Un home pateix cremades a les mans en explotar-li el comptador a Figueres - Empordà\nUn home pateix cremades a les mans en explotar-li el comptador a Figueres\nEMPORDA.INFO 15.05.2017 | 12:49\nUn tècnic de la companyia Endesa comprovant l´estat dels comptadors ACN\nUn home ha patit cremades de diversa consideració a la mans en explotar-li el comptador que manipulava en un dels blocs amb ocupacions il·legals de la plaça Joan Tutau de Figueres. L'incident es va produir aquest diumenge a les onze de la nit i va provocar un petit incendi al quadre elèctric. Fins al lloc dels fets s'hi va desplaçar una dotació dels Bombers, que van apagar el foc sense que provoqués cap més ferit.\nLa situació va provocar que diversos abonats es quedessin sense subministrament elèctric. Segons fonts municipals, el ferit es va presentar pel seu propi peu a l'Hospital de Figueres manifestant que s'havia fet les cremades manipulant en comptador i se'l va traslladar a la Vall d'Hebron. Tècnics de la companyia Endesa, de la d'aigua Fisersa i Guàrdia Urbana van realitzar aquest dijous una actuació als dos blocs on detectar vuit connexions fraudulentes. El regidor de Seguretat, Quim Felip, va reclamar a l'Agència de l'Habitatge de Catalunya que hi instal·lés portes blindades i càmeres de seguretat per evitar que els ocupes hi poguessin entrar.


Sant Cosme i Sant Damià de Serdinyà - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSant Cosme i Sant Damià de Serdinyà\n42° 33′ 59″ N, 2° 19′ 14″ E / 42.566452°N,2.320418°E / 42.566452; 2.320418Coord.: 42° 33′ 59″ N, 2° 19′ 14″ E / 42.566452°N,2.320418°E / 42.566452; 2.320418\n7 agost 1991\nSant Cosme i Sant Damià de Serdinyà (Côme et Damien en francès) és l'església parroquial del poble i comuna de Serdinyà, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord. És monument protegit des del 7.8.1991.\nL'església dels sants Cosme i Damià és en el barri del Bac de Serdinyà, a la dreta de la Tet, al costat de llevant del cementiri, en el carrer del Peiró.\nPorta a la façana meridional\nEls orígens d'aquesta església romànica es remunten al segle xi, com ho evidencien les lesenes de l'absis, tot i que la primera cita documental és del 1163. Al llarg dels segles s'hi han fet diverses intervencions arquitectòniques, amb una gran reconstrucció a començaments del segle xviii; aquesta dotà l'església d'una nau lateral al costat nord, i d'una gran capella (potser una nau lateral inacabada) a la banda sud. El portal, del segle XV, té una porxada que acollia les reunions municipals fins al segle xviii, i a la clau hi ha tres escuts nobiliaris, dos dels quals de les famílies Serrabou i Cirac. El campanar és de torre quadrada, però també hi ha una espadanya amb la campana dita dels Belitres (belitres ? = vagabunds, homes roïns, desvagats), que cridava els tocatardans a Missa.\nLa primitiva església romànica era un edifici d'una sola nau capçada a llevant per un absis semicircular. La nau feia 16 metres de llarg per 5,40 d'ample. L'absis fou molt deformat en l'ampliació de l'església del segle xvii, que inclogué la construcció d'una sagristia que afecta directament l'absis. La seva meitat inferior conserva el sòcol característic de les construccions romàniques del segle xi, així com l'arrencament de les lesenes. Les arcuacions llombardes que completaven la construcció desaparegueren en les obres del XVII. L'absis roman a l'interior amagat pel retaule major, mentre que la finestra de doble vessant del centre de l'absis és cegada.\nL'església fou modificada amb l'adjunció d'una segona nau al nord, una capella a mode de transsepte al sud, a causa d'haver deixat inacabada la nau que es volia construir al sud, i la construcció del porxo damunt de la portalada romànica.\nA l'oest, adossada al frontis de l'església, es va construir una torre - campanar possiblement el segle XIII. És una torre de planta quadrada, molt massissa, de característiques defensives: té una aparença més de torre de castell que de campanar d'església.\nEstàtua de santa Maria Magdalena, de començaments del segle xvi\nLa capella sud, tancada amb una reixa, fa de tresor. S'hi guarden les peces més valuoses conservades a l'església: tres panells de l'antic retaule de l'altar major (del XV), una marededéu sedent (del s. XIV) i un ex-vot del 1670. També s'hi conserven tres obres mestres provinents de l'antiga església de Santa Maria de Marinyans: un Crist crucificat del segle XII, el retaule dels sants Vicent i Agustí del s. XV i un retaule de la Crucifixió del 1342, pintat sobre fusta coberta de full de plata. Propietat municipal és també la que es creu la predel·la del mateix retaule, descoberta el 1996 ran d'unes reformes a l'església de Flaçà. De l'església de sant Cosme són, encara, dignes de menció el retaule de l'altar major, obra del 1661 del taller de Lluís Generes, els retaules del Rosari i del Crist (1739) i, especialment, una excepcional estàtua de santa Maria Magdalena de començaments del segle xvi, en marbre pintat.\n↑ Sant Cosme i Sant Damià de Serdinyà en els ortofotomapes de l'IGN\n↑ Referència a la base de dades del patrimoni de França\n↑ Base de dades del patrimoni de França\n↑ Base de dades del Patrimoni de França: retaule dels sants Vicent i Agustí i de de la Crucifixió\n↑ Marinyans és actualment una masia, i fou un antic llogaret de la comuna de Serdinyà. És situat a l'esquerra de la Tet i per dessota del llogaret dels Horts. És esmentat ja al 1017\n↑ L'11 d'abril del 1661, Lluís Generes signà un contracte per fer un retaule amb tabernacle, dedicat als sants Cosme i Damià, contra pagament de 45 doblons d'or i una càrrega de vi \nGavín, Josep M. «Conf 138. Sant Cosme i Sant Damià de Serdinyà». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.\nPérouse de Montclos, Jean-Marie. Les guide du Patrimoine: Languedoc, Roussillon. Paris: Ministère de la Culture - Hachette, 1996. ISBN 2012423337.\nPonsich, Pere. «Flaçà: Sant Cosme i Sant Damià de Serdinyà». A: La Cerdanya, el Conflent. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1995 (Catalunya romànica. Volum VII). ISBN 84-77399-51-4.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Sant Cosme i Sant Damià de Serdinyà\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Sant_Cosme_i_Sant_Damià_de_Serdinyà&oldid=24112022»\nEsglésies de Serdinyà\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 jul 2020 a les 12:15.


11-M ‘a la catalana’ - Notícies Confidencial - e-notícies11-M ‘a la catalana’ -\nConfidencial · 18 de Juliol de 2019. 00:35h.\nUna de les informacions del diari 'Público' sobre l'afer\nEls promotors de la teoria de la conspiració sobre els atemptats jihadistes de l'11 de març del 2004, organitzada bàsicament pel llavors president del Govern espanyol, José María Aznar, i el seu ministre de l'Interior, Àngel Acebes, amb diverses complicitats mediàtiques, van difondre la tesi que, realment, els atemptats no havien estat perpetrats per activistes del gihadisme islamista radical, sinó per ETA. Era una versió del que actualment es diu fake news.\nI ara resulta que tant Aznar com Acebes han esdevinguts referents d'alguns sectors de l'independentisme radical català, que des que es van produir els atemptats jihadistes d'agost del 2017 a Catalunya parlen, no sempre amb claredat, de la possibilitat que l'autoria, per acció o per omissió, dels fets correspongués realment a determinats serveis de l'Estat espanyol, amb l’objetiu de boicotejar el referèndum il·legal que s'havia convocat per a l'1 d'octubre d'aquest any.\nAquesta teoria de la conspiració a la catalana part de les relacions entre un dels implicats als fets, un antic imam islamista de Ripoll, i agents del Centre Nacional d'Intel·ligència (CNI) del Govern espanyol. Així, aquest 11-M català hauria estat organitzat pel CNI utilitzant aquest imam i diversos activistes de la seva òrbita. D'aquesta manera, l'independentisme radical posaria la delirant cirereta de l'imaginari pastís que ha intentat cuinar amb la seva ficció sobre l'enemic espanyol.\nIndependentisme, Referèndum, Catalunya, Govern espanyol, Estat espanyol, José María Aznar, gihadisme, ETA\n#2 Yo, BARCELONA, 18/07/2019 - 15:52\nSon unos miserables y en su juego y en sus mentes podridas todo vale....Asco\n#1 A., Barcelona, 18/07/2019 - 10:57\n15 anys més tard i tornem a sentir a parlar del Titadyne i de l'àcid bòric. Tant criticar a Losantos i els nostres patriotes són pitjors.


