Afers exteriors illencs: Port d'Iguazú\nDia 11-12 de març de 2014\nAl estar avesat als trajectes de llarga distància en bus, les cinc hores que separen San Ignacio Mini amb Puerto de Iguazú (frontera amb Brasil i Paraguai) no me resulten gaire esgotadores. Aprofit per descansar, llegir, escriure i dormir... així doncs, poc desprès de la meva sortida de la terminal, i sense tèmer-me’n ja som arribat al Port d’Iguazú, porta d’entrada a les arxiconegudes cascades que li dona nom.\nPuerto Iguazú és una mini ciutat enjardinada plena mansions elegants i cotxes de gama alta. La circulació flueix sense embussos pels carrers empedrats i ombrejats per gegants arbres tropicals. Em principi semblaria un lloc ideal per descansar un parell de dies i recuperar forces i adquirir provisions abans d’endinsar-se pel Brasil.. i dic en principi perquè no tot el que brilla és or.\nEls albergs i hostals d’Iguazú estan apinyats de grups de joves motxillers anglòfons que aprofiten la mínima per engatar-se i provocar aldarulls escandalosos, i els turistes de mitjana edat s’alberguen en hotels a preus abusius en relació a la qualitat proporcionada. Aquesta amalgama de fauna humana irracional cauen estúpidament en els ingenis i tàctiques del comerciants argentins que intenten captar el major número de pesos amb ànsia i afany. Diguem, que aquí tot està sobrevalorat i adulterat... fins i tot la simpatia local s’ha transformat en interès perniciós.\nRevoltant una hora per la població i amb la motxilla a les esquenes, localitzo en un lloc apartat i lluny del centre (allà on els guiris no arribarien mai per vagància) una residencial econòmica plena de flors tropicals i amb piscina d’aigua clara... – de conya!- Anys d’experiència en viatjar m’ajuden a superar les adversitats. A més, al costat de la residencial, treballa una simpàtica dama que cuina per la gent local de manera casolana i a preus raonables... –super!! m’he salvat per avui- pens amb orgull que almanco no he caigut al malaltís batibull turístic.\nI a la fi arriba l’hora de la veritat... veure les “Cascades d’Iguazú”... i una vegada arribat a les portes del parc natural, visc una de les escenes més angoixants del viatge.\nMilers de turistes s’amunteguen caòticament en llargues coes davant les finestretes de venda d’entrada del Parc Natural. Quan ja has passat el calvari de comprar-ne una pel preu de 20 euros!!!! -Una estafa en majúscula!-, el interior del recinte no resulta més encoratjador. La poca organització és la tònica dominant malauradament. El tren “ecològic” que te transporta de la porta del parc als salts d’aigua està embossat de gent, el que suposa haver d’esperar una bona estona sota el sol abraçador abans d’iniciar la ruta. A més les passarel·les i camis que recorren el parc perden el caràcter embriagador a causa del constant renou ensordidor de grups de persones que parlen fortament.... diguem, que es fa impossible escoltar els sons i cants dels ocells i remor de la caiguda de l’aigua.\nMentre esquives els captaires en constant aguait per vendre exclusions en barca pel riu Iguazú (horriblement cares) , procures amb empentes de la gent, localitzar un lloc plausible per fer la foto de rigor amb les cascades al darrere. Quan finalitzes la visita acabes estressat de tot el metxandansin, de la gent, del sol, de l’espera i de la pèrdua d’energia que tot això et provoca, i surts amb un terrible mal de cap del Parc d’Iguazú.\nSabeu que vos dic... – que l’espectacularitat dels salts d’aigua queden enfosquides pel negoci que s’ha desenvolupat al voltant i la quantitat de gent que la visita en unes instal·lacions poc adaptades-.\nAmb un coet en el cul toc el dos a l’endemà i parteix cap a Foz d’Iguazú (Brasil), presagiant amb tristor una altra localitat comercialitzada i plastificada, i per tant, sense cap interès especial.\nPassarel·les del Parc\nOtake.. una japonesa de primera\nLa meva residencial per 15 euros\nCarrers de Port d'Iguazú\nTren ecològic del Parc Natural\nPublicado por Mostel en 5:52


Sistema de so Movietone - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSistema de so Movietone\nEl Movietone és un sistema de captació de so analògic que va aconseguir unir de forma simultània la imatge i el so en els enregistraments fílmics, a diferència de les passades tècniques que consistien o bé en l'enregistrament del so a banda de la pel·lícula, que captava les imatges, o bé la interpretació d'un tema musical d'acompanyament en directe a l'hora de projectar el film.\nAntiga càmera que utilitzava el sistema Movietone\nEl mètode pel qual s'aconseguia aquest avanç consistia en l'enregistrament del so com una pista òptica de densitat variable a la mateixa tira de pel·lícula on es gravaven les imatges. Actualment, qualsevol sistema de projecció d'un cinema pot reproduir pel·lícules amb Movietone sense necessitat de variacions, excepte els que hagin fet el pas al sistema digital de projecció. El Movietone va ser inventat gràcies a les aportacions de Lee De Forest que, el 1922, va veure com les aquestes novetats s'incorporaven al projecte de Jo Engel, Hans Vogt i Joseph Massole. Més tard seria explotat per la cadena americana Fox.\n1.1 El so abans del cinema sonor\n1.2 Primers intents de donar so al cinema\n2 El cinema sonor: una nova forma expressiva\n2.1 La primera pel·lícula sonora: Don Juan\n3 L'ús comercial del Movietone per part de William Fox\nEl so abans del cinema sonorModifica\nAnteriorment al cinema sonor, ja existia el so en el cinema. Els cineastes i projectistes s'havien preocupat d'això, ja que el cinema neix amb una voluntat sonora. A les primeres filmacions curtes en què apareixen actors i actrius ballant, l'espectador no escolta la música, però pot observar els seus moviments.\nD'altra banda, poques vegades s'exhibien les pel·lícules en silenci. Els germans Lumière, el 1897, van contractar un quartet de saxofons perquè acompanyessin les seves sessions de cinematògraf al seu local de París. Van haver-hi compositors, com Saint-Saëns, que van compondre partitures per acompanyar la projecció de la pel·lícula. Molts músics rebien ingressos del cinema, i a més, amb la creació de sorolls i acompanyaments.\nEl primer pas per acoblar el so a la imatge va aparèixer de la mà de Thomas Alva Edison, que havia aconseguit gravar la veu humana en el seu fonògraf l'any 1877. En 1893, el físic Démeny va inventar la fotografia parlant.\nMés tard, com a estudiant, Theodore Case es va interessar en l'ús de la llum modulada per a la transmissió de veu i, el 1916, va crear un laboratori per estudiar les propietats fotoelèctriques dels materials. Va desenvolupar la cèl·lula Thalofide, una fotocèl·lula sensible, que va ser utilitzat com a part d'un sistema de comunicació d'infrarojos per l'Armada dels EUA i, posteriorment, durant la Primera Guerra Mundial.\nPrimers intents de donar so al cinemaModifica\nCharles Pathé, que va ser un dels pioners del cinema, va combinar fonògraf i cinematògraf, fins a arribar a crear prop de 1900 pel·lícules cantades.\nEn 1918 es patenta un sistema de so anomenat TriErgon, que permetia l'enregistrament directe en el cel·luloide. El 1922, Theodore Case i el seu ajudant Earl I. Sponable van centrar la seva atenció en "imatges que parlen". En aquest mateix any, Jo Engel, Hans Vogt i Joseph Massole presenten el primer film (Der Branstifer) gràcies a la incorporació d'aportacions d'un enginyer nord-americà: Forest Lee, que havia estat intentant, des de 1919, la creació d'una banda sonora òptica per a la pel·lícula cinematogràfiques, en un sistema que va anomenar Phonofilm. De Forest estava tenint poc èxit i va recórrer a Case, per la qual cosa, des de 1922 fins 1925, Case i Forest van col·laborar en el desenvolupament del sistema Phonofilm, que aconseguia resoldre els problemes respecte a la sintonización i amplificació del so. Això s'aconseguia gravant el so damunt de la cinta cinematogràfica. No obstant això, el mancat finançament de l'invent va retardar dos anys la seva implantació general, a causa que els empresaris necessitaven fer una forta inversió i no creien que aquest aparell anés a donar els beneficis esperats.\nEl 1925, però, Case va acabar la seva relació amb Lee de Forest a causa, en gran part, de la tendència de de Forest per reclamar tot el mèrit pel sistema Phonofilm per si mateix malgrat que la majoria de les invencions havien vingut per part de Case. Documents de suport sobre aquest tema, incloent una carta signada per De Forest que indica que els Phonofilms només són possibles gràcies a les invencions de “Case Research Lab”, es troben al “Case Research Lab Museum” a Auburn, Nova York. El 1925, per tant, Case i Sponable van continuar el desenvolupament del seu propi sistema, que ara es deia Movietone.\nTheodore Case a la seva residència d'estiu a Casowasco a Moràvia, Nova York.\nSponable havia dirigit la seva atenció al disseny de les càmeres d'un sol sistema, en el qual el so i la imatge es graven en el mateix negatiu. Sponable li va demanar a Bell & Howell modificar una de les seves càmeres però els resultats no van ser satisfactoris. En conseqüència, el “Wall Machine shop” a Syracuse, Nova York li va demanar per reconstruir aquesta càmera i els resultats van ser millors. Posteriorment, moltes càmeres de 35 mm d'un sol sistema van ser produïdes per la Wall Camera Corporation, que més tard produiria les càmeres Cinerama de tres pel·lícules.\nEn part, com a resultat dels experiments individuals del sistema, la relació d'aspecte d'aproximadament 1.19: 1, que es creava mitjançant la impressió d'una banda sonora òptica a la part superior de l'obertura total de 35 mm, es va fer coneguda col·loquialment com la "relació Movietone". Aquest sistema va ser utilitzat extenament per Hollywood i els estudis europeus (a part dels que van adoptar so sobre disc) entre finals de 1920 i el maig de 1932, quan la relació de l'Acadèmia de 1,37: 1 es va introduir per restaurar la forma efectiva de la trama de silenci.\nLa dècada de 1950 va portar la primera càmera de 35 mm amb tub d'imatge del so en la pel·lícula en lloc de per separat, a partir d'Photo-Sonics, amb un mecanisme de Davis Loop Drive integrat dins de la caixa de la càmera. Aquesta càmera va ser essencial per a la xarxa de televisió en als anys anteriors al videocasset.\nDesprés de la ruptura amb de Forest, Case se centrà en revisar el lector de so del projector, que se situava per sota del cap de la imatge, amb un desplaçament de 14 ½ polzades (368 mm), en lloc de ser col·locat per sobre del cap de la imatge com ho havia estat en la pràctica del phonofilm. Case també va aplicar la velocitat de 24 fotogrames per segon al Movietone, posant-lo en consonància amb la velocitat ja triada pel sistema de Western Electric Vitaphone de so sobre disc, i establint així 24 fotogrames per segom com la velocitat estàndard per a totes les pel·lícules sonores tant de so sobre disc com de so en la mateixa pel·lícula.   En aquest punt, el sistema Movietone va ser absorbit l'AMPAS (Academy of Motion Picture Artis and Sciences).\nEl cinema sonor: una nova forma expressivaModifica\nAixí, a poc a poc, el cinema sonor va ser demostrant la seva rendibilitat, no sense dificultats, i va aconseguir acabar amb el cinema mut, que va durar uns 35 anys. En 1926 es va estrenar Don Juan, que incloïa efectes sonors i una partitura sincronitzada. Es van anar perfeccionant els dos sistemes, per una costat el Vitaphone de mà de la companyia Warner, i per l'altre, el Movietone, gràcies a la Fox. El 6 d'octubre de 1927 es va estrenar The Jazz Singer (El cantor de jazz), que és considerada la primera pel·lícula sonora del cinema, ja que va ser la producció que va fer trontollar el cinema mut.\nL'any 1930 el cinema sonor era ja tota una realitat. Al món dels actors es va produir el pànic, ja que es temia que les veus no anessin apropiades per a l'àudio dels films. Encara que la majoria dels actors van superar les proves que els van fer per saber si eren aptes, alguns no van poder actuar usant la seva veu, com John Gilbert o Buster Keaton.\n« “El cinema sonor no era simplement el mut amb so incorporat, sinó una nova forma d'expressió que havia de reconciliar el real (l'enregistrament precís de paraules i sons) com l'irreal (la imatge bi-dimensional), mentre que el cinema mut havia estat una unitat harmoniosa, completa per si mateixa”. (Planeta, 1982). »\nLa veritat és que l'arribada del cinema sonor va limitar enormement les possibilitats creatives del mateix, doncs les càmeres feien molt soroll i s'havia de gravar en complet silenci doncs els micròfons graven tot el so ambiental i era molt difícil la captació de les veus dels actors.\nAmb el temps, el cinema sonor es perfeccionarà gràcies a l'aparició de nous aparells per a la captació de so.\nLa primera pel·lícula sonora: Don JuanModifica\nAquesta pel·lícula de 1926 va estar dirigida per Alan Crosland i protagonitzada per John Barrymore. Aquesta pel·lícula seria el film pioner a incorporar la sincronització sonora a les imatges en un metratge; realment no va ser exactament el primer llargmetratge amb so sincronitzat de la història, però si el primer a incorporar so de qualitat, incloent banda sonora interpretada per la Filharmònica de Nova York i efectes sonors (xocs d'espases, campanadas, etc.)\nLa productora Warner Brothers, gràcies al seu sistema d'enregistrament de so sincronitzat, va experimentar al principi amb curts musicals gràcies a la col·laboració de cantants famosos i, a continuació, en Don Juan, la seva producció més costosa del moment i que va ser especialment rendible.\nL'ús comercial del Movietone per part de William FoxModifica\nRetrat de William Fox\nEl Movietone va entrar en ús comercial quan William Fox de la “Fox Film Corporation” va comprar el sistema sencer incloent les patents el juliol de 1926. Tot i que Fox era propietària de les patents de Case, el treball de Freeman Harrison Owens, i els drets dels americans de les patents de German Tri-Ergon, van obligar que el sistema de so de cinema Movietone utilitzés només les invencions del laboratori d'investigació de Case.\nWilliam Fox va contractar amb Earl I. Sponable (1895-1977), de la Case Research Lab, el 1926, quan va comprar les patents de so sobre pel·lícula de Case. El primer llargmetratge llançat utilitzant el sistema de Fox Movietone va ser “Sunrise” (La sortida del sol), de 1927, dirigida per Friedrich Wilhelm Murnau. Va ser la primera pel·lícula produïda professionalment amb una pista de so òptica. En aquesta gravació s'hi va incloure la música, efectes de so, i molt poques paraules no sincronitzades.\nMenys de dos anys després de la compra del sistema de Case, Fox va comprar tots els interessos de la companyia de Case. Tots els llargmetratges amb so de Fox es realitzaren utilitzant el sistema Movietone fins a 1931, quan va ser reemplaçat per un sistema de gravació de Western Electric usant la vàlvula de llum inventada per Edward C. Wente el 1923. No obstant això, Fox Movietone News van utilitzar el sistema fins al 1939, a causa de la facilitat de transport d'aquest equip de gravació.\n↑ Sponable, Earl I. «Historical Development of Sound Films». The Journal of the Society of Motion Picture Engineers, Abril 1947, pàg. Vol 98. N 4..\n↑ Kellogg, Edward «"History of Sound Motion in Pictures"». The Journal of the Society of Motion Picture Engineers, Juny 1955, pàg. Vol. 64, p. 295.\n↑ Rogers, Holly. Music and sound in Documentary film. Routledge, Primera publicació: 2015.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Sistema_de_so_Movietone&oldid=27077071»


