgrimir davant el referèndum del passat 9 de novembre. Així doncs, sembla necessari que ens retrotraguem una mica i comencem amb una breu retrospectiva, amb la finalitat de que s’observi millor la coherència de les nostres argumentacions, tant passades com presents.\nCom dèiem, el nostre posicionament davant el referèndum del 9 de novembre es va poder considerar audaç, sobretot considerant l’estat del moviment “comunista” a l’Estat espanyol. Aquest, que jeu com un dèbil cos a l’espera que la història torni simplement cap enrere a la recerca de glòries passades, es troba a més absort amb la seva particular escolàstica; atès que no comprèn la relació entre els termes que utilitza i l’esperit que fa ja temps els va crear, els seus posicionaments van sempre a remolc d’una o altra fracció de la burgesia. Un dels molts, moltíssims termes que els nostres revisionistes repeteixen com a cacatues, intentant que la seva mera pronunciació faci que brollin per art de màgia els posicionaments polítics que el van enaltir, és el del dret a l’autodeterminació. Esmentat gairebé sempre, en el millor dels casos, com la solució al problema nacional present a l’Estat espanyol, aquest terme ha anat anquilosant-se, convertint-se en una rebregada frase feta que per sí sola no pot resoldre res. És lògic, doncs, que en aquest buit ideològic facin el que vulguin tant el nacionalisme de la nació opressora com el de la nació oprimida, tots dos barrant el pas al genuí esperit internacionalista en la qüestió.\nDes del Moviment per la Reconstitució, però, sempre hem interpretat el dret a l’autodeterminació com a part indissoluble d’una unitat dialèctica, en què operen tant la qüestió democràtica i la lluita contra tota opressió, com l’esperit universal de la classe dels explotats. Igual que succeeix amb la mateixa constitució del Partit Comunista, en què avantguarda i masses s’uneixen de manera dialèctica per a desplegar el potencial revolucionari de la humanitat explotada, només la síntesi de la democràcia amb l’internacionalisme permet emprendre amb garanties el tractament correcte de la qüestió nacional. El resultat de l’absència d’un dels dos elements salta a la vista no només avui en dia, sinó també a nivell històric, ja que les posicions dels diferents destacaments revisionistes sobre la qüestió nacional no són en absolut noves: cadascuna d’elles no és més que l’expressió actual de dos esquemes presents fa ja més d’un segle, i contra les quals el naixent partit bolxevic va desenvolupar la seva lluita de dues línies. En aquell temps, una part de la socialdemocràcia va dictar la impossibilitat de la independència factual de qualsevol nova nació convertida en Estat, donada la seva inclusió en l’ampli organigrama imperialista global; és a dir, basant-se en la divisió internacional del treball a escala mundial, es va negar per endavant la independència política de qualsevol nou Estat, i, per tant, es va denigrar la possibilitat d’acció del proletariat revolucionari per eliminar l’opressió nacional: en una mena de revers fosc de la inevitabilitat del socialisme, s’adduïa que, a causa que la tendència intrínseca de l’imperialisme era, suposadament, conformar Estats cada vegada més grans i per tant es caminava cap a la dissolució de les nacions, resultava inútil dedicar esforços a una qüestió la solució de la qual es faria a través del mateix desenvolupament del sistema capitalista. Així, no només es menyspreava la utilització de l’element democràtic per intentar alleujar la qüestió nacional, sinó que es negava la possibilitat de separació política, la qual cosa evidentment alimentava el nacionalisme de nació opressora. Davant aquesta visió es trobava la seva contrària, representada principalment per l’escola austríaca (Bauer i companyia): aquí, la nació deixava de ser un element de la mateixa època burgesa i passava a convertir-se en veritable adagi de la humanitat universal, present en tota època i lloc; d’aquesta manera, s’eternitzava aquesta conformació social també sota el socialisme, en què el proletariat agafaria les regnes d’una formació encara imperfecta per desenvolupar-la en tota la seva potencialitat, perpetuant sine die la segregació de l’ésser humà a través de fronteres i traves autoimposades.\nDavant ambdues idealitzacions, tant la de l’imperialisme com a simple trituradora de cossos nacionals amb entitat menor, com la de la nació com a única mostra possible de socialització humana, la línia internacionalista que defensava el partit bolxevic va mostrar que el proletariat, a través de la defensa del dret a l’autodeterminació i igualtat de totes les nacions, pot minimitzar i atenuar els xocs i desconfiances nacionals, i així permetent així la implementació pràctica de la unitat internacionalista del proletariat en la seva lluita revolucionària, la qual ha d’aplanar el camí cap a la fusió i dissolució de les nacions en humanitat emancipada en el Comunisme. Aquesta és la posició que va intentar explicitar el Moviment per la Reconstitució davant el 9-N, encara que potser és necessari que hi insistim una mica més: tal com propugnava Lenin, el dret a l’autodeterminació necessita, a més, per desplegar-se en tota la seva potencialitat, una divisió funcional del treball internacionalista entre els proletaris de la nació opressora i els de la nació oprimida. Així, mentre que des de les organitzacions procedents de la nació opressora s’ha de realitzar agitació a favor de la llibertat de separació, des de la nació oprimida s’ha de posar l’accent en la llibertat d’unió. Només des d’aquesta perspectiva es pot entendre que es demanés el vot pel Sí-Sí des de les organitzacions radicades principalment a la nació opressora, però es declarés llibertat de vot des de l’organització present en terres catalanes, Balanç i Revolució. Tots dos camins eren diferents, però l’objectiu continuava sent el mateix: posar dempeus de nou l’internacionalisme proletari genuí amb l’objectiu de posicionar-se contra tota opressió i alleujar les tensions nacionalistes entre la classe obrera de les diferents nacions, la tasca històrica concreta de la qual continua sent avui dia la de reconstituir el Partit Comunista a tot l’Estat espanyol, per destruir-lo mitjançant la Guerra Popular, l’estratègia militar d’aquesta classe universal que és el proletariat.\nNo obstant això, aquesta lluita contra l’opressió i les desconfiances nacionals no es produeix mai en un buit, entenent-lo doblement: ni pel que fa al moment històric en què pot tenir lloc, ni pel que fa a les formes que aquesta lluita pot revestir. Ja es van exposar en el seu moment aquests termes, però no està de més tornar a incidir-hi, per tenir una perspectiva més completa. Pel que fa al moment històric en què ens trobem, entenem que ens trobem immersos en un període d’interregne entre dos cicles revolucionaris, amb tot el que això comporta: davant l’absència d’horitzó emancipador, el seu lloc ha estat ocupat per tota mena d’opcions burgeses, entre les quals s’inclou en bona mesura el nacionalisme. Per aquesta raó, i mentre l’incipient moviment per la reconstitució del Partit Comunista no sigui capaç d’erigir-se com a actor polític de primer ordre i pugui generar les seves pròpies dinàmiques que contraposi a aquest nou auge dels moviments nacionalistes, considerem que la prioritat és incidir en l’aspecte democràtic com a atenuant de la qüestió nacional. En quant a l’Estat espanyol en particular, era evident que l’opció que més en contra es posicionava de l’statu quo actual, i, per tant, la que més potencial disgregador tenia respecte dels mecanismes d’enquadrament burgès, era sense dubte la del vot afirmatiu respecte a la independència de Catalunya, no només perquè implicava educar la nostra classe en el menyspreu de les fronteres estatals establertes per la burgesia; sinó perquè, a més, la participació en la consulta afavoria imbuir d’odi a la legalitat vigent al proletariat, atès el caràcter il·legal de la consulta del 9 de novembre: una doble educació (contra les fronteres i contra l’ordre legal) necessària per al proletariat català… i per al proletariat espanyol. Ja que, partint de la veritat que un poble que n’oprimeix un altre no pot ser lliure, aquest últim necessita desempallegar-se de la seva insensibilitat, quan no complaença (apuntalada en la freda hegemonia del revisionisme), respecte de l’opressió nacional, per fondre’s amb els proletaris de la resta de nacions. D’altra banda, i respecte de les formes polítiques que pugui adoptar un moviment nacionalista (i, per tant, burgès per naturalesa) a favor d’una possible independència nacional, és necessari realitzar una distinció fonamental: l’existència o no d’un mandat imperatiu per part de les masses. Així, un referèndum directe, les mecàniques del qual no s’insereixin de manera directa en les mateixes mediacions que estableix la burgesia entre representats i representants, pròpia del seu parlament, suposa la forma més democràtica a través de la qual el poble català es pot expressar sobre la necessitat potencial de crear un Estat propi. I encara que el referèndum de l’any passat només es pot comprendre com a part del procés d’enquadrament nacional de les masses a Catalunya, el fet que es desenvolupés contra la legalitat, lluny d’afavorir la tàctica de Mas i els seus, permetia la diferenciació entre els dos aspectes contradictoris d’un referèndum (el seu aspecte reaccionari com a moment reproductor de les inèrcies parlamentàries del règim burgès; i el seu aspecte democràtic com a fugaç moment d’implicació directa de les masses en els assumptes públics), així que en aquesta ocasió el poble català va poder actuar com a sobirà del seu destí. Per aquest motiu, des del Moviment per la Reconstitució vam entendre que en el 9-N havíem d’encoratjar la nostra classe a participar en el referèndum.\nÉs a dir, en resum: el nostre posicionament partia d’unes condicions concretes, tant a nivell de les circumstàncies històriques en què ens movem com per les formes a través de les quals el poble català podia expressar-se sobre el seu destí. Tal posicionament, per tant, s’inscriu en la línia i l’esperit marcat per l’internacionalisme proletari, i suposa una decisió tàctica sobre la base del context en què ens movem.\nI potser en aquesta paraula, tàctica, es trobi almenys part de la substància de la nostra posició respecte al 9-N. A diferència de les nombroses organitzacions nacionalistes tenyides de roig, el programa de les quals inclou de manera explícita la lluita per la independència d’una o altra nació, el nostre moviment a favor del Sí-Sí des de la resta de l’Estat espanyol es circumscrivia a aquestes condicions que acabem d’establir; si no hagués estat així, si s’hi hagués realitzat una certa genuflexió davant de les proclames sempre independentistes de certs sectors de la burgesia, estaríem caient en un delicte doble pel que fa als principis: d’una banda, estaríem soscavant la sempre necessària independència política del proletariat, mentre que, de l’altra, estaríem atorgant tasques positives a la nostra classe respecte a la nació. Com ja hem esmentat en algun altre moment, al proletariat no li competeix cap tasca de construcció nacional, aquelles que Lenin anomenava positives respecte a la nació (és a dir, de nacionalització de masses), sinó que, justament al contrari, la seva tasca consisteix a atenuar per tots els mitjans possibles els frecs i les desconfiances nacionals, amb la vista sempre posada sobre l’articulació internacionalista del seu projecte polític revolucionari. Alhora, i entroncant amb la necessitat d’evitar les tasques d’ordre positiu per part del proletariat en la seva agenda respecte a la nació, des del Moviment per la Reconstitució entenem que és l’Estat espanyol el marc polític a través del qual s’ha d’emmarcar la lluita de classes del proletariat en l’actualitat, i serà així mentre no es produeixi la independència d’una o altra nació. Això, evidentment, marca clarament la nostra posició respecte a aquelles organitzacions que, fent el joc a les seves respectives burgesies nacionals, plantegen l’enquadrament del proletariat seguint un principi nacional, el qual el mena a la segregació i per tant a la seva pèrdua d’independència política davant una burgesia que és, de facto, internacional. És a dir, i ja en síntesi: el nostre moviment tàctic va preservar els nostres principis, i per tant va confirmar l’estratègia general: incidim en la qüestió nacional per intentar atenuar-la de manera concreta, al mateix temps que preservem la independència política del proletariat i explicitem, a través del nostre treball polític, la necessitat de la reconstitució del Partit Comunista en el marc de tot l’Estat sota les circumstàncies actuals.\nAixí doncs, podríem dir que la nostra posició respecte al 9-N es podria presentar com a exemple d’aplicació correcta i creativa d’una altra d’aquelles grapejades frases que sempre li ve de gust repetir al revisionisme patri: “fermesa en els principis, flexibilitat en la tàctica”. Creiem que la manera adequada de procedir, com hem vist, consisteix en l’assimilació de l’esperit que va donar llum a les consignes, amb l’objectiu de poder implementar la tàctica adequada en cada moment. Al contrari, el que ens ofereix el revisionisme, des de la seva eterna escolàstica, és la utilització de tota consigna com a subterfugi des del qual justifica el seu abandonament d’uns principis i un esperit que ja no vol ni pot aprehendre, ja que el seu immediatisme pragmatista li ho impedeix completament: en plegar-se a l’espontaneïtat, la seva actuació no suposa més que una monòtona repetició de consciència en si, en què l’esperit ha anat morint dia rere dia.\nPerò tornem a les formes polítiques de canalitzar el moviment nacionalista, ja que encara hi ha assumptes a tractar. Tal com vam dir en la vigília del 9-N, la fracció de la burgesia catalana al capdavant de la qual marxa el president no mostrava cap signe de voler implementar el mandat popular i democràtic que es va expressar a les urnes, sinó més aviat tot el contrari: els moviments entre bastidors de tots els actors, independentment que aquests es mostressin més o menys aguerrits o contestataris davant l’Estat espanyol, eren evidents abans de la celebració de la votació, i no han fet més que incrementar-se durant tot el període posterior. Tant és així, tan intenses han estat les negociacions inter-burgeses, que fins i tot el mateix procés va tenir en repetides ocasions símptomes de detenir-se, de frenar en sec. Únicament després de la cessió per part d’ERC a sumar-se a una llista unitària dominada per CDC tant en nombres com en candidat a president, la candidatura anomenada Junts pel Sí, el procés ha tornat a agafar aire, després de diversos mesos en què va estar ben custodiat per Artur Mas i els seus coreligionaris.\nNo obstant això, fins i tot la mateixa burgesia és conscient de la diferència qualitativa que hi ha entre un referèndum i unes eleccions parlamentàries, per més que aquestes tinguin l’epítet de plebiscitàries; per aquesta raó, intenta constantment amagar, llimar aquesta diferència: només des d’aquesta perspectiva s’entén la posada en marxa de diferents maniobres per atorgar la impressió que l’enèsima pantomima parlamentària tingui un major caràcter participatiu. Mesures com el programa Tots som candidats (en el qual ja hi ha 70.000 candidats inscrits) o la inclusió de diverses personalitats públiques allunyades al principi de l’adust món de la política, com poden ser Lluís Llach o Pep Guardiola, mostren que la mateixa burgesia adverteix que necessita donar la imatge que es tracta d’un procés popular i no d’un de dedicat únicament al repartiment de butaques i aspiracions (i també mostra, d’altra banda, fins a quin punt el sistema parlamentari té caràcter de classe, fins a quin punt fons i forma estan indissolublement units: més enllà que Artur Mas posés el crit al cel per la intenció de conformar una llista sense polítics, el que posa de manifest la mera intenció d’intentar-ho és que ni tan sols cal que els polítics professionals gestionin la Res publica: el sistema proporciona els canals a través dels quals només és possible gestionar-la a favor del capital).\nAixí les coses, i amb una nova festa de la democràcia en breus, el proletariat català no té res a guanyar amb les pròximes eleccions del 27 de setembre, ni tan sols en l’àmbit de l’alliberament nacional. A diferència d’un referèndum directe a través del qual pugui corporificar la voluntat popular, la mediació parlamentària que s’acosta només pot atorgar a les masses el trist paper de darrer signatari de l’enèsim mercadeig polític al Parlament. La missió històrica del proletariat, però, és realitzar la revolució a escala mundial, i no la de ser un simple i gris testaferro dels seus vils explotadors, sigui en una o altra nació. Per aquest motiu, i perquè la nostra missió va molt més enllà d’escollir una o altra papereta grisa, amb què continuaríem sancionant el menyspreable règim d’explotació del capital, l’única resposta coherent davant l’enèsima farsa electoral de la burgesia és el boicot.


