Casa Marzuco Calatafimi Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nCasa MarzucoContrada Marzuco - Strada Statale 113, Calatafimi-Segesta, Calatafimi, Itàlia, 91013 - Veure al mapaExcel·lent8,7Basada en30comentarisCasa MarzucoVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 25 fotos\nConvenientment situat a Calatafimi, Casa Marzuco és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Casa Marzuco ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix habitació familiar, instal.lacions de barbacoa per garantir el més gran comfort possible als seus clients. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara balcó/terrassa, insonorització, despertador, ventilador, cuina americana per satisfer els clients més exigents. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de jardí. Casa Marzuco és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Calatafimi.


L'accés per a vianants a l'HUV serà per la rampa en comptes de per les escales | Notícies | Consorci Hospitalari de Vic\nL'accés per a vianants a l'HUV serà per la rampa en comptes de per les escales\nL'inici de les obres de millora dels aparcaments comportarà les primeres afectacions a la mobilitat. A partir de dilluns 22 de juny, es tancaran les escales metàl·liques que donen al carrer i es canviarà la via d’accés a les instal·lacions de Manteniment.\nAquest dilluns 22 de juny, comencen les obres dels aparcaments de l'Hospital Universitari de Vic (públic i de professionals) i Osona Salut Mental. Uns treballs que serviran per condicionar aquests espais i per incorporar nous equipaments que en millorin la seguretat i l'accessibilitat.\nQuines seran les afectacions en la primera fase d'obres?\nLa circulació de vehicles no es veurà afectada: es mantindran els accessos i els sentits de circulació habituals, tot i que en alguns punts es reduirà la mida dels carrils i s'anul·laran algunes places d'aparcament.\nLes escales metàl·liques que connecten l'entrada pel carrer Francesc Pla amb la porta principal de l'Hospital quedaran inhabilitades. Les persones que vinguin a peu hauran de pujar caminant per la vorera de la rampa lateral.\nLa parada d'autobús es reubicarà, provisionalment, al capdamunt de la rampa.\nEs tancarà l’actual accés al pàrquing de Manteniment: els vehicles per a descàrrega de mercaderies i aquells expressament autoritzats hauran d’accedir al recinte per l’entrada del pàrquing públic de l’hospital.\nLes obres als aparcaments de l'HUV i OSM suposaran una millora de la que en gaudirem tots durant els propers anys. Disculpeu les molèsties que us puguin ocasionar i gràcies per la vostra col·laboració i comprensió.


A causa de la convocatòria de vaga general a Catalunya, no podem garantir un correcte desenvolupament de la primera sessió del cicle, així queda suspesa. Us esperem el dimecres 4 d’octubre!\nDes del CRAJ us convidem a participar a la formació sobre Recursos Europeus per a les entitats juvenils.\nFinalment, la formació constarà de 2 sessions, en les quals farem una aproximació a les diferents opcions de finançaments que teniu al vostre abast, però sobretot focalitzat en el gran ventall de finançament que ens ofereix el programa per a Joventut anomenat Erasmus +, aprofundint-hi de forma pràctica en les dues últimes sessions, per a veure les facilitats i les possibilitats de crear un projecte europeu ideat i gestionat per la vostra associació juvenil.\nAixí doncs, el cicle de recursos europeus queda reduït a de les següents sessions:\nProcediment per a la presentació de sol·licituds a Erasmus+. Es descobriran les diferents fonts de finançament procedents d’institucions europees, i les competències que adquireixen els joves a través de la participació en aquestes activitats.\nIntroducció a la guia del Programa Erasmus+ i les diferents línies d’acció.\n2ª sessió: La coordinació i la redacció grupal d’un projecte europeu\nParlarem del cicle de vida d’un projecte europeu, de la recerca de partners i es presentaran els passos per presentar un projecte europeu.\nAprofundirem també en el formulari tipus d’un intercanvi juvenil, la documentació necessària, l’organització tècnica de l’associació i les obligacions legals que se’n deriven.+\nTotes les sessions tindran lloc al Centre Cívic Convent de Sant Agustí (Carrer Comerç 36) entre les 18.30h i les 20:30h. Les places són limitades i gratuïtes!\nSi assistiu a totes les sessions se us donarà una memòria USB, amb tot un seguit de documents i recursos d’allò més útils per al dia a dia de la vostra entitat.\nTambé aprofitem per tornar a recordar-vos la nova Guia “Obrim fronteres! Eines per preparar activitats internacionals a les entitats juvenils!“, una guia que està adreçada a totes les entitats o grups que vulguin gestionar i tirar endavant un projecte internacional.


Chocolate music & Co: de desembre 2010\nPer què funcioni, cal passejar-se qualsevol matí, qualsevol matí ben normal, pel centre de Barcelona. En arribar allà on els turistes esperen per entrar al claustre de la catedral, en una arrencada de misantropia, esfumeu-vos per l'únic carrer que veureu buit, el carrer de Sant Sever, que s'endinsa en l'antic call. Quan només hagueu fet algunes passes a l'ombra del turisme cridaner, sense anunci previ, rebreu per la dreta una explosió daurada, una salutació lluminosa.\nEsglésia de Sant Sever, Barcelona, 1699-1704.\nGirareu el cap i darrera d'unes vetustes portes, avui miraculosament entreobertes, la veureu, solemne, impossible. És l'església de Sant Sever, l'única de la Barcelona setcentesca que ha arribat pràctica- ment intacta fins avui. Una petita joia d'art i d'artesania, d'un barroc que no desborda, amable, proporcionat, de devoció càndida i temperada. És saludable, qualsevol matí, de qualsevol dia, endinsar-se en l'ombra per admirar aquest tresor amagat.\nPublicat per Lluís a 1:29 5 comentaris:\nDel que dóna, i donant es condemna. I del que, a força d'obstinar-s'hi, esdevé sec, i cec.\nA la parte opuesta los vientos y las lluvias australes, que frecuentemente le azotan, atacando el gluten, y desuniendo el grano de la piedra, abren paso a los ardientes rayos del sol, que mientras corre de oriente a poniente, penetran hasta las entrañas de sus sillares, y los corroen y deshacen, y graban en ellos la marca de su flaca decrepitud.\nPublicat per Lluís a 14:37 Cap comentari:\nTractat de composició en català i castellà, ca. 1730.\nTot just acabat l'article de l'altre dia, que furgava en les falles del sistema de protecció del patrimoni musical a Catalunya, em trobo per pura casualitat amb això. És una estrella que acaba de néixer. Té dies.\nDescobreixo que la Biblioteca de l'Orfeó Català té un fons antic magnífic, si no en quantitat, en qualitat. Descobreixo la primera iniciativa seriosa de digitalització d'un fons musical a Espanya. Descobreixo que som capaços de fer les coses bé.\nLa selecció de documents digitalitzats, que en alguns casos (súmmum del luxe) es poden sentir, és precisament un exemple immillorable del que té de més seductor el nostre patrimoni musical. Un manuscrit de primera importància per al repertori de l'Ars antiqua a la península (copiat a Santes Creus durant la segona meitat del segle XIII); una edició internacional (Praga!) de 1571 amb les Ensaladas de Mateu Fletxa i d'altres compositors; un altre manuscrit amb les passions segons Sant Mateu, Sant Joan, Sant Marc i Sant Lluc de Joan Pau Pujol, un oblidat amb un enorme potencial (catedral de Barcelona, segle XVII); un quadern amb sonates per a teclat d'Antoni Soler i Carles Baguer, copiat a Barcelona el 1802; un manuscrit hològraf d'Iberia d'Albéniz, entre moltes altres joies.\nEn resum, felicitats a l'Orfeó Català, al Palau de la Música i als qui han fet possible aquest excel·lent projecte. A hores d'ara l'adreça electrònica ja circula entre tots els medievalistes de França... La prova que val la pena posar-s'hi.\nPublicat per Lluís a 9:29 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Barcelona, Musicologia, Patrimoni musical\nDestino aquesta entrada a fer conèixer un petit llibre que aporta una visió única del patrimoni musical a Catalunya. Es tracta de les actes d'unes Jornades sobre el Patrimoni Musical Català organitzades l'any 2000 pel Cercle del Liceu i recollides sota el títol En torno al patrimonio musical en Cataluña: archivos familiares (coordinat per Jorge de PERSIA, Madrid, Biblioteca Nueva, 2000).\nLa presentació, de Josep Maria Ainaud de Lasarte, es plena de frases lluminoses. "Nosaltres ens hem acostumat durant molts anys a oposar el que és la iniciativa privada a la pública, i això és un error. El que és important és l'efecte sinèrgic. [...] Ens movem en un món limitat de l'espai, [...] el de la cultura catalana: [...] no podem oblidar mai que és obert a tot el món. [...] Si nosaltres guardem pel gust de guardar, no hem fet res culturalment. Purament ho tenim allà, tancat. Si nosaltres ho estudiem, fem un gran pas. Però n'hi ha un de fonamental que és el de la difusió. [...] Què ens limita en un projecte tan esplèndid com aquest? Ens limiten les possibilitats humanes i econòmiques". I finalment: "si nosaltres som capaços de transmetre el missatge que entusiasmi a recordar la música, el patrimoni, no a la conservació mirant només el passat, sinó de la conservació mirant el futur".\nFins aquí les belles paraules. Després arriba la realitat. Hi ha d'entrada dos articles sobre els fons de la Biblioteca de Catalunya. En podríem dir comunicats institucionals. Radicalment diferent, el que toca el museu de la música ens fa sentir de seguida la fredor de la cova: Romà Escalàs, que sembla una persona amb empenta i idees clares, ens diu en primer lloc que ni la legislació catalana ni l'estatal no contemplen la noció de "patrimoni musical". Primer calfred, primera llàgrima. Cap protocol no està previst davant d'un cas de perill del patrimoni musical (i en coneixem uns quants).\nUnes pàgines més endavant, Josep Pavia, com a respresentant de la secció de musicologia del CSIC, anima els presents (l'any 2000!) que participin en el RISM (Repertori Internacional de Fonts Musicals), que funciona des de 1952.\nSeguidament hi ha una sèrie de textos presenats per familiars de músics de primera línia (Granados, Albéniz, Lamote de Grignon, Miquel Llobet). Tots em van transmetre la mateixa sensació, física, real: alleujament, alliberació. Aquests familiars que han lluitat durant dues generacions, sense cap tipus de recolzament, per la supervi- vència de les col·leccions dels seus il·lustres pares o avis, necessitaven poder-ho dir, necessitaven que algú els anés a buscar. És evident. I perquè quedi clar, tots supliquen el mateix: orientació, solidaritat i centralització de la informació. Ni tan sols demanen ajuda.\nValentina Granados, néta d'Enric Granados, documentalista musical: "creo que es importante una iniciativa como ésta, saber qué archivos existen y qué procesos se siguen, pero lo que es fundamental es establecer alguna línea de trabajo [...] sobre todos estos pequeños archivos y relacionarlos". El terme "pequeños" s'ha d'entendre en comparació amb una arxiu estatal. Que quedi clar que estem parlant d'arxius familiars, certament, però de primera importància històrica.\nFernando Alonso, un alumne d'una alumna de Miquel Llobet, explica com va aconseguir salvar un fons EXCEPCIONAL per a la història de la guitarra d'una mort segura: en part en un garatge inundat per la pluja i en part en un local miserable del Raval de Barcelona.\nUn nét dels Lamote de Grignon: "Jo, que em dedico al màrqueting, sé que és més difícil recuperar una marca que ha caigut en desús que fer-la nova". Parla del patrimoni musical català. El que pregona és unir-se i centralitzar.\nHi ha d'altres articles interessants (un del propi Mestres-Quadreny, diversos sobre entitats catalanes on ningú diria que hi ha fons musicals importants), però els més plens de significat i d'urgència són els dels familiars. Si el fons Miquel Llobet, un dels millors guitarristes del segle XX, es va salvar miraculosament del desastre, quants hauran desaparegut? I sobretot, molt més important: quants hauran de desaparèixer?\nPartitura manuscrita catalana de 1782 afectada per la humitat. Res no és més fràgil que la tinta i el paper.\nPublicat per Lluís a 14:39 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Musicologia, Patrimoni musical, Política i actualitat\nPublicat per Lluís a 13:12 2 comentaris:\nEls mitjans estrangers no paren d'insistir en una Espanya caòtica, descontrolada, desfeta, perduda, desesperada. Tot, és clar, és la introducció per a la locució morbosa: rescat financer. Com si ja fos un tema tancat. Ja n'hi ha prou d'enfonsar el personal en el fangar! Que parlin de les papallones de les illes Fiji i deixin de tocar els collons.\nPublicat per Lluís a 9:02 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Política i actualitat\nEl 2011 es desperta amb Brunetti!\nEl pròxim 11 de desembre, a la Westerkerk d'Amsterdam, el grup Concerto Barocco interpretarà una Missa de Mozart i una Simfonia "by the important Italian/Spanish composer Gaetano Brunetti".\nEl 14 de gener del 2011, una mica més lluny però també en una església, la Peace Portal Alliance Church de Surrey, a la Columbia Britànica (Canadà), l'excel·lent Borealis Quartet (que ha merescut recentment un article a The Strad) tocarà "a rarely heard work by Gaetano Brunetti" amb el fagotista George Zukerman. És un concert "bonus" de la temporada de la White Rock Baptist Church de Surrey. Suposo que es tractarà del quintet amb fagot publicat fa uns anys per Musica Rara (o un dels altres cinc, conservats en manuscrit però enregistrats el 2002 per Paolo Carlini i el Quartet Sandro Materassi).\nPublicat per Lluís a 13:14 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Brunetti\nEm faig eco d'aquest article de La Vanguardia que recomana el Fernando sobre les esperances de la música de cambra espanyola.\n"Queda mucho por hacer, pero la música de cámara ha dejado de vivir en Catalunya una travesía en el desierto. Abrieron camino siendo muy jóvenes los ya consagrados Quartet Casals, que a su vez se han convertido en referencia para quienes dudan hoy si tirarse a esta piscina."\nPublicat per Lluís a 9:50 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Musicologia, Política i actualitat\nAnatomia musicològica: reflexions sobre l'entrada anterior [IV]\nEm sembla útil de treure algunes conclusions improvisades a partir de l'entrada anterior. La més evident és que 21 (el 42%) de les 49 entitats citades es concentren a Madrid (11) i Barcelona (10). Lluny darrera seu hi ha Granada i València, amb 3 entitats cadascuna. No hi ha res de sorprenent en això si considerem que Madrid és la capital i que és a Barcelona on va sorgir la musicologia espanyola moderna. D'altra banda, la concentració del 49% de la inversió global de l'estat en I+D entre aquestes dues ciutats indica que la situació de la musicologia, en aquest aspecte, és comparable a la d'altres àmbits de recerca.\nNo obstant això, l'emergència recent d'iniciatives autonòmiques per a la recuperació del patrimoni musical regional no es pot negligir. Entre els casos més visibles hi ha el d'Andalusia (a través del Centro de Documentación Musical de Andalucía, amb una col·lecció discogràfica de difusió internacional) o, més recentment, el de la Comunitat Valenciana (a través de l'Institut Valencià de la Música, amb una focalització sobre la figura mediàtica de Martín i Soler). A Navarra, per exemple, en lloc de crear un centre de recerca i documentació, el departament de cultura financia encàrrecs puntuals a títol personal o empresarial (grups musicals, editorials). A Castella i Lleó la tasca ha recaigut en les universitats (Salamanca, Valladolid) i en la iniciativa d'entitats autònomes (la Fundación Juan March, per exemple, ha financiat la magna catàlogació dels arxius catedralicis realitzada pel P. López-Calo). A Aragó sembla que hi ha tingut un paper fonamental la Institución Fernando el Católico, adscrita al CSIC i que es presenta a la seva web com una de les principals editorials científiques del país.\nAixí doncs, tot i que les estrategies han estat variades, el conjunt permet de constatar que des de fa una desena d'anys hi ha per part dels governs autonòmics un interès creixent pel patrimoni musical. Aquest s'ha convertit en una part no negligible de l'herència regional, susceptible de contribuir a la bona imatge exterior de la comunitat, amb un important potencial econòmic i mediàtic i una relació qualitat-preu temptadora (resultats rimbobants per subvencions reduïdes). La tendència és, doncs, positiva. Ara, això no vol dir, ni de lluny, que la inversió i els resultats siguin suficients.\nEntraríem aquí en una sèrie de consideracions que partirien de les males condicions de l'ensenyament i de la pràctica de la musicologia a Espanya per endinsar-nos seguidament en la feblesa crònica del teixit de l'educació musical (tan a nivell elemental, com amateur o superior), etc., però abans voldria fer una visita als casos de Madrid i Barcelona. És tradicionalment en aquestes dues ciutats on les possibilitats de desenvolupament de la disciplina són majors i on se'n capta millor l'esperit general.\nLa situació musicològica de les dues capitals és ben diferent. A Madrid hi destaca l'ICCMU, que reuneix sota el prestigi (i la disciplina, segons diuen) d'Emilio Casares el potencial científic del personal de la Universitat Complutense (investigadors i estudiants), les publicacions (llibres i partitures) i la promoció de concerts (en particular l'estrena de sarsueles novament editades). Al costat hi ha l'equip de recerca de la Universitat Autònoma (de Madrid). La Villa y Corte també és la seu de la Societat Espanyola de Musicologia, focus de publicacions de tot tipus i en especial de la Revista de Musicología.\nA Barcelona, com tan sovint al nostre país, el problema és el de les institucions parcials: un trosset per aquí, un trosset per allà. Hi tenim la secció de musicologia del CSIC, d'àmbit estatal; l'Institut Ricart i Matas, lligat alhora a la Universitat Autònoma de Barcelona i a la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Jordi; l'afeblida Societat Catalana de Musicologia, depenent de l'Institut d'Estudis Catalans. Entre les tres publiquen tres revistes, una en castellà i de projecció internacional, Anuario Musical (CSIC), la més antiga d'Espanya en el seu àmbit, i dues en català, més "de la ceba", Recerca musicològica (UAB) i la Revista Catalana de Musicologia (IEC). El servei de publicacions de la Secció de Música de la Biblioteca de Catalunya, una quarta entitat, exerceix, d'alguna manera, d'editora musical del CSIC i de la UAB.\nA part, com a illes autònomes enmig del mar...asme, hi ha l'editorial Tritó, que dóna lloc a una activitat de recerca limitada però activa (en particular la de Josep Dolcet), el Museu de la Música, recentment reobert i que aporta molta esperança, tot i dedicar-se en particular a l'organologia, o el nou Centre Robert Gerhard, dedicat sobretot a la difusió i promoció del patrimoni musical català. La pregunta és: en lloc de multiplicar entitats que coixegen per una banda o per l'altra, no podria ser interessant de concentrar totes les funcions (recerca, formació, publicació, difusió) en una institució única?\nLa prova de l'èxit d'aquest tipus d'iniciatives totals és el Centre de Musique Baroque de Versailles que reuneix un equip de recerca autònom i dedicat full-time a la investigació (sense compaginar-la amb classes universitàries o tasques administratives), un taller d'edició amb col·lecció pròpia en una editorial prestigiosa, una escolania que treballa en contacte permanent amb els científics i editors i, finalment, una temporada de concerts de ressó internacional on es toquen les obres que es van editant amb col·laboració estreta entre músics i musicòlegs . I la col·laboració pot anar des de com resoldre tal o qual passatge musical fins a la reconstrucció completa d'instruments perduts (penso en l'èxit recent de les quintes de violon). Resultat: entrada de finançament privat i prestigi internacional. O, diguem-ho a l'inrevés: prestigi internacional i entrada de finançament privat.\nEl mateix que es pot dir per Catalunya es pot dir pel conjunt d'Espanya. L'estat no hauria d'intervenir decididament en la promoció del patrimoni musical en col·laboració amb els governs autonòmics, com faria per la restauració d'una capella romànica o d'un quadre de Velázquez? No seria interessant, en aquesta mateixa línia, centralitzar o coordinar la gestió dels diversos centres de recerca i evitar la proliferació de petites entitats regionals disfuncionals i de perfils tan diversos?\nLa resposta la podem tenir avui, demà. No caldria esperar 100 anys.\nPublicat per Lluís a 11:34 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Musicologia, Patrimoni musical\nDos entrevistas más\nUn recorregut musical pel 1853\nCara Lacak Posisi Seseorang Dengan Google Map