Ampliem la col·lecció Internacionalista. Que no s’aturi la solidaritat!\nUna de les recents creades col·leccions de roba de ProductesdelaTerra, Internacionalista, amplia la seva oferta amb nous dissenys que fan referència al poble basc i palestí. El nostre equip de dissenyadors us proposa un total de 8 nous dissenys que podreu trobar de moment en samarreta unisex. Però properament ho ampliarem a samarretes de tirants, i passat l’estiu, a dessuadora. Entra i descobreix-les!\nContinuant amb la col·lecció Internacionalista, els nostres disenyadors han apostat per fer una sèrie de models sobre el poble basc i el poble palestí. A continuació els podeu conèixer:\n· Samarreta de cotó de qualitat amb l’expressió "Herri bat mugimenduan!" (un poble en moviment), en el que trobem un xic i una xica que salten amb alegria sense por, sempre en moviment!\n· Samarreta de cotó de qualitat amb l’estampat al pit de l’Arrano Beltza (l’Àguia Negra), que és una de les icones més arrelades de la cultura basca, amb centenars d’anys d’història i provinent de l’antic Regne de Navarra.\n· Samarreta de cotó de qualitat amb l’original estampat al pit del lema "Askatasunaz elkarturik" (units per la llibertat) on una parella aixequen el puny en senyal de victòria, a sobre d’un Lauburu com si fos la Terra.\n·Samarreta de cotó de qualitat amb l’expressió "Mugitzen den herria!" (un poble que es mou), en el que trobem diversos Lauburus en moviment dels colors de la bandera basca, que simbolitzen el dinamisme del poble basc.\n· Samarreta de cotó de qualitat amb l’original "Sol d’Euskal Herria", en el que trobem l’Ikurriña dins d’un solet i el nom del país, tot al pit esquerra.\n· Samarreta de cotó de qualitat amb l’estampat al pit d’una parella de nens palestins que celebren la victòria onejant la seva bandera al costat d’un graffiti on hi posa "Palestina Lliure – Free Palestina"\n· Samarreta de cotó de qualitat amb l’expressió "Palestina Lliure" escrita en àrab ben gran, i a sota més petit en català, juntament amb la bandera palestina.\n· Samarreta de cotó de qualitat amb un missatge tant pacifista com compromés, on trobem una margalida amb els colors de la bandera palestina, que a crescut contra tot pronòstic dins d’un casc militar israelià que ja no serveix.


Olot ja té hissades dues estelades – elgarrotxi.cat\nOlot ja té hissades dues estelades\n24 abril, 2014 Redacció Sense categoria 0\nAhir, diada de Sant Jordi, la Xarxa d’Entitats de la Garrotxa, amb la col.laboració de l’Ajuntament d’Olot, va hissar dues estelades a dues de les entrades més significatives de la ciutat: la Rodona i la Solfa. Durant l’acte simbòlic d’hissada de l’estelada de la Rodona, la XEG (coordinadora d’entitats que pretén coordinar els calendaris de les seves activitats, unir esforços i recursos i organitzar activitats de forma conjunta) va llegir un manifest a favor de la simbologia de l’estelada; així, s’hi diu que l’estelada simbolitza el desig de poble català d’aconseguir la màxima sobirania a partir de la representació del triangle blau i l’estel blanc. Durant l’acte, la presidenta d’Òmnium Cultural de la Garrotxa, Núria Torres, va agrair la col.laboració de l’ajuntament d’Olot i de les associacions de veïns que s’hi havien afegit. Després, el campaner Xavier Pallàs va fer el repic de la campana Llibertat. Finalment, l’alcalde d’Olot va agrair la tasca feta per la XEG, no només en aquest i altres actes, sinó en els seus esforços per coordinar entitats ben diverses.\nL’acte va estar acompanyat per la colla de timbals Dum Dum Dum de Sant Joan les Fonts i va acabar amb el cant d’Els Segadors, himne nacional de Catalunya. La XEG està formada per entitats d’índole tan diversa com Òmnium Cultural de la Garrotxa, ANC d’Olot, Estelada 2014, Idesga, Pehoc, Alba Associació de Dones de la Garrotxa, Muralla 15, CCOO i UGT, entre d’altres.\nMANIFEST PLANTADA D’ESTELADES – SANT JORDI 2014\nAvui, 23 d’abril, diada de Sant Jordi, reivindiquem la nostra identitat cultural però també la nostra identitat social i política com a nació. Sabem que ha arribat l’hora d’unir esforços i voluntats, d’ajuntar-nos amb una única veu per defensar la democràcia i la llibertat. De celebrar festivament una acció conjunta per a anar construint el país que volem.\nAvui la nostra ciutat participa d’un moment simbòlic: estarà engalanada amb dues flamants Estelades que mentre onegin al vent mostraran a veïns i visitants l’esperit de la nostra terra i de la nostra gent.\nL’Estelada és unaa bandera històrica de Catalunya i es compon de la Senyera (quatre barres vermelles sobre fons groc) a la qual s’hi afegeix un triangle blau amb un estel blanc, que simbolitzen la humanitat i la llibertat (inspirat en els colors i les banderes de la revolució americana, francesa i cubana). L’Estelada simbolitza la lluita de Catalunya i dels Països Catalans per la seva llibertat.\nEn paraules de Vicenç Albert Ballester, a qui es considera que fou el seu inspirador o creador, l’Estelada és la Senyera a la qual s’hi ha afegit un signe de rebel•lió (el triangle amb l’estel), que s’eliminarà quan s’hagi assolit l’objectiu de la independència de Catalunya.\nActualment, l’Estelada és un símbol present al carrer, a les façanes de les cases i, també, a les festes populars. Cal destacar que al costat del Poble de Catalunya, amb els lemes de “Som una Nació. Nosaltres decidim” i “Catalunya, nou Estat d’Europa”, l’Estelada fou la gran protagonista a les manifestacions del 10 de juliol de 2010, de l’11 de setembre de 2012 i a la Via del 2013.\nAmb aquest símbol volem que es visualitzi que una gran majoria dels olotins i de les olotines estem a favor del dret a decidir el destí del nostre poble i que, molts d’aquests olotins i olotines, a més, volen també que Catalunya esdevingui un estat lliure i sobirà.\nFotos de Josep Rua\nLa Biblioteca va començar amb música el Sant Jordi amb The Bazaga’s\nEls actes de Sant Jordi s’allargaran fins al cap de setmana a Torelló


Postgrau en Xef Executiu a Barcelona per Culinary Institute of Barcelona CIB - educaweb.cat\nEs tracta d'un programa intens en què l'alumne recorre totes les funcions del Xef Executiu de forma teòrica i pràctica capacitant per a la direcció executiva de qualsevol cuina professional de forma immediata. En executar-els dijous i divendres pot complementar simultàniament amb qualsevol dels Programes CIB d'especialització culinària.\n1. Empresa i Persones, que proporciona a l'alumne la visió empresarial de la seva cuina i l'encaixa en el context de l'equip humà que haurà de liderar.\n2. Gestió Econòmica, que proporciona a l'alumne el context econòmic del seu treball incloent-hi els aspectes financers, de mesura i de control.\n3. Gestió de Processos, que proporciona a l'alumne les eines i el criteri per a la gestió logística de la seva cuina i la seva gent.\n4. Lateral Skills, que desenvolupa habilitats orientades a la gestió de les persones que componen el seu equip de treball i als proveïdors.\n5. Workshops, compost per una sèrie de tallers pràctics orientats a la potenciació d'actituds relacionades amb les habilitats que es desenvolupen el Programa\n• A Xefs que volen dirigir i liderar una cuina professional.\n• A professionals que volen anar més enllà dels aspectes culinaris d'una cuina professional.\n• A Directius i comandaments intermedis d'empreses de restauració i col·lectivitats.\n• Disposar d'un títol de Xef o tenir 5 anys d'experiència com a cuiner en una Cuina Professional\n• (NOTA: Els alumnes que no compleixen aquest requisit poden inscriure al mòdul de formació extensible d'Habilitats Digitals per a la Restauració que inclou el maneig d'Excel.)\nDijous i divendres de 8h a 14h o de 15h a 21h.\nData d'inici: 3 de setembre 2018. Durada: 3 mesos (13 setmanes). Hores lectives: 144. Exigeix, a més, treball d'estudi i elaboració addicional fora de l'horari lectiu.\n• Adquirir la visió i el llenguatge empresarial i de negoci de la cuina i del restaurant.\n• Desenvolupar habilitats orientades al lideratge, la gestió d'equips de treball i a la gestió de proveïdors\nTítol propi de Postgrau CIB.\nFerran Fisas és un empresari, formador i conferenciant internacional nascut a Girona el 1959. Ferran és un expert en processos de canvi i està especialitzat en canvis generacionals. Ha emprès multitud de projectes empresarials en diferents països d'Europa i Amèrica en àmbits tan diferents com la tecnologia, la supercomputació, internet, publicitat, música, restauració, hoteleria i indústria pesada. És Soci Consultor de EXAUDI FBC amb seu a Houston (USA), i Soci Fundador de l'Culinary Institute of Barcelona de la qual és el seu President des 2017.\nPostgrau en Xef Executiu encara no ha rebut opinions