Mas Comtal Cuvée Prestige JOAN MILA 2011 - Tastaemocions\nHome Sin categoría Mas Comtal Cuvée Prestige JOAN MILA 2011\nBy Ramon Roset i Morera Sin categoría 16 juny, 2015\nAquest escumós és dels darrers\nque a part d’agradar-me, m’ha arribat a\nNo m’esperava en cap moment, quan\nel vaig obrir que m’ impactaria tant.En assaborir-lo, em va encendre aquelles\nalarmes que anuncien emoció a la copa.\nLes seves aromes de fruita\nmadura, escarxada, amb unes notes de criança poc habituals per un cava del 2011\ntastat el 2015, on destaquen aromes de brioxeria acompanyades de mantega i\ncodonyat amb el sotabosc mediterrani i algunes espècies com a teló de fons. Fresc,\nampli i amb bona estructura, el seu pas de boca ens deixa una textura cremosa\nben embolcallada per una delicada acidesa. Llaminer. Ens retrobem amb la fruita\nmadura, pell de taronja confitada i notes especiades abans de acomiadar-se amb\nun final llarg i delicadament amargós que convida a repetir.\nSublim, com em va fer gaudir de cada\nAquest escumós, emparat sota la\nDO Penedès com a Clàssic Penedès, està elaborat amb un cupatge força singular,\non domina un dels millors chardonnay que, en la meva opinió, hi ha al Penedès,\namb un 60% i es complementa amb el 40% restant amb un xarel·lo de vinyes\nvelles, 60-80 anys. Se li dóna una criança mínima en ampolla de 15 mesos.\nÉs un Clàssic Penedès que pel seu\ncupatge i la seva elaboració té ànima de champagne. Homenatge del celler al que\nfou cofundador del mateix, en Joan Milà, un enòleg que com el defineixen des\ndel mateix celler, va ser una geni creatiu, incansable innovador i gran\nenamorat del món del vi.\nClàssic PenedèsEscumososJoan MilàMas ComtalPenedès\nAra fa uns mesos, al maig de l’any passat us parlava del mètode ancestral com un nou paradigma en l’elaboració…\nEl Malvarel.lo 2012, una de les darreres novetats del Caves Torelló, no és un vi per discutir sobre el seu…