Un dels atracadors de l'Ànec Blau és detingut a Sant Boi - Sant Boi Diari\nUn dels atracadors de l’Ànec Blau és detingut a Sant Boi\nLa Policia Local de Sant Boi de Llobregat i els Mossos d’Esquadra han col·laborat en la detenció d’una persona investigada en relació amb l’atracament que es va produir a Castelldefels.\nLa Policia Local de Sant Boi ha col·laborat en la detenció // Arxiu — Ajuntament de Sant Boi\nArran de l’atracament de dilluns passat en una joieria del centre comercial Ànec Blau de Castelldefels, els Mossos d’Esquadra han fet quatre detencions al llarg de la setmana. Una d’elles s’ha fet en col·laboració amb la Policia Local de Sant Boi, segons ha informat la policia catalana.\nL’Ajuntament confirma que la detenció s’ha produït dins el municipi de Sant Boi de Llobregat. Hi ha hagut dues detencions més en altres poblacions de l’Àrea Metropolitana de Barcelona, que no han especificat. Una quarta persona ha estat detinguda a Madrid en col·laboració amb la Policia Nacional.\nEl consistori ha afirmat en un comunicat que «la participació de la Policia Local de Sant Boi ha estat determinant en la detenció que s’ha realitzat al nostre municipi». Argumenten que «la policia de proximitat i el coneixement directe del territori són factors claus per a la millora de la seguretat pública».\nAra s’està investigant la relació de la persona de Sant Boi amb l’atracament, ja que pot ser que hi participés directament o indirectament. La investigació és a mans de l’Àrea Central d’Atracaments dels Mossos.\nTags:atracament Castelldefels Mossos d'Esquadra Policia Local successos\n← Dos jugadors del CBS Sant Boi són subcampions d’Europa\nSant Boi s’uneix a la Xarxa Espanyola de Ciutats Intel·ligents →


13 Agost, 2020, 10:00\nSant Quintí, a punt per viure una Festa Major Simbòlica\nSant Quintí és a punt per viure una Festa Major Simbòlica, ja que fa unes setmanes es va anunciar que els actes principals no se celebrarien, a causa de la inestabilitat de la situació sanitària. Així i tot, se celebraran diverses activitats que requeriran tenir entrada, la qual s'haurà d'adquirir prèviament i es garantiran totes les mesures de seguretat.\n12 Agost, 2020, 16:31\nEls Mossos desallotgen una vintena de banyistes de les Dous\nEls Mossos d’Esquadra han hagut de desallotjar aquest matí, a quarts de dotze, una vintena de persones que s’estaven banyant a l’àrea de les Dous, a Torrelles de Foix, en una zona on està prohibit banyar-se a causa de les restriccions pel coronavirus.\n12 Agost, 2020, 10:00\nLa Nau de Vilafranca acollirà aquesta tarda l'espectacle 'Boomwhackers'\nL'Espai Jove La Nau de Vilafranca celebrarà aquesta tarda el cinquè acte del cicle Escenes Fresques. Aquesta vegada es programa un espectacle nou i diferent que es diu Boomwhackers.\n11 Agost, 2020, 10:00\nLa biblioteca municipal de Sant Quintí celebra avui una conferència sobre la vida de Felip Bausà i Canyas\nL'historiador Xavier Argemí i Salat oferirà aquest vespre una conferència sobre la vida de Felip Bausà i Canyas, un científic il·lustrat amb arrels a Sant Quintí de Mediona.\n10 Agost, 2020, 10:00\nLa campanya d’estiu “Òmnium en ruta” arriba dimecres a l’Alt Penedès\nLa campanya d’estiu d’Òmnium Cultural, “Òmnium en ruta”, arriba aquest mes a l’Alt Penedès i tindrà parada dimecres a Sant Sadurní i dijous a Vilafranca. Inspirada en el bibliobús d’Òmnium dels anys 70, l’entitat ha programat una campanya a través de la qual interpel·la la societat civil per "tornar a aixecar el país". La caravana recorrerà una quarantena de municipis durant l’estiu per reclamar l’amnistia i l’autodeterminació, posant la cultura i la cohesió social al centre de tot, i denunciar la repressió i la vulneració de drets fonamentals que duen a terme els poders de l’Estat, començant per la monarquia.\nUna visita guiada mostrarà avui com era Vilafranca en l'època medieval\nEl Departament de Salut farà cribatges massius a Vilafranca a partir de dilluns\nPàgina 1 de 722