Tarantino sabia que Weinstein assetjava dones\nEn una entrevista al diari The New York Times, el director de cinema reconeix que “sabia prou coses” com per haver “fet més” del que va fer\nTarantino sabia que Weinstein assetjava dones PASCAL LE SEGRETAIN / GETTY\nQuentin Tarantino sabia que Harvey Weinstein havia comès abusos sexuals. En una entrevista al diari The New York Times, el director de cinema reconeix que “sabia prou coses” com per haver “fet més” del que va fer. “No eren simples rumors. No era informació de segona mà. Sabia que havia fet un parell d’aquestes coses”, admet Tarantino. En concret, el cineasta estava al corrent del cas de l’actriu Mira Sorvino -amb qui va mantenir una relació sentimental entre el 1996 i el 1998-, que assegura que Weinstein li va fer un massatge que la va fer sentir “molt incòmoda”, i també era conscient que el productor havia arribat a un acord extrajudicial amb l’actriu Rose McGowan per evitar que el denunciés. Després que l’escàndol sortís a la llum, la intèrpret ha assegurat que Weinstein la va violar.\n“Tant de bo hagués fet alguna cosa. Si hagués actuat com calia, no hauria tornat a treballar amb ell”, lamenta Tarantino. Moltes de les seves pel·lícules més conegudes -des de Reservoir dogs fins a Django desencadenat, passant per Pulp fiction o Kill Bill - van tenir la participació com a productor de Weinstein, ja fos a través de The Weinstein Company o de Miramax, la productora per a la qual va treballar fins al 2005. “Qualsevol cosa que pugui dir ara sonarà com una excusa de merda”, reconeix Tarantino, que està convençut que “qualsevol persona propera al Harvey havia d’haver sentit a parlar d’algun d’aquests incidents”.\nD’altra banda, segons publicava aquest cap de setmana la revista Us Weekly, Weinstein ja ha abandonat, després de només una setmana, el programa de teràpia a què va anunciar que se sotmetria per corregir el seu comportament. Des que el 5 d’octubre The New York Times va treure a la llum aquest escàndol d’abusos sexuals, més de 60 dones ja l’han acusat.


News BS Professional. Novembre 2019\n“Us expliquem la problemàtica de l’IVA en els avançaments dels clients”\nCom hem de facturar l’IVA en els avançaments dels clients?\nL’avançament del client és la quantitat de diners que un client ens lliura a compte d’una venda o d’un servei. De vegades molts empresaris o professionals no ingressen l’IVA dels avançaments per desconeixement o per un mal assessorament. Es pensen que és una provisió de fons i que ja ho facturaran tot quan la venda sigui efectiva. L’avançament s’ha de documentar i s’ha de fer mitjançant una factura. No n’hi ha prou amb un rebut o amb un albarà o factura proforma. El document ha de ser la factura amb l’IVA corresponent i la menció expressa d’“avançament”. (...)\nL’obligatorietat del registre de la jornada laboral\nAmb efecte des del 12 de maig de 2019, s’ha modificat l’Estatut dels Treballadors per establir l’obligació empresarial de garantir el registre diari de jornada de tota la seva plantilla, incloent-hi la dels contractats a jornada completa. El registre horari s’aplica a tots els treballadors, al marge de la seva categoria o grup professional, en tots els sectors d’activitat i en totes les empreses, sigui quina sigui la seva mida o com organitzi la feina. No obstant això, hi ha algunes peculiaritats o excepcions, com per exemple les relacions laborals de caràcter especial. Concretament, queda completament exclòs de l’aplicació de la norma el personal d’alta direcció. (...)\nSubdirector general Banc Sabadell/Director Territorial Centre\nSr. José Antonio Galdón Ruiz\nEntrevistem al Sr. José Antonio Galdón Ruiz, President del Consell General i Degà del Col·legi d’Enginyers Tècnics Industrials de Madrid. Vicepresident d’Unió Professional\nEls avantatges de disposar d’un protocol familiar a les empreses\nEls acords que solen contenir els Estatuts d’una societat poden servir per regular les relacions de la societat amb terceres persones, però són insuficients per a regular tots els aspectes que té una empresa familiar. Per tant, el protocol familiar és un instrument jurídic que regula les relacions econòmiques i professionals entre els membres de la família que alhora són socis i la societat familiar, i també estableix les bases per a la gestió de l’empresa. (...)\n1. Subvencions destinades a l’obtenció d’avals de la SAECA per titulars d’explotacions agràries amb activitat en determinats cultius cítrics\n2. Ajuts a projectes d’R+D+I, en el marc del Programa estatal de generació de coneixement i enfortiment científic i tecnològic del sistema d’R+D+I i del Programa estatal d’R+D+I orientat als reptes de la societat, del Pla estatal d’R+D+I 2017-2020\nConceptes claus que s’han de conèixer i que han de fer reflexionar per a la gestió i direcció estratègica d’una empresa de serveis\nUn dels principals objectius de la gestió estratègica és que l’empresa estigui preparada constantment per afrontar el futur. Lògicament, quan parlem d’empresa, també ens estem referint a exemples com ho pot ser una firma d’advocats o un gabinet mèdic, un estudi d’enginyers o d’arquitectes, o una assessoria. Tots aquests exemples són empreses de serveis i com a tals s’han de dirigir sota criteris empresarials (...)\n1. IRPF/IVA. Reclamació d’un arquitecte dels honoraris professionals corresponents a la redacció de projectes arquitectonicourbanístics\n2. IVA. Tipus impositiu Professionals intèrprets d’instruments musicals. Concerts per a casaments, hotels i Administracions Públiques\n3. ISD/IRPF. Renda vitalícia adquirida per herència


Devi Sridhar, professora i presidenta de la Unitat de Salut Pública Global de la Universitat d'Edimburg, creu que la lluita contra la Covid-19 serà més lenta del que creiem\nper Júlia Navarro 18/02/2021 11:03h\nLa vacuna, que ha suposat un gran avanç en la lluita contra la Covid-19, és una dosi de llum al final del túnel | Cedida\nUna de les principals preguntes que gairebé tots ens fem sobre la pandèmia actual de coronavirus és quan acabarà. Encara que sembli mentida, ja fa més d'un any que es va diagnosticar el primer cas a Espanya, i estem a res de 'celebrar' l'aniversari del primer estat d'alarma, aquest que ens va tenir tancats a casa durant més de dos mesos gairebé sense poder sortir-ne, excepte per urgència o necessitat.\nDurant aquest any de pandèmia hem après a conviure, en una certa manera, amb el virus. Mesures que al principi ens semblaven molt estranyes ara són el pa de cada dia, com l'ús obligatori de la mascareta o els aforaments limitats en gairebé qualsevol lloc públic.\nQuan semblava que la situació començava a 'cronificar-se', és a dir, que molts ja pensaven que viuríem anys així, van començar a arribar les primeres vacunes, en temps rècord. I, de fet, Espanya ja ha vacunat a un milió de persones amb pauta completa de dosi contra la Covid-19.\nAixò ha generat esperances, no només aquí, també en molts altres països del món que ja estan vacunant a la seva població, i part de la societat comença a veure llum al final del túnel. Hi ha experts, fins i tot, que creuen que aquest pròxim estiu ja podria recuperar-se una certa 'normalitat', que encara que no seria completa, faria que el nostre dia a dia se sembli molt més al que teníem abans.\nDevi Sridhar, professora i presidenta de la Unitat de Salut Pública Global de la Universitat d'Edimburg, s'ha atrevit a donar la seva visió sobre com serà el final de la pandèmia, que molts veuen a prop, però ella opta per ser una mica previnguda i prudent, ja que no creu que aconseguim posar fi ràpid a la pandèmia ni de manera brusca.\nSegons ha explicat en un article en el mitjà 'The Guardian', «és poc probable que la pandèmia acabi de manera brusca, si no més aviat lentament» i dependrà de cada país, del seu ritme de vacunació i del control que exerceixi sobre el virus.\nCom era previsible, Sridhar creu que els països 'rics' seran els primers a recuperar la normalitat, a través de les proves de detecció, les vacunes i uns millors tractaments, però admet que els països més pobres sofriran més i s'enfrontaran a més onades de contagis.\nEls països rics podrien recuperar una certa normalitat aquest mateix any\n«Lamentablement, aquesta és la història de la salut mundial», explica la professora, que afegeix que «els problemes són controlats i després oblidats ràpidament per les parts riques del món, com el xarampió, les galteres, la rubèola, la tuberculosi i la poliomielitis, que continuen sent problemes importants en les parts més pobres».\nL'experta explica que els països europeus, Nova Zelanda, Austràlia, els Estats Units, el Japó, el Canadà, el Regne Unit i altres països del denominat primer món tenen millor capacitat de rastreig, per la qual cosa poden arribar a una situació d'eliminació del virus si se suma a les restriccions i al control de fronteres per a evitar importar casos de països on la pandèmia no estigui controlada.\nAixí, el control de la pandèmia no serà global, com molts s'esperaven, sinó que es donarà 'país per país'. En aquest sentit, Sridhar creu que si els països rics són capaços de vacunar a tota la seva població i controlar la pandèmia, podran eliminar les restriccions i recuperar una vida 'normal' en els pròxims «sis a vuit mesos».\nAixò significa que en aquests països es podria tornar a obrir les escoles i universitats, els bars, restaurants, gimnasos, espectacles culturals i fins i tot grans esdeveniments esportius i culturals que fins ara han quedat en suspensió, com a concerts o festivals de música.\nEn aquest sentit, la professora demana als governs dels països rics que no s'acontentin a controlar la pandèmia en els seus territoris, i creï que quan això ocorri, els esforços han d'anar enfocats perquè altres països amb menys recursos puguin començar a recuperar-se.


14 trossos de plàstic a l’estomac d’una tortuga marina\nInvestigadors de l’Organització d’Investigació Científica i Industrial del Commonwealth (CSIRO) d’Austràlia han relacionat la quantitat de plàstic que ingereix una tortuga marina amb les seves probabilitats de morir.\nS’estima que la meitat de totes les tortugues marines tenen plàstic en el seu organisme.\nL’organització diu que fins a la data no estava clar quant plàstic podia matar a una tortuga marina i si aquesta podia ingerir-lo sense un dany significatiu.\nL’estudi, publicat avui a la revista científica Scientific Reports, ha trobat que una vegada una tortuga marina té en els seus intestins 14 trossos de plàstic, aquesta té un 50 per cent de possibilitats de que els plàstics li provoquin la mort.\nL’investigador principal de l’estudi, Chris Wilcox, de la CSIRO en Hobart, diu que estima que el 52 per cent de totes les tortugues marines tenen plàstic en el seu estómac.\n“El que hem trobat es que quant una tortuga ingereix el primer tros de plàstic les seves possibilitats de sobreviure disminueixen un 20 per cent i a mida que vagi ingerint més, la possibilitat de morir va augmentant”, diu.\n“Troben centenars de trossos de plàstic en algunes tortugues, des de pel·lícules fines de plàstic a caps i fils de pescar. Tot el que un pugui veure a la seva vida diària ho veiem dintre del cos d’una tortuga”.\nWilcox diu que no estaven segurs de les repercussions del plàstic a les tortugues marines.\nL’investigadora Qamar Schuyler diu que han estudiat quasi 1.000 tortugues trobades mortes a les platges de tota Austràlia.\n“A l’estómac d’una petita tortuga plana australiana (Natator depressus) van trobar adhesius sencers dels que venen enganxats a la fruita”, diu.\n“En animals més vells trobem molts plàstics tous, podrien ser bosses de plàstic o embolcalls de caramels”, diu.\nSchuyler diu que el següent pas es estimar les repercussions del plàstic a les poblacions de tortuga.\n“Ara podrem obtindre una estimació de quantes tortugues moren en tot el món per culpa del plàstic”.\nKathy Townsend, professora de La universitat Sunshine Coast, diu que les tortugues marines en diferents parts del món tenen quantitats diferents de plàstics.\n“Depèn de quina part del món estiguis examinant”, diu.\nUn estudi recent a Uruguai va trobar que quasi el 100 per cent de les tortugues marines tenen plàstic en els seus intestins.\n“No estem parlant de trossets petits, si no de centenars de trossos”, diu.\nFont: Oceans Entry