Barcelona comença l’enderroc de l’església de la plaça Bernat Calbó per ampliar l’Escola La Mar Bella | CatalunyaReligió.cat\nBarcelona comença l’enderroc de l’església de la plaça Bernat Calbó per ampliar l’Escola La Mar Bella\n(Ajuntament de Barcelona) L’Ajuntament de Barcelona ha iniciat aquest dijous l’enderroc de l’església que hi ha ubicada als números 3 i 5 de la plaça Bernat Calbó, al barri del Poblenou, amb la intenció que el solar quedi totalment buit durant el mes d’agost. L’enderroc, tal com es va anunciar el passat mes de juny, permetrà ampliar l’Escola La Mar Bella i guanyar espai públic amb una nova distribució de l’espai, una actuació que serà consensuada amb els veïns un cop finalitzi l’enderroc. Segons l’acord al qual s’ha arribat amb l’empresa adjudicatària dels treballs, que tenen un cost d’uns 60.000 euros, el terreny es lliurarà al consistori cobert amb sauló i amb una tanca de protecció.\nL’església havia estat propietat de l’Arquebisbat de Barcelona i el seu futur va generar controvèrsia, després que es plantegés la possibilitat que l’edifici es convertís en un monestir gestionat per les monges franceses de la Fraternitat de la Comunitat de l’Anyell. Aquesta possibilitat va quedar descartada l’any 2015, després que el barri s’organitzés a través de la plataforma Salvem la Repla, fins que finalment l’Ajuntament va decidir adquirir l’edifici i el solar de l’església. Aquesta compra directa es va formalitzar en un acord de la Comissió de Govern al mes de desembre del 2016, una adquisició que es va fer per un valor de 818.672 euros.\nL’enderroc de l’església ve motivat perquè l’edifici presenta greus deficiències estructurals, i un cop culminat se cedirà el solar al Consorci d’Educació de Barcelona per a l’ampliació de l’Escola La Mar Bella. La inversió prevista per a la remodelació i ampliació del centre educatiu és d’uns 6 milions d’euros, que assumiran conjuntament l’Ajuntament i la Generalitat a través del Consorci. De fet, l’enderroc s’efectua en coordinació amb l’escola, que ja ha instal•lat dos mòduls provisionals en un pati privat al carrer Galceran i Marquet, on s’ubicaran els grups d’infantil i primària del centre mentre durin les obres.\n“Tot el procés de recuperar per a la ciutat l’espai que ocupa l’església, i que ara passarà a ser un espai educatiu i un espai compartit pel barri, es completarà amb la nova urbanització de la plaça”, que es farà després d’un procés participatiu amb els veïns i veïnes, ha explicat el regidor del districte de Sant Martí, Josep Maria Montaner. Montaner ha detallat que en l’espai que actualment ocupa l’església es farà un gimnàs poliesportiu, una biblioteca i una aula mediambiental que, a banda de formar part dels equipaments propis de l’escola també estaran oberts al barri. Aquestes actuacions duraran dos anys, tot i que l’enderroc de l’església està previst que s’acabi aquest mateix mes d’agost “per no interferir en les activitat de l’escola”.\nBernat Calbó, Barcelona, Educació, Societat


12-06-2010

Vilanova i la Geltrú

\nQuè és innovació?

La innovació és la creació o modificació d’un producte i introduir-ho en el mercat.

Innovar es fer-se preguntes i trobar les respostes.

Innovar es mirar al mon sense judicis preestablerts.

Innovar es mirar amb els ulls i la curiositat d’un nen petit.

“ La innovació per la innovació no serveix per a res. Innovar és crear productes que facin la vida més fàcil”. Eudald Domenech.

\nCom és un innovador?

A tots els efectes qualsevol persona de la sala pot ser-ho.

No depèn de raça, sexe, religió ni nivell educatiu.

S’ha de mirar l’entorn amb curiositat i sense límit.

“ No es pot fer” no és una resposta vàlida.

Les coses sempre tenen una raó de ser.

No es donen mai per vençuts.

\nI un exemple d’innovació és...

En una jornada com aquesta hem de parlar de xarxes socials.

Definició de xarxa social: “Les xarxes socials son un amplificador de la capacitat relacional del ser humà”

Si, és cert: som animals socials.

Necessitem relacionar-nos: la clau de la nostra supervivència com espècie resideix en aquest fet.

I les xarxes socials caben en el que es diu entorn 2.0.

\nI això de 2.0 que sentim tant, què és...

La definició més asèptica correspondria a “relació entre iguals”, es a dir, una relació peer-to-peer.

A priori no hi ha subordinació: existeix diàleg.

Però pel fet de fer servir eines 2.0 no significa que realment les estem fent servir com a tals.

Per tant, només podrem aplicar amb propietat la definició 2.0 quan les nostres actituds ho siguin.

\nHi ha xarxes socials que copien la jerarquia de la societat?

Doncs si: hi ha xarxes que funcionen amb una estructura de tipus tribal.

Tribu: grup d’humans que tenen un o més trets comuns i que habitualment disposen de la figura de com a mínim un líder.

I a la conformació dels amics de FB veurem replicat aquest mateix esquema, a l’igual que els grups.

Es repliquen afinitats, admiració, filies i fòbies...

\nHi ha alguna xarxa que sigui diferent?

Tenim Twitter una xarxa que té un model molt més col·laboratiu.

No tinc que fer-me amic i que ho aprovin... Estic a un follow de distància de qualsevol twittaire del planeta.

Parlo i m’escolten, i a més, hi ha cops que em responen, i jo responc, i per mantenir el diàleg ni tant sols ens hem de seguir, es suficient amb la recerca (search) d’un hashtag...

Es un entorn més avançat sociològicament que no tècnicament.

\nI què ens aporta com a espècie la innovació de l’ús d’una xarxa social?

Una ràpida difusió de la informació.

Aquesta informació habitualment anirà per canals temàtics específics: afinitat personal, professional, hobbies...

Potenciació del treball creatiu / col·laboratiu

Creació de nous espais virtuals / físics de treball.

Accés gairebé instantani a persones que poden viure a qualsevol punt sense importar la distància, l’horari o el idioma.

\nI el futur? Cap a on anirem?

Sincerament, crec que d’aquí a cinc anys tot el que hem dit, el contingut d’aquesta presentació a partir de la slide 4 i fins aquesta, serà obsolet...

Crec que han de venir noves maneres de comunicar-se, i per tant hauran noves maneres de crear relació entre iguals.

Però, com a bons innovadors que som, no partirem de judicis preestablerts.

Només hi ha una cosa que ara podem dir i s’acomplirà:


Almussafes celebra el Dia del Patró de la Policia amb un lliurament de reconeixements - Ajuntament d'Almussafes\nPor Ajuntament d'Almussafes en 3 de octubre de 2019\nL’Ajuntament també distingeix a tres policies acabats de jubilar per la professionalitat demostrada durant la seua trajectòria\nLa sala de plenaris de la casa consistorial ha acollit hui, dijous 3 d’octubre, la cerimònia, que ha conclòs amb una fotografia de grup\nTretze agents de la Policia Local, 3 voluntaris de Protecció Civil, 2 institucions i un particular han sigut homenatjats hui, dijous 3 d’octubre, durant la celebració de l’acte amb el qual l’Ajuntament d’Almussafes ha commemorat el Dia del Patró de la Policia. Els reconeixements s’han entregat a la sala de plenaris de l’edifici consistorial durant un acte presidit per l’alcalde, Toni González, l’inspector cap de la Policia Local, Ernesto Serrano, i el regidor de Seguretat Ciutadana, Jaime Wic, en el qual també han participat el tinent del Lloc Principal de la Guàrdia Civil a Almussafes, Javier Muñoz, el comissari cap de Xàtiva i membre del comité de l’IVASPE, Antonio Collado, i el responsable de la Policia Local de Benifaió, Julio Doménech.\nHomenatjar i agrair públicament la labor realitzada per tots els cossos de seguretat del municipi, i especialment la de la Policia Local (PLA), és l’objectiu de l’acte que cada any s’organitza des de l’Ajuntament d’Almussafes coincidint amb el Dia del patró de la Policia, la festivitat dels Àngels Custodis. La convocatòria, en la qual també es reconeix davant la població el suport que brinden de manera voluntària i desinteressada la ciutadania i altres entitats i organismes, s’ha desenvolupat hui, 3 d’octubre, a la sala de plenaris de l’edifici consistorial.\n“Aquests premis, distincions i condecoracions són autèntics símbols que posen en valor la dedicació i impagable responsabilitat amb la seguretat ciutadana que protagonitzeu no solament els policies locals, sinó també la nostra ciutadania a nivell particular i altres cossos i forces de seguretat que opereu al nostre poble”, ha destacat durant la seua intervenció l’alcalde, Toni González. El primer edil ha sigut l’encarregat d’entregar les distincions al costat de l’inspector cap de la Policia Local, Ernesto Serrano, i el nou regidor de Seguretat Ciutadana, Jaime Wic.\nA més de felicitar públicament a tot el cos per haver rebut diversos agraïments veïnals per ajuda humanitària en domicilis i via pública a persones d’avançada edat, des d’aquest departament municipal s’ha volgut agrair de manera específica el treball de tretze agents. A Jacob Romero Sala se l’ha reconegut la labor realitzada en el servei d’ADN caní i en les classes d’educació i reeducació viària per a persones adultes i joves. Per part seua, de l’agent Luís Montes Fernández s’ha destacat la seua tasca en la Unitat Administrativa, així com la seua coordinació en els programes EMPUJU i EMCUJU en la Policia Local.\nEn el cas de l’oficial Idelfonso Antonio España Linares, des del cos han volgut reconéixer la seua dedicació al programa EUROCOP i l’actualització al VINFOPOL quant a adaptació d’actes i diligències al programa policial i a la legislació vigent, mentre que les seues actuacions en defensa de la llei i la seguretat ciutadana i la creació del grup de menors han sigut les raons que han portat als responsables de la PLA ha reconéixer públicament el treball de Mireia Roig Signes. Així mateix, Bruno Meneses Oliver ha sigut condecorat per la seua dedicació professional durant aquests anys i per les seues nombroses actuacions en defensa de la llei i de la seguretat ciutadana.\nLes actuacions més excel·lents de l’any també ha sigut objecte de reconeixement. En aquest apartat, s’ha felicitat a Luis Antonio Martínez Vidal i Luis Miguel Molina Gómez per la detenció d’una persona quan intentava agredir a un veí, a Pedro Martí Martínez i Miguel Guixot Aleixos pel suport en una intervenció d’importància efectuada per la Policia Local de Benifaió, Idelfonso Antoni España Linares i Ricardo Mogort Meseguer per la detenció d’una persona quan intentava fugir del robatori d’un habitatge carregat amb efectes personals i el vehicle dels propietaris, Enrique José España Linares per la seua actuació en l’obertura d’un habitatge on havia quedat un bebé atrapat, Magdalena Valcárcel Gómez per una intervenció amb gossos perillosos que van agredir a un veí i Álvaro Antonio Collado López per la seua participació en una intervenció sanitària que va evitar que s’agreujaren les conseqüències per a la persona afectada.\nA aquests agraïments cal sumar les felicitacions dirigides a persones i institucions alienes al cos policial municipal. D’aquesta forma, la PLA ha volgut destacar mitjançant una mètopa la col·laboració de Juan Antonio Ballester Sala com a conductor de la grua del servei MAFRE en l’assistència a un vehicle policial que va quedar atrapat en un episodi de gota freda. També tres voluntaris de Protecció Civil han rebut la seua corresponent condecoració. José A. Ferrá Pérez ha sigut distingit per la seua dedicació a l’agrupació durant més de 10 anys, Jesús González Gómez pel seu treball en la coordinació de les col·laboracions de l’entitat i per les seues funcions de cap de logística en la mateixa i Rafael Saera Pérez per la seua contribució a Protecció Civil durant més d’una dècada.\nFinalment, el cos de seguretat d’Almussafes també ha volgut reconéixer públicament durant l’acte, en el qual ha estat present el comissari cap de Xàtiva i membre del comité de l’Institut Valencià de Seguretat Pública (IVASPE) Antonio Collado, el suport demostrat durant l’últim any per part de la Guàrdia Civil de la població i la Policia Local de Benifaió en la realització de controls periòdics de droga, alcoholèmia, documentació i antiterrorisme, així com en qualsevol actuació en la qual s’ha sol·licitat la seua col·laboració. El tinent del Lloc Principal de la benemèrita a Almussafes, Javier Muñoz, i el responsable de la Policia Local de Benifaió, Julio Doménech, han recollit els seus respectius guardons.\nAprofitant l’acte, l’Ajuntament d’Almussafes també ha volgut felicitar davant les persones assistents a tres agents jubilats recentment després de més de tres dècades de servei públic policial en el municipi. José Antonio Guisado Pérez ha format part del cos durant 34 anys i José Fernández Recuenco i José Vicente Aguado Ponce durant 38. En els tres casos el consistori ha volgut recordar “la impecable i provada professionalitat demostrada al llarg de la seua trajectòria professional en les tasques policials dutes a terme en el si de la nostra administració local”.\nA més del president de la corporació municipal, que ha ressaltat “la provada valia i professionalitat dels agents al capdavant dels diferents serveis i programes en benefici de la nostra comunitat”, han pres la paraula durant la celebració el cap de la Policia Local, Ernesto Serrano, el tinent de la Guàrdia Civil, Javier Muñoz, i el regidor de Seguretat Ciutadana, Jaime Wic. Una foto de família de les autoritats presents amb les persones condecorades ha servit per a posar el fermall final a un esdeveniment en el qual un any més s’ha ressaltat el paper decisiu de les forces i cossos de seguretat en la vida de la ciutadania.\nCategorías:CELEBRACIONS, HISTÒRIA, NOTÍCIES, SEGURETAT CIUTADANA


El Consell de Caça aprova reduir la pressió cinegètica sobre la llebre - Consell de Mallorca\nVés enrere El Consell de Caça aprova reduir la pressió cinegètica sobre la llebre\nEl Consell de Caça de Mallorca ha aprovat canviar l’ordre de vedes per fer front al declivi poblacional de la llebre a causa de la mixomatosi.\nEl conseller de Promoció Econòmica i Desenvolupament Local, Jaume Alzamora; el director insular de Cooperació Local i Caça, Jaume Tomàs; i el cap de Servei de Caça, Bartomeu Seguí.\nEl Consell de Caça aprova reduir la pressió cinegètica sobre la llebre\nNomés es permet la caça tradicional amb ca llebrer i falcó fins al 6 de desembre, amb dos exemplars per caçador i dia\nEs limita la captura d’aquesta espècie després que la mixomatosi n’hagi reduït dràsticament la població\nEl Consell de Caça de Mallorca ha aprovat canviar l’ordre de vedes per fer front al declivi poblacional de la llebre a causa de la mixomatosi. Aquesta reunió es va convocar d’urgència perquè el Servei de Caça i Pesca Fluvial del Consell de Mallorca va detectar que el nombre d’exemplars de llebre havia caigut dràsticament respecte a anys anteriors.\nAixí, a proposta de la Direcció Insular de Cooperació Local i Caça, s’han acordat mesures respecte a les modalitats de caça permeses, el nombre de captures i el període hàbil:\n- Pel que queda de temporada, es prohibeix caçar la llebre amb escopeta. Només estarà permesa la caça amb les modalitats tradicionals de ca llebrer i falconeria. Aquests col·lectius tradicionals suposen menys de l’1,5 % de la pressió sobre la llebre i, alhora, tenen un elevat valor patrimonial. De fet, la falconeria és Patrimoni Cultural Immaterial de la Humanitat per la UNESCO. Per això, els representants del sector han acordat mantenir-les.\n- Es redueix el nombre de captures de llebre a la meitat: dos exemplars per caçador i dia (fins ara eren quatre).\n- La veda de la llebre s’avança del 27 de desembre al 6 de desembre, una mesura que reduirà la pressió sobre l’espècie en l’època de cria.\nTal com ha explicat el conseller de Promoció Econòmica i Desenvolupament Local, Jaume Alzamora, les mesures s’han aprovat per una àmplia majoria: «El sector cinegètic demostra avui un compromís amb la sostenibilitat de l’espècie i la sostenibilitat de la caça». El Consell de Caça és un òrgan consultiu amb vint-i-un membres, representants del Consell Insular, de les administracions, de les associacions de caçadors i del grup ecologista GOB.\n«La causa principal del declivi poblacional de la llebre és la mortalitat provocada per la mixomatosi, no és la pressió de la caça», ha dit Alzamora. «Ara bé, si reduïm aquesta pressió, podem millorar una mica els paràmetres demogràfics i, a llarg termini quan remeti el brot, contribuir a la recuperació».\nAixí mateix, el conseller Alzamora ha valorat positivament la tasca de recerca i els censos d’espècies que fa el Servei, que permeten fer una gestió cinegètica millor i més acurada.\nLa mixomatosi en la llebre\nLa mixomatosi és una malaltia infecciosa vírica que ha afectat típicament els conills i que, des del 2018, s’ha detectat en llebres.\nA causa de la seva alta incidència, els índexs que indiquen l’abundància de llebre per quilòmetre (conegut com a IKA) ha passat del 2,01 de 2018 al 0,72 el 2020.\nIKA Postreproductor MSP