Educació | Interacció\nPublicat per Martí Romaní Picas el 28/05/2018 - 09:48\nContracrònica de la presentació de l’informe del CoNCA “La participació cultural a Catalunya 2013-2016” a l’Auditori del MACBA, el 16 de maig de 2018. Podeu llegir la crònica en aquest enllaç.\nLa sala fa sentor de claveguera: no és un bon presagi. Hi hem entrat a través d’una obertura al terra de la plaça Joan Coromines. Mentre el carrer bull d’activitat (patinadors, ballarins desinhibits i barcelonins d’arreu amb set de primavera i cervesa) ens aixopluguem al subsol per parlar de cultura: es presenta l’informe “La participació cultural a Catalunya 2013-2016”. Una escala caragolada ens ha conduït fins a l’espai diàfan i de sostre baix on es farà la xerrada. L’Auditori del MACBA sembla un búnquer.\nPublicat per Centre d'Informació i Documentació el 14/05/2018 - 06:59\nEuro Cities i l'educació cultural\nPublicat per Centre d'Informació i Documentació el 08/05/2018 - 09:57\nLa xarxa de grans ciutats europees Euro Cities, va debatre a Oulu sobre les possibilitats de relació que oferia la cultura infantil i l’educació cultural en l’àmbit local. La proposta del Culture forum d’Euro Cities, es centra sobretot en el cas de Finlàndia com a exemple d’escola vinculada al teixit cultural local. I posa d’exemple els casos de dues grans ciutats fineses, el de Helsinki i la seva veïna metropolitana, Espoo. En desgranem les conclusions.\nPublicat per Centre d'Informació i Documentació el 04/05/2018 - 11:22\nProfessores o educadors, han de gaudir de plena llibertat d’ensenyar?\nEnsenyar vol dir educar en valors. Aquests poden ser, valors democràtics, de participació o esperit crític. Per tant el debat i qüestionament constant de la mateixa realitat que es viu i s’ensenya.\nFomentar el diàleg a l’aula entorn l’actualitat, conferint total llibertat d’expressió a l’alumne, és un aprenentatge tan important com qualsevol altre.\nPublicat per Centre d'Informació i Documentació el 19/04/2018 - 09:15\nA la recerca per sortir de casa!\nPublicat per Centre d'Informació i Documentació el 06/04/2018 - 13:13\nLa divulgació científica es pot arribar a tocar. La fan palpable un gran nombre d’activitats que trobem arreu del territori amb la funció d’apropar la ciència a la ciutadania.\nPerò per sort, dins la dificultat de navegar en aquest mar de propostes, va sorgir: surtderecercapercatalunya.cat. Un web on es compilen moltes d’aquestes opcions d’oci que permeten apropar-nos a la ciència a través d’activitats de centres de recerca i universitats. Així com també museus, espais patrimonials, parcs naturals i diverses institucions.\nDret a l'educació, tota la vida\nPublicat per Centre d'Informació i Documentació el 04/04/2018 - 14:08\nL’1 d’abril, a més de diumenge i festiu, va ser el Dia Mundial de l’Educació. Els objectius d’aquest dia mundial són posar el focus en els drets i els deures educatius per part de les administracions públiques, i plantejar els reptes de futur per una educació lliure i universal com els punts següents:\nPublicat per Centre d'Informació i Documentació el 22/03/2018 - 09:41\nMuriel Villanueva | Catorze14\nLes arts des de la demència\nPublicat per Centre d'Informació i Documentació el 21/03/2018 - 13:20\nArte, individuo y sociedad | Ediciones Complutense\nLa demència, és un trastorn que es caracteritza per un deteriorament cognitiu que limita l’activitat diària de qui la pateix, de fet la paraula demència, significa estar privat de la ment. En aquest volum, sota el títol 'Arte y demencia' de la publicació de la Complutenese 'Arte, individuo y sociedad', es pot veure com l’art i la educació treballen conjuntament també en l’àmbit sanitari, per millorar les condicions dels pacients. Diferents exemples il·lustren aquests projectes que podem trobar al Museo del Prado de Madrid, el MoMA de Nova York, o al CCCB de Barcelona.\nPublicat per Centre d'Informació i Documentació el 20/03/2018 - 14:37\nMagdalena PASIKOWSKA-SCHNASS | Direcció general d’Educació, Joventut, Esports i Cultura | Parlament Europeu, 2017\nL’ensenyament de les arts han anat a la baixa a la majoria de països de la Unió Europea els darrers anys, i justament la Comissió Europea ens planteja en aquest estudi la necessitat de complementar els estudis de les matèries elementals i de ciències, no pas de convertir-lo en eixos troncals, amb l’ensenyament de disciplines artístiques.\nEls principals motius s’exposen fent ús de conclusions de conferències, convencions i d’altres estudis realitzats principalment per la UNESCO o l’OCDE. Conclouen que les arts fomenten en els estudiants l’augment de la comprensió de la complexitat social i cultural, cohesionen la societat, milloren l’empatia i l’autoestima, i que apodera una majoria de la societat.


Un Sant Esteve mogudet (Antoni Riera)\n4 min. 27/12/2014 00:00\nM’he aixecat grandia, avui. Sant Esteve és dels dies més reposats de les festes. No hi ha ressaques i el sopar del dia anterior ha estat lleugeret. Avui toquen canelons. D’espinacs i pinyons. I xampinyons. Són prop de les onze, però encara no les han tocades. A la ràdio sona música enllaunada perquè els treballadors puguin tenir festa en unes dates tan assenyalades. Ben aviat sonen els senyals acústics de l’hora en punt. Les notícies, Catalunya Ràdio: “El president José Ramón Bauzá ha dimitit de tots els seus càrrecs avui dematí. Bauzá s’ha vist obligat a renunciar al càrrec després que el Tribunal Superior de Justícia de les Illes Balears hagi reconsiderat la seva decisió entorn de la farmàcia que regenta l’apotecari marratxiner. A la nova sentència, el jutge obliga també el president a retornar tots els guanys obtinguts amb la farmàcia en el temps que ha estat al capdavant del Govern”. L’ensaïmada em queda a mig canyó.\nPos el televisor. Antena 3: “Abdica el rei Felip VI i parteix amb la seva família al complet cap a Itàlia. S’especula que la família reial podria acabar ocupant la mateixa residència que Alfons XIII, rebesavi del monarca avui abdicat, ja va habitar en el seu exili a Roma. Tot i que no han transcendit els motius de la renúncia al càrrec, tot indica que Felip ha pres la decisió després que el fiscal Horrach hagi decidit acusar la infanta Cristina, germana del monarca, per a la qual demana vint anys de presó. Felip, a més, veu perillar l’ordre establert amb la Transició, tant per la caiguda del bipartidisme arreu de l’Estat com per la incapacitat de frenar l’onada independentista del Principat de Catalunya”. Faig un glop d’aigua per fer-me espassar la suor freda. Baix l’escala tentinejant a cercar el diari.\nL’ARA Balears obre en portada: “Esquerra s’integra definitivament dins un nou MÉS”. Una llarga entradeta explica les noves condicions: “El partit fins ara liderat per Joan Lladó ha estat acceptat per l’executiva de la nova formació política. Tots els partits han decidit no sols renunciar a les sigles, sinó també a les quotes personals que fins ara havien anat imposant. Així, es repetiran les eleccions primàries que feren esclatar el conflicte i cap dels caps visibles dels partits no hi concorrerà. Biel Barceló ha afirmat que ‘cal una renovació profunda del mapa polític i seria hipòcrita i cínic que nosaltres en volguéssim continuar formant part’. Joan Lladó, per part seva, recalcava “l’acord total” a què s’havia arribat: ‘El que ens interessa és una formació forta, unida i que defensi el sobiranisme a les Illes Balears, amb aquest acord aspiram a tot a les pròximes eleccions autonòmiques i municipals i no descartam poder ser segona força. Si fos així, la nostra formació no entraria a cap govern sense que hi hagués un acord per demanar a la ciutadania si vol continuar formant part d’Espanya’. David Abril confirmava també que “ja hem parlat amb la gent de Podem Mallorca i han entès que la renovació sense ells era impossible, alhora que han vist que els calia una branca que els reforçàs en termes identitaris, per això se senten còmodes amb nosaltres i ja ens han dit que volen participar a les primàries”.\nEncenc l’ipad. M’arriba un tuit a través de Vilaweb: “Artur Mas convoca eleccions plebiscitàries per al febrer i anuncia un acord total amb Junqueras”. Clic damunt la notícia: “CiU i ERC concorreran junts a les plebiscitàries i ja han anunciat que la candidata serà Carme Forcadell. El número dos de la llista l’ocuparà Muriel Casals. La CUP i Procés Constituent, que ja s’havien unit en el mateix sentit, han revelat que les negociacions amb CiU i ERC estan molt avançades i que ICV també s’hi ha afegit. La llista conjunta proposa una DUI per al dia que es constitueixi el nou parlament si tenen una majoria suficient de vots”. Trec la prova per mirar-me la febre.\nBaix d’esma a fer un cafè. A Can Lliro duen l’ Sport. Portada: “Bartomeu destitueix Luis Enrique. Guardiola, nou entrenador del Barça”. Obr el diari: “El president ha anunciat també la seva dimissió pel bé del Barça i ha convocat eleccions avançades amb el desig que ‘s’hi puguin presentar les persones més preparades i indicades, nosaltres hem iniciat un canvi de rumb per retornar al cercle virtuós, però han de ser uns altres els qui ho liderin”. Em bec el cafè d’un glop i m’aixec victoriós de la cadira alhora que em dic: “Això sí que ja no pot ser”. I me’n vaig cap a ca mon pare i ma mare a dinar de canelons. D’espinacs i pinyons. I xampinyons. Ai no, que no ha pensat a posar-n’hi.


El PSOE demana canviar la disposició dels aparcaments del carrer s’Olivera de Puig d’en Valls | FSE-PSOE\nEl grup municipal Socialista a l’Ajuntament de Santa Eulària ha presentat una moció amb l’objectiu que el ple acordi canviar la disposició dels aparcaments del carrer s’Olivera, a Puig d’en Valls, ja que l’actual traçat en bateria i en el mateix sentit de la circulació provoca problemes de visibilitat i maniobrabilitat als conductors, amb el consegüent risc de col·lisions i atropellaments tant en el moment d’aparcar com en el moment de sortir de l’estacionament.\nSegons el PSOE, tret d’algun tram on les places estan marcades en línia horitzontal, la majoria d’aquestes s’organitzen en bateria, en ambdues voreres i en el mateix sentit dels cotxes que circulen pel carrer, “el que provoca que, en un moment donat, els conductors perden la visibilitat quan realitzen la maniobra de marxa enrere per abandonar l’estacionament”. Aquesta situació, afegeixen els socialistes, provoca que es produeixin col·lisions i, al mateix temps, suposa un risc per als vianants, especialment en les hores d’entrada i sortida del col·legi públic S’Olivera.\nLa proposta d’acord, per tant, sol·licita que s’inverteixi l’actual posició en bateria de les marques que comprenen l’espai disponible per aparcar, de manera que la visibilitat dels conductors sigui compatible amb el sentit de circulació establert en aquest carrer, que és d’una sola direcció.\nSanta Eulària del Riu, 15 de desembre de 2018


Ferienwohnungen Elisabeth am See Rottach-Egern Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSeestrabe 27, Rottach-Egern, Rottach-Egern, Alemanya, 83700 - Veure al mapa\nMés informació sobre Ferienwohnungen Elisabeth am See\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Rottach Egem, no busqui més enllà de Villa Elisabeth am See. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Rottach Egem. L'hotel ofereix Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, visites turístiques per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb escriptori, mini bar, balcó/terrassa, aparell de televisió, plat de dutxa a cada habitació. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent sauna, camp de golf (a 3 km), jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Villa Elisabeth am See.