EL DIA QUE VAIG FER VUIT ANYS. ANTONI PLADEVALL ARUMÍ. Libro en papel. 9788416334834 LIBRERÍA BOLIBLOC\nEl dia que va fer vuit anys, l’avi del protagonista, un home de pagès de la plana de Vic, va pesar el nét a la bàscula que servia per mesurar els sacs de patates i de gra. Aquell és el primer record nítid de la vida del vailet.\nA partir d’aquí, Pladevall trena una col·lecció de trenta estampes que tracen el retrat d’un nen dividit emocionalment entre la fascinació i la vergonya, entre la il·lusió i la por. Envoltat per la família, hi circulen una colla de personatges pintorescos com la Maria francesa, l’Eduard del Puig, la Pepeta dels ous o en Benet venedor.\nEntre la realitat i la ficció, en aquest llibre hi ha la novel·la de la gent que no surt mai als llibres d’història i les petites coses que conformen un temps i un país. I la nostàlgia pels dies interminables de l’estiu, els jocs a pagès, els records de l’escola i els mestres.\nDONAIRE BENITO, JOSÉ ANTONIO\nUn filòsof vigorèxic, un traductor atrapat a la cabina, un agent funerari que visita furtivament els hospitals o uns siamesos sobrevinguts són alguns dels personatges que interpreten La síndrome del Dr. Strangelove. Aquest recull de contes és un joc de miralls que dilueix els límits entre la realitat i la ficció, on els protagonistes vaguen per un escenari de l'absurd a ...\n«En Túvia era el meu avi. I la Vera és la meva àvia. En Rafael, en Rafi, és el meu pare, i la Nina... La Nina no hi és. Però això sempre ha sigut la seva especial contribució a la família», anota la Guili a la seva llibreta. Però per la festa del noranta aniversari de la Vera, la Nina ha tornat al kibbutz, enmig de l'eufòria de la seva mare, la ràbia de la seva fi...\nMON SENSE ORIOL GANTE(CAT)\nCUARTIELLA, M. MERCE\nMés enllà de l'enyor. L'Oriol Gante mor a l'hospital el 12 de febrer de 2010 a causa d'un accident de trànsit. Enrere deixa filla, exdona i parella nova, pare i madrastra, oncle i amics. Era massa d'hora per a la seva desaparició: només tenia quaranta-quatre anys i li quedaven moltes coses per fer. Era «un paio amb sort fins al dia últim en què es va matar»", tal c...\nLa nueva novela del gran autor israelí, ganador del Man Booker International y firme candidato al premio Nobel Número 1 en la lista de los libros más vendidos en Italia e Israel «Una novela magnífica y revolucionaria.»Politiken (Dinamarca) «Tuvya Bruk fue mi abuelo. Vera es mi abuela. Rafael, Rafi, Erre, es, como se sabe, mi padre, y Nina... Nina no está aquí. No es...


octubre | 2013 | Famílies i escola\n07 [Programa i conclusions] ‘Sóc lliure… i responsable’\n1. Podem i hem d’educar la llibertat des que els fills són ben petits. Després, però, segons cada nen, posarem l’accent en un aspecte o un altre.\n2. Perquè el nostre fill conquereixi la seva llibertat, l’haurem de deixar ser com és. No tinguem por a deixar escapar quelcom que creiem nostre.\n3. És molt important posar límits. I una vegada posats, deixem que els fills que facin i desfacin, que s’hi moguin amb llibertat.\n4. Escoltem en quin moment el nostre fill demana llibertat per fer cada cosa. Escoltem i, si és possible, donem-hi resposta positiva.\n5. Una vegada els límits estan posats, no han de ser inamovibles per sempre. Replantegem-los, si fa falta.\n6. Sovint, els adolescents demanen molta llibertat. És bo ajudar-los a veure què necessiten realment i evitar posicions d’enfrontament.\n7. Expliquem-los que la llibertat no és quelcom individual seu, sinó quelcom que afecta tota la família.\n8. Tenir problemes a casa amb la demanda de llibertat dels fills és normal. Acceptem-ho i posem-hi, si és possible, una mica d’humor.\n9. Important tenir sempre el control de la situació. Recuperem-lo, si l’hem perdut. No deixem de fer de pare i de mare.\n10. Per ensenyar els nostres fills a ser responsables, hem d’ensenyar-los a fer coses que ajudin la família, a col·laborar amb la família.\n06 [Programa i conclusions] ‘Caic i em torno a aixecar’\n1. La resiliència és la capacitat d’una persona de passar per una situació difícil i sortir-ne enfortit. Té, com tot, una part genètica, però es pot educar des de ben petits.\n2. El bon tracte en aquestes primeres edats és fonamental per transmetre resiliència als fills, i la clau és sempre l’estima, demostrar als nostres fills que els estimem profundament.\n3. L’estima inclou un ús correcte del llenguatge: provem de parlar als nostres fills amb un llenguatge positiu, no feridor.\n4. La mort dels avis pot ser, en molts casos, una primera situació autènticament difícil per a molts infants. Cal tractar-la amb naturalitat i ajudar els nostres fills a afrontar-la.\n5. En general, sempre educarem millor la resiliència si som capaços d’explicar les adversitats als fills, i sabem fer-ho amb tranquil·litat i sinceritat.\n6. La sobreprotecció no ajuda els nostres fills a ser resilients. Cuidar, donar afecte i estimar no és sinònim de sobreprotegir.\n7. La participació dels fills en activitats socials i de solidaritat té una relació directa amb la seva capacitat de ser resilients, perquè, sovint, els ajuda a trobar un sentit a la vida.\n8. També hi ajuda fer activitats que reforcin els vincles familiars. Provem de fer coses junts, tota la família.\n9. Donar paraules als fills perquè expliquin els problemes que tenen, ajudar a definir-los a i a entendre’ls, és fonamental perquè sàpiguen superar-los.\n10. Davant d’un problema, hi ha sempre una part positiva que només es veu quan se surt del problema. Ensenyem els nostres fills a veure-la.\nEtiquetat com a educació emocional, resilència\n05 [Programa i conclusions] ‘F.P.: Futur prometedor’\n1. Ja fa temps que no hi ha motiu perquè l’F.P. tingui baixa consideració. A molt països avançats, l’F.P. és el camí de més de la meitat dels joves.\n2. L’F.P. d’avui està estretament lligada a la pràctica laboral i aquest és un dels seus grans avantatges. Les pràctiques en empreses són molt valuoses.\n3. A més, una vegada acabat un cicle formatiu de F.P. sempre hi ha la possibilitat de seguir estudis en diverses altres direccions.\n4. Els empresaris hi creuen cada vegada més, en l’F.P. perquè detecten que els joves en surten ben preparats.\n5. És bo respectar la decisió dels nostres fills si trien fer F.P. És una via de formació igual de vàlida, en tots els sentits, que la del Batxillerat.\n6. Cal donar prioritat, sempre, a allò que a ells els agrada més. Val la pena iniciar un camí professional en un sector que faci il·lusió!\n7. No és cert que, per definició, es guanyin millor la vida aquelles persones que estudien Batxillerat i fan estudis universitaris.\n8. I tampoc no és cert que l’F.P siguin estudis senzills. I ha un grau d’exigència que cal tenir en compte i que, naturalment, dóna prestigi a aquesta formació.\n9. Pensem, finalment, en les bones opcions d’inserció laboral que ofereix la formació professional. El país no només necessita llicenciats; també necessita tècnics.\nEtiquetat com a coeducació, estudis, Formació professional, FP\n05 [Prèvia] ‘F.P. = Futur Prometedor’\nAquells que són bons estudiants, a Batxillerat; els que no, a la Formació professional.\nQuant de temps hem estat sentint aquesta cantarella… de fet, la sentim encara, malgrat s’hagi explicat, de totes les maneres possibles, que no hi ha cap motiu per entendre-ho així. Avui, en aquest programa, intentarem fer un pas més en aquesta complicada tasca de prestigiar la formació professional.\nS’han fet servir diversos arguments per explicar la validesa de l’F.P. De vegades, expliquem com n’està de valorada a països laboralment més avançats que el nostre, com Alemanya. De vegades, subratllem que, comparada amb segons quines carreres universitàries, estudiar F.P. ofereix més possibilitats d’inserció professional. De vegades, recordem que amb les diverses reformes de la F.P., avui dia cal el graduat escolar per entrar-hi.\nPerò roman en l’imaginari col·lectiu una idea latent: la formació professional és una opció per aquells que no poden accedir a altres estudis. Parlem-ne, doncs. Provem de donar-ne una altra visió.\n04 [Programa i conclusions] ‘Tot anirà bé’\n1. Pares i mares novells: això de formar una famílies demana un elevat grau de responsabilitat. És cert. Però també és quelcom apassionant!\n2. Sens dubte, el moment del part és en el que més pensem els pares novells. Però és bo plantejar-se coses i resoldre dubtes sobre allò que vindrà l’endemà, també.\n3. Una cosa és ben certa: els pares i mares trobem, més enllà dels consells que puguem rebre, la nostra manera natural de resoldre les dificultats que ens planteja tenir un fill.\n4. Acceptem les emocions, les pors fins i tot, que tenim quan hem de ser pares. Siguem-ho de manera natural, tranquil·la i positiva.\n5. Tenir fills és, a més, una excel·lent oportunitat per millorar com a persones. Canviem coses de la nostra manera de ser i fer i, podem, per tant, redefinir-nos i créixer.\n6. Acceptar, assumir, que la vida canvia quan neixen els fills, ajuda a gaudir més de pressa i més intensament la nova situació.\n7. Sens dubte, tenir fills vols dir renunciar,, a algunes coses. Però podem fer-ho temporalment, i gaudint a canvi de totes aquelles experiències que ens aporta la paternitat.\n8. Per damunt de tot, pares novells, un consell, si ens el permeteu: feu l’esforç de posar-vos en la pell del vostre fill, sempre que pugueu. Us ajudarà a entendre’l i a educar-lo millor.\n04 [Prèvia] ‘Tot anirà bé’\nSens dubte, la paternitat/maternitat és un dels canvis (el GRAN canvi, diria algú) en la vida d’una persona.\nTot canvia. No només la vida quotidiana (que, d’un dia per l’altre, queda alterada per sempre), sinó les prioritats, les angoixes i preocupacions, els motius de felicitat… els valors, segurament. Pensem en altres coses, ens interessen altres coses, tot començar a girar entorn els fills i la vida passa a ser, senzillament, diferent.\nTothom avisa els pares d’allò que els espera. Alguns, positius, ho fan posant l’accent en com de meravellosa n’és la paternitat; d’altres, més negatius, posen l’accent en les hores de son que perdran.\nI els pares novells, que en un primer moment escolten una mica per obligació, després reconeixen que alguns d’aquells consells els van anar molt i molt bé…\n03 [Programa i conclusions] “El pare i la mare m’ajuden”\n1. Intentem construir una bona relació amb els fills, estimem-los, busquem una relació equilibrada amb ells… i els estarem ajudant en els estudis.\n2. Si demana ajuda, donem-li i si fa preguntes, responem-les; però el més important és que, en l’estudi (com en tot) aprengui a ser autònom i responsable.\n3. El més important de tot és transmetre el valor de l’esforç i la feina ben feta.\n4. Estiguem alerta de la dependència que té el nostre fill del mòbil. Entre altres problemes, pot generar una reducció de la capacitat de deducció i de reflexió.\n5. Intentem no motivar els nostres fills mitjançant premis materials. Millor si els transmetem un sentit de la responsabilitat.\n6. Donem a les notes la importància que tenen, però no més. És important que els nostres fills aprenguin i obtinguin bones notes, però no és el més important de tot.\n7. Fem veure als nostres fills que, de vegades, cal fer coses que no ens agraden. Estudiar algunes coses en pot ser una, però si les fem amb bona cara, potser acabaran agradant-nos.\n8. Valorem la tasca que fan els nostres fills a l’escola. Preguntem-los sobre això i escoltem-los quan ens expliquen.\n9. Ajudem-los a planificar l’estudi. Millor una cada dia que no pas molt un sol dia.\nText: Planificació de l’estudi .