Inici5: Els trams anteriors (I)\nLa meva primera experiència a bord del TARA tan sols va durar quatre dies, a l’octubre del 2009. Vam navegar des de Barcelona fins a Niça després de la presentació oficial de TARA al nostre institut d’investigació (ICM-CSIC) a Barcelona. Com a coordinadora del bloc de bacteris dins de TARA Oceans em motivava molt participar activament en l’expedició però volia estar segura que portaria bé el tema dels marejos i el de la convivència en un veler de 35 metres amb altres 11 o 13 persones.\nEls marejos no van ser tan problemàtics i l’experiència amb la gent a bord va ser molt agradable. Això si, només arribar a Niça, vaig voler gaudir com mai d’una habitació d’hotel amb bany privat. Ja a Niça vaig decidir que a l’any següent m’embarcaria en un trajecte complet d’un mes. I així va ser, al juny del 2010 vaig navegar des de Mayotte fins a Cape Town.\nSincerament, vaig haver de mirar al mapa on estava Mayotte. L’illa de Mayotte és l’única illa de l’arxipèlag de les Comores que encara pertany a França, així que almenys volar cap a allí va ser senzill a nivell de tràmits burocràtics, ja que era com si volessis a França. Mayotte és una illa molt peculiar, una de les coses més cridaneres és veure les dones casades amb el rostre pintat amb una barreja anomenada “m’sindzano”, feta de fusta de sàndal rallada amb coral, que les adorna i les protegeix del sol.\nSi hagués de ressaltar una imatge única seria la de les nits mirant la volta celeste: mai havia vist el cel tan estelat sense contaminació lumínica i on amb prou feines pots destriar on acaba el cel i on comença el mar. En aquesta foscor era on realment l’estrès i altres preocupacions desapareixien com els estels fugaços. Sí, em sentia bé, la mar de bé. Als pocs dies d’estar a bord es crea normalment una relació molt especial entre els companys malgrat la barrera de l’idioma. Dins de TARA som un màxim de 15 persones, i només 5 o 6 som científics, així que et trobes amb històries vitals d’allò més curioses: és com viure a la casa del ‘Gran Hermano’ però en un veler (i en harmonia!).\nEl trajecte des de Mayotte fins a Cape Town va ser particularment dur: el nostre cap científic (Gaby Gorksy), és “canyero” per naturalesa i s’havia proposat descriure exhaustivament els majors remolins (“eddies” en anglès) del Sud de l’Oceà Índic, poc descrits a nivell oceanogràfic i gens estudiats a nivell biològic (veure imatge).\nAntigament al Cap de Bona Esperança (prop de Cape Town) se l’anomenava el Cap de les Tempestes, ja us imagineu perquè, no? Però aquesta és una altra història…\nDesprés dels primers tres mesos de navegació pel Mediterrani durant els quals es va posar tot a punt, tocava començar l’expedició ‘de veritat’, i el primer tram era el Mar Roig. És aquí a on em va tocar embarcar. Després d’alguns problemes per aconseguir els visats per l’Aràbia Saudita i la República de Djibouti, incloent la pèrdua del meu passaport en alguna ambaixada, vaig volar a Sharm-el-Sheik. Aquesta ciutat egípcia situada a la península del Sinaí és un centre turístic per als amants del busseig. Malauradament però, vàrem arribar amb el temps just i com sempre hi havia moltes coses a preparar a bord abans de començar la campanya així que no va haver-hi temps per remullar-se a les salades aigües d’aquest mar de blau intens, potser fins i tot més intens que el Mediterrani.\nLa primera sorpresa va ser adonar-me que la vida al vaixell és molt diferent del que una està acostumada. Totes les meves experiències prèvies havien sigut en grans vaixells oceanogràfics, tots ells amb àmplies cabines, laboratoris espaiosos i una gran tripulació que s’encarrega de que els científics només ens haguem de preocupar de prendre mostres i fer els nostres experiments. Al Tara la vida és molt diferent. És un vaixell petit i els espais són molt limitats. La mateixa sala és alhora biblioteca, sala de reunions i menjador. A més de les nostres tasques particulars, els científics hem de contribuir al funcionament del vaixell, i això vol dir tant ajudar a hissar les veles quan toca com ajudar a cuinar, parar taula, fregar els plats o els banys. Per contra, la tripulació també ajuda amb els mostrejos. Així doncs, tots hem de ser com una gran família en el que no hi ha diferències entre nosaltres, independentment del teu càrrec al veler.\nDesprés d’una setmana navegant sense incidències, el primer port en el que ens vam aturar va ser Jiddah, a l’Aràbia Saudita. I aquest no és un país qualsevol. Probablement és un dels països que aplica les lleis islàmiques més estrictes, si no el que més. L’islam prohibeix el consum de porc i d’alcohol i aquesta llei s’aplica estrictament a tot el país. Així doncs per donar-nos permís per baixar del vaixell les autoritats de duanes varen buscar i rebuscar per tot el vaixell fins que varen requisar tots els productes derivats de la carn de porc i l’alcohol. A més, les tres dones que estàvem a bord vàrem haver d’esperar a que ens aconseguissin l’abaya (capa llarga i negra) i el niqab (vel), obligatòries per poder sortir al carrer. Un cop solucionats tots els tràmits, vàrem poder passejar per una ciutat, que és el port d’entrada dels peregrins que van a la Meca.\nUn parell de dies més tard del previst per culpa d’una tempesta de sorra del desert que reduïa la visibilitat necessària per a obtenir permís per deixar port, vàrem sortir cap al nostre proper destí, Djibouti. Aquest petit país africà està situat prop l’estret de Bab el-Mandeb que separa la punta sud-occidental de la peninsula aràbiga de la costa Africana. Aquest és el punt on el Mar Roig i l’Oceà Índic entren en contacte pel Golf d’Aden. També és una regió molt propera a Somàlia i sotmesa als atacs dels pirates. Aquest fet va condicionar la nostra expedició ja que a la part més sud del Mar Roig no vàrem poder mostrejar per raons de seguretat. I és que completar una estació de mostreig suposa aturar el veler furant unes 12 hores al mateix punt, i això era un risc massa alt. A més, els científics vàrem haver d’ajudar als torns nocturns de vigilància per estar alerta de possibles atacs pirates. Per sort no vam patir cap ensurt i vàrem arribar a Djibuti sans i estalvis, tots i que amb alguna mostra menys de les que ens hagués agradat!


Vengadores: Infinity War | La Finestra Digital\nDesprés d’unes quantes aventures salvant el món individualment o en petits grups, arriba l’hora fosca pels Vengadores amb la primera entrega de la guerra de l’infinit, una trama que suposa el major crossover de tot l’univers marvelià.\nDos anys després del fets de Capitán America: Civil War, els Vengadores són un grup destruit per l’enfrontament entre ells mateixos. Mentrestant el tità Thanos (Josh Brolin) recorre l’univers intentant proporcionar l’equilibri i la prosperitat amb una dràstica mesura, eliminar la meitat de la població de cada món en el que aterra. La seva meta el porta a buscar les 6 pedres, que incrustades en el guant de l’infinit, li otorgaran el poder per borrar l’existència de milions d’éssers fent petar els dits. Quan descobreixi que dues de les pedres són a la Terra, els herois hauran d’enterrar les diferències per enfrontar-s’hi. El Capità Amèrica (Chris Evans), Iron Man (Robert Downey Jr.), Thor (Chris Hemsworth), Hulk (Mark Ruffalo), Natasha Romanoff (Scarlett Johansson), Wanda Maximoff (Elizabeth Olsen), Visió (Paul Bettany), el Doctor Strange (Benedict Cumberbatch), Spider-Man (Tom Holland), Bucky Barnes (Sebastian Stan) o el Falcó (Anthony Mackie), comptaran amb nous aliats, els Guardians de la Galaxia (Chris Pratt, Dave Bautista, Zoe Saldana) i la gent de Wakanda liderats per Black Panther (Chadwick Boseman), per lliurar una guerra contra un enemic a punt d’aconseguir un poder sense límit.\nSi llegint la sinopsi us heu quedat sense aire, aquesta és la clau de Vengadores: Infinity War, el volum de personatges que en formen part. Hi ha tantissims herois en aquesta historia que gestionar-los a tots es converteix en el principal problema del film. Amb dues hores i mitja de duració, els directors Anthony Russo i Joe Russo han de trobar un moment per tots ells, per les seves circumstancies personals i per la seva aportació al conjunt.\nHo aconsegueixen sense trencar el ritme de l’acció, tot i que a estones un no deixa de tenir la sensació d’anar passant torn d’un a l’altre. Hi ha moments en què l’excés embafa, però com en moltes de les seves predecessores, aquesta nova entrega de l’univers marvelià sap tractar amb cura els seus protagonistes.\nLes adaptacions cinematogràfiques de la Marvel – cosa que no podem dir de les de la Distingida Competencia – han fet una bona feina construint els seus personatges i les seves dinàmiques de grup. Els superherois de la casa funcionen bé per si sols, però sobretot funcionen bé junts i aquesta feina feta fins aquí culmina ara amb èxit quan “Vengadores: Infinity War” aconsegueix conectar-nos emocionalment amb la tragedia dels protagonistes.\nUn superheroi que tot ho pot no genera empatía i un que no guanya mai tampoc conrea adeptes, està en l’equilibri entre victòries i derrotes, entre la llum i la foscor, l’humor i la tristesa el secret de la nostra connexió amb els herois. I aquesta és la gran victoria de Vengadores: Infinity War, que a més de ser un blockbuster que ens té entretinguts durant 150 minuts en una sala de cine, també aconsegueix que ens importi el que els passa a la gent que veiem a la pantalla i que a aquestes alçades ja coneixem bé, que la seva tragèdia ens afecta i que sortim de la sala amb ganes de tornar-hi per la conclusió que arribarà d’aquí a un any.\nAnthony MackieAnthony RussoBenedict CumberbatchChadwick BosemanChris EvansChris HemsworthChris PrattDon CheadleElizabeth OlsenJoe RussoJosh BrolinMark RuffaloMarvelPaul BettanyPeter DinklageRobert Downey Jr.Scarlett JohanssonSebastian StanTom HiddlestonTom HollandZoe Saldana


Reconocer la incompetencia con G. Ginebra – APDO\nAPDOReconocer la incompetencia con G. Ginebra\nAhir dimecres, 27 de setembre, a la seu del Col.legi d’Economistes de Catalunya, va tenir lloc la conferència “Del reconocer (in)Competencia al pleno despliegue de la Competencia” impartida per Gabriel Ginebra i Serrabou, doctor en organització empresarial per IESE Business School. professor d’Habilitats Directives de la Universitat Abad Oliba CEU de Barcelona i acompanyat d’Esteban Sitges, director executiu d’APDO, promotor de l’Institut d’Intangibles i membre de la Comissió d’Intangibles de l’ACCID i Salvador Guasch, economista, humanista i president d’honor de la Comissió d’Intangibles de l’ACCID.\nLa sessió va estar plantejada com un taller pràctic de degustació del programa de Transformació de la (in)Competència. Partint de la premissa que totes les persones es consideren llestes i preparades i tot i això, es veuen embolicades en dinàmiques que no s’enfronten de la millor manera. És virtut del director la humilitat de reconèixer la pròpia incompetència i gràcies a l’acceptació de les limitacions, saber manejar-les, canviar l’enfocament i aconseguir millorar. La Incompetència és una realitat, que sembla inevitable. Si es veu com una manera d’aproximar-se a la veritat; com a punt de partida per aprendre, créixer i potenciar nostres competències en el futur, podrem prendre Consciència, Diagnosticar dificultats i Palanques per a la Transformació.\nAquest acte va estar coorganitzat a iniciativa dels membres de la Comissió d’Intangibles d’ACCID i APDO (Asociación de Profesionales en Desarrollo de la Organización).


el marge: Concurs de cartells de Terras Gauda 2009\nEts un artista! A mi m'agrada moltíssim el treball que ens ensenyes, molt creatiu i diferent al que habitualment es veu.\nEspero que mai canviïs, ets una gran persona.\n18 de novembre de 2009, a les 12:09\nBona tarda Xavier,\nEst pot sapiguer d'on treus el temps ja m'explicaras com tu fas, per que el dia només té 24 hores com pot ser que tinguis tantes facetes, m'has de dir la recepta mira que a mi la dona em diu que quant caigui la casa a mi no m'agafara mai dons a tu tampoc, es conya\nM'agrad com as dissenayt l'ampolla amb boles que supossu que simulant les bombolles.\n18 de novembre de 2009, a les 19:57\nGràcies Ricardo pel teu amable comentari.\nDoncs si, Andreu, estic pensant en escriure un llibre al respecte i forrar-me... je, je...\n26 de novembre de 2009, a les 21:34