Cercalles: Valoracions que es creuen\nEl diumenge va guanyar les eleccions municipals Barcelona en Comú. El dilluns a l'arribar a la feina un company em deia que havia anat a veure si havia escrit alguna cosa sobre això al bloc, però no havia trobat res. Cert. Ni se'm va acudir baixar del núvol per escriure res. El dilluns a la tarda vaig acabar "Això ho canvia tot" de Naomi Klein. Feia temps que l'havia començat, però no hi dedico estones llargues seguides, i s'ha allargat més de que m'hauria agradat. El cas és que les dues valoracions se m'han creuat i les faig aquí a l'hora.\nEl procés de Barcelona en comú l'he seguit des de la perspectiva del Procés constituent, de la confluència i els debats que ens ha portat. També l'he seguit, encara que més de lluny, a través de l'assemblea de Gràcia en comú, de la que rebo els correus. No hi he participat activament, però he estat testimoni de l'activitat que ha comportat. I el diumenge, a Can Fabra, aquella sensació de fer història, de que això serà quelcom realment diferent.\nAvui he anat a la primera assemblea de Gràcia en comú, en la que s'ha fet una valoració de les eleccions. Ens hi hem aplegat unes 70 persones i gairebé tota la reunió ha consistit en explicar-nos com hem viscut i estem vivint aquests moments. Les perspectives han estat diverses però, si he de fer un resum, parlaria d'il·lusió i de responsabilitat. De molta feina per davant i molta fe en que paga la pena. De disposició a implicar-se per tal de no seguir delegant. D'identificació en un projecte comú i alhora de diversitat. De diversitat no entesa com un obstacle sinó com un valor. D'arremangar-nos plegats per estirar d'un carro, duent cadascú la seva motxilla, diferent de la dels altres.\nJa hi haurà temps d'aterrar i el camí no serà de roses, però l'embranzida d'avui ha estat potent per a mi. En el meu torn m'he sumat a la perplexitat de molts altres pel fet d'haver votat la llista que ha guanyat. I amb el mèrit afegit de que no l'he votada "contra" una altra, sinó convençut que estava donant suport a un bon projecte. No he votat l'opció menys dolenta, sinó una de bona. També m'he afegit a la necessitat de que els 11 regidors tinguin a la gent al carrer darrera seu. Per controlar-los, per esperonar-los, sí. Però també per donar-los suport, per dir-los el què han de fer, per no deixar-los sols davant el que és un repte difícil, per compartir amb ells la responsabilitat, per no delegar.\nI d'altra banda el llibre. Com els altres dos que he llegit d'ella ("No Logo" i "La doctrina del xoc") és un llibre que et va conduint des de la superfície del que veiem a l'arrel dels problemes. Toca moltes tecles. Explica moltes coses, analitza alternatives, es posa en el lloc d'altres per permetre't veure que no estan bojos, sinó tenen les seves motivacions per actuar. Un resum seria llarg i el que cal és deixar-se portar per un llibre que ens qüestiona molt endins. Perquè la idea fonamental per a mi és que el problema el tenim en la base del nostre imaginari actual, que ja ve de segles: la cultura de l'extracció enfront la de la regeneració. La visió de que la Terra ens pertany enfront la de que pertanyem a la Terra. O la de que una determinada terra ens pertany enfront la de que pertanyem a una determinada terra. I aquest imaginari està molt arrelat a les dretes, però també a les esquerres. M'ha fet pensar en les pertinences invertides.\nI amb tot el que he anat llegint en aquest llibre mentre seguia el procés que anava fent Barcelona en comú, ha resultat que he acabat la lectura just el dia després de que hàgim escollit una nova alcaldessa.\nI en un dels darrers paràgrafs del llibre diu que les properes crisi ens duran altre cop als carrers i les places, i que tots ens tornarem a sorprendre de ser-hi i de ser tants. I això és el que ens ha passat avui.\nI es pregunta què faran les forces progressistes amb aquests rars moments en els que els impossibles esdevenen possibles. I li puc respondre que moltes d'elles s'han llençat a aprofitar-los. I que les forces progressistes no són només organitzacions i partits polítics, sinó que també són les que molts portem a dins.\nI proclama que el proper cop que ens sorgeixi un moment d'aquests caldrà aprofita-lo, no només per denunciar com de malament està el món i acotar petits espais alliberats, sinó per ser catalitzador que faciliti la reacció que ens dugui a construir un món millor, en el que tots estem més segurs. I veig com des de molts llocs miren el que ha passat aquest cap de setmana aquí a Barcelona, però també a molts altres municipis d'arreu l'estat. I alguns de ben grans, com Madrid, València, La Coruña, etc.\nI, jo no crec en el destí, però acabar un llibre que m'ha tocat tant, just el dia després de viure un trosset d'història, et fa pensar en quelcom més que la pura casualitat.\nI, què voleu!... Amb l'edat em costa cada cop menys emocionar-me.