Aquesta és una versió anterior d'aquesta pàgina, de data 19:59, 10 març 2016 amb l'última edició de Langtoolbot (discussió | contribucions). Pot tenir inexactituds o contingut no apropiat no present en la versió actual.\nL'UR-100N (designació occidental:SS-19 Stilleto) és un ICBM pesat rus de quarta generació. Amb dues etapes d'impulsió, pot llançar d'1 a 6 ogives nuclears MIRV entre 0,5-0,75 megatones a uns 10.000 km de distància. Considerat durant molt temps la "columna vertebral" de les Forces de Coets Estratègics, va ser presentat al servei en 1975 com successor del SS-11 i SS-17.\nVan existir 3 models d'aquest míssil a Rússia, l'últim dels quals es va desplegar a finals de 1979. La seva precisió és de 350 metres.\nRússia va comprar prop de 30 míssils a Ucraïna a canvi de 50 milions de dòlars en deutes de gas d'aquest país. Tots els míssils ucraïnesos van ser desmantellats i transferits a Rússia després de la fragmentació de l'URSS.\nRússia té encara 136 míssils en servei, i els plans per mantenir-los en el seu arsenal fins a 2030.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=SS-19&oldid=16621500»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 13 abr 2021 a les 23:54.


Visita Accessible per a grups | Palau de la Música Guided Tours\nVisita Accessible per a grups\nGaudeix d'una visita accessible per a diversitats funcionals diverses amb un guia en exclusiva\n9 a 15.30 h\nPremi 2019 Barcelona Sustainable Tourism\na les bones pràctiques en l'eix de Sostenibilitat Accessibilitat\nEl Palau és un lloc creat per al gaudi de tothom, sense fronteres ni barreres. La Visita Accesible ofereix una guia adaptada a diferents necessitats de mobilitat, llenguatge de signes o per a invidents. Aquesta darrera, premiada el desembre passat en els Premis Barcelona Sutainable Tourism a les Bones Pràctiques.\nLa visita s’inicia a la zona del Foyer i continua per l’escala noble construïda combinant amb saviesa materials de tota mena i creant tot un món de detalls. A continuació es visita la Sala Lluís Millet, tot un homenatge arquitectònic a la natura.\nFinalment la visita culmina a la Sala de Concerts. Un esclat de colors, formes i llum dona la benvinguda a aquest recital grandiós d’art decoratiu. També es puja al segon pis, al costat de la claraboia, gota d’aigua i de mel, font de llum i inspiració. I per acabar, l’orgue del Palau, que presideix la sala i que acompanya el públic en un petit viatge musical.


Nit moguda dels Bombers a Catalunya: 5 incendis en poques hores\nTots ells han tingut lloc a la província de Barcelona\nper Alba Francín 03/05/2021 09:58h\nEls Bombers de la Generalitat han viscut unes últimes hores frenètiques a conseqüència de diversos incendis que han tingut lloc en diferents punts de Catalunya. En concret, entre la nit d’ahir i aquesta matinada, s’han originat un total de 5 incendis: a Badalona, Manresa, Santa Coloma de Gramenet, i finalment dos a Sant Adrià del Besòs.\nAfortunadament, cap persona ha resultat ferida arran dels successos, si bé hi ha hagut una quantitat elevada de vehicles que han acabat cremats.\nIncendi en una empresa de Manresa\nEl primer dels incendis es va declarar a Manresa, a la comarca del Bages. Tal com ha explicat el mateix cos d’emergències a través del seu compte de Twitter, els Bombers van rebre l’avís a les 22.51 hores de la nit d’ahir, segons el qual s’havia originat un incendi en una empresa situada al polígon Bufalvent.\nA Manresa (avís 22.51h) 8 dotacions #bomberscat hem extingit un incendi que ha cremat 5 plataformes elevadores, i afectat una camió petit que es trobava al pati de l'empresa, al polígon Bufalvent.\nHan quedat afectades x temperatura les persianes de l'empresa del costat. Cap ferit\n— Bombers (@bomberscat) May 3, 2021\nPer aquest motiu, un total de 8 dotacions es van desplaçar fins al lloc dels fets. En el balanç de l’incendi, els Bombers de la Generalitat recullen que van cremar un total de 5 plataformes elevadores, i que també va resultar afectat un camió petit que estava al pati de l’empresa.\nA més, també van resultar afectades per la temperatura les persianes d’una empresa del costat, si bé no s’ha hagut de lamentar cap víctima mortal ni cal persona ferida.\n4 incendis més a la comarca del Barcelonès\nD’altra banda, els Bombers de la Generalitat han hagut d’apagar 4 incendis urbans més en les últimes hores que han tingut lloc en diversos punts de la comarca del Barcelonès.\nEl primer d’ells es va produir al voltant de les 23.41 hores de la nit en un pàrquing de Badalona, concretament al carrer Alfons XIII. Un total de 15 vehicles van quedar afectats per les flames.\nAquestes darreres hores #bomberscat hem treballat en diversos incendis urbans al #Barcelonès:\n📍Badalona (23.41h) Incendi en un pàrquing sota l'autopista, c/ Alfons XIII, q afecta 15 vehicles\n📍Sant Adrià de Besòs (02.22h) incendi av Corts Catalanes afecta 3 vehicles i 5 motos\nPocs minuts després de les 6 de la matinada, el cos va ser requerit per un altre servei, en aquesta ocasió al carrer Sant Joan de Santa Coloma de Gramenet, on van cremar un vehicle, una moto i dos contenidors.\nEls altres dos incendis s’han registrat a la ciutat de Sant Adrià del Besòs. Els Bombers van rebre l’avís del primer a les 2.22 hores de la matinada, motiu pel qual es van traslladar fins a l’avinguda de les Corts Catalanes. En total, 5 motos i 3 vehicles van ser afectats.\nFinalment, pocs minuts després de les 6 de la matinada, el cos es va haver de personar en un altre incendi que es va produir entre el carrer Major i el carrer de les Moreres. En aquesta ocasió, les flames van afectar un vehicle i un contenidor.\n📍Santa Coloma de Gramenet (06.06h) cremen un vehicle, una moto i 2 contenidors al c/ Sant Joan\n📍 Sant Adrià de Besòs (06.39h) incendi al carrer Major amb c/ de les Moreres que afecta 1 vehicle i 1 contenidor\nDesallotgen 400 universitaris en una festa il·legal a Espanya\nBombers Incendi Bages Barcelonès


Arriben les festes de Sant Josep Oriol! | Ciutat Vella\n12/03/2018 - 09:57 h\nFestes populars. Del 17 al 25 de març el barri del Pi s'omple d'activitats de cultura popular per a totes les edats.\nAmb l’arribada de la primavera el barri del Pi celebra la festa major, que es farà de 17 al 25 de març en honor a Sant Josep Oriol. Entre les novetats, destaquen la ballada de sardanes a càrrec de la Cobla Sant Jordi – Ciutat de Barcelona, l’empal·liada del campanar del Pi, els repics de campanes i la cercavila infantil.\nLes festes arrencaran el dissabte 17 de març amb el toc d’inici de les campanes – una de les novetats d’enguany- i el pregó a càrrec del senyor Emili Boada i Rovira, comerciant del barri. Aquest dia també es farà la tradicional remembrança del miracle de les monedes de Sant Josep Oriol, la ballada de sardanes a càrrec de la Cobla Sant Jordi – Ciutat de Barcelona, i el ball en família dels quatre gegants originals del Pi. A la tarda hi haurà la diada castellera amb els Castellers de Barcelona i els de Cerdanyola i al vespre es farà el retaule de Sant Josep Oriol, que enguany estrena posada en escena.\nL’endemà diumenge, arriba el moment de l’acte ‘Bestieses. Enguany, amb motiu del quart de segle de la recuperació del Lleó, la figura convidada serà l’Àliga de la Ciutat. A més, La Mulassa, en el seu 450 aniversari, ha convidat el Poulain de Pesenàs una bèstia occitana que va ser declarada Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO i que balla d’una manera espectacular.\nEl divendres 23, diada de Sant Josep Oriol, hi haurà una altra de les novetats d’aquesta edició: la cercavila infantil amb les escoles del barri i tota la canalla que vulgui portar el seu gegantó, bèstia o capgròs. A mitja tarda, es farà un contacontes i al vespre, l’ofici de festa major. I tot plegat durà a l’Emmulassa’t!, que incorpora diverses sorpreses amb motiu de l’aniversari de la seva protagonista: començarà amb unes projeccions i acabarà amb ball folk a càrrec del grup Bauma.\nEl dissabte 24 començarà amb un dels actes més esperats de la festa major, la tradicional passejada dels Oriols. Convidats pel gegant Oriol del Pi, fan l’ofrena floral a Sant Josep Oriol mentre els veïns llancen monedes de xocolata, la menja típica de les festes.\nLa festa seguirà al migdia, amb l’actuació de l’Esbart Català de Dansaires i a la tarda, amb els jocs infantils i els populars atracaments d’en Perot lo Lladre.\nA les 12.00 arrencarà la cercavila de festa major que enguany prendrà un caire especial, amb la participació de lleons d’arreu de Catalunya amb motiu de l’aniversari del barceloní. Seran els de Tarragona, Reus, Manresa i el Vendrell. Però entre tots aquests sobresortirà el convidat d’honor a la festa: el cavall dels Nebot de Riudoms, la bèstia més gran de Catalunya – fa 6 metres d’alçada- i que ha estat convidada extraordinàriament per celebrar els 450 anys de la Mulassa.


Carta a Joaquim Forn: 'Regidor per un dia'\nCarta a Joaquim Forn:\nBenvolgut Joaquim Forn, aquest dissabte et tornarem a veure assegut al Saló de Cent. Tindràs l’enverinada il·lusió de viure per uns instants una vida que saps que no et deixaran viure. Tornar a casa, al teu ajuntament, on et coneix i t’aprecia tothom, per tornar-ne a marxar a l’acte, en direcció a Soto del Real.\nLa càrrega emocional i política de la sessió de constitució de l’Ajuntament de Barcelona supera qualsevol altra de què tinguem memòria. T’escric aquesta carta i encara no sabem si l’alcaldessa serà Ada Colau o Ernest Maragall. Manuel Valls, desaparegut des de fa dies, prendrà possessió de l’acta de regidor amb l’esperança de ser ell qui ho decideixi. El mateix Jaume Collboni que ara fa un any et venia a visitar a la presó d’Estremera vol entrar a l’equip de govern i treure el llaç groc i qualsevol pancarta que recordi la injustícia que esteu patint tu i tots els altres presos. Diu que s’ha de treballar pel que de veritat preocupa els barcelonins. Com si la vostra situació no amoïnés centenars de milers de persones d’aquesta ciutat.\nI, enmig de tota aquesta tensió, amb una plaça de Sant Jaume que es preveu plena de gent que defensen lideratges i models diferents per a Barcelona, tu t’asseuràs al Saló de Cent. I ho faràs, aparentment, com qualsevol altre dels 41 regidors que comencen aquest dissabte una legislatura de quatre anys. Després de 19 mesos a la presó, tornaràs a l’Ajuntament de Barcelona, on has sigut regidor durant 18 anys. A la política municipal, la que sempre t’ha agradat. La conselleria d'Interior va ser un accident, breu en el temps, però de conseqüències llargues i devastadores. Perquè tot sembli encara més normal, el xandall blau de Decathlon l’hauràs deixat a Soto del Real i et veurem amb vestit i corbata.\nEls caps de setmana a la presó passen molt lentament. Aquest, en canvi, serà de molta intensitat. D’abraçades i retrobaments amb una plaça, amb un edifici i amb moltes persones amb qui vas compartir dedicació a la ciutat. Et sentirem prendre la paraula. A veure què diràs. A veure què diran els altres de tu. Tot semblarà normal, però serà un miratge. La realitat és la que no veurem. Que se t’emportaran tan ràpid com puguin en un cotxe de policia, de camí a la presó, encara fet un còctel d’emocions. Amb temps de rumiar durant el camí en tot el que t’haurà passat a tu i a la teva ciutat. Una experiència nova, una altra jornada històrica per afegir a la teva col·lecció: ser regidor per un dia. 18 anys i un dia. Quina condemna.\nP.D. Al teu excompany de cel·la Oriol Junqueras el Tribunal Suprem no li permet sortir de Soto del Real per anar al Congrés a recollir l’acta d’eurodiputat. En canvi, a Puigdemont i Comín els obliguen a venir a Madrid. Ja no importa ni la justícia ni la més mínima de les coherències. “A la presó, tots!”