Els projectes d’educació mediàtica de Junior Report obtenen el segell de qualitat del Consell d'Innovació Pedagògica\nEls projectes d’educació mediàtica de Junior Report obtenen el segell de qualitat del Consell d’Innovació Pedagògica\nBlue Globe Media, empresa editora del diari Junior Report, entra a formar part de les entitats d’aquesta xarxa educativa impulsada per l’Institut d’Educació de Barcelona (IMEB)\nQualitat i equitat al món de l’educació. Aquests són els valors que defineixen al Consell d’Innovació Pedagògica (CIP) de Barcelona, una xarxa dinàmica i multidisciplinària formada per diverses entitats l’objectiu de la qual és la creació, foment i coordinació d’experiències educatives a la ciutat.\nEl CIP, amb més de 25 anys de trajectòria al món educatiu, està impulsat per l’Institut d’Educació de Barcelona (IMEB) i actualment el constitueixen fins a un total de 185 entitats, entre les que es troben empreses, fundacions, associacions i també particulars; totes elles compromeses amb l’educació i la pertinença de les quals passa per oferir activitats als centres educatius de la ciutat de Barcelona.\nDesprés d’un exhaustiu procés de selecció, que es va veure alterat a causa de la pandèmia de covid-19, aquest mes de maig es va fer oficial la incorporació de Blue Globe Media com una nova entitat del Consell d’Innovació Pedagògica (CIP) de Barcelona. “Formar part del Consell d’Innovació Pedagògica és un aval per als projectes informatius i educatius de Junior Report. A més, ens permet integrar-nos en una xarxa d’entitats de diferents àmbits que tenen en comú la seva aposta per desenvolupar programes pedagògics orientats als centres educatius”, afirma Francesc Castanyer, director de Blue Globe Media.\nCelebrem la nostra participació a la Jornada de cloenda dels Grups de treball 🙌 com a nova entitat del @bcn_pedagogica 🔝\nDes de @JuniorReport_ i @JuniorReportRED seguirem treballant per portar l'#actualitat a l'aula i fomentar el pensament crític entre els més joves ✨ https://t.co/7oehJEs0HR\n— Junior Report CAT (@JuniorReportCAT) July 8, 2021\nOferta d’activitats escolars\nUna de les tasques del Consell d’Innovació Pedagògica (CIP) és vetllar perquè les propostes i activitats educatives de la ciutat compleixin amb uns estàndards de qualitat i s’ajustin a les necessitats pedagògiques de cada una de les etapes formatives dels més joves.\nA la plataforma digital del Programa d’Activitats Escolars (PAE), accessible per a tots els docents de Catalunya, es recull una amplia oferta d’activitats educatives pel proper curs 2021-2022, totes previstes en horari lectiu. Segons indiquen des del CIP, al PAE es recullen fins a 5.500 activitats organitzades per diverses entitats que compten amb el segell de “qualitat pedagògica” que atorga el Consell.\n🏫A punt per començar a preparar el curs vinent?\nAdreçades als centres educatius i organitzades per les entitats del @bcn_pedagogica (CIP), disponibles les #ActivitatsEducatives curs 2021-22.\n💻Programa d’Activitats Escolarshttps://t.co/FrEpj4W0Jn\n— BCN Educadora (@BCNeducadora) July 5, 2021\nEntre aquestes activitats, es troben els tallers de periodisme i educació mediàtica de Junior Report, dirigits a l’alumnat del cicle superior de primària (5è i 6è) com a l’alumnat de secundària i batxillerat. Temes com la igualtat de gènere als mitjans de comunicació, la proliferació de les fake news i la desinformació, quina és la narrativa al voltant de les persones migrades i refugiades i quins són els principals Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS) impulsats per l’Agenda 2030 de Nacions Unides són algunes de les propostes desenvolupades pel nostre equip de periodistes i docents.\nLa novetat pel proper curs és el taller de La Notícia del Dia de Junior Report, basat en la secció homònima del diari per a joves. Cada matí, es publica una notícia d’abast global que ve acompanyada de diapositives projectables que amplien la informació de l’article i un banc d’activitats per poder treballar aquest tema a l’aula.\nLa dinàmica d’aquest taller, d’una hora i mitja de durada aproximadament, permet treballar les competències del currículum actual de secundària d’àmbits molt diversos com ara l’àmbit lingüístic, l’àmbit personal i social, l’àmbit digital, l’àmbit de cultura i valors, l’àmbit cientificotecnològic o l’àmbit social.\nEts docent? 📚 Connecta la teva #tutoria amb l’actualitat per promoure la #lectura i el pensament crític entre l’alumnat.\n👏 Amb #LaNoticiaDelDiaJR tindràs més de 20 temes al mes per treballar a l’aula de forma.\nSubscriu-te! ⤵https://t.co/pV2515y1VV pic.twitter.com/rCgVxgv9Fn\n— Junior Report CAT (@JuniorReportCAT) July 11, 2021\nFomentar la igualtat d’oportunitats\nUna de las línies de treball del Consell d’Innovació Pedagògica (CIP) és el projecte Oportunitats educatives, en el qual s’inclou el programa de Gratuïtats del CIP, amb el qual es persegueix facilitat la igualtat en l’accés a activitats educatives per aquell alumnat que prové de contextos socials desfavorits.\nEl programa de Gratuïtats s’articula mitjançant un procés d’adjudicació transparent i democràtic que permet l’accés a l’oferta educativa del PAE i garantitza l’equitat en la distribució de recursos i oportunitats educatives a tots els centres públics de més complexitat de la ciutat de Barcelona.\nEn aquest sentit i com entitat membre del CIP, l’equip de Junior Report se suma a aquesta iniciativa i oferirà un total de 180 places gratuïtes per realitzar diferents tallers sobre periodisme i mitjans de comunicació a centres educatius de Barcelona durant el pròxim curs escolar.


Futur variable amb Big Van. Científics sobre rodes Compartir\nEstàs segur que vols eliminar Futur variable amb Big Van. Científics sobre rodes?\nNo saber quins estudis triar. La transcendència del que és casual. La importància de saber transformar en virtut el que d'altres consideren una limitació. L'alegria d'estudiar el que t'agrada. L'aprenentatge com a quelcom que no s'acaba mai. La variabilitat del futur professional. La possibilitat de viure del que t'apassiona. L'èxit com l'oportunitat de fer el que t'agrada. De tot plegat en parlarem a partir de l'experiència personal d'un dels components de l'equip de Big Van: científics sobre rodes (vegeu-ne més informació).


Castell d'Aguiló - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Castell d'Aguiló (Sta. Coloma de Queralt))\nEntitat territorial administrativa Aguiló (Conca de Barberà)\n41° 33′ N, 1° 25′ E / 41.55°N,1.42°E / 41.55; 1.42Coord.: 41° 33′ N, 1° 25′ E / 41.55°N,1.42°E / 41.55; 1.42\nCastell d'Aguiló és un monument del municipi de Santa Coloma de Queralt (Conca de Barberà) declarat bé cultural d'interès nacional. Situat a la cima d'un turó, a la vessant del qual es troba el poble d'Aguiló del municipi de Santa Coloma de Queralt. Des del cim es gaudeix d'una bona panoràmica de l'Alta Segarra.\nPer les restes conservades es pot deduir que tenia planta rectangular. L'element més important era la torre de l'angle sud-oest. Es veu sencera, consolidada, la façana sud amb una torre i una bestorre i bona part de la façana est. Al costat sud-est té una torre d'angle circular però que no conserva tot el diàmetre del cilindre ni tota l'alçada. La torre té un diàmetre interior de 130 cm, i el gruix del mur de 140 cm. L'alçada és d'uns 6 m. En el mur sud, s'obre una porta que era d'arc de mig punt però que només conserva les dovelles d'arrencada. La porta fou segellada amb un mur de pedra. Després trobem una bestorre de flanqueig semicircular d'uns 6 m d'alçada. que conserva tot el cilindre. El mur meridional acaba 3 m després d'aquesta torre amb una estranya forma arrodonida. De la cara interior d'aquest acabament semicircular surt un mur cap al nord-oest molt més prim que els altres que es conserven. La paret oriental té una longitud de 21,6 metres i 170 cm de gruix. La façana nord i oest i tot l'interior de l'edifici foren enderrocats.\nPel que fa a l'aparell constructiu als murs s'alternen les pedres planes (10 cm d'alt x 25 cm de llarg) amb les pedres verticals (20 cm x 10 cm)i algunes pedres més grosses (25 cm x 30 cm). Els carreus arrenglerats són units amb morter de calç.\nCastell de d'Aguiló (novembre 2013)\nA principis del segle xi el castell d'Aguiló apareix com una propietat de la família Gurb-Cervelló, senyora de molts castells a la vall mitjana i alta del Gaià, en el que és la primera referència. En els segles següents tenien drets sobre la fortalesa els Cervelló, els Timor i els Aguiló.\nL'any 1018, Hug de Cervelló, repartí les seves propietats entre els fills i cedí aquesta fortalesa a Alamany, continuador de la nissaga dels Cervelló que senyorejaren el castell fins al segle xiii. Sembla, però, que l'infeudà a Amat Elderic d'Orís qui, l'any 1041 el donà a Sicarda, filla dels vescomtes de Cabrera, esposa d'Alamany. Hi ha un entramat complicat en els drets senyorials d'aquesta fortalesa. El domini estava repartit entre diversos senyors. L'any 1132, un Alaric de Timor, segurament feudatari, el donà al seu fill Ramon junt amb altres castells. És a dir, tenien drets sobre el castell, a més dels Cervelló i els Timor, també el llinatge dels Aguiló -segurament castlans del castell- el primer membre documentat dels quals apareix a mitjan segle xii. El 1150 es té notícia de Guillem d'Aguiló en un document de cessió d'unes terres als templers. L'any 1170, Guerau Alamany V de Cervelló, senyor del castell, signà una concòrdia amb Guillem d'Aguiló arran de les guerres i baralles que hi havia hagut entre els Cervelló i els Aguiló. L'any 1193, Pere, fill de Guillem d'Aguiló llegà a Pere de Timor la castlania de la fortalesa.\nAl començament segle xiii es faria ben palès el domini dels Aguiló sobre el castell. Guillem d'Aguiló el llegà al seu fill Guillem, cedint a la filla Guilleuma 500 morabatins per la part proporcional de l'herència que l'hi pertocava. L'any 1229, Guerau Alamany V de Cervelló abans de partir cap a la conquesta de Mallorca, feu testament i el deixà a la seva filla Felipa i, en cas que no tingués descendència, a Ramon Alamany de Cervelló. Al llarg del segle xiii els Aguiló apareixen documentats en diverses donacions que fan al monestir de Santes Creus. El llinatge entrarà en procés d'extinció al final del segle xiii.\nAl segle xiv el castell era propietat de Dalmau de Queralt, senyor de Santa Coloma de Queralt, descendent de la familia Timor.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Castell d'Aguiló\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 «Castell d'Aguiló». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 novembre 2015].\nCatalunya Romànica, vol. XXI El Tarragonès El Baix Camp L'Alt Camp El Priorat La Conca de Barberà. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1995, p. 532-533. ISBN 84-412-2512-5.\n«Castell d'Aguiló». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Consell Comarcal Conca de Barberà. Arxivat de l'original el 2015-06-13. [Consulta: 6 juny 2012].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Castell_d%27Aguiló&oldid=29714206»