LICEU 2021/2022: PELLÉAS ET MÉLISANDE | IN FERNEM LAND\nStanislas de Barbeyrac i Julie Fuchs (Pelléas i Melisande)\nFoto de David Ruano Gentilesa del Departament de Premsa del Gran Teatre del Liceu.\nQuan el Liceu té al davant reptes de prestigi, no acostuma a fallar mai i després d’aquell satisfactori War Requiem i de dos títols de repertori dels que no se’n va sortir de manera notable, amb la nova producció de Pelléas et Mélisande no tan sols ha tornat a encertar de ple amb una proposta de gran qualitat, ja sigui en la vessant musical i vocal, ja sigui en l’escènica, quelcom que actualment també és cada vegada més rar, sinó que segurament signa la millor producció operística dels darrers anys i sense cap mena de dubte la millor d’ençà que Víctor García de Gomar n’és el director artístic.\nUn consell per a tots i totes que anireu amb recança al teatre, si és que hi aneu, per veure aquestes representacions que jo us “exigeixo” que no us heu de perdre. Deixeu en el guarda-roba, ara que incomprensiblement no funciona, les àries, cabaletes i concertants, els grans cors i les proclames heroiques exaltant espases, dagues i punyals, deixeu reposar les immolacions, els pinyols i les floritures i artificis vocals, feu el petit esforç, necessari sense cap mena de dubte, per deixar-vos endur per l’onatge orquestral que ens proposa Debussy i estic segur que de manera natural us deixareu seduir i no trigarà l’emoció a envair-vos perquè és impossible que tanta poesia i tanta bellesa, no acabi per guanyar tots els prejudicis al voltant d’una òpera que demana ser estimada.\nEl Liceu ha buscat la manera que ens agradi definitivament i ha guanyat, ara depèn de nosaltres perquè igual potser si, però més ben servida és difícil.\nEstà clar que aquest és el repertori que li escau millor al director musical de la casa, que a banda de tenir l’encàrrec de reconstruir l’orquestra, quelcom que s’està demostrant de manera notable que ho ha fet i ja puc dir que molt bé, lògicament ha de dirigir uns quants títols de la temporada i tothom sap que quan es tracta d’obres del segle XX, ell hi té la ma trencada i si es tracta de mostrar les textures orquestrals amb transparència i nitidesa, quelcom essencial en el llenguatge orquestral de Debussy, ell és sense cap mena de dubte l’opció que garantirà un excel·lent resultat\nEl treball del mestre Josep Pons en la direcció i concertació d’aquest Pelléas et Mélisande és de gran categoria, de les que dóna prestigi i situa al teatre a un primer nivell, ja sigui per la qualitat de la seva precisa i bella direcció, recreant aquest món misteriós, ple d’ombres i embolcallat en permanent nocturnitat, amb una orquestra de so fi, precís i de riquíssims cromatismes i transparències que et van atrapant durant aquest fluid discurs orquestral o ja sigui per la imprescindible qualitat que obté d’aquesta formació que ell es va proposar transformar de dalt a baix sense causar grans traumes i tan necessària per construir la narració dramàtica com a coprotagonista del fascinant món que ens proposa Debussy per narrar el drama de Maeterlinck. És amb obres com aquesta i amb direccions tan detallistes i on els solistes han de ser-hi amb total seguretat i acurat fraseig, quan s’evidencia l’èxit del llarg i fructífer treball per tornar a fer de l’orquestra del Liceu un dels puntals de la casa.\nAquest Pelléas et Mélisande és possiblement la millor direcció musical d’ençà que el mestre Pons és el titular de la casa.\nEl mestre Boder va fer un gran treball l’any 2012, va ser el seu comiat abans de passar el testimoni precisament al mestre Pons, que amb aquesta direcció el supera. Si Boder s’acomiadava amb una orquestra que necessitava inversions, jubilacions i contractacions, Pons al cap de deu anys ens ofereix el mateix títol en un moment gratificant de canvi de tendència que esperem que segueixi títol rere títol. La llei de les alternances ja dirigeix el pèndol imparable i decidit en direcció ascendent.\nEscoltar els pianíssims nítids, els silencis perfectament definits, tot el fascinant entramat orquestral amb una fascinant nitidesa, alhora que el discurs sempre fos fluid, dramàticament intens sense defallences, és de ben segur el gran triomf d’un repte majúscul assolit amb una extraordinària solvència. M’he emocionat quan a la sortida del mestre per dirigir la segona part (quart i cinquè acte) el públic l’ha rebut calorosament amb intensitat d’aplaudiments i bravos.\nAprofito ara que he anomenat al mestre Boder, per recordar que el Liceu no ha tornat a invitar a cap dels directors titulars que han passat per la casa des de la seva reconstrucció, quelcom que hauria d’esmenar l’actual director artístic, que res va tenir a veure en les tensions que hi poguessin haver amb l’antiga direcció del teatre. Els mestres De Billy, Weigle i Boder, haurien de figurar en les temporades vinents tot i que em penso que aquest és un clam al desert.\nLa darrera vegada que es va programar aquesta òpera, el cast sense ser decebedor, no va estar a l’altura del repte. Aquesta vegada s’ha vorejat la perfecció.\nJulie Fuchs és una deliciosa Mélisande, que en la línia naïf amb què tantes sopranos fan front a aquest rol, ofereix una interpretació captivadora que recrea vocalment amb un desplegament de delicats matisos, de sons flotants i eteris, quasi infantils fins a arribar a la cabdal escena amb Arkel i el gran i darrer encontre amb Pelléas, d’una íntima intensitat que desencadena en la darrera escena, en una mort colpidora per tanta tendresa i senzillesa narrativa. És una interpretació molt sensible que ben segur no deixarà indiferent a ningú.\nEl Pelléas del tenor Stanislas de Barbeyrac li dóna perfecta rèplica. És juvenil, poètic i només en els moments d’expansió emotiva algun pas per la zona aguda li queda amb poc color, però tant a l’escena de la torre, com en el darrer encontre m’ha semblat esplèndid, fent el perfecte contrast amb el seu germà Golaud, interpretat de manera superba pel gran baríton Simon Keenlyside.\nEl baríton anglès no ha vingut molt pel Liceu, després d’aquell inoblidable Hamlet de Thomas el recordat i discutit Don Giovanni (reposició de la producció de Bieito) i dos recitals, em semblen molt poc en quasi 20 anys des del seu debut. Ara torna per deixar un record difícil d’oblidar. La veu no està tan sana òbviament, però la intensíssima interpretació és extraordinària, amb varietat de matisos i un final que veritable colpeix. És un odiós dolent, però mai cau en el gran ginyol, mèrit també del traç dramàtic d’Àlex Ollé.\nLa plenitud vocal també ha passat els millors anys per Franz-Josef Selig. El gran baix alemany encara imposa una veu potent i prou cavernosa com a Arkel, però el que més caracteritza la seva interpretació és la colpidora humanitat que transmet. La zona més aguda i en l’emissió més oberta mostra una inquietant oscil·lació, però sap controlar-ho i mai resulta estentori, ni desagradable.\nLa gran Sarah Connolly és un luxe com a Geneviève. Intervé cantant en una única escena on sense dificultat demostra la seva categoria, una intervenció que prestigia aquesta producció. Ollé li regala una escena muda d’impacte.\nEl rol de Yniold és difícil veure’l interpretat per una veu infantil, en aquesta ocasió ha estat la soprano Ruth González que s’ha fet càrrec del rol de manera molt idònia emetent sons blanquinosos i fixats com si fos una veu infantil, quelcom que s’agraeix per fer el contrast cromàtic amb la soprano que interpreta la protagonista. Tan vocal com escènicament ha estat molt creïble\nEl veterà baix Stefano Palatchi compleix amb més control que altres vegades, el rol de metge.\nUn equip molt conjuntat i perfectament integrat amb l’orquestra i la producció, tot funciona i s’estableix una fluïdesa que denota amb naturalitat, un gran treball previ.\nSi la darrera vegada que es va representar aquesta òpera al Liceu va comptar amb la fascinant producció de Robert Wilson i va ser un dels grans èxits d’aquelles representacions vocalment molt menys sòlides que la d’enguany, en aquesta ocasió el Liceu ha contractat i refet una producció d’Àlex Ollé, originalment de l’òpera de Dresden i ens l’ofereixen com a nova. No coneixia l’original, per tant, no puc dir quins són els canvis que la fan “Nova producció del Gran Teatre del Liceu”, però sí que puc dir que és una producció excel·lent, als antípodes de la de Wilson, tota simplicitat i llum, mentre que aquesta és tenebrosa, psicològicament i dramàticament molt més complexa i recaragolada, amb un treball intens dels caràcters i les situacions dramàtiques, però que explica perfectament la trama sense necessitat de tesis que ens expliquin dramatúrgies paral·leles. Prou simbòlic, interioritzat i psicològicament complexa és l’obra de Maurice Maeterlinck, per a enredar-ho més.\nVisualment, és una producció potent al voltant d’un bloc giratori que conforma externament la gran torre del castell i en el seu interior les diferents estances d’ambient burgès, amb llums càlides i ambient gèlid, quasi claustrofòbiques, que empresonen els personatges.\nL’estructura giratòria se situa sobre una piscina, que des de platea no té cap repercussió estètica/visual en el reflex nocturn del món reclòs i malaltís dels personatges, que si se’ns ofereix a partir del primer pis amb un bell impacte plàstic, si bé una mica gratuït, però embolcallant bé l’opressió que condiciona als personatges, però Ollé ha treballat bé la dramatúrgia i no només ens ofereix estètica com Wilson, sinó que ens sacseja més i en la segona part aconsegueix fins i tot inquietar-nos i colpir-nos, tant en l’assassinat de Pelléas com en la desolació del llarg comiat de Mélisande en una bellíssima imatge onírica del personatge doblat.\nVaig assistir al pre-general de divendres on vaig veure la representació des de platea i a la primera representació d’ahir des del bell mig d’un tercer pis desèrtic. És una producció que s’ha de gaudir des d’una certa elevació, no més enllà del tercer perquè ben segur al quart i al cinquè no deuen veure res del que succeeix a dalt de la torre, on fins i tot hi canten els personatges.\nLa pega d’aquesta producció és que quan gira grinyola, i a vegades grinyola en moments que la música és d’una subtilesa meravellosa i l’irritant grinyol veritablement esdevé impertinent, feridor i incomprensible i intolerable. Ahir va ser més atenuat que el divendres, però potser sí que la maquinària escènica del Liceu s’ha rovellat d’utilitzar-la tan poc, habituada quasi sempre a decorats únics i inamovibles. És l’únic però a una nit històrica que ningú no s’hauria de perdre. En primer lloc, perquè tant esforç i tan ben fet mereix una resposta total de part del públic, i, en segon lloc, o potser primer, perquè l’obra és una absoluta obra mestra que quan està tan ben servida, és d’una irresistible bellesa. Ahir el Liceu a partir del segon pis feia pena\nLa poesia en estat pur i el reclinatori pel Liceu mereixen que no els donem l’esquena.\nper Joaquim a 1 de Març de 2022\n← CARNERIANA: DAVID ALEGRET I RUBÉN FERNÁNDEZ AGUIRRE\nREFLEXIONANT AL VOLTANT DEL CONCERT DEL 175è ANIVERSARI →\nMe alegro de una obra que brille en lo musical, vocal y escénico, finalmente.\nAfortunadamente, está en la página web y la podré escuchar; a final de mes, el Maestranza ofrece “Pelléas et Mélisande” dirigida por Michel Plasson y el elenco es apropiado, en principio ¡Viva el arte, siempre!\n1 de Març de 2022 a les 7:56\nPinta bien la sevillana….Plasson está ya más allá del bien y del mal.\n4 de Març de 2022 a les 16:26\nEm va tornar a agradar moltíssim. Després recuperaré la teva crítica d’ara deu fer… 10 anys? Quina sort que hagis assistit a l’estrena perquè els lectors d’IFL no podràn dir que no van avisats… Portar aquesta producció (ovacionada pel públic sense reserves) m’ha semblat un magnífic encert, com ho va ser per exemple que Matabosch portés al real Moses und Aron. Quan el teatre fa tot el possible per fer assequible una òpera caldria una resposta del públic en consonància. Nosaltres vàrem optar per un segon pis…. Tal com molt bé dius és molt important quina entrada treus i entenc que molts llocs quedin deserts perquè és com el ballet. Amb l’agreujant de la maqunària que com més a prop de l’escenari pitjor. Segons m’han dit Debussy va escriure aquests interludis que ara matxaca expressament pels canvis d’escena. Igual que la producció del Benvenuto Cellini la platea no em sembla el millor lloc i crec que abans de treure entrada caldria pensar-s’ho molt. És com si vas a veure ballet…\n1 de Març de 2022 a les 9:06\nLa plataforma giratòria es deu haver fet malbé de no fer-la servir. És el mal menor a una proposta irrefutable. Si els liceistes i/o amants de la música li donen l’esquena és imperdonable.\n4 de Març de 2022 a les 16:28\njo també vaig assisitri a l’assaig del divendres. A mi em va agradar la música i els cantants, gens la producció. Estava a la fila11 de platea i amb tanta foscor com hi havia, era impossible saber qui cantava, ni veure cap expressivitat als rostres dels cantants. Fer que els cantants cantin d’una alçada del 4rt pis del Liceu, amb l’orquestra al fossar em sembla un disbarat.Sempre que es representa una obra intimista, el primer que fan els directors d’escena es enfosquir l’escenari. Espero trobar algun dia,algun director d’escena que sigui més imaginatiu i no recorri a aquest recurs, per mi, tan recurrent.\n1 de Març de 2022 a les 10:51\nHo lamento, no estem gens d’acord pel que fa a la producció.\nEls espectadors que estem sempre més aviat lluny de l’escenari no acostumem a veure mai l’expressió d ela cara, de fet l’expressió d ela cara a un teatre d’òpera més enllà de les primeres files de platea és quelcom impossible d’apreciar. No és per a mi l’objectiu fonamental, en els cantants hi ha quelcom molt més essencial que és el fraseig. La producció és fosca, estem d’acord, però és una òpera que li escau molt bé la nocturnitat i la foscor interior de personatges solitaris\n4 de Març de 2022 a les 16:31\nAbsolutament d’acord, magnífica, imprescindible. Incomprensible el nombre de seients buits (jo també vaig veure-la des del tercer pis). Gràcies per la teva feina!\n1 de Març de 2022 a les 11:20\nDE res Oriol, espero ajudar una mica a engrescar als que incomprensiblement es queden a casa\n4 de Març de 2022 a les 16:32\nSeguint el fil del que he dit abans, potser caldrà plantejar-se posar una pantalla al costat de l’escenari per veure el rostre dels cantants. No sóc gens original, perquè en el darrer Anell del Nibelung a Bayreuth ja es va fer.\n1 de Març de 2022 a les 11:41\nAquesta solució no és pròpia d’un teatre d’òpera, potser d’estadis olímpics, però aleshores el que no és propi és el gènere en aquell recinte\n4 de Març de 2022 a les 16:34\nRetroenllaç: Enlaces de marzo de 2022 | Beckmesser\nBenvolgut Joaquim, vaig assistir dissabte passat a l’assaig general i no puc estar més content. Estic esperant amb delit poder assistir aquest diumenge. Comparteixo amb tu tot el que dius, tot i que era un assaig i, clar, no es pot contemplar com una representació plena. No obstant això, es pot albirar perfectament una excel·lència vocal perfectament adequada a l’obra representada i, el que em fa més il·lusió, una orquestra que està en estat de gràcia, que gairebé toca el cel dirigida pel mestre Pons, qui es mereix tots els elogis del món per haver portat a terme aquest projecte. Música plena de matissos on es podria esbrinar fins i tot petits apunts wagnerians que conserva la partitura de Debussy…una delícia. El que sí vaig poder gaudir plenament va ser en la posada en escena. Ja em vaig fixar en lo sorollós del moviment de la “capsa” però em sembla una idea fantàstica per contar la història, esteticament molt pictòrica i amb una il·luminació perfectament acorde amb el que ens estan contant. Em recordava molt al castell mòbil del Parsifal de Claus Guth, que personalment em va encantar. Tot i que hi ha algun afegitó a la història que no hi és en l’original (respecte al personatge del rei i de Genevieve), realment no molesta gens.\nL’òpera del segle XX ha de ser una presència constant en qualsevol teatre d’òpera, gairebé tan constant com el repertori habitual. Ja friso amb el Wozzeck del mes de maig. Però no ens hauriem de contentar amb aquests títols, hi ha molts autors que encara estan inèdits en el nostre teatre, inclús altres obres d’autors del segle passat dels què es representen altres títols. No puc estar més d’acord amb el que comentes sobre l’absència dels antics directors musicals de la casa, un error que s’hauria de reparar ja. Impensable en altres teatres, on no obliden mai als que han estat responsables musicals. Moltes gràcies i que passis un bon dia!\n1 de Març de 2022 a les 13:43\nEstem recollint els resultats de la pèssima gestió de l’equip directiu anterior que va desmotivar absolutament al públic. Després la pandèmia ha fet la resta. El panorama és preocupant.\nL’oportunitat de gaudir en aquesta ocasió és immillorable, molts continuaran pensant que és un avorriment d’òpera, amb aquests no hi ha res a fer, però amb els altres hem d’intentar que no s’ho perdin.\n4 de Març de 2022 a les 16:37\nHola Joaquim, ja et vaig fer cas i vaig agafar entrada per a aquest dijous, així que ja friso per a anar-hi. De poc que no se’m complica la cosa i em quedo fora, però tinc els dits creuats esperant que tot surti bé. Ja us faré saber les meves impressions. A més, ho tinc fàcil; amb aquesta obra, no porto jaqueta, així que no em caldrà deixar res al guarda-roba.\n1 de Març de 2022 a les 17:06\nEstic frisós per conèixer la teva opinió.\nGràcies Joaquim per l’apunt, magnífic com habitualment. Jo vaig tenir la sort de ser-hi ahir, al 4rt pis des d’on per cert es veu pels pèls els cantants quan són a dalt del bloc giratori. I certament va resultar magnífic en tots els aspectes: cast, orquestra, escenografia… complicat per una obra que a alguns els hi sembla un llarg recitatiu, però que a poc que t’endinses gaudeixes de l’entramat músico-vocal encisador, d’una bellesa i una delicadesa que van arribar ahir a cotes extraordinàries. Llàstima de seients buids, sí… i aquesta representació caldria immortalitzar-la en una bona gravació, ja vàrem perdre la ocasió amb el magnífic War Requiem, és una joia de la què convindria guardar record i registre. No us la perdeu!\n1 de Març de 2022 a les 19:06\nTens tota la raó, caldria immortalitzar-ho, paga molt la pena.\n4 de Març de 2022 a les 16:38\nMe reservo para las últimas funciones pero sin entrar a valorar este éxito artístico puesto que todavía no he acudido al PELLEAS, algo y es preocupante, no funciona en el Liceu estos últimos tiempos y es su gestión del teatro que me imagino, va a dejar importante déficit o agujero económico a final de temporada : no es aceptable desde el punto de vista, repito de gestión, que los últimos espectáculos representados, dejen medio teatro vacío , con ofertas y rebajas de última hora para tratar de poner remedio.\nSemivaío en elWar Réquiem, no se llenó ninguno de los Rigoletto, Semivacío también en la Pikovaia y ahora 2/3 del aforo por vender en el Pelleas. Es decir, el Liceo que normalmente se iba llenando todos los años, de repente y desde la pandemia ( justificado en este caso ), no se llena ni a la de tres,sino todo lo contrario??\nEsto debería ser objeto de un serio análisis y encontrar soluciones ¿ política de precios ? ¿ política de programaciones ??\nAlgo sucede, pero no es normal que vaya desapareciendo el público y los fieles abonados ,año tras año últimamente y desde luego, no es únicamente por respeto a esa pandemia que todavía sigue algo latente\n2 de Març de 2022 a les 8:35\nSiu fueras asiduo del Auditori aun estarías más preocupado.\nSi el Liceu ofrece calidad alta o muy alta como es el caso y la gente no va habrá que buscar la manera de que regresen, pero lo que no hay que havcer bajo ningún concepto es renunciar a programar Pélleas, Wozzeck o el War Requiem para ofrecernos Bohéme, Carmen i Traviata con la intención de llenar y con calidad baja.\nLos abonados se los cargaron en época del Sr. Guasch & Cia, la pandemia ha hecho estragos, aquí y en todas partes, en un momento crítico, y hay quien se ha pasado al streaming sin contemplaciones, algo que no se entiende.\nYo solamente puedo decir que nadie se pierda esta producción, está a nivel de los grandes teatros.\n4 de Març de 2022 a les 16:43\nFins ahir, la meva experiència amb Pélleas havia estat més aviat decebedora: les representacions de fa deu anys, encara que fossin bones, em van deixar fred i no vaig entrar en l’obra. Ahir va ser un autèntic descobriment, però des del començament: és un continu musical extraordinari que et transporta i que, en molts moments, colpeix i emociona. Suposo que per la interpretació, que enganxa de seguida i que va ser extraordinari en tot: orquestra, cantants, escena… ! Quina expressivitat en totes les veus! Quina escenografia, d’una sensibilitat i poesia d’alt voltatge! Quina troballa, aquesta mena de “naumàquia operística”! Quina coherència en la història, en les escenes, en la interpretació De bo de bo: cal felicitar tothom que hi hagi intervingut i al públic, també, per no haver-s’ho perdut i haver-ne pogut gaudir. Però amb una obra tan poc popular, tan difícil… estava tan buit. Directament, vam estar en butaques del tercer pis que era, tot plegat, un petit erm fora de la zona central; molt més que la platea, que tenia una ocupació gairebé completa. No sé què cal fer, si amb quelcom tan excel·lent no hi va ningú…\nEl grinyolar, no sé… jo penso que no deu ser la maquinària sinó més aviat la mateixa estructura de la casa/roca, que és gran (dos pisos amb tres plataformes) i deu tenir una estructura metàl·lica que, en moure’s, pel mateix pes fa que les unions entre barres “s’ajustin” i fan soroll. Sí que molesta una mica, però bé… com que orquestra i cant ja t’abdueixen, no li dones tanta importància.\nPer cert, feia temps que no anava per un concert de l’OBC i aquest dissabte i a diferència de les últimes vegades que hi havia anat, estava bastant ple. No sé si és per Rakhmàninov o perquè el públic hi torna, però, almenys, feia bastant goig de veure la sala.\n7 de Març de 2022 a les 12:02\nMe n’alegro que t¡agradés tant com en a mi.\nPel que fa als sorolls i grinyolades són deguts als vagons de l’escenari que s’han fet vells, Quan es mou alguna escenografia sobre l’escenari obert, sempre grinyola.\n12 de Març de 2022 a les 14:14\nJo ahir no em vaig quedar a casa i al cap d’una hora i 20 minuts vaig pensar el mateix que de Lulú, i, com llavors, em vaig anar abans de la pausa. No dec tenir sensibilitat.\n7 de Març de 2022 a les 13:14\nNo és una questió de sensibilitat, potser algun dia t’agradarà.\n12 de Març de 2022 a les 14:15\nAhir divendres, una altra vegada un aforament que feia pena: el tercer pis gairebé buit. I dels pis més baixos van sortir persones que no van tornar després de l’entreacte. Podria una gestió millor engendrar més entusiasme per a Debussy? No ho sé: potser una mica; però no podem esperar miracles. És un problema major que ningú no estigui disposat a pagar 88 € per aquest Pelléas et Mélisande. Sense dubte hi ha un límit al que pot invertir el Liceu en educar el públic abans de rtornar a omplir els calaixos amb unes Bohème, Carmen i Traviata de qualitat dubtosa.\nHauré d’admetre que jo també no tornaré a veure Pelléas et Mélisande una segona vegada, com ho vaig fer pel War Requiem. Entenc que el mestre Pons i l’orquestra ho fan molt bé. També em sembla molt bé la direcció d’escena, tot i el grinyolar, pels que estan al pisos de baix (mentre que pels del quart i cinquè pis, posar els cantants a dalt de la torre és bastant ofensiu). Els cantants no els puc avaluar per falta de coneixements, però segur que ho fan molt bé també, com ho diu en Joaquim.\nNogensmenys, no assoleixo entusiasmar-me amb l’obra. L’onatge orquestral de Debussy m’agrada molt, els seus colors orquestral són meravellosos, però … Amb aquests mateix onatge i aquest colors meravellosos, La Mer dibuixa en menys de mitja hora un món ple de varietat. Pelléas et Mélisande són més de dues hores i mitja, i l’atmosfera queda sempre ombrívola, melancòlica, inquietant. Seria exagerat dir que m’avorreixi, però desafortunadament no menys exagerat dir que em sedueixi o emocioni. Ha de ser que als burgesos poc poètics, o sigui “tiets de l’Eixample,” més aviat ens sedueix Wagner i ens emociona Puccini. Què hi farem!\nDe totes maneres, hem d’agrair molt al Liceu una temporada tan interessant, mentre la tenim. Bravi!\n13 de Març de 2022 a les 0:23\nEl difícil equilibri entre la caixa i la programació necessària, és complicat una vegada més. El Liceu no pot renunciar a fer aquests títols i per suposat no ha de renunciar mai a la qualitat oferta i al nivell assolit en aquestes representacions, que sumat el públic que hi hem assistit possiblement no omplim 3 aforaments. 7 representacions eren excessives, lamentablement no hi ha prou públic i potser els preus no ajudaven gens, però no es pot renunciar ni a l’obra, ni a aquest nivell. Com fer quadrar el cercle? No em toca en a mi aquesta tasca, jo només puc agrair que es faci, amb quin títol es recuperarà el forat no ho sé, però per això les temporades cal que siguin equilibrades amb títols que compensin el desgavell d’aquesta deserció vergonyant, això si, sense perdre mai el nivell, i en això el Liceu si que falla, perquè amb les òperes de repertori i potser perquè l’èxit de taquilla està més garantit, el nivell assolit no li arriba a la sola de la sabata d’aquesta meravellosa proposta.\n22 de Març de 2022 a les 20:15\nGràcies per la crítica Joaquim. Hi vàrem assistir el divendres 11 i coincidim plenament amb tot el que has escrit. Aquesta música t’atrapa (llàstima dels molestos sorolls escènics) i nosaltres sabem reconèixer la qualitat quan la tenim al davant, tant quan escoltem i veiem una òpera com quan llegim una críica.\n13 de Març de 2022 a les 17:12\nMe n’alegro molt que ho hagueu gaudit. Llàstima que hem estat quatre gats.\n22 de Març de 2022 a les 20:16\nHe leído un par de comentarios de alguien que presenció el Pelleas liceistico y ahora recientemente el Pelleas en la Maestranza y que la dirección orquestal del ya más que abuelo Plasson ( 87 u 88 años ), supera en matices y en brillantez de sonido en bastante, a la dirección aquí de Pons.\nNada puedo decir yo de la dirección de Plasson porque simplemente, no la he escuchado.\nDe la del Liceu, estuve en la última función del día 18 y mientras vocalmente disfruté un montón, sobre todo por la prestación de Julie Fuchs, a mi la concertación de Pons me pareció muy trabajada y eficiente, pero de brillantez orquestal y o de sonido, muy justita ( quizás, la orquesta del Liceo más o mejor no puede ofrecer un alto nivel )\n24 de Març de 2022 a les 8:31\nno puedo opinar porqué ni he visto, ni he oído nada del Pélleas de La Maestranza, pero echar agua a la representación del Liceu me parece que forma más parte de aquellos que no quieren aceptar el nivel de una excelente versión por motivos extra musicales, como ocurre casi siempre con las direcciones del maestro Pons. Pero en fin…\n2 d'Abril de 2022 a les 20:01\nO extra musicales o bien de forofismo pro, según el cristal con que se mire. Opinable, por supuesto\n3 d'Abril de 2022 a les 18:22\nLo siento, me parece inadecuado tu comentarioi por lo subjetivo.\n9 d'Abril de 2022 a les 2:20