Antonio Resines, sobre el seu càncer: "Vaig estar a punt de morir" Antonio Resines, sobre el seu càncer: “Vaig estar a punt de morir” – El Món\nAntonio Resines, sobre el seu càncer: “Vaig estar a punt de morir”\nJennifer Navarro 01/02/2020 11:05 am\nAntonio Resines ha estat el convidat estrella de l’últim programa de ‘Mi casa es la tuya’. Bertín Osborne ha aconseguit que l’actor s’obri en canal en una entrevista que ha tingut de tot. Des d’algunes anècdotes esbojarrades, la relació amb el seu fill o la malaltia que el podria haver matat.\nEl mític actor va voler començar recordant un episodi molt curiós de la seva joventut, durant el règim franquista: “Em van detenir per anar en contra de l’ordre. Vaig encapçalar una manifestació, ens van ajuntar molta gent i se’ns va acudir segrestar un autobús que resulta que estava ple de policies. Em van detenir i el meu pare va haver de pagar 100.000 pessetes de fiança. A la mili estava sempre en el calabós perquè tenia aquests antecedents penals, però quan va morir Franco van desaparèixer perquè no era un delinqüent, jo no havia fet res dolent”.\nSobre la relació amb el seu fill, el director de cinema Ricardo Resines, ha reconegut que no ha tingut una relació perfecta. I és que Antonio va haver de marxar a treballar a Nova York quan el nen només era un bebè: “Ell tot just acabava de néixer i quan vaig tornar, no em reconeixia. Pagaven bé, la pel·lícula era petita… Però vaig decidir tornar perquè veia que tenia moltes ofertes i que em podia guanyar la vida com actor. Com que jo treballava molt fora, doncs sí, això va afectar a la relació amb la meva dona i ens vam acabar separant. Per un seguit de circumstàncies, jo em vaig quedar amb el nen. Ell s’ha criat amb mi. No he estat el millor ni el pitjor pare i sí, ens hem barallat. Ricardo coneixia molta gent, jo anava a fer ‘Alatriste’ i em vaig trencar la cama i no vaig poder fer-ho. Ell va començar allà d’auxiliar. Poc després el van trucar per una altra pel·lícula… Ens entenem treballant, ens ho passem bé”.\nLa part que més expectació ha tingut, però, ha arribat amb les confessions de l’actor sobre l’accident de moto que el podria haver matat. “Em vaig trencar el canell, vaig anar a l’hospital i em va dir el metge que tenia anèmia. Em van fer una colonoscòpia perquè estava perdent sang i van veure que tenia càncer. Vaig tenir molta sort perquè m’ho van agafar a temps, gràcies a això no em van donar quimioteràpia”.\nI després, un altre moment angoixant: “Feia un temps que m’ofegava. Un anestesista i els cardiòlegs em van dir que tenia una angina de pit i vaig entrar a quiròfan perquè van veure que tenia una artèria obstruïda. I aquí estic”.\nLa vida a prova de bombes d’un dels actors més mítics del cinema i la televisió espanyola.


- Dv 26 gen 2018\nContra les agressions als mitjans de comunicació\nEl Sindicat de Periodistes de Catalunya / Sindicat de Professionals de la Comunicació (SPC), condemna, com no podia ser d'altra manera, l'atac físic sofert pel diari digital Crònica Global, que ha comportat el trencament de vidres de les instal·lacions del mitjà.\n- Ds 2 des 2017\nTancar TV3, rebaixar el pressupost de la CCMA o sotmetre'n la informació a la JEC no és l'alternativa\nDavant l'allau de crítiques mediàtiques i polítiques en precampanya electoral: Les pròximes eleccions al Parlament de Catalunya, situades en un context de forta polarització política agreujada per l'aplicació de l'article 155 de la Constitució, estan portant a un increment de crítiques contra TV3 i Catalunya Ràdio i contra els seus professionals fetes pel broc gros i on es barregen denúncies pels seus continguts amb amenaces de substitució de les plantilles o de reducció de l'aportació pública.\n- Ds 28 oct 2017\nEl Sindicat de Periodistes de Catalunya / Sindicat de Professionals de la Comunicació (SPC) rebutja enèrgicament les agressions que van patir ahir alguns periodistes, davant de Catalunya Ràdio a Barcelona, així com la mateixa emissora. Qualsevol reivindicació deixa de ser legítima quan per defensar-la s'utilitza la violència contra professionals i mitjans de comunicació que treballen per garantir un dret democràticament tan bàsic com el dret a la informació.\n- Dg 1 oct 2017\nRepressió de l'1-O: una actuació irresponsable\nEl Sindicat de Periodistes de Catalunya / Sindicat de Professionals de la Comunicació (SPC) rebutja enèrgicament els mètodes emprats per la Guàrdia Civil i la Policia Nacional per impedir la votació en el referèndum convocat per avui 1-O a Catalunya.\n- Dc 20 set 2017\nLa repressió no és la solució\nL'actuació de la Guàrdia Civil seguint ordres judicials contra diversos departaments i membres del Govern de la Generalitat, empreses i alguns partits és totalment desproporcionada i busca solucionar el conflicte polític per la força amb mesures policials.\nÉs el primer cop que es produeix una intervenció d'aquestes proporcions en els 40 anys de democràcia. No creiem que aquesta sigui la via adequada per trobar una sortida política a un problema polític, que per força s'ha de trobar a través del diàleg i de la negociació.\n- Ds 16 set 2017\nLes accions judicials i el respecte als drets fonamentals\nDavant els fets d'ahir que van afectar diversos mitjans de comunicació, el Sindicat de Periodistes de Catalunya / Sindicat de Professionals de la Comunicació (SPC) fa una crida a les instàncies judicials i policials a no extralimitar-se en les seves funcions amb motiu de les seves investigacions relacionades amb els mitjans de comunicació. L'SPC respecta les resolucions judicials però aquests dies s'han produït diverses situacions que han posat en qüestió l'adequació d'aquestes actuacions.\n- Dj 24 ago 2017\n- Dv 18 ago 2017\nEl to desafortunat d'alguns editorials de premsa\nEl Sindicat de Periodistes de Catalunya / Sindicat de Professionals de la Comunicació (SPC) lamenta profundament el to d'alguns editorials i articles d'anàlisi de determinada premsa, sobretot d'àmbit estatal, que amb motiu del criminal atemptat d'ahir a La Rambla de Barcelona introdueixen elements de polèmica política just quan més falta fa la unitat de la societat i de les forces polítiques i de les institucions.\n- Dj 17 ago 2017\nL'SPC condemna l'atemptat d'avui a Barcelona i es solidaritza amb les víctimes\nEl Sindicat de Periodistes de Catalunya / Sindicat de Professionals de la Comunicació (SPC) i la Federació de Sindicats de Periodistes (FeSP) condemnen enèrgicament l'atemptat d'avui a Barcelona que ha comportat la mort de vianants que en aquell moment eren a les Rambles.\nAl mateix temps es solidaritzen amb les víctimes i mostren el seu condol a familiars i amics.\nBarcelona, 17 d’agost de 2017\n- Dll 17 jul 2017\nS'acaba el termini per a la reforma de les lleis audiovisuals catalanes\nUrgim de manera immediata a acordar els criteris votats per unanimitat al Parlament per retornar al consens polític i a les majories qualificades per a l’elecció del Consell de la CCMA


S'activa el compte enrere del 9-N a la plaça de Sant Jaume - VilaWeb\nDissabte 27.09.2014 12:01\nL'ANC i Òmnium han convocat una concentració per a donar suport a la signatura del decret de convocatòria de la consulta per part del president de la Generalitat\nS'ha activat el compte enrere dels dies que queden per la consiulta del 9 de novembre, convocada aquest matí pel president de la Generalitat, Artur Mas, en un acte solemne. Un marcador a la plaça Sant Jaume de Barcelona ja indica els dies, les hores, els minuts i els segons que resten fins el dia de la votació. Avui falten 42 dies per al 9 de novembre.\nLa signatura del decret de convocatòria de la consulta ha fet que centenars de persones anessin a la plaça Sant Jaume, davant el Palau de la Generalitat, per donar-hi suport. Els presents, molts amb la samarreta de la V de la Diada, han fet crits d'independència i han fet voleiar banderes estelades.La concentració ha estat convocada per l'ANC i Òmnium Cultural, entitats promotores de la campanya 'Ara és l'hora'.\nDesprés de la signatura, el president de la Generalitat, Artur Mas, ha sortit per la porta principal del Palau per saludar als centenars de ciutadans que s'han concentrat per donar suport a la convocatòria. Mas, somrient, ha aparegut acompanyat per la presidenta del Parlament, Núria de Gispert, i pel líder d'ERC, Oriol Junqueras, el president de CiU al Parlament, Jordi Turull, i els consellers del Govern. En apropar-se a saludar als ciutadans, els ha agraït la presència, i els ha repetit que cal 'força, determinació, cap fred, cor calent, puny ferm i peus a terra'. Els ciutadans han respost amb crits de 'votarem' i 'independència'.\nPer la seva banda, la presidenta de l'ANC, Carme Forcadell, just després de la signatura, ha dit: 'És un dia de celebració per a la gent i els ciutadans. Estem molts contents i satisfets perquè el president ha convocat la consulta'. Forcadell, ha recordat que 'gairebé el 93% dels municipis de Catalunya donen suport a la consulta' i per això ha dit que 'estem molt contents'. La presidenta de l'ANC també ha reiterat la convocatòria que ha fet l'ANC als ciutadans perquè es concentrin davant dels ajuntaments de Catalunya a les 7 de la tarda del dia que el Tribunal Constitucional suspengui la consulta del 9 de novembre.