Comencen a treballar les màquines per reobrir la via d'accés a Baiasca, al Pallars Sobirà — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Comencen a treballar les màquines per reobrir la via d'accés a Baiasca, al Pallars Sobirà\nComencen a treballar les màquines per reobrir la via d'accés a Baiasca, al Pallars Sobirà\nDues famílies han optat per allotjar-se a Llavorsí mentre durin les obres Andorra contracta operaris per instal.lar malles metàl.liques en un tram de despreniments a Os de Civís\nLes màquines han començat a treballar aquest dimecres a la carretera de Baiasca, al Pallars Sobirà, per poder reobrir la via aquest cap de setmana. Les obres que s'hi fan són de buidatge del talús de la part superior de la carretera per poder garantir el pas. El president del Consell Comarcal, Llàtzer Sibís, ha reconegut en declaracions a l'ACN que es tracta d'una obra d'emergència "que ha de treure els veïns de l'aïllament".\nDues de les famílies del poble han optat per traslladar-se a viure a Llavorsí mentre durin els treballs. El pas d'una banda a l'altra de la carretera caminant es fa complicat amb les màquines treballant i han optat per aquesta solució pel benestar dels seus fills. L'allotjament l'ha facilitat l'Ajuntament.\nEl president de la EMD de Baiasca, Jordi Fillet, ha dit que estan d'acord amb la intervenció d'urgència però ha afegit que reclamen una solució definitiva per un tram d'uns 1.500 metres que presenta molta inestabilitat en la calçada.\nAquest dimecres tècnics del Consell Comarcal i de la Diputació de Lleida han visitat la zona afectada per començar a buscar solucions al tram deteriorat.\nD'altra banda, segons informa el Diari Segre, les restriccions per circular per la carretera d'accés a la població alturgellenca d'Os de Civís, al municipi de les Valls de Valira, podrien aixecar-se aquest dimecres després que operaris contractats pel Govern d'Andorra acabin d'instal.lar una malla de contenció en el tram de muntanya en el qual el passat cap de setmana es va produir un despreniment de roques.\nDijous, es va restringir el trànsit de vehicles i només es va permetre el pas a residents. Aquesta situació s'ha prolongat durant tot el cap de setmana i ha provocat malestar per l'anul.lació de reserves en negocis d'hostaleria. Els tècnics han calculat que es van desprendre al voltant de 50 metres cúbics de roques i terra.


Xiquets d’Infantil i de 6è de Primària del CEIP Elias Tormo d’Albaida, reten homenatge al pintor Messa | Comarcàlia.info\nXiquets d’Infantil i de 6è de Primària del CEIP Elias Tormo d’Albaida, reten homenatge al pintor Messa\nEscrit per Comarcàlia en Vall d'Albaida el 09/06/2012 18:13 / No hi ha comentaris\nHan treballat junts xiquets de 6é i d'Infantil\nEl CEIP Elias Tormo d’Albaida oferià fins el pròxim 15 de juny l’exposició que ha confeccionat l’alumnat d’Infantil i de 6è de Primària sobre el pintor albaidí Francesc Messa. Des de fa quatre anys el col·legi desenvolupa el projecte d’Art ‘Coneixem als pintors locals’. El primer que es va treballar va ser Amorós, continuant per Segrelles i després per Nicolau i Kilis, mentre enguany es va acordar treballar a Francesc Messa.\nMessa era un pensador inconformista, una persona molt inquieta, anàrquica, poètica i defensora dels drets. Va ser un pintor avantguardista i contracorrent, que té una obra molt rica, original i diversa. Gran admirador de Picasso, Miró, Rafael, etc.\nAl llarg de tres setmanes, els alumnes de diferents edats han estudiat conjuntament algunes de les obres representatives del pintor, corresponent a tres etapes del pintor. Realitzant ells mateixos les seues pròpies obres a l’estil de Messa. El primer taller que es va realitzar va ser de l’època figurativa/naturalista, el segon taller correspon a l’època del tatxisme abstracte i el tercer taller, sobre la línea d’esculto-pintura.\nAmb totes les obres realitzades s’ha realitzat una exposició a l’espai d’infantil, amb un mural explicatius sobre qui era Messa, i quina era la seua obra, que romandrà oberta fins el 15 de juny.\nEn el treball realitzat sobre Messa s’ha aprofitat per conèixer els diferents moviments artístics dels segle XX: cubisme, surrealisme, abstracte, op-art, art povera, etc.\nL’exposició es va inaugurar amb un audiovisual on es veia als alumnes de 6é i de 3, 4 i 5 anys treballant junts en la creació d’obres artístiques basades en l’obra de Messa.\nL’equip de mestres que ha participat en este projecte consideren que ha sigut “una experiència molt enriquidora” tant per als alumnes més majors com per als més xicotets, a més de descobrir al pintor Messa. Mentre que per a l’alumnat “ha sigut una bona oportunitat de conèixer a un pintor local”, a més de treballar de forma cooperativa entre alumnes de diferents edats i potenciar la creativitat.\nArticles relacionatsPares i alumnes de les escoles d’Albaida es concentren per donar suport a l’educació públicaEl Cinema Odeón acollirà el III Festival e Teatre Escolar d’AlbaidaGuanyadors a la Vall d’Albaida del 13é Premi Sambori de literatura a les escolesEl Correllengua arriba dilluns a la Vall d’Albaida amb actes culturals i festius a la comarca fins el 8 d’octubreLes campanes d’Albaida participaran per primera vegada en l’entrada de Moros i Cristians Tags: Albaida, CEIP Elías Tormo, Francesc Messa


TV3 participa en el llançament del portal EUscreen\nCoincidint en la celebració del Dia Mundial del Patrimoni Audiovisual, s'obre al públic el portal del projecte europeu EUscreen, un aparador únic del patrimoni audiovisual de la televisió a Europa.\n27 Nov 2011 - 19.03\nEls grans arxius audiovisuals d'Europa han ajuntat forces per oferir un punt d'accés unificat a una acurada selecció dels seus fons per reflectir la història de la televisió europea a través de la creació del portal EUscreen.\nEls materials publicats a EUscreen estan contextualitzats i catalogats per permetre diversos tipus de cerca i exploració del fons en un entorn multilingüe. Milers de vídeos i imatges estan disponibles per ser consultats en línia, i cada dia s'hi afegeix nou contingut. Està orientat a la investigació i a l'educació per també a tot el públic en general.\nEls continguts publicats també estaran disponibles a través d'Europeana, la porta d'entrada a les grans col·leccions del patrimoni d'Europa.\n"Amb EUscreen animem els usuaris a participar en la història d'Europa i de la televisió, independentment de les fronteres lingüístiques i culturals. Aquest és un gran pas endavant en l'exploració del patrimoni televisiu per analitzar com hem arribat a veure'ns en diferents èpoques ", diu la coordinadora del projecte, Sonja de Leeuw.\nTV3 és un dels 36 socis del projecte i la seva participació implica la incorporació del català en aquest portal amb una selecció de continguts significatius de l'arxiu de TV3 i que poden ser consultats i comparats amb continguts similars de les més importants televisions europees, com a part de la gran riquesa del patrimoni audiovisual europeu.\nEUscreen compta amb el suport de la Comissió Europea com a part del Programa e-Contentplus.\nDigitalitzar els materials de l'arxiu de TV3 és una forma d'assegurar la preservació d'un part important del patrimoni audiovisual de Catalunya, així com facilitar-ne l'accés al mateix portal de vídeos TV3alacarta i també participar en altres projectes de difusió del patrimoni audiovisual, com EUscreen.\nBarrejar medicines i vodka provoca visions fantasmagòriques al "Polònia"\nJulia Bertran, a "Quan arribin els marcians"\n"Quan arribin els marcians": Dones i dramatúrgia, la por i les relacions de conveniència\nCom si fos ahir - capítol 43\nEstà passant - 21/11/2017


Vertigen durant la infància: causes i tractament | Faros HSJBCN\nQuè és el vertigen i com es manifesta en nens?\nEs coneix com vertigen a la sensació de que els objectes del nostre entorn giren al nostre voltant i de que ens trobem inestables. És, per tant, una cosa subjectiva, que expressa la persona que els pateix i que no pot objectivar una altra persona. En el cas dels nens petits, que no saben o no poden descriure-ho, sol manifestar-se en que semblen espantats i s'agafen als seus pares.\nS'acompanya de desviació de la marxa, de moviments dels ulls en forma de sacsejades horitzontals, nàusees, pal·lidesa, sudoració freda i vòmits.\nÉs important diferenciar el vertigen dels marejos (en els quals sol haver-hi inestabilitat) i dels síncopes o lipotímies (en els quals hi ha pèrdua de consciència i del to postural), que tenen altres causes.\nExisteixen múltiples causes que poden afectar qualsevol d'aquestes estructures i produir vertigen, bé de forma aguda (un episodi únic amb recuperació posterior completa) o bé crònica recurrent (diversos episodis al llarg del temps). En ocasions, l'afectació de l'oïda interna pot produir altres símptomes, com pèrdua d'audició o acúfens (sensació d'escoltar un soroll quan en realitat no existeix).\nAtès que les causes són molt variades i que cadascuna d'elles presenta un pronòstic i un tractament diferents, és important que en cas de presentar símptomes de vertigen la família consulti amb el seu pediatre per orientar la causa, valorar el tractament més adequat i la necessitat de ser valorat per l'otorinolaringòleg.\nA part del tractament de la causa que el produeixi, el tractament comú a tots ells sol ser el dels símptomes, amb repòs en llit, evitar moviments bruscos del cap i l'ús de fàrmacs antivertiginosos en funció de l'edat del nen i de la intensitat del vertigen, les nàusees i els vòmits: difenhidramina (Biodramina®), tietilperazina (Torecan®), sulpiride (Dogmatil®), metoclopramida (Primperan®), ondansetró (Zofran®) ...\nEn aquest article ens referim a una de les causes de vertigen més freqüent en nens, el vertigen posicional paroxístic benigne.\nVertigen paroxístic benigne\nEs tracta d'un tipus de vertigen recurrent que apareix en nens menors de cinc o sis anys. Produeix episodis repetits de crisi de vertigen que apareixen de forma brusca i en els quals es mostren incapaços de mantenir la seva postura, s'agafen a la persona que es trobi a prop seu i es mostren aterrits.\nNo presenten pèrdua de consciència ni del to postural (no es desmaien), a diferència dels síncopes o lipotímies. La crisi de vertigen no sol durar més d'un minut, no presenten altres símptomes d'afectació de l'oïda interna com pèrdua d'audició o acúfens, ni durant la crisi de vertigen ni entre un episodi i un altre. Els episodis es repeteixen, amb més o menys freqüència segons el nen, però tendeixen a desaparèixer amb el creixement en els primers anys de vida.\nAtès que es tracta d'episodis curts, excepte en casos en què siguin molt freqüents no està indicat el seu tractament preventiu amb fàrmacs.