El Tresor espanyol no pot col·locar tot el deute previst tot i pagar un interès molt més alt\nL'emissió no aconsegueix cobrir els 3.000 milions previstos. L'interès a 7 anys frega el 6,8%\nEFE Madrid 19/07/2012 11:14\nEl Tresor espanyol ha col·locat avui 2.981 milions d'euros, lleugerament per sota del màxim previst –3.000 milions– en diferents emissions a dos, cinc i set anys, i ha hagut d'apujar de forma notable l'interès.\nLa situació va un pas més enllà que les emissions anteriors, quan s'havia apujat l'interès però s'havia col·locat tot el previst, amb una demanda que superava àmpliament l'oferta.\nEn concret, a dos anys s'han col·locat 1.359,21 milions d'euros amb un interès marginal del 5,302%, superior al 4,483% anterior, i uns altres 1.074,44 milions al 6,543%, també per sobre del 6,195% precedent.\nAixí mateix, ha col·locat 547,69 milions d'euros a set anys amb una rendibilitat del 6,798%, encara que en aquest cas no és possible comparar l'interès amb una emissió anterior.\nEl resultat de la subhasta ha disparat la prima de risc espanyola, que ahir ja va tancar en màxims i ha situat el bo espanyol a 10 anys al mercat secundari per sobre del 7%, que es considera la barrera en què es tanca l'aixeta dels mercats.


Bloc d´un Metge de Família: Actualització del maneig de l´Helicobacter Pylori a l´Atenció Primària\nActualització del maneig de l´Helicobacter Pylori a l´Atenció Primària\nEls factors relacionats amb l'increment de la resistència als antibiòtics en la infecció per l'Helicobacter pylori, els esquemes de tractament vigents: teràpia seqüencial, concomitant, quàdruple concomitant i híbrida, així com els mecanismes que tracten d'explicar la resistència, considerada avui dia un gran problema a solucionar al més aviat.\nL'article Recent Insights into Antibiotic Resistance in Helicobacter pylori Eradication analitza aquests temes.\n• Testar Hp només en cas que, si el resultat és positiu, es vagi a tractar.\n• A la dispèpsia funcional «testar i tractar» pot ser tan efectiu com un tractament empíric amb IBP o procinètics. Una estratègia de "test-and-treat" en pacients joves i sense signes / símptomes d'alarma és preferible a prescriure únicament inhibidors de la bomba de protons (IBP) per a poblacions com Espanya amb una prevalença > 20% de Helicobacter pylori (validat també amb cohorts en Atenció Primària).\n• Quan l'endoscòpia no és necessària, el test de l'alè i el d'antígen en femta són d'elecció per el diagnòstic del Hp per la seva alta especificitat i sensibilitat.\nA la dispèpsia funcional (endoscòpia realitzada però sense troballes) encara que el benefici és "menys clar" també recomana erradicació de Helicobacter pylori (amb un NNT 12 comparat amb placebo). L'eradicació de Hp disminueix un 25% les consultes per dispèpsia durant un seguiment de 2-7 anys.\n• Tractament amb aspirina i AINES. En pacients que ja estan prenent aquests fàrmacs no sembla haver benefici. Però en pacients que inician tractament es recomana fer tractament eradicador, inclòs per aspirina a dosis baixes. En pacients amb història d'úlcera pèptica que iniciaran tractament amb AAS, l'erradicació de Hp disminueix la incidència de sagnat fins i tot sense utilitzar gastroprotecció.\n• Tractament amb inhibidors bomba protons: El tractament a llarg termini amb IBP provoca gastritis atròfica en pacients portadors Hp. L'erradicació en aquests pacients cura la gastritis i prevé la progressió a gastritis atròfica.\n• Malaties extragàstriques: Hi ha suficient evidència (i per tant indicació d'estudi i erradicació) sobre la relació entre Helicobacter i l'anèmia ferropènica, la deficiència de B12 i la P. Trombocitopènica Idiopàtica (PTI)\n• El tractament erradicador més recomanat en el nostre medi continua sent la triple teràpia.\n• La confirmació de l'erradicació es recomana únicament en pacients seleccionats; també en aquest cas, quan l'endoscòpia no sigui necessària, s'utilitzaran el test de l'alè o el d'antígen en excrements.\nLlistat de documents actuals\n- Erradicació Helicobacter Pylori consens Maastricht IV / Florencia\n- Pautes d´antibioteràpia H. Pylori consens Maastricht IV / Florencia\nEtiquetes de comentaris: Digestiu, Helicobacter


Iniciativa de caritat del Papa Francesc cap als sol·licitants d'asil iemenites a Corea. A través del nunci apostòlic Alfred Xuereb, el Pontífex ha lliurat la suma de 10 mil euros al bisbe Peter Kang U-il, que ha defensat els drets dels més de cinc-cents refugiats procedents del Iemen, acollits a l'illa de Jeju, a la diòcesi de Cheju. Ho va donar a conèixer aquest diumenge 29 de juliol la nunciatura l'endemà de la visita realitzada per l'arquebisbe Xuereb a l'illa per renovar el suport del Papa al prelat coreà, que tantes vegades ha exhortat els fidels a la tolerància i a la solidaritat.\nVatican News, 31 juliol 18\nPortar el suport del Papa al bisbe de Cheju\nDurant una visita precedent a Jeju el representant pontifici havia trobat també als refugiats iemenites i havia concelebrat la missa amb Mons. Kang U-il. "L'objectiu de la visita era el de reiterar el suport del papa Francesc al bisbe, qui alguns dies enrere ha publicat una carta pastoral sobre els 527 refugiats iemenites arribats recentment a Jeju, en perfecta harmonia amb els ensenyaments i els documents sobre els refugiats del Sant Pare", ha explicat el nunci apostòlic en un comunicat de premsa.\nOració al parc de la pau per la tolerància i la solidaritat\nEls iemenites van arribar a Corea utilitzant el programa que permet als estrangers entrar a l'illa sense necessitat de vistos i poder quedar-se fins tres mesos. La seva arribada improvisa ha causat preocupacions i polèmiques. Per això, abans de deixar Jeju, Mons. Xueren va visitar el "Parc de la pau del 3 d'abril" per recollir-se en oració. El parc commemora a les víctimes dels enfrontaments entre govern i civils del 1948 al 1954, a causa de la divisió ideològica que va seguir a l'alliberament del Japó al 1945.