CRÒNIQUES CAMPIONAT CATALUNYA SU\nCRÒNIQUES CAMPIONAT CATALUNYA SUB-8\nA les 11’45 comença la 5a ronda i a les 11’40 estem tots preparats a les escales tal i com ens han dit l’organització per fer la foto de grup, seguidament tots a córrer cap a la sala de joc. A la primera taula hi ha un duel de lleidatans el Manel Marti s’enfronta al seu veí Jordi Badia, que finalment la experiència del Manel ha fet el seu fruit emportant-se el punt. En la segona taula s’enfrontaven Hector Gomez i Pol Bover, aquest segon aconseguint la victòria en un final de clar avantatge i amb un escac mat ben preparat.\nEn la tercera taula s’enfronten els jugadors Andrea Jausas i Manuel Pulido, l’Andrea finalment s’ha endut la victòria tot i que en l’inici de la partida el Manuel havia tret una mica d’avantatge, molta part de culpa d’aquesta derrota es de voler córrer molt en les partides, ja que és un dels jugadors que sempre li sobra molt de temps.\nEn aquesta categoria no hi ha diferència de joc entre els nens i les nenes, la prova d’això es que la peculiaritat en aquesta 5a ronda es que han guanyat les 5 nenes que participen.\nA les 10’00 h. en punt ha començat la 4a ronda del Campionat Sub8 de Catalunya, en principi no hi havia canvi respecte a les rondes anteriors, tots els nens preparats amb els seus bolígrafs, i quan han arribat a les taules s’han trobat que l’organització els havia preparat una motxilla amb el logo del campionat, un llapis, una maquineta, una llibreta, globus i caramels. En aquell moment els escacs han passat a segon terme i tots els nens tenien feina de posar les mans i alguns el cap a dins la motxilla per saber que hi havia.\nUna vegada tot observat comença la ronda, cada vegada, suposem per que els nens van aprenent dels seus errors, les partides tenen més nivell, ja no hi ha tantes il·legals i ja són 5 les partides que arriben a jugar a finish, es espectacular veure un apur de temps sense increment amb unes mans tant petites i molts d’ells jugant drets per que si no, no arriben a l’ultima fila.\nFinalment dues d’aquestes partides s’ha ocasionat victòria per caiguda de bandera i una altra taules per caiguda de bandera però sense material per fer mat.\nPel que fa als primers taulells el Manel Martí s’imposa a jugador Pol Bové desprès d’una partida molt disputada. El segon taulell Joan Riba i Jordi Badia acaben en taules després de que el Jordi tingués la partida guanyada varies vegades, primer amb peça de més que ha estat recuperada pel Joan i finalment amb avantatja de peons pel final, però el Joan ha estat molt encertat en el final i ha aconseguit les taules.\nAl tercer taulell s’imposa Hector Gomez a Cristina Garcia, per cert aquesta última està fen un molt bon campionat.\nFinalitzada la ronda, els nens/es marxen a jugar i a preparar-se per la següent ronda que es jugarà a les 11.45 h.\nEs van destacant els nens que ara ja tenen 2 punts dels que de moment no han pogut aconseguir cap victòria, ja tenim 7 nens amb 2 punts i els de l’organització pensàvem que com que els nens tant sols havien tingut una hora per passejar-se per l’hotel i a més estarien cansats, anirien arribant poc a poc i no com les dues rondes anteriors que 5 minuts abans ja estaven tots esperant, doncs no, ens hem equivocat són les 17’55 i tornen a estar tots els nens esperant que la porta de sala de joc s’obri, i com no, torna a entrar una “bandada” de nens en busca de la seva taula.\nL’àrbitre els torna a recordar el tema d’anotar la partida, i del funcionament de les rondes i després els informa que a les 21.30 l’organització passarem la pel·lícula de Bee Movie, cosa que s’ha vist una petita il·luminació als ulls dels nens, i es sentia un “mur mur” A quina hora ha dit?? Quina es aquesta peli?? Uiiii que guay es la peli de l’abella!!!\nQuan havien passat 50 minuts, tant sols quedaven 4 partides, i a les 19.00 h amb punt va finalitzar l’ultima partida del dissabte.\nAl finalitzar aquesta ronda tenim tres nens amb 3 punts, que són Pol Bover actual campió sub8 de Barcelona Ciutat, el Manel Martí i Jordi Badia tots dos de la territorial de Lleida i campió i sots campió sub8 actuals.\nEls nens ja han dinat, han pogut passejar per l’hotel i pogut jugar per les instal·lacions, ja que ens ha fet molt bon dia, tenen tantes ganes de començar que a ¾ de 4 ja estan tots amb el bolígraf uns a la mà i uns altres a la boca. Quan tot just toquen les 15’55 obrim la porta i entren tots els nens com si foc s’escapessin buscant el seu nom per les taules. Totes les partides s’inicien correctament i el més anecdòtic és, que el que dóna més feina a l’àrbitre es afegir els dos minuts de totes les il·legals que es van produint, fins i tot un dels nens ha perdut la partida per tres il·legals. Durant la segona ronda les partides també s’han reproduït correctament i poc a poc algun que d’altre nen s’endu un disgust i un altre l’alegria.\nA les 5 de la tarda ja no quedava cap partida, i per tant ha estat un altre bon moment per gaudir dels jocs de l’hotel fins les 6 de la tarda que torna a començar la tercera ronda.\nHa començat la final del sub8 de Catalunya amb tota normalitat, com veureu tant sols hi ha un jugador que tingui elo que és el jugador Manel Martí del Vilanovenc, per tant a part del Manel es un campionat on no tenim favorits.\nEls nens han entrat a la sala de joc a les 11’25 una mica nerviosos i amb molta il·lusió i ganes de jugar, les partides s’han anat disputant sense cap problema, tot i la dificultat que s’ha observat de diversos nens que tenen una edat entre 5 i 6 anys a l’hora d’anotar la partida, clicar el rellotge i fer el moviment. Tot i així tant sols una partida ha finalitzat per caiguda de bandera.


Difunts de Ripoll\nVa morir als 89 anys. Era natural de Riudaura i vivia a Sant Joan les Fonts. Exèquies, demà passat, a 2/4 de 10 del matí, a l'església de Sant Josep Obrer de la Canya.\nVa morir als 84 anys. Exèquies, demà, a les 10 del matí, a la sala multiconfessional del tanatori de Torelló.\nVa morir als 64 anys. Exèquies, demà, a les 5 de la tarda, a la sala multiconfessional del tanatori de Torelló.\nVa morir als 75 anys. Era natural de Sant Privat d'en Bas i vivia al Mallol. Casada amb Miquel Pagès Fajula i deixa una filla. Exèquies, demà, a les 12 del migdia, a la parròquia de Sant Bartomeu del Mallol.\nVa morir als 81 anys. Era natural de Sant Joan les Fonts i vivia a Olot. Vídua de Miquel Trayter Canalias i deixa tres fills. Exèquies, demà, a 2/4 d'11 del matí, a la capella del cementiri municipal d'Olot.\nVa morir als 93 anys. Era d'Olot. Vídua de Joan Danés Llongarriu i deixa quatre fills. Exèquies, demà, a les 12 del migdia, a la parròquia de Sant Esteve d'Olot.\nVa morir als 72 anys. Era d'Olot. Vidu de Mariona Marcé Vila i deixa dos fills. Exèquies, demà, a les 5 de la tarda, a la capella del cementiri municipal d'Olot.


Alumnes de l’Aula Oberta de l’Institut La Plana de Vi roden el seu curtmetratge - VilaWeb\nDiumenge 21.04.2013 10:00\nAlumnes de l’Aula Oberta de l’Institut La Plana de Vi roden el seu curtmetratge\nÉs una activitat del programa Cinema en curs\nDurant quatre dies els estudiants de l’aula oberta de 3r i 4t de secundària de l’Institut La Plana (Vic) roden el seu curtmetratge en el marc de Cinema en curs, un programa de pedagogia del cinema i amb el cinema que proposa una manera de veure i de fer cinema, i també, una manera d'aprendre amb el cinema. De la mà de professionals del cinema (realitzadors, guionistes, directors de fotografia, muntadors, etc.), durant tot un curs i dins l'horari lectiu, els alumnes descobreixen el cinema a partir de la pràctica cinematogràfica i del visionat de pel·lícules de tots els temps i de cultures d'arreu del món. Des de 2005, Cinema en curs genera a les escoles i instituts participants un model innovador i pioner de treball articulant el curriculum i les competències de forma transversal a través del cinema i la fotografia.\nDesprés de diverses pràctiques realitzades al llarg del curs, els últims mesos del taller es dediquen al guió, planificació, rodatge i muntatge d’un curtmetratge. És el moment en què culminen els aprenentatges de tot el curs i en què cada grup pot donar forma a una història, propera i alhora ficcionada, explorant els recursos expressius del cinema que els alumnes ja han fet seus. El rodatge del curt es desenvolupa en tres jornades. El muntatge es duu a terme al llarg de les setmanes posteriors.\nEl curs 2012-2013 es porta a terme la vuitena edició del projecte, en què participen 2000 alumnes de contextos molt diferents: del barri de Llafià de Badalona a Mataró, de l’escola de Bordils a una aula oberta de Vic. El programa de pràctiques és comú per tots els tallers, que tenen en els blocs un espai d'intercanvi on compartir la feina realitzada al llarg del curs. Per primera vegada, aquest any l’intercanvi va més enllà del territori català, ja que Cinema en curs s’ha posat en marxa també a Galícia i a Argentina (en cooperació amb la Municipalidad de Córdoba).\nEls curtmetratges del centres participants s’estrenaran a la Filmoteca de Catalunya el 28 de maig en presència de tots els participants de Catalunya (alumnes, docents i professionals del cinema). També es convida a personalitats destacades del món de la cultura, representants d’institucions, cineastes, productors, crítics, etc. Després de la projecció de cada film els seus autors el presenten al públic i estableixen un diàleg amb el públic assistent. Posteriorment, els films també seran presentats a la Cinemathèque française de París i en diversos festivals d’abast internacional (en edicions anteriors han estat presents a Alemanya, Argentina, Bolívia, Canadà, Corea, Estats Units, Gran Bretanya, Portugal...).\nCinema en curs és una iniciativa d’A Bao A Qu que rep el suport del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, el Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya, l’Institut de Cultura de l’Ajuntament de Barcelona, els ajuntaments d’algunes de les localitats on es duen a terme els tallers i l’Obra Social ‘la Caixa’. També col·laboren amb el projecte la Filmoteca de la Generalitat de Catalunya i la Universitat Pompeu Fabra.


Virtuts i bicis | Josep Pujol\n← El carbó de Reis\nEl jardí, obra d’art →\nVirtuts i bicis\nPublicat el 25 Gener 2009 per joseppujol\nSi a Girona li toca la rifa de 200.000 euros en les subvencions de l’Institut Català d’Energia, podria ser que tinguéssim un servei de “bicing” ben aviat. Essent-ne usuari a Barcelona, defensor però patidor de les seves imperfeccions, intueixo una adaptació difícil a l’orografia mental i geogràfica gironina. Al cap i casal, tot i una cultura ciclística una mica més implantada que a Girona, la convivència tripartita de peatons, cicles i vehicles a motor no és gens senzilla, sobretot perquè l’èxit del Bicing ha fet créixer sense mesura el planter de ciclistes novells, inexperts i irrespectuosos. A Girona, amb els pocs carrils bici infrautilitzats, els irrespectuosos solen ser els peatons, confonent els carrils amb una ampliació de la vorera on hi ha escrits uns misteriosos signes i ratlles per trepitjar. Des del plantejament urbanístic s’ha optat per un model clarament bipartit, diferenciant àrees peatonals i vies de trànsit rodat, i en ambdues zones les bicicletes s’hauran d’obrir camí a colzades i males cares. Aquest model bipartit es repeteix en la mentalitat dels ciutadans que, calculant distàncies, només trien bé pel cotxe, bé per l’anar a peu. Les bicicletes són per a l’estiu i els autobusos, per obviar-los mentre l’estatus econòmic i les dimensions de la ciutat ho permetin. Però tots podem canviar. Tan de bo m’arribi a trobar com a Barcelona, amb una bici pública del BiGing entre les mans i cap estació buida per aparcar-la-hi.