El Barça i LEGO llancen una maqueta espectacular del Camp Nou\nLa maqueta de LEGO del Camp Nou | FC Barcelona\nLa marca danesa de joguines i el club han realitzat aquest homenatge a l'estadi\nEl Camp Nou té ja una versió de LEGO de més de 5.500 peces i amb un preu de 330 euros que farà les delícies dels aficionats blaugranes i col·leccionistes de sets de la marca danesa de joguines, en ser una “reproducció detallada” del feu blaugrana.\n“El FC Barcelona i The Lego Group llancen per primera vegada una reproducció del Camp Nou. Aquest nou set, que consta d’un total de 5.509 peces, és una reproducció detallada de l’icònic estadi en el qual es recrea des de la façana exterior fins al lema ‘Més que un club’ en el lateral de la segona graderia, així com el túnel de vestidors, el videomarcador o les banderes situades a la part superior”, comunica el club blaugrana.\nA partir d’aquest dimecres 1 de setembre ja està a la venda aquest nou model de LEGO, a través de l’ecommerce del club, les Barça Store del Camp Nou, Canaletes, Passeig de Gràcia i La Roca Village i els punts de venda oficials de LEGO. Per poder apreciar al màxim els diferents elements del Camp Nou, el set es pot separar en quatre seccions que es poden obrir i permeten una visualització més detallada, tant de la part interior com de l’exterior de la maqueta.\nAquest nou producte ha estat impulsat en col·laboració amb The Lego Group per a BLM (Barça Licensing & Marxandatge), la societat del FC Barcelona que gestiona i explota el negoci del retail i el marxandatge del club. El Barça i LEGO han tancat un acord de llicència global a partir de la qual s’ha pogut dur a terme aquest homenatge especial a l’icònic estadi. El preu de venda recomanat al públic és de 329,99 euros, i la maqueta mesura 20 centímetres d’altura per 49 d’ample i 46 de profunditat.\nBarcelona Camp Nou Futbol\nDe Jong al Barça i Griezmann a l’Atlètic: el final esbojarrat del mercat\nEl club blaugrana s'ha mogut a contrarellotge\nEl Barça fa oficial el traspàs d’Ilaix al Leipzig\nL'acord s'ha tancat per setze milions d'euros més sis en variables


Fòrum Faller Independent - Retall Pressupostari - La Ribera en flames\n#1 · 18/Dic/2009, 17:29\nM'han comentat que ahir al diari venia la noticia de que l'ajuntament d'Alzira, enguany, ha tornat a retallar el 10% famós de la partida de festes. Un any més, tornem a pagar el pato els mateixos de torn.\nDe quina manera es pot fer un pressupost per a llevar-te en dos anys un deute, si a 3 mesos vista de festes et tornen a pegar la clavada???\nNo entenc la manera d'actuar de l'ajuntament de cara a la festa més important del poble, i la que més ingressos aporta a la població.\nQue vos sembla aquesta mesura per part de l'Alcaldía??\n#2 · 18/Dic/2009, 17:40\nLa manta al coll, lo del presupost de l´ ajuntament, mes val disaro estar, ya voras com ningu de junta es queixa, per que enguany niha bona sintonia entre la jlf i l´ajuntament, isos diners que falten y mes els traura el ajuntament de on siga sino temps al temps. que de una altra cosa no sabre pero de esto heu tinc clar, ara demanaria a Vicent y la sehua gent que isos atipics que li traura la corporacio cuant heu estimen pertinent que heu digen.\n#3 · 18/Dic/2009, 18:19\nHome, que Sant Josep t'escolte, perque si tenim el forat que tenim i damunt ens van retallant.... açò s'enfonsarà com el Titanic!!!!\nPerò continue diguent que per molta armonía entre JLF i Ajuntament, no m'agraden gens estos retalls sobre la marxa. Si em dius que me'n dones 5, després no me'n lleves 1.\n#4 · 21/Dic/2009, 00:26\nAquest tema es pot parlar al tema d'Alzira. Gràcies


Apartment 9 Gioiosa Marea Gioiosa Marea Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartment 9 Gioiosa MareaApartament-, Gioiosa Marea, Gioiosa Marea, Itàlia, 98063 - Veure al mapaApartment 9 Gioiosa MareaVeure més fotosPiscinaVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nAl visitar San Giorgio, vosté es sentirà com a casa a Apartment 9 Gioiosa Marea, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de San Giorgio. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, habitació familiar, s'admeten animals de companyia són només algunes de les comoditats que fan que Apartment 9 Gioiosa Marea sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com piscina exterior, parc infantil que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Si buscau un allotjament còmode i adequat a San Giorgio, faci de Apartment 9 Gioiosa Marea la vostra llar.


CALA MORLANDA | SON CARRIO | Sant Llorenç d'es Cardassar | Mallorca\nPaginas Vistas Avui = 151\n« SANT MARÇAL\nÉs una platja d’uns 30 metres de llargària per uns 10 d’amplària i molt propera a la platja de s’Illot, pertanyent les dues al municipi de Manacor. Hi ha poca arena que va mesclada amb un cert grau de grava i això fa que no sigui tant fina com les demés.\nPoques foren les famílies que en principi s’establiren aquí i bastants d’elles eren propietats d’alguns sacerdots de Manacor perquè, pens jo, es sentien més retirades del bullici de la gent. S’hi anaren afegint els germans de La Salle, les monges de la caritat i alguns membres de la família Ladària que, juntament amb els veïnats feren un solar amitger per construir l’església actual a on es celebrava missa, sempre que hi havia un sacerdot disponible, especialment els diumenges d’estiu. Normalment ara no es té aquest sacerdot i, essent que no és propietat de la diòcesi i relativament a prop de la parròquia de s’Illot, s’ha optat per no tenir la missa fitxa els dies que voldrien ells. La crescuda grossa d’estiuejants vingué aquí com a resposta a la de s’Illot.\nHi ha que dir que aquesta capella ha estat causa de molts de desacords a l’hora de la seva conservació i modificacions necessàries perquè, quan s’Illot anà creixent i abans de construir la seva església, i fins i tot després, hi havia estiuejants que anaven a missa allà.\nS’Illot havia anat creixent perquè el 25 d’octubre de 1948, s’havia aprovat l’establiment ca n’Amer, el 13 de gener 1965, s’aprovà el sanejament de s’Illot i el 13 de maig de 1970, el pla especial del mateix.. Això feu que comparegués gent de Son Carrió, Manacor, Vilafranca, Sant Joan… a fer la seva caseta.\nESGLÉSIA DE S’ILLOT.-Uns del primers sacerdots que construí un xalet bo i ben situat a s’Illot, fou Mn. Josep Bauzà, natural de Vilafranca que exercia com a capellà de la Seguretat Social de Son Dureta i estiuejava i feia els caps de setmana aquí. I tot començà així com ell mateix ho deixà escrit:\n“Un dels diumenges de l’estiu de 1962, comentaven els estiuejants de s’Illot que havien anat a missa a la Capella de Cala Morlanda, les molèsties que suposava el compliment del precepte dominical y ses venteges de poder tenir un església pròpia a dues passes dins la mateixa urbanització de s’Illot. A aquella missa hi havia assistit l’amo en Rafel Umbert (alies Llullo) i ben decidit manifestà que volia regalar a la Mitra un solar per fer-hi un oratori. Tots els presents en quedaren molt satisfets i Mn. Josep Bauzà s’oferí per presentar al Sr. Bisbe l’oferta i encarregar a un arquitecte els plans d’un nou temple al Senyor de tot el món”\nContinua el Sr. Bauzà: El Sr. Bisbe trobà que un solar era insuficient per encabir la gent que estiuejava a s’Illot i aleshores el Sr. Ecònom de Son Carrió, Mn. Gabriel Frontera, prengué les messions i aconseguí (després de no pocs estires i amolles) que fossin dos els solars regalats i decidí també comprar mig solar més, perquè el dia de demà no haguessim de quedar estrets” que fossin dos els solars regalats i decidí també comprar mig solar més, perquè el dia de demà no haguessim de quedar estrets”\nAquells que no hagin seguit el fil total demanaran què hi fa aquí l’Ecònom de Son Carrió? Aquesta carretera que es vou a l’esquerra. és la de s’Illot i Na Morlanda i que abans de constituir la parròquia de s’Illot, servia de partió entre les de Portocristo i Son Carrió.\nUna petita reflexió, per acabar.- Com s’haurien de conciliar aquests tres punts que necessiten una mínima connexió: a) Les esglésies de cada dia són més buides. b) Van disminuint les vocacions i els sacerdots en actiu. c) Per què es demanen o construeixen nous temples si ens ve ben just conservar els que tenim?\nEl Diario de Mallorca del 10 de març de 2010 informa que “El Ayuntaniento obliga a abrir al público el paso tradicional hasta Cala Morlanda” S’ha decidit per unanimitat tornar obrir al públic a la Ronda del matí de Cala Morlanda. S’ha encarregat un estudi topogràfic per donar l’amplària que toca a dita Ronda. Firma: S. Sansò.\nLo que pareixia resolt del tot, el dia 12 del mateix mes i any, dit periòdic publica el que pareix que s’han fet passes enrera perquè “Vecinos de Cala Morlanda reivindican la Ronda del Matí y piden dialogar con el Alcalde”\n¡SERIA BASTAN INTERESSANT NO TORNAR AL CAMÍ PER EL QUE HAVIEM VENGUT!