Tret d’inici de la campanya “Som les Entitats de Mataró. Coneixe’ns” per posar en valor el teixit associatiu de la ciutat | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nAquest mes de juny es posa en marxa la campanya de comunicació i promoció de les entitats de Mataró que sota l’eslògan “Som les Entitats de Mataró. Coneixe’ns” vol posar en valor el teixit associatiu existent a la ciutat\nL’Agència de Suport i Serveis a les Entitats ha dissenyat aquesta campanya conjuntament amb el Grup Promotor d’entitats creat per buscar alternatives a la Mostra d’Entitats que se celebrava cada dos anys a la Plaça de Santa Anna, i que a causa de les mesures de prevenció de la Covid-19 no es va poder celebrar l’any passat ni tampoc aquest.\nEl dia 12 de juny, a les 19 h, tindrà lloc l’acte “Retrobem-nos” a la carpa del Parc Central vell, on es retrà un petit homenatge a la tasca que duen a terme les entitats mataronines.\nAquest darrer any i mig, les associacions, fundacions, clubs esportius… han demostrat que s’han sabut adaptar a les circumstàncies adverses amb les quals s’han trobat. A causa de la pandèmia, l’activitat associativa s’ha vist minvada i és per això que s’ha ideat un espectacle dedicat a les entitats, on l’actor i cantant Rai Borrell farà passar una bona estona als assistents a través del seu monòleg que inclou la interpretació musical i els tocs d’humor.\nLes entitats de Mataró hi són convidades i la reserva d’entrades es pot realitzar des del Portal d’Entitats.\nLa campanya “Som les Entitats de Mataró. Coneixe’ns” posa les entitats al centre de totes les mirades, fent-les les veritables protagonistes.\nDurant aquest mes s’han previst diferents accions de difusió de la campanya, Mataró Televisió emetrà unes càpsules audiovisuals on es visualitzarà la gran varietat d’entitats que hi ha a la ciutat. S’han enregistrat imatges de les entitats fent petites demostracions de la seva activitat, lluint els seus elements més representatius i identificables.\nEn total hi han participat una vuitantena d’entitats de tots els àmbits: cultural, social, esportiu, veïnal, educatiu, etc.\nEls membres de les entitats que apareixen en aquests vídeos també verbalitzen missatges que els són propis, que expliquen el sentit de la seva raó de ser, la passió que els uneix i que els empeny a continuar endavant.\nLa campanya també es podrà visualitzar al carrer, on s’instal·laran imatges gràfiques en diferents elements com cartells, mupis, autobusos… A més, es difondrà per les xarxes socials tot aquest contingut amb el hashtag #SomEntitatsMataró.\nA través del Portal d’Entitats www.entitatsmataro.cat es pot trobar informació i el contacte de les més de 700 entitats que hi ha a la ciutat, així com una agenda d’activitats.\nEn aquest web també es podrà visualitzar tot el contingut elaborat per a la campanya. Des de l’Agència de Suport i Serveis a les Entitats s’ofereixen recursos de diverses tipologies i assessorament a totes les entitats que ho necessiten, i també a les persones que sol·liciten suport per a la creació d’una entitat.


La Creu del Pedró i la festa de la Santa Creu a Begues – CENTRE D'ESTUDIS BEGUETANS\nDiumenge 1 de maig es va fer la pujada a la creu del Pedró organitzada per Òmnium Cultural i el CEB i vam aprofitar per recuperar el camí vell que feia anys que s’havia perdut. Un cop a dalt vam gaudir de la vista, de la coca del Marcel, vi blanc de cal Xanco i ratafia així com de les explicacions del Xavier i aportacions de l’Elicinia. També va ser molt interessant aprendre, de la ma d’en Rafel Artigas, la història del dipòsit de l’aigua i del tub provisional i els problemes que hi va haver per fer la instal·lació.\nSi voleu conèixer la història de la creu, la tradició de beneir el terme, la situació estratègica com a punt de guaita, i saber com s’ha recuperat el camí vell, llegiu l’escrit que ha preparat en Xavier Parellada, vicepresident del CEB.\nTambé podeu veure un recull de fotos en aquest enllaç


Notícies - En Comú Podem proposa un model energètic més social i 'en mans públiques'\nL'acte ha tingut lloc a la Casa de Cultura\nel 4/des/15 Anna González Eleccions Espanyoles 2015 PDF\nEn Comú Podem vol impulsar un canvi en el model energètic, que defensa ha d'estar basat en les energies renovables i que retorni el control 'a mans públiques'. Així ho ha dit el número tres de la confluència, Josep Vendrell, que aquest divendres ha participat en un acte a la Casa de Cultura que ha aplegat unes 35 persones.\nVendrell ha defensat que cal canviar els combustibles fòssils i l'energia nuclear per un nou model d'energies renovables més distribuït en el territori, més social i més democràtic perquè les polítiques energètiques no estiguin controlades per l'oligopoli d'empreses elèctriques.\nProposem un model energètic molt més democràtic amb el qual el control torni a mans públiques i que no sigui l'oligopoli de les empreses elèctriques el que decideix la política de l'estat. És un model més social.\nAquesta proposta de model energètic s'emmarca en els tres eixos que la candidatura marca com a prioritaris: el rescat social, el rescat democràtic per fer front a la corrupció i la consulta d'un referèndum sobre la independència de Catalunya. En aquest sentit, Vendrell ha destacat la importància de les eleccions espanyoles perquè, diu, es decideix el futur de tota una generació. Per això, el també exdiputat i secretari general d'ICV ha situat En Comú Podem com 'el canvi real' davant 'la involució' que suposa el PP i el bipartidisme. L'acte també tingut la participació de l'assessor en energia Jordi Parés.


Karim Adduchi: “Martorell em va donar la força i l’ambició per aconseguir els meus somnis”\nPàgina principal >> Societat >> Karim Adduchi: “Martorell em va donar la força i l’ambició per aconseguir els...\nEl dissenyador de moda Karim Adduchi ha estat l’encarregat de fer el pregó de la Fira de Primavera 2019, aquest divendres als jardins de l’Enrajolada. Marroquí, crescut a Martorell, es troba entre els 30 artistes joves més innovadors d’Europa i l’Orient Mitjà, segons la prestigiosa llista Forbes.\nAdduchi va arribar a Martorell amb només cinc anys. Va estudiar a l’Escola Els Convents, a l’Institut Pompeu Fabra i a Ca l’Oller, on va polir el seu talent com a dibuixant. A la Universitat de Barcelona va fer Belles Arts i, amb 22 anys, es va traslladar a Amsterdam per acabar la carrera. Allà es va introduir en el disseny de moda, un món que no li era pas aliè, ja que va créixer amb el soroll de les màquines de cosir de la seva família, dedicada a la sastreria. En només tres anys ha presentat tres col·leccions i les seves creacions desfilen a la Setmana de la Moda de París.\nDavant els seus familiars, amics i veïns, Adduchi ha reconegut que “Martorell va ser el poble que em va modelar com a persona i com a dissenyador. La gent que vaig conèixer va marcar el meu procés, encara que fos de manera inconscient”. “Sempre que estic confós o perdut, perquè el món de la moda és molt estressant i és fàcil oblidar-te de qui ets, torno als amics, a les memòries, a aquests jardins, als moments on tot era honest. Són els dies que em van marcar”.\nDe petit, feia una vida normal, però sempre tenia una veu al cap que li deia que hi havia quelcom més a fora. “Tenia un somni que volia complir, però tenia por a perdre el que tenia, la meva família i els meus amics. Després vaig pensar que ells sempre hi serien i vaig decidir provar sort. Em vaig escriure una carta a mi mateix prometent-me que, si abans dels 30 anys no havia aconseguit ser dissenyador de moda, tornaria a Martorell”.\nCada mala notícia, cada caiguda, cada porta tancada, era un al·licient. “No tenia res a perdre i tenia confiança en mi mateix. Aquesta força i aquesta ambició per complir els meus somnis me la va donar Martorell, les escoles i els valors de la meva família”. “Si tens un somni, has de lluitar per ell i compartir-lo perquè tingui sentit”.\nEl dissenyador també ha valorat la importància de formar-se per acceptar-se a un mateix, per poder relacionar-se amb molt tipus de gent, per reconèixer les oportunitats, per obrir la ment i gaudir del procés, per saber que cada èxit no és un final, sinó un graó més.