El periodista Eduard Voltas desmunta en dos minuts la pretensió de silenciar els mestres\nEn una intervenció al programa 'Més 3/24' que s'ha fet viral\nUn vídeo de dos minuts d’una intervenció del periodista Eduard Voltas al programa Més 3/24 s’ha fet viral. Voltas hi fa una defensa de l’escola catalana moderna, que vagi més enllà de l’aspecte curricular, i que promogui el pensament crític i el debat sobre els problemes que van més enllà de la classe i que afecten la societat. Ho feia contestant la politòloga Astrid Barrio, que qüestionava que ‘es pogués parlar de política’ a l’escola.\n.@eduardvoltas al #Més324\nL’escola catalana és una escola moderna, un lloc de debat dels fets de l’actualitat i la societat en la que vivim.#9delPalau #somescola #ProuRepressió pic.twitter.com/eHJg0R9HpP\n— ADIC TES🎗 (@ADIC_TES) 3 de maig de 2018\nDeia Voltas: ‘L’escola catalana pretén ser una escola moderna. Les lleis catalanes volen que sigui així. No se centra només en els aspectes curriculars; l’escola moderna és molt més que això. La meva filla té dotze anys, va a primer d’institut i tenen un espai que li diuen àgora, que és on debaten i parlen no només dels problemes de l’escola, sinó també dels problemes del barri i de la societat. Formació de ciutadans crítics, intercanvi d’opinions, intervenció del mestre per orientar els debats, que per això estudien i per això són professionals i per això els posem a les seves mans. I això és l’escola catalana moderna.’\nI afegia: ‘Després del 17 d’agost, si l’endemà hi hagués hagut classe evidentment que totes les escoles de Catalunya s’hauria parlat del tema. Perquè allò s’havia de tractar, i això és parlar de política. No és parlar de partits polítics, sinó de política en el sentit més noble de la paraula; allò que són els afers col·lectius. I l’impacte emocional, brutal, que van tenir en els nois les imatges de l’1-O, veient la Guàrdia Civil rebentant les portes d’escoles com la seva, si això no es tractava l’endemà a classe era éser mals professionals, era no complir una de les funcions de l’escola moderna.’\nEditorial de Vicent Partal relacionat: No ens enganyem, odien l’escola.


Pas enrere del Constantí que cau derrotat a casa davant del Sant Jaume (0-1) – Constantí Ràdio\nEl CE Constantí ha desaprofitat aquest diumenge a casa una clara oportunitat de sumar els tres punts davant del Sant Jaume dels Domenys, equip que es trobava a la part baixa de la classificació. Després que l’equip constantinenc oferís una bona imatge en els últims partits disputats, especialment en la victòria a casa davant del Sant Salvador (3-1) i donant la cara fins al final al camp del líder (At Valls), el conjunt constantinenc ha acusat la manca d’efectivitat dels seus jugadors de cara al gol. Tot i no fer un joc brillant, l’equip va generar diverses ocasions que els jugadors locals no van saber aprofitar.\nDe la seva banda, el Sant Jaume dels Domenys aconseguia el gol de la victòria en una de les poques arribades a l’àrea constantinenca, avantçant-se en el marcador al minut 19, establint el 0 a 1. Tot i l’esforç dels locals per buscar el gol de l’empat, el marcador ja no es va moure i fins i tot en la segona meitat el Sant Jaume va gaudir d’una ocasió per ampliar el seu avantatge en el marcador. Al final dels 90 minuts, sensació de decepció a les files locals i tres punts més que s’escapen del municipal La Coma. L’entrenador del CE Constantí, Paco Padilla, ha fet balanç del partit.\nEl CE Constantí es troba actualment en 12ª posició a la classificació amb 8 punts. Dissabte, 2 de novembre, el Constantí visita el municipal Joan Pijuan d’Altafulla en partit que es disputarà a les 16.30 h davant d’un rival que és cinquè a la classificació i que ve de golejar al camp del Llorenç per un gol a quatre.


Fecha: Martes, 4 de Enero, 2011 10:24:51 (+0100)\nei bones, jo ja se que el sarro no es ni de bon tros el Oros, nomès faltaria!!!!! nosaltres soms aficionats i un club super petit . I que El circuit Oros ve essent, des de fa més de 10 anys, un circuit de referència per a la promoció en les modalitats més populars de l’orientació, a nivell escolar i popular. però no entenc que te a veure això que dius amb el que plantejo????\njo nomès dic que si Oros és com dius , perquè fer una cursa de 3 hores i que la gent pugui acabar totes les balisses i carrgar-te lo que propiament és en si un rogaining i la seva finalitat, amb aquesta regla de tres que dius , podriem fer una cursa de 10km a peu i dir-li mitja maratò no? ei es per apropar a la gent a la modalitat de mitga?? eh que no te sentit oi? doncs no ens carreguem la modalitat de rogaining, si fem rogaining fem rogaininig, si fem curses de 3 hores fem curses de 3 hores però li diem rogaining un rogaining, te unes normes i un reglament i crec que s'hauira de intentar complir. Crec que si feu un rogaining seria fantàstic , però feu un rogaining no feu una cosa a mitges i llavors digues-li roganing, es com exemple d'abans no pots dir-li mitga maratò i còrrer nomès 6 km, no te sentit¿¿¿¿¿¿¿encara que vulguis justificar dient que és per promocionar etc... per promocionar a fer un roganing ja hi han les curses -O de llarga distància no???\nLluís tot això oh dic , com opiniò meva, no vull ni que t'empipis ni molt menys ok.\nEl 4 de gener de 2011 10:07, <oros@cluboros.org> ha escrit:\nCompanys en l’orientació!\nEl rogaine és una modalitat de l’orientació esportiva que permet la participació en equip de 2 a 5 persones i on la estratègia: (resumint) aconseguir el màxim nombre de punts, en un ordre lliure de visita del màxim nombre de controls, en un màxim de temps: 6h,12h,24h.\nEl circuit Oros ve essent, des de fa més de 10 anys, un circuit de referència per a la promoció en les modalitats més populars de l’orientació, a nivell escolar i popular.\nLa diferencia en oferir un rogaine de 6h (Copa Catalana) a un de 3h (Popular) és apropar aquesta modalitat d’orientació a tothom que desitgi experimentar i gaudir de l’orientació a través d’aquesta modalitat. Per altra banda permet fer un excel·lent entrenament d’orientació per a tothom.\nEstàs subscrit a aquesta llista amb l'adreça oros@cluboros.org


Òpera, clàssica, jazz, rutes pel patrimoni, capvespres al Maricel, exposicions i tallers infantils centren el programa\nLa proposta cultural de Museus de Sitges i la Regidoria de Cultura de l’Ajuntament de Sitges per als mesos de juliol i agost presenta més de 60 activitats agrupades en la doble iniciativa del Sitgestiu: el Cultural (que inclou exposicions, tallers infantils, visites guiades i capvespres de lluna a Maricel) i el Musical (que presenta òpera, jazz i clàssica). El programa comença aquest proper cap de setmana i omplirà l’agenda cultural de Sitges fins a finals d’agost.\nEl Sitgestiu és un clàssic dels estius de Sitges com a aglutinador d’activitats culturals adreçades tant als turistes com els visitants i el públic local i comarcal. L’any passat, el Sitgestiu es va estructurar en dos àmbits: el Cultural i el Musical, que es va dotar del nou cicle de música al Racó de la Calma programat per Cultura a partir dels guanyadors i primers classificats de les modalitats de cant i cambra del Concurs Mirabent Magrans.\nMaricel protagonista. El Sitgestiu del 2018 segueix la mateixa línia iniciada l’any passat, amb l’objectiu d’oferir un complet ventall de propostes per a públics plurals. Enguany, incorpora una nova i esperada activitat: Els capvespres de lluna a Maricel, que convida a redescobrir el conjunt de Maricel (tant el de Mar com el de Terra) les dues nits de lluna plena de juliol (dissabte 28) i agost (dissabte 25), amb una visita a espais visitats ocasionalment. Aquesta activitat està emmarcada en la celebració del centenari de Maricel. Paral•lelament, el Sitgestiu també programa visites al Palau de Maricel, cada dimecres, dijous i divendres de juliol i agost.\nÒpera al paradís. La lírica torna a ser protagonista al Sitgestiu. I ho fa amb diverses novetats. D’una banda, l’estrena d’espai per a les sessions setmanals dels divendres, que seran al Cau Ferrat, ja que la planta baixa del Museu de Maricel –on s’han fet els darrers anys– està cedida a l’exposició de Gustau Violet. Els diumenges al vespre també hi ha òpera, en aquest cas al Palau de Maricel, amb dues funcions que tindran quatre representacions cadascuna: Madama Butterfly (15 i 22 de juliol i 12 i 19 d’agost) i Carmen (8 i 29 de juliol i 5 i 26 d’agost).\nClàssica al Racó de la Calma. Els recitals de cant i cambra al Racó de la Calma van ser una de les grans novetats al programa del Sitgestiu de l’any passat. Enguany, tornen a escena i també tenen com a protagonistes als excel•lents músics que van obtenir les primeres posicions al Concurs Mirabent Magrans, celebrat el juny passat al Prado. El baríton Hao Tian i la soprano Yeajin Jeon inauguren el cicle dijous 12 de juliol, que tindrà també com a protagonistes al Quarteto Ophir (26 de juliol), el Duo Piccotti – Puig (2 d’agost), el Trio Doyenne (9 d’agost) i el tenor Antoni Lliteres (16 d’agost).\nEl jazz dels dimarts. Igual que les sessions d’òpera dels divendres, els recitals de jazz, enguany seran al cau ferrat.- cada dimarts, el grup Retrio 2/3 oferirà composicions musicals que formen part de la cultura popular de Sutges i de Catalunya a ritme de jazz i swing.\nTallers infantils. Els més petits tenen el seu temps al Sitgestiu. Els dimecres entre l’11 de juliol i el 15 d’agost, tenim programats dos tallers educatius: Toca terrissa (11, 18 i 25 de juliol), on els nens i nenes faran d’escultors, inspirant-se en Gustau Violet, i Festa Major en Dansa (1, 8 i 15 d’agost). Tots dos tallers estan adreçats a canalla d’entre 5 i 12 anys i es complementen amb visites opcionals als museus.\nExposicions. Les mostres organitzades per Museus de Sitges i la Regidoria de Cultura aquest estiu també integhren el programa del Sitgestiu. L’escultor Gustau Violet: art, pensament i territori (Museu de Maricel), Col·lecció permanent (Fundació Stämpfli), Sitges il•lustrat(Centre Cultural Miramar) i Pierre Tchetverikoff (Centre Cultural Miramar) són les quatre propostes d’art d’aquest estiu.\nLes entrades per a totes les activitats es poden adquirir a la recepció dels museus i a través del web www.museusdesitges.cat.