Les mesures de gestió milloren la conservació de les aus estepàries de la plana de Lleida La República\nACN Lleida.-En els darrers 40 anys, la intensificació agrícola i el desenvolupament urbanístic i agropecuari a la plana de Lleida han reduït l’extensió i la qualitat de l’hàbitat disponible per […]\nACN Lleida.-En els darrers 40 anys, la intensificació agrícola i el desenvolupament urbanístic i agropecuari a la plana de Lleida han reduït l’extensió i la qualitat de l’hàbitat disponible per a les aus estepàries d’aquesta regió, que encara alberga la major part d’espècies d’aquest tipus d’aus a Espanya. El recent Informe sobre l’estat de la natura a Catalunya ha posat de manifest que aquest grup d’ocells es troba entre els més amenaçats al territori, amb una davallada d’un 27% en les poblacions del 2002 al 2019. Tanmateix, en els últims anys, la Generalitat ha iniciat actuacions per revertir aquesta situació, amb una important inversió econòmica, i que han servit, juntament amb el seguiment científic, per millorar la conservació d’aquestes aus.\nAquestes actuacions han inclòs, entre d’altres, la declaració de vuit zones d’especial protecció per a les aus (ZEPA), l’arrendament o adquisició i gestió de terrenys esteparis i de guaret, l’habilitació de llocs de nidificació, la posada en marxa de programes de cria per reforçar algunes poblacions, o la senyalització de línies elèctriques per reduir el risc de col·lisió. Optimisme per a les aus estepàries de la plana de Lleida “Els resultats d’aquestes actuacions deixen un marge per a l’optimisme”, explica Santi Mañosa, professor de la Facultat de Biologia i membre de l’Institut de Recerca de la Biodiversitat de la UB (IRBio). “Tot i que la situació actual de moltes espècies està lluny de ser òptima i les accions de conservació necessiten millores, l’escenari actual és millor del que hauria estat en absència de cap mesura de gestió. Les poblacions d’algunes espècies d’ocells ja estan responent positivament al conjunt de mesures que s’han dut a terme”, afegeix. Destaca el cas de la població de sisó (Tetrax tetrax), que va experimentar una davallada del 50% entre el 2002 i el 2014 i que avui dia està estabilitzada gràcies a les mesures de gestió -en concret, deixar i gestionar guarets- aplicades des del 2014. En altres indrets d’Espanya en què no s’han aplicat aquests tipus de mesures continua la regressió de les poblacions d’aquestes aus, destaca. Un altre cas d’èxit, comenta, és el de la ganga (Pterocles alchata), un ocell del qual hi ha poc més d’un centenar d’exemplars a Catalunya, amb una distribució restringida a les ZEPA de Mas de Melons-Alfés i del Segrià i Utxesa. La seva població reproductora ha experimentat un augment al voltant del 9% anual entre el 2010 i el 2019, sobretot a partir del 2016, moment en què es va incrementar notablement el nombre d’hectàrees de guaret gestionades en aquestes zones. En els últims quatre anys, la major part de les evidències de reproducció de l’espècie s’han produït en finques gestionades amb finalitats ambientals. El conjunt d’accions que s’han dut a terme s’exposen en una publicació conjunta a càrrec d’investigadors de la Universitat de Barcelona, el Centre de Ciència i Tecnologia Forestal de Catalunya (CTFC) -adscrit al Departament d’Acció Climàtica, Alimentació i Agenda Rural de la Generalitat de Catalunya- i la Institució per a l’Estudi, Gestió i Recuperació dels Ecosistemes Lleidatans (EGRELL). L’estudi es va publicar a ‘The Changing Status of Arable Habitats in Europe’, un volum científic internacional que recull exemples destacats sobre la conservació de la biodiversitat de zones agrícoles. Millorar la gestió dels guarets per protegir les aus estepàries En aquest context de millora, un article publicat ara a la revista ‘Journal of Applied Ecology’ analitza també la resposta dels ocells esteparis en la gestió de més de 3.400 hectàrees de guarets arrendades en el marc de les mesures compensatòries de la Declaració d’impacte ambiental del Segarra-Garrigues enfront d’altres mecanismes de promoció dels guarets (mesures agroambientals i ecologització de la política agrària comuna, PAC). “Comencem a tenir coneixements i eines per millorar la gestió dels guarets, una peça clau del sistema agrícola per als ocells esteparis que permet proporcionar el que els ocells necessiten sense comprometre el cultiu que es faci posteriorment”, explica Gerard Bota, un dels autors de l’article i cap del Grup de Biologia de la Conservació del CTFC. Els resultats de l’estudi, dut a terme pel CTFC amb el suport del Departament d’Acció Climàtica, Alimentació i Agenda Rural de la Generalitat, revelen un increment significatiu de l’abundància d’ocells esteparis i d’altres espècies d’ocells lligades a l’agricultura en els guarets gestionats com a mesures compensatòries de la Declaració d’impacte ambiental. La resposta d’aquestes mateixes espècies als altres tipus de guarets -no específicament gestionats per a l’avifauna- ha estat majoritàriament neutra. Situar els guarets a les finques amb més potencial per a l’avifauna i ajustar el maneig agrícola als requeriments de les espècies d’ocells diana expliquen aquesta diferència i són la clau de l’èxit observat en les poblacions d’aus estepàries. Tal com subratlla el secretari d’Agenda Rural de l’esmentat Departament, Oriol Anson, “les dades de l’estudi ens diuen que fent una gestió dirigida en una zona es poden crear les condicions per recuperar les poblacions de les aus objectiu. Això confirma que la gestió que s’està fent al Segarra-Garrigues, amb la combinació de superfícies gestionades i de superfícies de regadiu, és una fórmula que dona bons resultats. I una conseqüència d’això és el tancament de l’expedient sancionador que tenia obert la Comissió Europea contra l’Estat per aquesta infraestructura”, destaca.


Ajuntament d'Arenys de Mar - El Museu convida a visitar una exposició sobre la seda i la blonda\nEl Museu convida a visitar una exposició sobre la seda i la blonda\nS'inaugura diumenge 30 d'abril, coincidint amb la 12a Trobada de Puntaires a la Riera\nAquest diumenge 30 d'abril coincidint amb la trobada de puntaires, el Museu d'Arenys de Mar inaugura l'exposició L'univers de la seda i la blonda. La mostra es podrà visitar fins el 26 de juny. L'exposició tracta la producció de la seda al nostre país i la seva relació amb la realització de les puntes, i s'ha realitzat en col·laboració amb el Col·legi d'Art Major de la Seda. Paral·lelament, a la Riera, l'Associació de Puntaires Flor d'Alba organitzarà diumenge, des de les 10 hores, la 12a Trobada de Puntaires. Més de 300 puntaires, vingudes d'arreu de Catalunya però sobretot del Maresme i del Barcelonès, s'hi donaran cita.\nEl Museu d'Arenys de Mar convida a la inauguració de l'exposició L´Univers de la seda i la blonda, que tindrà lloc el proper diumenge 30 d´abril a les 12 h al Museu Marès de la Punta d´Arenys de Mar, en el carrer de l´Església, 43. A més, diumenge al matí, tot passejant per la Riera, es podrà visitar la trobada de puntaires, que enguany compleix dotze anys. A més de la tradicional rifa, després de la trobada hi haurà càtering a la sala polivalent del Calisay.\nLa seda té un origen llunyà en el temps, 2260 aC i en l´espai, la seda procedeix de la Xina, del Llunyà Orient. Les seves qualitats i la seva bellesa la van convertir en un objecte preuat que duien els grups més poderosos. En la nostra cultura també era un producte vinculat al luxe i el poder, la indumentària que duien les classes aristocràtiques i els grups més enriquits del segle XVIII està protagonitzada pels velluts, els brocats, els brodats en fil de seda...\nEn el cas de les puntes, la delicadesa i la bellesa de la seda han fet que s´utilitzi en tipus de puntes molt lleugeres i lligades al vestuari. Les blondes són les puntes realitzades en seda més lligades a la nostra cultura, és la punta de les mantellines i les pollites, en color cru i negre i que destaquen per la riquesa dels dissenys.\nEl Museu Marès de la Punta presenta en aquesta exposició uns breus apunts sobre la seda centrada en el nostre país i la seva relació amb les puntes manuals i mecàniques. Es tracta d´entendre les puntes no com un fenomen aïllat sinó a través d´una lectura transversal on intervenen aspectes com les formes de producció, les relacions comercials, la moda i el disseny...\nL´exposició es podrà visitar fins el 26 de juny de 2006. Els horaris de visita són de dimarts a dissabte d´11.00 a 13.00 h i de 18.00 a 20.00 h, i diumenges i festius d´11.00 a 13.00 h.\nPublicat el 24 d'abril de 2006


El Circell - El Circell\nEl Circell és un projecte d’agricultura ecològica que neix d’un somni en comú de poder viure de la terra.\nCreiem en una agricultura respectuosa amb el medi ambient, però també amb les persones. En una agricultura propera, que atansi la gent altra vegada als ritmes de la terra i que permeti al pagès viure dignament de la seva feina.\nPer això seguim els principis de l'agroecologia i defensem un model d’agricultura ecològica, de venta directa i de proximitat.\nSom l’Armand i l’Eva, una parella de joves pagesos il·lusionats per tirar endavant un projecte de vida basat en l’agricultura ecològica.\nL’ Armand és Enginyer Tècnic Agrícola i l’Eva llicenciada en Ciències Ambientals. Tots dos tenim estudis relacionats amb la terra i procurem aplicar dia a dia els nostres coneixements en el desenvolupament del projecte, així com aprendre i enriquir-nos de l’experiència de treballar la terra.\nTreballem i vivim a la finca de La Baga de Vespella, de Gurb (Osona), on conreem aproximadament 2 ha d’horta combinada amb fruiters seguint els principis de l’agricultura ecològica.\nL’horta d’El Circell s’ha dissenyat seguint un model de cultiu anomenat Agroforesterie, que consisteix en l’associació de cultius arboris i herbacis. Per això, les nostres parcel·les d’horta estan situades entre línies d’arbres fruiters. Aquest disseny no tan sols aporta beneficis a ambdós cultius, sinó que també augmenta la fertilitat de la terra i la biodiversitat a la finca.\nSeguim els principis de l’agricultura ecològica, evitant l’ús de productes químics de síntesi, i oferint verdures saludables, fresques i d’alta qualitat que venem de forma directa a la comarca d'Osona. Fet que ens permet estalviar intermediaris per tal d’aconseguir un benefici mutu i un preu més just tant pel consumidor, com pel pagès.\nEstem avalats pel Consell Català de la Producció Agrària Ecològica (CCPAE) i disposem del segell que ho certifica.\nPer saber més sobre nosaltres:\nEntrevista d'Orgull Pagès - 2016\nEntrevista al 9 nou - 2017\nEntrevista de l'Observatori d'Economia Agroalimentària de Catalunya - 2019\nReportatge del diari Ara: El camp es renova, resistir a Pagès - 2020