Arxius de CAPDONAENLOBLIT - Pàgina 2 de 2 - Dones x República\nMES11. 23 de febrer Totes a Torroella! Cap Dona en l’Oblit. 1 ANY DE PRESÓ DE DOLORS BASSA\n18/02/2019 14/08/2019 dones pel sí\nDimarts 19 de febrer la Consellera Dolors Bassa portarà 365 nits a presó! Una vergonya. 1 any empresonada, sense haver comès cap delicte. Dimecres, ella i la consellera Meritxell Borràs declararan davant el tribunal suprem. La Presidenta Carme Forcadell serà… Continua llegint\nBenvolgudes, un 23 mes i seguim en campanya perquè tenim preses polítiques, exiliades i encausades. Portem ja 10 mesos! No hi ha dret i tot plegat és una vergonya. No les deixem soles i avui tenim 3 actes per reivindicar-les… Continua llegint\nMES9. 23DESEMBRE 9 mesos d’injustícia. Us volem lliures ARA\n17/12/2018 14/08/2019 dones pel sí\nDiumenge 23 de desembre, com cada dia 23, des del 23 de març, ens trobarem per denunciar i rebutjar plegades la injustícia de la presó preventiva de la Presidenta del Parlament Carme Forcadell i la Consellera Dolors Bassa i reconèixer… Continua llegint\nMES8. divendres 23 de novembre: 8 mesos d’injustícia. 8 mesos tancades!\n20/11/2018 14/08/2019 dones pel sí\nDediquem els actes del 8 mesos de campanya Cap Dona en l’Oblit a totes les dones i criatures que no hi són perquè han estat assassinades aquest sagnant 2018 ( 25 feminicidis als PPC (20 dones, 4 criatures i 1… Continua llegint\nMES7. 23 d’octubre: 7 mesos de presó preventiva!\n15/10/2018 14/08/2019 dones pel sí\nAvui aprenent amb @DolorsFeliu d'amnistia, indults, reforma codi penal, anul.lació causa, tribunals internacionals, independència...\nLa llibertat, lluny. Signa https://t.co/Dk9j4H4WOA i passa-ho.Que la UE escolti a @p_represaliades\nEva Panisello 🎗@EPanisello94·\nDes de #capdonaenloblit ens trobem virtualment per reivindicar la fi de la repressió i la llibertat de les #presespolítiques #exiliades i #represaliades. L’advocada @DolorsFeliu ens explica els diferents mecanismes d'alliberament.\nMar Andreu 🎗💜@marandreu25·\nPer molts anys @martarovira! 🎂Seguirem lluitant pel teu lliure retorn!!✊💪💛💜\n1198 nits dels Jordis\n1181 nits de l’Oriol i el Quim\n1072 nits del Raül, Jordi, Josep i Dolors\n1041 nits de la Carme\nMés que mai✊🏽\nHi cap TOTHOM!!\n1. Per sortir de la crisi\n2. Per salvar vides\n3. Per garantir els nostres drets\n4. Per lluitar per la independència de Catalunya\n5. Perquè no guanyi qui posa ens posa en risc\nL’Estat al servei del @PSOE\nper intentar guanyar l’independentisme: jutges, mitjans de comunicació, patronals, empreses i l’Íbex 35.\nVolen un ministre espanyol presidint la Generalitat de Catalunya.\nVàrem votar #1OCT\nTornarem a votar!📩\nAquest Sr. @salvadorilla pretén governar Catalunya\nFaig una crida a totes les dones del país📣\nNo ho permetem!!!\nDefensem el nostre cos💪\nUn altre senyor dient-nos què hem de fer amb els nostres cossos. Ara el ministre-candidat vol que els avortaments farmacològics es prioritzin, vulguis o no. La política de tutela del PSC no té aturador. Contra l’autodeterminació, contra la lliure elecció.


Ajuntament de Sant Vicenç de Montalt - Dues noves propostes de formació gratuïta en noves tecnologies\nDues noves propostes de formació gratuïta en noves tecnologies\nLa Regidoria de Noves Tecnologies ha programat per aquest mes de maig un curs sobre Eines Lliures de Disseny Gràfic i un seminari sobre Recerques per Internet. La formació, de caràcter gratuït i amb places limitades, s´impartirà al Telecentre del Centre Cívic El Gorg. Per a més informació i inscripcions: 93 791 16 40 i\nEINES LLIURES DE DISSENY GRÀFIC: GIMP/ INSKAPE\nEn aquest curs descobrireu les possibilitats de Gimp i Inkscape, dues de les eines lliures de disseny gràfic més emprades. Gimp és un programa de retoc fotogràfic i creació digital molt potent, i és l´alternativa lliure més ferma al popular Adobe Photoshop. Inkscape és un editor de gràfics vectorials amb capacitats similars a Illustrator,Freehand o CorelDraw.\nEls curs, que s´impartirà els dimarts i dijous de 18 a 20h, començarà el 27 de maig.\nRECERQUES PER INTERNET\nEn aquest seminari podreu aprendre com funciona Internet, perquè no sempre trobeu la informació que voleu i com treure més partit als cercadors per obtenir resultats més acurats. També coneixereu llocs d'Internet on buscar informació específica, més enllà dels omnipresents cercadors de caràcter general.\nEl seminari es farà el 30 de maig de 17 a 21h\nPublicat el 13.05.2008


El grup de pop-rock Nuar presenta el seu primer disc, "Respira", avui al Voilà! - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\npepa mañémanresa 11.11.2010 | 01:00\nPol Cruells, baix elèctric; Albert Carbonell, veu i guitarra; i Àlex Carballo, bateria, integren la formació de Nuar que actuarà al Voilà! IMATGE PROMOCIONAL\nPol Cruells, baix elèctric; Albert Carbonell, veu i guitarra; i Àlex Carballo, bateria, integren la formació de Nuar que actuarà al Voilà!\nTot l'oci de la Catalunya central\nMÚSICA ELEGANTNuar (un nom que només es justifica estèticament) ha nascut amb l'etiqueta de grup elegant perquè, segons els seus integrants, tenen influències de grups que diuen que fan pop elegant: Radiohead, Coldplay, Jeff Buckley... També apunten que respon a l'adjectiu de la veu harmoniosa del cantant, Albert Carbonell


Premi a l'Excel·lència Professional per a Joaquim Esperalba, gerent del CSdM | Mataró Ràdio\nPremi a l'Excel·lència Professional per a Joaquim Esperalba, gerent del CSdM\nDv, 30/11/2012 - 12:48\nEl mataroní Joaquim Esperalba, actualment gerent del Consorci Sanitari del Maresme, ha estat guardonat amb el Premi a l'Excel.lència Professional 2012 atorgat pel Col•legi Oficial de Metges de Barcelona.\nAquests premis es concedeixen als metges que han destacat durant l’any per la seva excel•lència, pel seu recorregut professional, honestedat, compromís, altruisme i integritat. Els Premis a l’Excel•lència Professional es donen des de 2004 i s’atorguen en el àmbits de medicina hospitalària, atenció primària, salut pública i mental, atenció sociosanitària, recerca biomèdica, educació mèdica i humanitats mèdiques.\nEsperalba, que ocupa el càrrec de gerent del Consorci des de juliol de 2011, ja havia dirigit a Mataró la Clínica Aliança Mataronina fins l’any 1991. Des de llavors, ha dirigit l'Hospital de la Santa Creu i Sant Pau i l'Institut Català d'Oncologia. És llicenciat en Medicina i Cirurgia per la Universitat de Barcelona, especialitzat en Oncologia i Medicina Interna, diplomat en Direcció general per l’IESE i en Gestió de Serveis Sanitaris per ESADE.\nEsperalba també havia estat el cap del grup municipal de CiU a l’ajuntament de Mataró entre 1999 i 2007.\nsanitat, Joaquim Esperalba