ADZgi / Preus\nTarifa de preus iGes EMPRESARIAL\nEls preus de iGes EMPRESARIAL es determinen en funció de l'connector a usar per dur a terme els processos de sincronització de dades. El preu és variable segons el sistema ERP, proveïdor i les característiques tècniques específiques de cada connector.\nPer ajustar de la millor manera possible les tarifes, hi ha tres grups de preu (A, B i C) en els quals s'engloben les connexions a diferents sistemes ERP. Per a la sincronització de Iges amb altres sistemes no llistats, pots sol·licitar pressupost sense compromís.\nLes quotes indicades corresponen a l'import mensual per cada dispositiu connectat a el sistema. Aquest import varia en funció de si la contractació és de periodicitat trimestral o anual. Poden existir càrrecs addicionals relacionats amb serveis accessoris (API, connexions directes, espai d'emmagatzematge, paràmetres personalitzats, serveis de tercers ... etc.) i que en tot cas, es concretaran mitjançant l'oportú pressupost.\nEls preus dels Starpack i Webinars són de pagament únic i estan subjectes a possibles variacions en funció de cada projecte, proveïdor de el servei i / o connector.\n* (Els preus no inclouen IVA 21% i estan subjectes a modificacions sense previ avís)\nTarifa de preus iGes versions autònomes\nAquestes versions permeten una importació inicial de dades relatives a clients i productes mitjançant un arxiu tipus csv. Un cop importats aquestes dades, l'usuari pot dur a terme la seva tasca comercial de forma autònoma en el propi dispositiu.\nAquesta manera de treball òbviament és limitat i no està pensat per a equips comercials. El seu públic objectiu és el venedor autònom que normalment factura per compte d'un tercer i que necessita d'una app àgil amb la qual prendre les seves comandes per després transmetre'ls en format PDF (per exemple) o imprimir-los in situ.\nEn qualsevol cas, abans de decidir la compra pot realitzar proves de funcionament amb la base de dades de demostració subministrada o sol·licitar l'activació d'una prova limitada en temps (dues setmanes normalment) en què avaluar la funcionalitat de el sistema.\nAlguna pregunta? Aquí té les més freqüents\nSi la seva pregunta no és aquí, no dubti en enviar-nos-la, la respondrem el més aviat possible.\nQuina versió necessito BASIC? PLUS? EMPRESARIAL?\nSi vols facturar directament des de la tablet sense necessitat de programa de facturació en un PC, tria FREE, BASIC o PLUS, segons les teves necessitats (consulta la taula de diferències). Si tens un programa de facturació / ERP i vols contectarlo amb Iges, necessites la EMPRESARIAL (per mes d'un dispositiu)\nOn puc instal·lar iGes?\niGes està dissenyat per a dispositius mòbils (telèfons intel·ligents, smartphones, tablets o PDA industrials) amb sistemes operatius Android o iOS (iPhone / iPad).\nAmb quin ERP puc connectar iGes?\niGes connecta amb la majoria dels ERP i programes de gestió comercial / facturació del mercat. Consulta la nostra llista de connectors per saber si el teu programa es troba entre ells. Si no és així, pots posar-te en contacte amb el nostre departament tècnic i t'ajudarem a realitzar la connexió.\nTinc un programa de gestió fet a mida, ¿és possible connectar-lo amb iGes?\nSí, podem realitzar un estudi / pressupost del connector i en cas necessari posar-nos en contacte amb el fabricant del teu programa per a realitzar la connexió. Consulteu-nos sense compromís.\nCom traspassar el catàleg dels meus productes?\nA més de la "foto principal", cada producte pot emmagatzemar diferents imatges (JPG, PNG, GIF ...), PDF s, textos, documents, vídeos ... i els pot mostrar en diferents formats (columnes) per adaptar-lo millor a cada terminal.\nQuè és millor una tauleta o un telèfon?\niGes pot treballar amb qualsevol mida de pantalla: des dels telèfons de 4 "fins a les tauletes de 10". A major pantalla, majors lletres, però més pes del dispositiu. El millor és provar el programa en diferents plataformes i mides abans de triar.\nSi ho he entès bé, en afegir un client o introduir una nova comanda, aquest NO queda afegit a la base de dades del meu programa de gestió de la central no?\nSí, així és. iGes està dissenyat per treballar off-line (desconnectat de central) per garantir l'ús del programa en qualsevol lloc, sense necessitat d'internet (al camp, en pobles, en soterranis, en magatzems sense cobertura, etc ...)\nPuc provar el programa abans d'adquirir-ho?\nPots descarregar les versions de demostració de Google Play (Android) o AppStore (iPhone / iPad) o des de la nostra web, en el qual s'inclou una petita base de dades d'exemple per poder realitzar tantes proves com estimis oportú.\nHe provat la DEMO i crec que s'ajusta al que necessito. Podria provar el programa amb les meves dades?\nSí. Posa't en contacte amb nosaltres i et facilitarem una llicència temporal perquè, sense cap compromís, facis les proves reals que necessitis abans de decidir-te.\nSi no tinc programa de facturació de PC, puc utilitzar iGes en el meu equip de vendes?\nSí, però per sincronitzar dades cal disposar d'algun programa ERP que s'encarregui d'això.\nConsulta els programes amb els que connecta Iges, n'hi ha fins i tot de gratuïts.\nQuin programa de gestió em recomaneu?\nLamentablement no disposem de programa de gestió propi (ens hem especialitzat en App 's per a dispositius mòbils), peró truca'ns i podrem aconsellar el que més s'adapti a les teves necessitats.\nQuines impressores són compatibles amb iGes?\nTèrmiques portàtils, de cinturó, matricials, d'injecció ...\nDiverses amplades de paper, pre-tallat, A4, IGES s'adapta a qualsevol tipus i mida tant per Bluetooth com per Wifi.\nDins de les impressores professionals portàtils, IGES està adaptat per a diversos models de les marques DATEX (DPP-250, DPP-350 i DPP-450), STAR (DP8340, SM-S220I, SM-T300I, SM-T400I), ZEBRA ( iMZ220 i iMZ320), així com a qualsevol impressora compatible "AirPrint" o "Google Cloud Printer".\nPer a més informació consulta al Centre d'Ajuda\nEstà buscant un ERP per a connectar amb iGes?\nConsulteu la llista de ERPs connectats a iGes o exposi'ns les seves necessitats, podem oferir-li un assessorament personalitzat.\nAlguna pregunta o dubte? Truca'ns (+34) 977 245 561\nConsulteu-nos directament per telèfon (veure horari d'oficina) o enviï un correu a través del nostre formulari.\nTrucar ara →\nDescarrega iGesFree ⤵\nDisponible en Espanyol, Català, Anglès i Francès.\nNota legal | Informació addicional RPGDUE\nCopyright 2020 © ADZ Gestions Informàtiques SL


Informatiu Balear - 08/08/12 - RTVE.es\nInformatiu Balear - 08/08/12\nLa mallorquina Brigitte Yague s'ha classificat per als quarts de final de la prova de taekwondo en els Jocs de Londres 2012.\nPresentat el projecte per transformar en bulevard un tram de l'autovia de Llevant, a l'entrada de Palma.\nAvui és la Diada d'Eivissa. El dematí processó i homenatge a Guillem de Montgrí.\nPrevisió de molta calor a partir de demà. Alerta per temperatures extremes a Eivissa i a l'interior de Mallorca.\nSergi Llull i Rudy Fernández juguen a les cinc i quart del capvespre el partit de quarts de final de bàsquet: Espanya-França.\nAnunci de calor extrema que començarà demà i que es perllongarà fins dissabte.\nver más sobre "Informatiu Balear - 08/08/12" ver menos sobre "Informatiu Balear - 08/08/12"\nProgramas completos (3674)\nInformatiu Balear 2 - 06/06/18\n12:31 - 6 jun 2018\nInformatiu Balear - 06/06/18\n27:53 - 6 jun 2018\nInformatiu Balear 2 - 05/06/18\n12:05 - 5 jun 2018\nInformatiu Balear - 05/06/18\n28:08 - 5 jun 2018\nEl temps a les Illes Balears - 12/06/18\n02:46 - 12 jun 2018\nInformatiu Balear en 2' - 12/06/18\n02:49 - 12 jun 2018\nJutgen tres policies acusats d'homofòbia\n01:34 - 11 jun 2018\nEl temps a les Illes Balears - 11/06/18\nInformatiu Balear en 2' - 11/06/18\n02:43 - 11 jun 2018\nLos últimos 9.001 programas de Informatiu balear\nNuevo Torna a obrir la biblioteca del Monestir de la Real Fragmento 1:33 8% hoy\nTorna a obrir la biblioteca del Monestir de la Real hoy La Biblioteca del Monestir de la Real tornarà a obrir després de quasi un any tancada per falta de fons i de personal. Aquesta biblioteca data dels anys 30 del segle passat. Entre els seus 50.000 ll...\nNuevo Informatiu Balear 2 - 18/06/18 Completo 12:19 8% hoy\nInformatiu Balear 2 - 18/06/18 hoy L'avioneta que va desaparèixer dimarts passat va ser recuperada ahir vespre pel buc de salvament de l’Armada i ja ha arribat a la base naval de Portopí. Mostra de condol pel pilot de l&rsq...\nNuevo El temps a les Illes Balears - 18/06/18 Fragmento 2:50 8% hoy\nEl temps a les Illes Balears - 18/06/18 hoy Demà continuarà el bon temps amb vent de tramuntana, mar de fons i temperatures sense canvis.\nNuevo Informatiu Balear - 18/06/18 Completo 28:04 8% hoy\nInformatiu Balear - 18/06/18 hoy Isabel Oliver deixa avui la seva acta de diputada del PSOE al Parlament i enceta així la seva nova etapa com a secretària d'Estat de Turisme. Mostra de condol pel pilot de l'avioneta davant ...\nNuevo Informatiu Balear en 2' - 18/06/18 Fragmento 2:44 8% hoy\nInformatiu Balear en 2' - 18/06/18 hoy Isabel Oliver deixa avui la seva acta de diputada del PSOE al Parlament i enceta així la seva nova etapa com a secretària d'Estat de Turisme. Mostra de condol pel pilot de l'avioneta davant ...\nNuevo Informatiu Balear - 14/06/18 Completo 28:49 8% pasado jueves\nInformatiu Balear - 14/06/18 pasado jueves El govern estudia presentar una demanda administrativa per recuperar la totalitat dels 2,7 milions que el govern de Jaume Matas pagà a l'Insitut Nóos d'Iñaki Urdangarin. Continua la r...\nNuevo Informatiu Balear 2 - 14/06/18 Completo 12:12 8% pasado jueves\nInformatiu Balear 2 - 14/06/18 pasado jueves El govern estudia presentar una demanda administrativa per recuperar la totalitat dels 2,7 milions que el govern de Jaume Matas pagà a l'Insitut Nóos d'Iñaki Urdangarin. Continua la r...\nNuevo El temps a les Illes Balears - 14/06/18 Fragmento 3:13 8% pasado jueves\nEl temps a les Illes Balears - 14/06/18 pasado jueves Intervals de niguls amb baixa probabilitat d'alguna precipitació feble ocasional a Mallorca i Menorca fins a la tarda. Temperatures amb pocs canvis. Vents en general fluixos i brises costaneres.\nNuevo Informatiu Balear en 2' - 14/06/18 Fragmento 2:36 8% pasado jueves\nInformatiu Balear en 2' - 14/06/18 pasado jueves El govern estudia presentar una demanda administrativa per recuperar la totalitat dels 2,7 milions que el govern de Jaume Matas pagà a l'Insitut Nóos d'Iñaki Urdangarin. Continua la r...\nNuevo Continua la recerca de l'avioneta de l'IBANAT Fragmento 1:33 8% pasado miércoles\nContinua la recerca de l'avioneta de l'IBANAT pasado miércoles L'avioneta va desaparèixer ahir horabaixa quan sobrevolava la zona de Pollença. El darrer registre és a la Cala de Sant Vicenç. Avions de l'exèrcit de l'Aire i embar...\nNuevo Urdangarin té cinc dies per entrar a la presó Fragmento 1:00 8% pasado miércoles\nUrdangarin té cinc dies per entrar a la presó pasado miércoles Iñaki Urdangarin ha recollit a l'Audiència de Palma el manament que li dona un termini de cinc dies per entrar pel seu propi peu al centre. El mateix termini, fins dilluns, té el seu soci...\nNuevo Informatiu Balear 2 - 13/06/18 Completo 12:11 8% pasado miércoles\nInformatiu Balear 2 - 13/06/18 pasado miércoles Iñaki Urdangarin ha recollit a l'Audiència de Palma el manament que li dóna un termini de cinc dies per entrar a la presó. Jaume Matas ha ingressat al centre penitenciari d'Ara...\nNuevo Informatiu Balear - 13/06/18 Completo 19:20 8% pasado miércoles\nInformatiu Balear - 13/06/18 pasado miércoles Iñaki Urdangarin ha recollit a l'Audiència de Palma el manament que li dóna un termini de cinc dies per entrar a la presó. Jaume Matas ha ingressat al centre penitenciari d'Ara...\nNuevo El temps a les Illes Balears - 13/06/18 Fragmento 2:28 8% pasado miércoles\nEl temps a les Illes Balears - 13/06/18 pasado miércoles Demà s'espera bon temps però continua la possibilitat que l'horabaixa creixin nuvolades al nord de Mallorca. Vent moderat de tramuntana i mestral, mar de fons i temperatures màximes u...\n> Informatiu Balear - 08/08/12


Escola Nausica - Pàgina 78 de 79 - Escola Nausica de Barcelona - Infantil i Primària\nhadmin novembre 6, 2016 Cicle Superior No hi ha comentaris\nDurant la visita/taller van fer un recorregut participatiu en què, a través de l’observació i el diàleg generat entre ells, els alumnes van analitzar i observar quatre obres de la col·lecció del museu. Van veure com l’artista representava la realitat de maneres molt …\nLa experimentació a Llar d’Infants\nhadmin novembre 5, 2016 Llar d'Infants, P2 No hi ha comentaris\nLa experimentació a Educació Infantil és fonamental en el proces d’aprenentatge dels infants\nhadmin novembre 3, 2016 Uncategorized No hi ha comentaris\nhadmin octubre 29, 2016 Uncategorized No hi ha comentaris\nDivendres a la tarda tota l’escola va sortir al pati a cantar, ballar i menjar castanyes i moniatos. La celebració de la castanyada és una de les festes internes que fem a l’escola més importants i més esperades per tots, sobretot per les …\nSortida intercentres al C.E.M de La Mar Bella\nhadmin octubre 29, 2016 6è No hi ha comentaris\nAquest és un dels dies assenyalats en el calendari del curs. És el dia on les tres escoles que formem els Arcs, ens troben per fer atletisme i de passada, que els alumnes dels tres centres educatius es comencin a conèixer. D’aquí molt …\nCarta als pares/mares – 6è d’E.P\nhadmin octubre 19, 2016 Uncategorized No hi ha comentaris