Com crear una màquina virtual de Windows 10 amb VMware Player i VirtualBox - NOTÍCIES TÈCNIQUES - Consumerinternetcompetition\nWindows comprova si es troba una solució al problema\nnavegador uc per a tauleta\nquè és de suport\ncooler màster HAF x review\ncodis sonors de gigabyte\ndescàrregues d’utilitats glary\nArranjament de la unitat d’estat sòlid\nTenir a mà la màquina virtual pot ser útil per a diversos propòsits, com ara provar programari o ajustar-los en un entorn de sandbox separat del vostre sistema operatiu principal. La màquina virtual també us pot ajudar a executar programari antic que no funciona amb el vostre nou sistema operatiu o a descobrir completament un sistema operatiu nou.\nPer exemple, quan inicieu sessió a Windows en una còpia de Linux o Windows 10 que funcioni completament, etc. Podeu tenir una instal·lació de Windows XP a l’interior.\nL’execució d’un sistema operatiu dins d’un sistema operatiu es pot fer fàcilment per gentilesa del programari gratuït de VMware i VirtualBox, ambdós amb més èmfasi en VMware Player; us mostrarem com instal·lar-lo i configurar-lo.\nDescarregar: VMware Player | VirtualBox | Eina de descàrrega ISO de Microsoft Windows i Office\nHem utilitzat VMware Player extensament durant anys i per a aquesta guia hem treballat amb la instal·lació actual d’una versió anterior que admet processadors antics. VMware Player 14 té noves funcions i un suport millorat per a maquinari més modern i serà el focus de la nostra guia avui. Per cert, val a dir que VirtualBox també es pot executar en macOS. És compatible amb VMware i VirtualBox Linux.\nConfiguració d’una màquina virtual de Windows 10 al VMware Player\nAmb VMware Player instal·lat i obert, podeu començar a configurar una màquina virtual nova des d’un fitxer ISO o un CD / DVD d’arrencada anant al menú "Reproductor" a la part superior esquerra> Nova màquina virtual i la primera finestra us permetrà seleccionar un fitxer ISO o el CD d’instal·lació ( o continuar sense cap dels dos).\nEn cas que la vostra còpia de Windows 10 estigui en una unitat USB d’arrencada en lloc de la ISO, VMware Player no proporciona suport natiu per arrencar dispositius USB, però és fàcil afegir aquesta funcionalitat quan arribeu a la pantalla de configuració de maquinari. indicacions de finalització de la configuració.\nCom arrencar una unitat USB a VMware Player ...\nDescarregueu Plop Boot Manager extreure el contingut comprimit. Quan arribeu a l'última pantalla de l'assistent de configuració de màquines virtuals, feu clic al botó "Personalitza el maquinari ..." per obrir la configuració de maquinari de la màquina virtual (també podeu accedir a aquest menú més endavant a Reproductor> Administració> Configuració de la màquina virtual).\nDesprés d'entrar a la configuració del maquinari ...\nFeu clic al botó "Afegeix ..." a la part inferior de la finestra de configuració del maquinari\nAfegiu la següent unitat de CD / DVD i feu clic a "Següent"\nSeleccioneu la norma ISO a la següent sol·licitud i apunteu-la a Plop Boot Manager.\nAra, quan inicieu la màquina virtual, hi haurà un menú especial de dispositius d’arrencada que inclou la possibilitat d’arrencar des de dispositius USB.\nLa majoria dels processos de configuració per crear una nova màquina virtual són senzills, però hi ha alguns detalls notables addicionals sobre la configuració inicial de configuració:\nSi l'espai és limitat, com ara amb un SSD de baixa capacitat, és possible que no vulgueu que la màquina virtual s'emmagatzemi a la vostra unitat principal, però podeu emmagatzemar els fitxers de la màquina virtual a qualsevol unitat connectada a l'ordinador.\nEls 60 GB d’emmagatzematge haurien de tenir molt espai d’emmagatzematge per començar i podeu reduir-los si cal.\n2 GB de RAM funcionaran molt millor per a Windows 10 que 1 GB.\nEl procés de configuració anterior és similar o el mateix per a altres sistemes operatius.\nInstal·lació de Windows 10 a la màquina virtual de nova creació ...\nTingueu en compte que en prémer les tecles Ctrl + Alt es canviarà el focus de la màquina virtual al sistema operatiu amfitrió.\nSi heu seguit l'assistent de configuració, hauríeu de veure la pantalla de benvinguda on es pot obrir VMware Player que apareix a la vostra nova màquina virtual per iniciar la instal·lació de Windows 10. No aprofundirem en això, ja que la majoria de vosaltres ho sabeu bé, però algunes notes sobre el procés de configuració de Windows 10:\nPer començar, no necessiteu llicència per instal·lar Windows 10 Si no activeu Windows 10, es bloquejaran les funcions de personalització i es posarà una filigrana a l’escriptori, però la prova del programari del sistema operatiu, etc. Seguirà essent prou funcional. Cerqueu una clau de producte, una opció a la part inferior de la pantalla de registre i seleccioneu la que no tingueu.\nUs recomanem que utilitzeu un compte de Windows fora de línia, una opció que es troba a l'extrem inferior esquerre de la pantalla d'inici de sessió de la configuració de Windows. Al següent missatge, podeu continuar sense contrasenya al següent missatge.\nQuan finalitzi la instal·lació de Windows 10, la vostra màquina virtual hauria de connectar-se automàticament a Internet, suposant que tingui unitats de xarxa que funcionin. Els conductors solen tenir cura de si mateixos i, si heu començat amb l’última versió de Windows, no hi ha actualitzacions que haureu de descarregar, fins i tot és important per al vostre cas d’ús.\nConfiguració de la màquina virtual VMware Player una mica més ...\nPer utilitzar la màquina virtual, sobretot si teniu previst utilitzar la màquina virtual a pantalla completa, primer voldreu canviar la resolució de la pantalla. Val la pena trigar uns minuts a configurar VMware Tools per tal que la vostra resolució s'ajusti automàticament a mesura que canviï la mida de la finestra de la màquina virtual.\nVMware Tools també afegeix altres funcions importants, com ara arrossegar i deixar anar fitxers des del vostre entorn principal de Windows directament a la màquina virtual, també la possibilitat de crear una carpeta compartida entre els sistemes operatius host i host.\nCom instal·lar VMware Tools\nFeu clic al botó "Reproductor" a la part superior esquerra de VMWare Player i, a continuació, aneu a Gestiona> Instal·la les eines de VMware. El programari hauria de connectar-se automàticament a la unitat de DVD de la màquina virtual i, si no s’executa automàticament, podeu anar-hi des de File Explorer (D: \_ setup64.exe) per iniciar l’executable vosaltres mateixos. La màquina virtual haurà de reiniciar-se per completar la configuració.\nEn connectar un dispositiu d’emmagatzematge extraïble, podeu transferir fitxers a / des de la màquina virtual sense instal·lar VMware Tools. Al menú del reproductor, les vostres unitats flash etc. Hi ha una secció per a dispositius extraïbles on apareix i és necessària perquè el sistema operatiu principal reconegui el dispositiu de nou.\nQualsevol configuració de la màquina virtual més enllà d’aquest punt hauria de ser la mateixa que instal·lar altres instal·lacions noves de Windows 10. Tendim a començar eliminant la majoria d’elements de la barra de tasques (Cortana primer) i de l’escriptori - Paperera de reciclatge inclosaTot i que això no és possible amb les opcions de personalització bloquejades en una màquina virtual inactiva.\nAconseguir les mateixes coses mitjançant VirtualBox\nEl procés de configuració és similar Aneu a VMware Player, així com algunes diferències de menú, com la manera d’enllaçar el fitxer d’imatges del sistema operatiu convidat. Podeu crear una màquina virtual nova fent clic a "Nou" i seguint les indicacions. A continuació, apareixerà amb el maquinari virtual a "Màquines-eina", a la dreta, al tauler esquerre.\nPer començar a instal·lar Windows 10, aneu a la secció "Emmagatzematge", on podeu fer clic amb el botó dret a la unitat òptica i muntar un fitxer d'imatge del sistema operatiu i iniciar la màquina virtual (no oblideu extreure la imatge de Windows 10 després de la instal·lació).\nTingueu en compte que pot ser fàcil perdre l’opció de canviar el directori d’emmagatzematge de la màquina virtual mentre continueu amb el procés de creació inicial: aneu a “Mode expert” a la pantalla Crea un disc dur virtual i aneu a la destinació que vulgueu registrar la màquina de disc virtual.\nTot i que moltes de les funcions esmentades per a VMware Player VirtualBox semblen millors a l’hora d’escalar automàticament en canviar la mida de la pantalla de la màquina virtual de VMware, el menú de configuració, com ara arrossegar i deixar anar i carpetes compartides (Ctrl dret + F passa a pantalla completa i Ctrl dret + C activa el mode d’escala). no és nítid com VMware Player).\nCom es va esmentar anteriorment, tenim més experiència amb VMware Player, però aquí en teniu un complet Guia de l'usuari Si aquest és el programari que utilitzeu per a VirtualBox.\nBonificació: descarregueu ISO Microsoft\nL'eina de descàrrega ISO de Microsoft Windows i Office facilita la descàrrega d'imatges de disc (ISO) de Windows 7, Windows 8.1 i Windows 10, Office 2010, Office 2013, Office 2016, Expression Studio i Office per a Mac des dels servidors de Microsoft.\n5 comentaris 93 interaccions\nÉs una bona VPN?\nAlgú que tingui experiència amb el reparador de sistemes Iolo? Paraules de consell?


Es confirma la celebració de la XIII Setmana de l’Economia d’Alzira del 15 al 19 de febrer - elseisdoble.com\nEn 2021 tindrem una edició telemàtica adaptada a les noves mesures de seguretat\nHui s’ha presentat el cartell anunciador de la XIII Edició de la Setmana de l’Economia, organitzada per l’Agencia de desenvolupament Local, Ideaquetindràllocdel 15 al 19de febrer de manera telemàtica.\nLa propera setmana s’anunciarà el contingut detallat de les vora 20 intervencions per a donar continuïtat a un esdeveniment que ja s’ha consolidat a la nostra ciutat. A partir de la publicació del programa s’obrirà el termini d’inscripció per tal d’assistir.\nUn dels principals objectius que es perseguixen amb la celebraciód'estes jornades és oferir a l'empresariat i a la ciutadania en general un espai de reflexió. Durant tota la setmana es realitzaranconferències, taules redones, entrevistes, que ens descobriran les claus dels nous models de negoci i les tendències empresarials actuals.\n“Hem d’agrair la participació de tots els col·laboradors, empreses, entitats i treballadors municipals que s’han ocupat a fons per amantindré, en este any tan especial, este punt de trobada dels diferents agents de l’economia\nPer tercer any consecutiu s’oferix l’espai d’empreses, que ja té confirmats una desena de participants. Fins el 3 de febrer, les empreses interessades poden inscriure’s en este espai on, els caps de recursos humans porten a terme seleccions de personal per a cobrir les diferents necessitats.\nComptarem amb més de 60 ponents i com en passades edicions, la col·laboració de l’AEA, Associació empresarial d’Alzira. De nou participaran representants de la Generalitat i empreses privades que donaran suport amb el seu patrocini.


Quatre nous programes de cooperació iberoamericana | BonDia Diari digital d'Andorra.\nUn moment de la celebració de la quarta reunió de Coordinadors nacionals i Responsables de cooperació.\nDc., 14/04/2021 - 21:05\nQuatre nous programes de cooperació iberoamericana\nLa quarta reunió de Coordinadors nacionals i Responsables de cooperació sota la Presidència Pro Tempore d'Andorra, celebrada en format telemàtic aquest dimarts i avui, ha finalitzat amb el compromís per la posada en marxa de quatre nous programes i iniciatives de cooperació iberoamericana. Concretament, segons ha informat la SPT, s'ha acordat treballar per prevenir i eliminar la violència contra les dones, impulsar el desenvolupament sostenible, actuar contra la malaltia infecciosa del mal de Chagas i apostar per la normalització de les llengües indígenes.\nLes delegacions dels 22 països iberoamericans han repassat les fites assolides durant el bienni 2019-2020 i han debatut sobre l'informe d'activitats presentat per la Secretaria General Iberoamericana (SEGIB). Les delegacions que han pres la paraula durant la reunió han reconegut els esforços de la presidència andorrana i de la SEGIB per haver celebrat amb èxit totes les reunions previstes en el calendari de la Secretaria Pro Tempore.\nDurant la trobada, els coordinadors nacionals han continuat amb el procés que han de dur a terme per acordar els textos que seran adoptats pels caps d'Estat i de govern durant la 27a Cimera Iberoamericana del pròxim 21 d'abril. La declaració de la Presidència de la 27a Cimera Iberoamericana, el compromís d'Andorra sobre Innovació per al Desenvolupament Sostenible, així com un important nombre de comunicats especials recullen el contingut de les reunions celebrades durant el període 2019-2020 sota el lema triat per Andorra. Els documents posen el focus en les mesures de recuperació que han d'adoptar-se per afrontar la crisi multidimensional provocada pel Covid-19, així com sobre temes de rellevància política per a la regió.\nTota aquesta documentació s’elevarà a la reunió que els ministres iberoamericans d’Afers Exteriors mantindran, també en format telemàtic, aquest dijous, una trobada que servirà per tancar els acords finals que, un cop aprovats en el marc de la cimera, seran el full de ruta per a l’acció de la Conferència Iberoamericana dels propers dos anys.\nLa cimera del 21 d’abril serà la culminació de la feina feta sota la presidència andorrana que ha escollit com a lema Innovació per al desenvolupament sostenible-Objectiu 2030. Iberoamèrica davant el repte del coronavirus, adaptant d’aquesta manera la temàtica escollida a la nova situació mundial i als reptes plantejats per la pandèmia del SARS-CoV-2.\nCàritas obre la porta a repensar alguns dels seus programes\nDiagnosticats 34 casos nous i els inscrits per vacunar-se superen ja els 40.000\nEls contagis tornen a créixer i se'n detecten 50 de nous


Canvis a "Inspector d'empadronament de la ciutat"\n+Inspector d'empadronament de la ciutat\n+Es podria crear la figura de l'inspector que revisi que els empadronaments siguin correctes, certs i que s'avenen a la realitat, per evitar els mals usos i que es pugui accedir a beneficis destinats només als empadronats a la ciutat. D'aquesta manera, potser s'ho pensarien abans de cometre frau.\n+Hi ha persones que cobren per empadronar persones als seus domicilis; hi ha domicilis amb més de 15 persones empadronades i que potser no tots i viuen; padrons per ocupacions; famílies que diuen que no viuen juntes per beneficiar-se dels ajuts destinats a aquelles famílies que realment estan soles i depenen d'aquests ajuts.\n+D'aquesta manera també es podria revisar si les famílies viuen on diuen, i potser, evitar que les màfies facin i desfacin en el tema ocupació, que sembla s'està normalitzant, quan, ben al contrari, és un acte tipificat com a delicte i sembla que queda impune davant els ulls del veïnat mataroní.\nVersió creada a 12/03/2021 17:24