SERRA D'ALFABIA PUIG D'ALFABIA PUIG DE S'ARITJAR PENYA DE S'ANYELL PUIG DES COLL DES JOU PAS DE NA MARIA Serra de Tramuntana Mallorca DOBLEVUIT SERRA D'ALFABIA PUIG D'ALFABIA PUIG DE S'ARITJAR PENYA DE S'ANYELL PUIG DES COLL DES JOU PAS DE NA MARIA\nVOLTA CIRCULAR PER ALFÀBIA\nColl d'Honor, Puig de s'Aritjar, Puig d'Alfàbia, Penya de s'Anyell, Puig des Coll des Jou, Pas de na Maria, Orient.\nAltitud Puig de s'Aritjar: 982 m.\nAltitud Puig d' Alfàbia: 1.067 m.\nAltitud Penya de s'Anyell: 1.053 m.\nAltitud Puig des Coll des Jou: 1.052 m.\nAltitud Pas de na Maria: 984 m.\nDificultad: F (I) Fàcil\nPuig de’s Aritjar – Serra’d Alfàbia (central) – Penya de’s Anyell – El Puig des Coll des Jou – Pas de na Maria\nL'excursió la iniciem al costat de la possessió de Són Perot, a l'altura del quilòmetre 8 de la carretera Ma.-2100, que uneix Bunyola amb Orient. Si disposem d'un sol cotxe ho aparcarem en els voltants de l'entrada a l'esmentada possessió, però si disposem de dos vehicles podem deixar un d'ells aparcat en Orient, amb el que ens estalviarem 1’5 kms al regressar.\nIniciem el recorregut a l'altura del km 8 de l'esmentada carretera i ens dirigim cap a Bunyola. A l'altura del km 7’900 (en una corba a l'esquerra –ascendint-) veurem a la dreta una fletxa vermella i el text “Camí públic”. Hem d'abandonar la carretera i internar-nos en el encinar, ascendint amb pendent mig. Aproximadament en 1’ trobarem restes d'un antic camí empedrat durant un curt tram i 1’ després passarem al costat d'una sitja (dreta) i arribarem a una espècie de portell format per una roca a l'esquerra (punt vermell) i el final d'una paret seca. Travessarem dita portell i ascendirem amb pendent mig per un camí que en alguns trams es transforma en senda a causa de la vegetació. Al cap d'uns 6’ arribem a una fita, hem de seguir a la dreta, passarem al costat d'unes restes de murs (esquerra) i planejarem pel camí. Al cap d'uns 2’ arribarem a una zona on hem de prendre a l'esquerra, al principi planejant i després amb pujada lleugera.\nAls 2’ arribem a una paret de partió (veurem un "botador" metàl·lic) que podem travessar per una ensulsiada. Seguim planejant desviant-nos lleugerament a l'esquerra i en 1’ veurem una sitja (esquerra) i una perforació (captació d'aigua). Seguim avançant pel camí desdibuixat amb pendent mitjana/lleugera, seguint els punts vermells que ens serveixen d'orientació. Als 5’ arribem a un encreuament de camins i hem de seguir recte (mateixa adreça que veníem) amb pendent mig. El camí inicia un zig-zag i el pendent passa a mitjan/fort. Als 3’ veurem un camí a la nostra esquerra, seguint recte (fletxa vermella a l'esquerra). Seguim ascendint en zig-zag amb pendent fort mitjana i en uns 3’ vam arribar al Coll des Vent.\nUns metres abans d'arribar al Coll des Vent, veurem, a la dreta del camí, un punt vermell i una fita. Hem de desviar-nos en aquest punt i prendre a la dreta pel camí que ascendeix amb pendent mig (veurem fites) i després forta/mitjana, iniciant-se un tram en zig-zag, contemplant unes bones panoràmiques sobre el vall d’Orient i la Comuna de Bunyola. Les fites i alguna fletxa vermella ens confirmaran que seguim el camí correcte, per a arribar al cap d'uns 15’ al Coll de ses Comes.\nEn aquest punt veurem una fita i una fletxa vermella (dreta), hem de seguir per la senda que amb pendent mig i mitjana forta ens encamina cap al Puig de s'Aritjar i la Serra d'Alfàbia. Les fites i punts vermells ens orienten i el pendent s'endureix en alguns trams. Transcorreguts uns 9’/10’ des del Coll de ses Comes, el pendent se suavitza i fins i tot en algun tram curta vam baixar lleugerament. Els punts vermells i les fites ens serveixen d'orientació i als 4’ ens desviem a la dreta (punt vermell) i travessem una petita rosseguera. El pendent s'endureix (fort) i seguint les fites als 3’ veurem restes d'una paret seca circular (dreta). Seguim ascendint amb pendent fort guiats per fites i punts vermells. En algun moment trobarem restes d'un camí i trams de senda molt desdibuixats. Al cap d'uns 9’ veurem una fletxa (vermella) en el sòl que ens assenyala girar a l'esquerra, trobant en aquesta adreça fites, fletxes i punts vermells. El pendent és fort/molt fort i als 3’ albirem enfront de nosaltres una de les antenes de la serra d’Alfàbia.\nSeguim ascendint, sobre roca, cap a ella guiats per les fites i els punts vermells, desviant-nos en diagonal cap a la dreta, amb pendent fort, per a dirigir-nos cap al Puig de s'Aritjar, que tenim a la nostra dreta. Transcorreguts uns 10’ des que havíem albirat per primera vegada l'antena arribem al cim d'El Puig de s'Aritjar. Una vegada arribada el seu cim, veiem enfront de nosaltres un segon cim, a la qual podem arribar en 2’.\nDes del cim ens dirigim cap al camí que uneix les instal·lacions situades en els cims Alfàbia Sud i Alfàbia Central. Descendim pel tàlveg situat enfront de nosaltres (N) i després d'una baixada mitja i pujada mitja, vam arribar en 5’ al camí. Prenem a la dreta (NE), amb trams en descens, llaneando i trams en ascens, no superant en cap cas els pendents mitjos. El camí es troba “tallat” per una cadena, vam transitar al costat d'una reixeta (esquerra) i al cap d'uns 15’ (amb un últim tram de pujada forta) arribem a una paret de va partir. La saltem i podem albirar a la nostra esquerra unes esplèndides panoràmiques sobre el vall de Sóller i els seus extrems sud i nord.\nLa senda inicia una pujada lleugera, que es transforma en mitjana per a acabar sent forta/molt forta. Trobem fletxes i punts vermells que ens serveixen d'orientació. Al cap d'uns 12’ arribem a una fita, des d'on podem ascendir, amb pendent fort, al cim Alfàbia Central (esquerra) amb el seu vèrtex geodèsic. Les panoràmiques des d'aquest cim també són espectaculars (Penyal des Migdia, El Puig Major, Puig de ses Vinyes, Massanella, Pa de Figa de Son Torrella, Puig de l'Ofre, Puig de ses Vinyes, Morro de ses Solanes, Portell de sa Costa, etc. etc).\nDes del cim cresteixam, baixant cap a l'esquerra (fita), vam seguir per la cresta, i al cap d'uns 11’/12’ deixem la cresta descendint en diagonal dreta, amb pendent fort, seguint les fites. Transcorreguts uns 4’, llaneamos i les fites ens conduïxen, després d'un trams d'ascens mig/fort, a un petit cim. Seguim per la cresta i als 3’ arribem a una paret de va partir, la travessem i en 1’ arribem al cim de la Penya de s'Anyell.\nDes del cim baixem a l'esquerra i ens dirigim per la cresta cap al tàlveg, amb adreça NE, cap al Coll des Jou i el Puig des Coll des Jou. El pendent és fort, deixant la cresta a la nostra esquerra i al cap d'uns 15’ arribem a una paret de va partir, la travessem per una ensulsiada i vam seguir pel tàlveg planejant. Als 2’ iniciem l'ascens amb pendent mig que posteriorment passa a fort i en diagonal dreta. Als 4’ travessem les restes d'una paret seca, llaneamos, deixant unes roques a la nostra dreta, i 2’ després arribem a una nova paret seca, la travessem i inicieu-vos l'ascens per les roques situades a la nostra dreta. Ascendim amb pendent fort i en 3’ arribem a un serral (fita). Ascendim a la nostra esquerra arribant a el cim de l'El Puig des Coll des Jou en 2’.\nEl nostre pròxim objectiu és el Pas de na Maria que podem localitzar al lluny (NE). Descendim del cim en diagonal esquerra (fites), amb pendent fort. Als 9’/10’ arribem a una paret de va partir, vam saltar la paret i amb pendent fort/mitjana al principi i suavitzant-se després arribem als 13’/14’ al fons del tàlveg. Seguim les fites ascendint amb pendent mig, per a després llanear i finalment baixada mitjana/forta. Als 6’ arribarem, guiats per les fites, a l'inici del Pas de na Maria (dreta). A l'esquerra, en una petita oquedad veurem un belén i després d'unes pedres un llibre de cim.\nIniciem el descens seguint les fites, amb pendent fort, tenint fins i tot que realitzar algun petit destrepe depenent de l'erosionat que hagi quedat la llera, transitant pel costat dret i esquerre de la llera buscant el millor itinerari de descens. Als 12’ ens internem en un encinar, seguint les fites, amb pendent fort, suavitzant-se momentàniament en algun tram. Als 11’ arribem a un camí molt desdibuixat i vam seguir a la dreta amb pendent fort/mitjana. 1’ més tard arribem a un camí ample amb un coll de tords i seguint a la dreta, amb pendent mig, veurem, immediatament, una barraca rectangular amb el sostre format per plaques de formigó (dreta).\nEnfront de la barraca (esquerra), veurem un “portell” estret en la paret pel qual hem de passar i descendir entre bancales amb pendent mig i adreça SW, arribant al cap d'uns 5’ a una paret de va partir. Descendim al costat d'ella i en 1’30 arribem a un camí ample i un portell. A la nostra esquerra veurem el Putxet de Son Vidal. El camí de carro ho envolta totalment i amb pendent mig. Als 4’ veurem a la nostra esquerra una font de mina i 3’ després llagaremos a un portell. Seguim llaneando o amb pendents suaus, tant d'ascens com de descens i als 6’ veurem a la nostra esquerra la llera empedrat d'un torrent. Seguim descendint, tenint la llera a la nostra esquerra i en 3’ travessarem una barrera metàl·lica. 1’ després veurem un rètol que ens indica la sortida a l'esquerra. Seguim la indicació, transitant per camps de cultiu, travessarem la llera, estret, d'un torrent i llaneando amb una paret de va partir i xiprers a la nostra esquerra travessarem altra llera estreta de torrent i en arribarem en 2’ a un botador (graons de ciment) que després de superar-lo arribem al camí asfaltat de Comasema. Seguim a la dreta llaneando, al principi, i després d'una pujada lleugera passem als 3’ enfront de l'entrada de Son Vidal (dreta). Seguim amb pendents molt suaus i als 7’ arribem a una barrera metàl·lica. Una vegada travessada arribem en ½’ a la carretera Ma.-2100.\nHem de seguir a la dreta per a arribar als voltants de Són Perot on hem deixat el cotxe a l'iniciar l'excursió. Ens queden 15’ de transitar per la carretera llaneando i únicament al final del recorregut el pendent és mitjana. Cas d'haver deixat un vehicle en Orient, a l'arribar a la carretera, ascendirem (esquerra) cap al llogaret.\nPer a transitar pel camí de Comassema seria correcte sol·licitar permís a don Fernando Fortuny.\nRecorregut de l'excursió 14’40 kms.\n(Noltros ho graduem per jerres de shandis sent el màxim cins jerres)


PressReader - La Vanguardia (Català) - Motor: 2016-02-21 - Tipo 1.3 Multijet\nTipo 1.3 Multijet\nA la venda des de 9.900 euros, en carrosseria de quatre portes, el nou Fiat Tipo aposta per un estil exterior modern i un interior senzill i funcional\nLa Vanguardia (Català) - Motor - 2016-02-21 - NOVETAT - Francesc Pla\nimple, però complet. Senzill, però no de baixa qualitat. Així és el nou Fiat Tipo, en una nova generació que busca sobretot reeditar l’èxit d’un automòbil compacte per a la família, per a conductors pràctics que busquen el valor correcte amb un preu atractiu.\nConcebut com una berlina de tres volums, ambmaleter separat, ésuncotxe sense ornaments, sense coses supèrflues en les seves formes, segons paraules dels mateixos responsables del disseny. Però aquesta carrosseria inicial de quatre portes donarà pas a una segona de cinc portes o hatchback (maig), i també a una tercera de tipus familiar (setembre).\nEn qualsevol cas, el nou Tipo ofereix un interior ampli i funciomes nal, malgrat les seves mides compactes: 4,53 metres de longitud. D’aquesta manera, al seu interior caben còmodament cinc passatgers, amb tres places posteriors reals i el millor espai per a les casensors Motor Cilindrada Potència màxima Velocitat màxima De 0 a 100 km/h Consum mitjà Llarg / Ample / Alt Pes Maleter Garantia Web PREU 4 cilindres. Dièsel\n1.248cc 95 CV a 3.750 rpm\n180 km/h 11,7 segons\n4,1 litres 453/179/149 1.355 kg 520 litres Dos anys sense límit de km\nFiat torna als seus orígens amb el nou Tipo, una berlina compacta econòmica i funcional amb una bona capacitat interior\nEl Tipo és un vehicle global que Fiat fabrica a Turquia i que es comercialitzarà a 40 mercats diferents. La seva conducció és senzilla, amb prioritat per a la comoditat