La Viquipèdia arriba als vint mil articles en català - Softcatalà\nLa Viquipèdia arriba als vint mil articles en català\nA hores d’ara la Viquipèdia en català o valencià, ja ha superat els 20.000 articles, i continua creixent. La Viquipèdia forma part d’un esforç mundial que té per objectiu construir una enciclopèdia d’ús general, de distribució lliure (vegeu www.wikipedia.org) i de qualitat, mitjançant una xarxa de lliure participació de voluntaris d’arreu del món. Les condicions d’ús del contingut de la Viquipèdia són sota els termes de la llicència GFDL. Això significa que tothom pot utilitzar-ne lliurement els articles, copiar-los, editar-los i distribuir-los, complint bàsicament dos requisits: esmentar la font de la informació, i que les condicions d’ús siguen de la mateixa llicència GFDL, o compatible.\nEl projecte Viquipèdia és realment internacional i multilingüe: n’hi ha més de 110 edicions en diferents llengües, que funcionen de manera autònoma i, globalment, contenen un total de prop de 2,5 milions d’articles.\nLa Viquipèdia en català nasqué el mes de març del 2001 i fou la segona versió a veure la llum després de la Viquipèdia en anglès. En tot aquest temps s’ha consolidat entre les vint llengües més grans en nombre d’edicions. El 16 de novembre del 2004 va arribar als 10.000 articles, amb la qual cosa, en un any, la Viquipèdia ha doblat el nombre d’articles assolint l’actual xifra de 20.000. No només això; també ha augmentat en general la qualitat de les edicions (per exemple, la mida mitjana dels articles o el nombre de vegades que s’han editat), s’ha refet la Portada, la nostra Taverna té un nou aspecte, s’han establert un grapat de “viquiprojectes” per a millorar certes àrees de coneixement, s’ha engegat l'”article de la quinzena”, etc. Però encara queda molt per a fer: engegarem els viquiportals, noves maneres d’entendre el món de la Viquipèdia, crearem nous viquiprojectes i nous articles que ens ajudaran a fer d’aquesta Viquipèdia una de les grans referències de saviesa en la nostra llengua.\nTot això ha estat possible gràcies al notable increment de col·laboradors que hi ha hagut aquest any. En els darrers mesos hem tingut, de mitjana, 314 viquipedistes contribuint activament. Però en calen molts més! Queden encara molts articles “importants” per fer, i molts dels que actualment existeixen encara són lluny de l’estàndard de qualitat que voldríem. No obstant això, la viquipèdia és ja una enciclopèdia útil, que pot utilitzar-se de manera individual o col·lectiva a casa, a les escoles o als llocs de treball.\nTothom pot col·laborar en la Viquipèdia. Qualsevol persona amb una connexió a Internet pot crear nous articles, o editar els que ja existeixen. Podeu ajudar al projecte creant o editant articles en aquells temes que són del vostre interès. Heu comprovat ja si existeixen articles sobre el vostre poble o comarca, la vostra professió o les vostres aficions? No cal ser un expert per a col·laborar en la Viquipèdia: qualsevol col·laboració constructiva és benvinguda, fins i tot si només és una correcció ortogràfica. Podeu crear articles de bell nou, o adaptar-los d’altres fonts, sempre que respecteu els drets d’autor. Si voleu contribuir a la Viquipèdia, podeu anar a la següent pàgina per aprendre com funciona:\nhttp://ca.wikipedia.org/wiki/Viquipèdia:Ajuda (plana d’ajuda).


BAKER-ish: Estovalles i tovallons tenyits\nJo vaig fer servir aquest, el vaig comprar al Mercadona farà 2 anys i estava mort de riure a l'armari. Fins que em vaig il·luminar i vaig convèncer a ma mare que em deixes experimentar, i potser esguerrar, amb el joc de taula que més li agradava...\nCada marca de tint té les seves instruccions a la caixa però si feu servir aquest en concret, amb un dels sobres dissolt en aigua bullint (jo vaig utilitzar una galleda bastant gran) n'hi ha de sobres i surt tant fosc com en les imatges. Les instruccions diuen de deixar-ho 30-40 minuts però amb 10-15 és suficient! Després ho netegem tot amb aigua fins que aquesta surti neta i deixem assecar.\nPer fer les diferents marques només us calen gomes de plàstic o tires de draps vells, com en el meu cas. Vaig estar buscant diferents tècniques i les que em van agradar més van ser les dels vídeos de sota. (En podeu buscar moltes més per youtube)\nSobretot feu servir guants de plàstic en tot moment, jo (em vaig fer la valenta) me'ls vaig treure a l'hora d'esbandir-ho tot i em van començar a picar les mans com una mala cosa...\nTambé es pot fer a la rentadora, no embrutes tant i és més fàcil però tens menys control en el resultat i la intensitat del color.\nQueda maco ehh?? I combinat amb una vaixella blanca ja lo petas....\nLes tires de draps que vaig utilitzar van quedar així, es poden aprofitar per fer-te una diadema, un clauer o el que se t'acudeixi! I no, no tinc fred només és una altra conseqüència de no posar-te els guants...ungles liles durant dos dies!\nIntenteu-ho que és més fàcil del que sembla! :)\nPublicat per Baker ish a 13:17


Notícies - Els equipaments i centres cívics tindran una gestió transversal oberta a les entitats\nDimarts, 7 de desembre de 2021\nEls equipaments i centres cívics tindran una gestió transversal oberta a les entitats\nEl futur del Casal de Mira-sol es pactarà en una taula amb els agents del barri (14/jun/14)\nGestió Cultural gestiona el Xalet Negre\nel 25/jun/14 Sílvia González Cultura PDF\nUn model de gestió transversal que pugui 'donar encaix' a les propostes de dinamització de les entitats. Aquest serà un dels pilars de la gestió que a partir d'ara es farà als equipaments i als centres cívics municipals dels districtes, segons ha explicat a Cugat.cat el regidor de Cultura. Xavier Escura ha anunciat que Gestió Cultural i Doble Via han guanyat els concursos per dirigir els equipaments del centre i els districtes, respectivament.\nL'Ajuntament ha aprofitat aquest any per 'endreçar' la gestió dels equipaments municipals. Ho ha fet amb dos concursos, un per als espais del centre i un altre per a la resta d'espais municipals als districtes. Gestió Cultural i Doble Via, que ja han gestionat equipaments municipals, han guanyat respectivament els concursos de dos anys de durada amb dos més de pròrroga.\nEl regidor de Cultura, Xavier Escura, apunta que la gestió d'aquests espais donarà lloc a un model de feina més transversal que, en la mesura de les possibilitats, donarà veu a les propostes de les entitats, com està passant al Casal de Cultura de Mira-sol.\nTall incrustat: Xavier Escura\nEns fan propostes importants que ara negociem per veure com les integrem dins la dinamització professional de l'empresa gestora.\nGestió Cultural, amb 15 treballadors, ha gestionat els últims quatre anys el Xalet Negre, la Casa de Cultura, el Teatre de Mira-sol i ara afegeix el Casal TorreBlanca. Amb l'experiència de la Xarxa de Centres Culturals Polivalents (XCCP), l'empresa aposta, entre d'altres coses, per una programació cultural estable, tal com diu el coordinador de projectes, Martí Bosch.\nTall incrustat: Martí Bosch\nD'una banda volem dinamitzar els centres, esdevenir referents de les entitats i la creació i crear una programació estable cultural.\nLa Cooperativa Doble Via, amb seu a la Floresta, s'ocupa del Casino del districte i la sala polivalent del centre cívic florestà, i del Casal de les Planes, incloent les pistes esportives i l'espai infantil de l'escola bressol El Molí. El seu gerent, Nino Ramírez, ha afirmat que aplicaran un model de 'gestió compartida', en què tindran veu també les entitats.\nTall incrustat: Nino Ramírez\nVolem oferir programes de cultura de lleure i proximitat i també uns espais de creació, formació i desenvolupament cultural a l'abast de tothom.\nEl model de gestió dels equipaments s'anirà adaptant a les necessitats dels usuaris, segons l'Ajuntament.\nLa semifinal del Youth America Grand Prix celebrada a Sant Cugat reparteix més de 100 beques\nL'Handbol Sant Cugat, en estat de gràcia, referma el lideratge\nRepartiment de punts entre el Junior i el Polo en un duel ple de gols\nKonieczny, Garcia i Puigneró participen al Campionat de Catalunya d'escacs per equips\nEl Club Petanca Sant Cugat ret homenatge a les víctimes del coronavirus amb un torneig


El ple de Cardona ha aprovat per unanimitat aquest dimarts en sessió extraordinària el conveni de col·laboració entre l’Ajuntament de Cardona i l’Institut Català del Sòl (Incasòl) per al desenvolupament urbanístic del nou polígon industrial La Cort II, que s’ubicarà davant de l’actual polígon La Cort, a l’altra banda de la carretera C-55.\nUna imatge del polígon de La Cort.\nEn el torn d’intervenció de l’oposició, Joan Jané (Junts per Cardona) i Ferran Verdejo (PSC) s’han sumat a l’agraïment que ha fet l’alcalde i s’han mostrar disposats a treballar conjuntament en el desenvolupament del polígon. El conveni s’ha aprovat per unanimitat: amb els 7 vots de l’equip de govern d’ERC i els 4 de l’oposició (2 de Junts per Cardona i 2 del PSC).\nArxivat a: CARDONA PLE