Marca TOUCAN GRAN CANARIA a Espanya\nVist 57 cops\nInformació sobre la marca TOUCAN GRAN CANARIA amb el nombre M3687458(2)\nLa marca TOUCAN GRAN CANARIA amb el nombre M3687458(2) va ser sol·licitada el 19/10/2017. Es tracta d'una marca a Espanya pel que aquest registre no ofereix protecció en la resta de països. La marca TOUCAN GRAN CANARIA amb el nombre M3687458(2) va ser sol·licitada per MAYORTOUR, S.L. mitjançant els serveis de Rafael Ortega Pérez.\nRenovació de la marca TOUCAN GRAN CANARIA amb el nombre M3687458(2)\nAltres marques sol·licitades per MAYORTOUR, S.L.\nÉs possible conèixer totes les marques sol·licitades per MAYORTOUR, S.L., entre les quals es troba la marca TOUCAN GRAN CANARIA amb el nombre M3687458(2). Si es desitgen conèixer més marques sol·licitades per MAYORTOUR, S.L. clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les marques sol·licitades a través de RAFAEL ORTEGA PÉREZ entre les quals es troba la marca TOUCAN GRAN CANARIA amb el nombre M3687458(2). Si es desitgen conèixer més marques sol·licitades a través de RAFAEL ORTEGA PÉREZ clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les marques publicades a Espanya entre les quals es troba la marca TOUCAN GRAN CANARIA. El nostre portal www.patentes-y-marcas.com ofereix accés a les publicacions de marques a Espanya. Conèixer les marques registrades en un país és important per saber les possibilitats de registrar una marca a Espanya.


Política de privadesa – Historica\nAls efectes del que disposa la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal (LOPD), Historica.cat informa a les persones usuàries que les dades personals que es puguin facilitar a través dels formularis electrònics d’aquesta pàgina web i/o mitjançant missatges de correu electrònic són incorporades a un fitxer automatitzat de dades de caràcter personal titularitat de la pròpia entitat, i sota la seva responsabilitat.\nHistorica.cat es compromet a fer un ús responsable, reservat i confidencial de les dades, garantint que es tractaran d’acord amb la legislació vigent en cada moment i que tan sols s’utilitzaran amb el propòsit indicat en cada cas.\nLa persona usuària respondrà, en tot cas, de la veracitat de les dades facilitades, i Historica.cat es reservarà el dret a excloure dels serveis registrats tot aquell usuari o usuària que hagi facilitat dades falses, sense perjudici d’aquelles accions legals que puguin ser procedents.\nPodrà exercir el seu dret d’accés, rectificació, cancel·lació i oposició al tractament de les seves dades personals, en els termes i condicions previstos en la pròpia LOPD. La pàgina web de Historica.cat no utilitza tècniques de “Spaming”, ni tampoc queden enregistrats els usuaris per una mera visita al nostre Website. Historica.cat tan sols tractarà la informació que l’usuari ens comuniqui a través dels formularis electrònics d’aquesta pàgina web i/o mitjançant missatges de correu electrònic.\nL’usuari o usuària podrà exercir els drets d’accés, rectificació, cancel·lació o oposició de les seves dades personals en els termes i condicions previstos a la Llei orgànica 15/1999 enviant un escrit a adreçant-se un correu electrònic info@historica.cat.\nD’acord amb el que disposa l’article 24 del Reglament de la LOPD, també podeu formular les vostres sol·licituds d’accés, rectificació, cancel·lació o oposició utilitzant altres mitjans, sempre que aquests permetin acreditar l’enviament i la recepció de la sol·licitud, i que aquesta sol·licitud contingui els elements especificats en l’article 25.1 del Reglament de desenvolupament de la Llei Orgànica de Protecció de Dades.\nHistorica.cat manté els nivells de seguretat de protecció de dades segons el Reglament de desenvolupament de la Llei Orgànica de Protecció de Dades, i ha establert tots els mitjans tècnics al seu abast per tal d’evitar la pèrdua, mal ús, alteració, accés no autoritzat o robatori de les dades que vostè faciliti a Historica.cat, sense perjudici d’informar-lo que les mesures de seguretat a Internet no són inexpugnables.\nPel que fa a qualsevol tema relatiu a la protecció de dades de caràcter personal, pot posar-se en contacte amb nosaltres a través de la nostra adreça de correu electrònic info@historica.cat.


El discurs de l'home | Jordi Cabré | Articles | El Punt Avui\nDimecres, 26 juny 2019\nEl discurs de l'home El discurs de l'home El discurs de l'home El discurs de l'home + El discurs de l'home E-mail\n10 gener 2011 2.00 h\nEl discurs de l'home\nEl discurs de l'home El discurs de l'home El discurs de l'home El discurs de l'home El discurs de l'home E-mail\n“Quan un home públic s'adreça als seus compatriotes, pot quedar gravat el seu estil a la retina o bé passar com un complidor del ritual”\nLa pel·lícula El discurs del rei és molt més que la història d'una tara, malgrat que l'obstacle major de l'argument és justament aquest: la tartamudesa del monarca Jordi VI de la Gran Bretanya. A banda d'una gran direcció i una bona interpretació, i de la banda sonora generosament aportada pel geni Ludwig van Beethoven, el centre d'atenció se'n va molt més cap al rerefons del discurs que no pas cap als afers de logopèdia. Un discurs a la nació pot ser un tràmit administratiu o un acte solemne, fins i tot històric. A banda del context i del significat, un discurs a la nació conté sempre símbols, llenguatges, gestos i entonacions que poden marcar tota una generació: Artur Mas, per exemple, ha tornat al “benvolguts compatriotes” de Jordi Pujol després de set anys de discursos adreçats a la simple ciutadania. I hi ha afegit –això sí– la referència femenina, un signe dels temps. El context del discurs de Mas és de cruïlla econòmica i política, però no és un moment de declaració de guerra com el que va haver d'afrontar el rei Jordi. Un tartamut que sabia de la transcendència del que diria i, sobretot, de la vital importància del com. Sense dubtes, sense quequejar, sense misèries: eren crucials la gravetat i grandesa.\nEn un país que afortunadament ha tornat a donar més importància a les formes (enterrat ja el “fets i no paraules”), els juraments dels consellers també tenen càrrega. “Amb l'ajut de Déu”, ha estat la fórmula emprada per dues úniques conselleres: Joana Ortega i Pilar Fernández Bozal. Aquí a Catalunya sembla una cosa anacrònica i rància, però fins i tot el jurament del president dels Estats Units acaba amb un “so help me God” que ja no és un acte de fe sinó quasi directament una interpel·lació. En molts altres països els més honorables càrrecs s'adrecen a la divinitat, amb una imatge final que no sé si és més d'humilitat o de pretensió heretada dels antics règims, on qui posava i treia corones era sempre la gràcia de Nostre Senyor mateix (pessetes de Franco incloses). També es fan els juraments sobre la Bíblia per als testimoniatges judicials, cosa que aquí només he fet una vegada en un procediment de dret canònic. Les coses que es fan davant de Déu, sigui un matrimoni o un jurament –a l'hora de morir-se, la majoria sí que es mor per l'Església–, tenen un afegit de màgia. Molt més, per descomptat, que el “tot seguit passarem a la lectura de l'article seixanta-sis del Codi Civil”, que sí que trobo adjudicable a un policia amb bigoti.\nEn formes i en entonació, els discursos de Sir Winston Churchil –alguns d'ells batejats i tot, The finest hour o Blood, toil, tears and sweat– contenen també referències divines, com també en va tenir l'esmentat discurs del rei Jordi en el moment de declaració de guerra contra Alemanya. El prodigiós discurs del pastor Martin Luther King el 28 d'agost del 1963, “I have a dream”, acaba amb un vers d'espiritual negre que vincula Déu, precisament, amb la llibertat de l'home. Però no tota solemnitat fa referència a Déu ni tota intensitat discursiva s'hi ha d'acollir, com és notori en els discursos de Hitler, intuïtivament caricaturitzats pel gran Chaplin. Allunyant-se del contingut –més atroç o més raonable– dels discursos hitlerians, Chaplin va saber copsar l'essència del gest, del tempo, de l'entonació necessària per empènyer les masses. Caricaturitzables eren també Mussolini i Castro, tots dos d'una mal entesa majestuositat, però populars al cap i a la fi. Allunyats en tot cas de Lenin, molt més dirigit al raciocini. Quan un home públic s'adreça als seus compatriotes, pot quedar gravat el seu estil a la retina o bé passar com un complidor del ritual. Pot parlar dels homes o pot parlar també de Déu, i en qualsevol dels dos casos pot passar sense pena ni glòria.\nEn tot cas, per moltes referències divines que hi hagi, qui fa un discurs és una persona i parla per a les persones. Ja que El discurs del rei usa la solemnitat de la Setena simfonia de Beethoven per acompanyar el moment més greu, i que l'argument del film és una història sobre la superació humana, convé saber que un deixeble del sord compositor, Moscheles, va deixar escrita sobre una transcripció de Fidelio la següent frase: “Acabat amb l'ajuda de Déu”. A la qual cosa Beethoven, l'endemà, va respondre escrivint just a sota i amb traç gruixut: “Mensch, hilf dir selbst” (Home, ajuda't a tu mateix).\nJordi Cabré Trias\nAixò és la guerra!\nAvui 10-01-2011, Pàgina 21


“Aquestes aturades també van bé per poder reflexionar”\nEn compàs d’espera Grans cites musicals com la Temporada, que ja haver de cancel·lar els dos últims concerts per la Covid-19, estan molt pendents de l’evolució de la pandèmia per planificar les futures edicions\nActualitzada 08/06/2020 a les 21:13\nEl coronavirus ha trasbalsat totalment el món cultural, i els grans festivals de música, la majoria dels quals s’han vist obligats a anul·lar totalment o a replantejar bona part de la programació, no han estat una excepció. Al país, la Temporada de Música i Dansa d’Andorra la Vella es troba actualment a l’expectativa de com evoluciona la pandèmia per poder definir les estratègies de cara al futur.\nEl seu director artístic, Josep Maria Escribano, ha passat el confinament a Barcelona, on resideix habitualment, i tan bon punt reobri la frontera del riu Runer es desplaçarà al Principat per mantenir una primera trobada amb el comú de la capital i MoraBanc, organitzadors de l’esdeveniment, “per analitzar la situació i mirar si s’elabora un pla de contingència de cara a l’any que ve. No sé, a hores d’ara, què passarà”, afegeix.\nEscribano desenvolupa un gruix important de la seva tasca a la capital catalana, des d’on manté contacte més directe amb mànagers i amb artistes. “M’estan trucant constantment per demanar-me quines intencions hi ha, i ja els he dit que, ara com ara, no em vull avançar ni adquirir cap compromís.” L’interès dels intèrprets per tornar als escenaris és més que manifest. “Estan mostrant molta il·lusió per reprendre l’activitat, i és lògic, però ara caldrà veure de quins recursos disposen els organitzadors de festivals”, comenta el director de la Temporada, ja que molts d’ells han optat per la prudència.\nEn aquest sentit, recorda que “grans cites musicals de l’estiu, com els festivals de Peralada o Cap Roig, s’han hagut de suspendre, o com a molt només faran algun concert testimonial. Les grans produccions d’òpera, en tot cas, es deixen aparcades”. I, pel que fa a la Temporada, insisteix que “s’haurà de valorar de quina manera continuem”. Una de les possibles modificacions que Escribano deixa caure seria una possible alteració de les dates del certamen. “Potser seguim amb el mateix calendari pel qual hem apostat en els darrers anys, començant al gener en coincidència amb l’inici de la temporada d’hivern, o potser el canviem.”\nAltres qüestions, com els aforaments limitats per mantenir la distància social, també s’hauran de tenir presents. “Són moltes variables a tenir en compte i aquesta en serà una altra. No només pel que fa al públic: potser els músics de les orquestres simfòniques no podran tocar junts durant cert temps, i les formacions hauran de buscar altres fórmules, de més petit format”, subratlla.\nPer aquest motiu, Escribano advoca per no avançar esdeveniments. “Potser caldrà esperar una mica a recuperar certa normalitat que no fer concerts amb molts condicionants”, exposa. Malgrat tot, opina que “a vegades aquestes aturades també van bé per poder reflexionar, pensar en què es pot millorar”.


El dia 27 de juny Pedreguer celebrarà l'Orgull LGTBIQ+ amb una trobada sobre diversitats - Ajuntament de Pedreguer\nEl dia 27 de juny Pedreguer celebrarà l'Orgull LGTBIQ+ amb una trobada sobre diversitats\nLa Regidoria d'Igualtat, Diversitats i Polítiques Inclusives de l'Ajuntament de Pedreguer ha preparat diversos actes per a la celebració de l'Orgull LTGBIQ+ el pròxim dia 27 de juny.\nA les 19.30 i als Pòrxens, amb el lema Pedreguer, diversa i orgullosa, tindrà lloc la presentació i inauguració de l'exposició "Diversitats transformadores" de CCOO. La trobada comptarà amb la presentació i inauguració de l'exposició "Diversitats transformadores" de CCOO L'Alacantí-Les Marines i el Grup d'Acció LGTBI de l'esmentat sindicat. L'exposició naix d'un concurs de fotografia de temàtica LGTBIQ+ i pretén afavorir la visibilitat de la diversitat afectiva i/o sexual i d'identitat/expressió de gènere.\nD'altra banda, l'acte servirà també per a presentar i conéixer l'entitat Visibles-Col·lectiu LGTBI+ de Pego, i per al llançament de l'espai de diàleg obert a la ciutadania Pedreguer, diversa i orgullosa. Aquest espai ha estat dissenyat conjuntament amb diverses entitats de Pedreguer, com són el Casal Jaume I, l'Ateneu Popular, el Grup d'Acció Feminista de l'IES Pedreguer i la Comissió d'Igualtat, i amb ell es pretén obrir una reflexió entre la ciutadania sobre la importància d'engegar una agenda conjunta entre tots i totes per a promoure les diversitats i la no discriminació de les distintes formes d'estimar i ser.


Retirades una vintena de tovalloles de les platges, durant l'agost, les quals es feien servir per reservar espai a la sorra • Ràdio Capital de l'Empordà\nRetirades una vintena de tovalloles de les platges, durant l’agost, les quals es feien servir per reservar espai a la sorra\nL’Ajuntament de Palafrugell ha retirat un total d’una vintena de tovalloles i dues cadires durant el mes d’agost, concretament des de la data on es va establir la prohibició de deixar tovalloles i altres estris de platja per convertir-los en eines de reserva d’espai. D’aquesta manera, es valora positivament l’actitud cívica dels usuaris al llarg d’aquests dies, ja que des de la publicació del ban de l’alcalde, han estat mínimes les actuacions que s’ha realitzat en aquest sentit.\nEn el cas de la retirada de la tovallola o qualsevol estri de platja, que es troba més de mitja hora a la zona de bany sense la persona propietària, els agents cívics que controlen els accessos a les platges les intervenen i les custodien per al seu posterior retorn. Tot el material ha estat retornat als seus propietaris després de ser retirats per part dels agents cívics.\nAquesta normativa, va entrar en vigor el passat dia 10 d’agost, i s’ha aplicat a tots els nuclis costaners de Palafrugell: Calella de Palafrugell, Llafranc i Tamariu. Paral·lelament, per tal d’informar als banyistes, es van col·locaran panells informatius a totes les platges.\nLa norma s’afegia a les altres mesures aplicades a les platges per prevenir la propagació de la Covid-19 com són la limitació d’aforament, la distància entre tovalloles i l’ús de mascareta. Un equip d’agents cívics, amb el suport de la Policia Local, vetllen pel seu compliment.\nSegons Josep Piferrer, alcalde de Palafrugell, “aquesta nova normativa es va tenir que executar arran de les restriccions d’aforament de les platges i per evitar problemàtiques com les que havien sorgit durant els primers dies del mes d’agost, quan alguns banyistes ocupaven espai durant molta estona sense ser a la platja. L’objectiu era garantir i limitar l’ús privat de l’espai públic i assegurar una rotació efectiva, per tal que el màxim de gent pogués gaudir de les platges del municipi”.\nCal recordar que a través de l’aplicació “Palafrugell al mòbil”, fins al 31 d’agost, es pot consultar en temps real el nivell d’ocupació de les platges. Es tracta d’una aplicació molt visual i fàcil d’utilitzar, la qual permet saber si les platges es troben al màxim de la seva capacitat o encara compten amb places disponibles. L’aplicació està disponible per Android i per IOS.\nArticle anteriorFinal d’agost gens calorós\nArticle següentBegur acomiada l’agost amb la tradicional Festa de Sant Ramon


Comunicació política | Marc Pidelaserra\nEl repte més important de la comunicació política és recuperar la confiança dels ciutadans i ciutadanes, en una època de màxim descrèdit dels representants democràtics i dels processos de presa de decisions. Per aquest motiu, amb la metodologia de nous models de governança i proximitat, les persones que encapçalin llistes electorals, partits polítics o governs han de fer un esforç en explicar què fan i sobretot per què. Amb el centre d'atenció posat en les persones, la nova agenda política ha de ser una mescla entre gestió i relació comunitària, i una bona assessoria i gestió del temps també es fa fonamental. Amb tot, s'ha de saber escoltar i transmetre, i aquests són els serveis que poden resultar d'utilitat a tal fi.\nEl dia a dia dels representants polítics és molt complicat, amb desenes d’actes i reunions a l’agenda. El dia a dia fa perdre perspectiva, a voltes fa perdre la creativitat i la planificació a mig-llarg termini. L’objectiu és dotar als i les representants polítics d’eines per ser més eficients i guanyar en contacte amb la ciutadania, a través de la proximitat i l’optimització del temps. A més, es donen eines de comunicació personal.\nAnàlisi d’escenaris polítics, actors i agents implicats en el disseny de polítiques, estratègia de negociació, planificació d’actes segons objectius polítics, planificació de missatges, preparació de reunions, plenaris i assemblees, control de l’agenda mediàtica, revisió del pla de mandat, planificació electoral.\nEstudi i anàlisi prèvia de l’electorat, disseny de l’equip de campanya, entrenament comunicatiu, calendarització de missatges i actes, grassroots i mobilització, disseny del pla de campanya i execució, avaluació de resultats.\nPla de proximitat política\nDefinició d’objectius, anàlisi socioeconòmic de la població, disseny d’actes participatius, màrqueting personal, reputació online, estratègies de comunicació relacional, calendarització de la presencialitat, confecció agenda de contactes.\nRedacció personalitzada de discursos i intervencions per mitjans de comunicació, redacció d’articles, cartes, comunicats…, planificció d’objectius estratègics, anàlisi de públics diana, entrenament en oratòria i tècniques de comunicació.\nGestió del temps i l'agenda\nOptimització general del temps: preparació de reunions, calendarització segons criteris de conciliació d’actes i esdeveniments, delegació de feines, control i blindatge de l’agenda.\nEstratègia de social media\nReputació personal online, estratègies de comunicació relacional, estudi de xarxes socials i formes d’interacció amb la ciutdania, Pla de Social Media, planificació de missatges, protocol de respostes.\nT’interessa? Posa’t en contacte amb mi i demana’m més informació. Sense cap compromís!\nLa comunicació dels partits polítics té dos grans objectius: fer arribar l’activitat del partit i la seva ideologia, i aconseguir il·lusionar i captar nova militància. En aquest sentit ha de ser una comunicació constant i molt propera, a la vegada que internament s’ha d’aconseguir un partit cohesionat i motivat. Aquests són els serveis que s’ofereixen.\nDisseny de cartes, butlletins, revistes i merxandatge, planificació de missatges, bústia de suggeriments, preparació d’activitats de cohesió.\nPla de comunicació externa\nPlantejament d’objectius estratègics, disseny de pàgina web i butlletins electrònics, estratègia de mitjans de comunicació, estratègia de captació de militància.\nGestió de portaveus\nPlanificació de missatges, entrenament comunicatiu en oratòria i tècniques de comunicació, redacció d’articles i posicionaments ideològics, establiment de l’agenda política.\nAnàlisi política i d'enquestes\nAnàlisi d’escenaris polítics, actors i agents socials i econòmics de l’entorn, estudi electoral històric complet, anàlisi de sondejos i projecció de resultats, assessorament estratègic electoral.\nProposta d’actes en funció d’objectius estratègics, organització i difusió d’actes, preparació del contingut polític, confecció d’agenda de contactes, processos participatius i deliberatius.\nRedacció de continguts per web i xarxes socials, difusió sistematitzada de l’activitat del partit, protocol de missatges i respostes, retransmissió d’actes via xarxes socials.\nGoverns locals i comarcals\nEls ajuntaments i ens comarcals tenen l’oportunitat d’apropar-se de nou a la ciutadania i tornar a liderar la transformació social. Amb noves maneres de gestionar gràcies a la governança, s’implica molt més als veïns i veïnes que poden participar de les decisions col·lectives, fet que incrementa l’autoestima i l’engagement amb les institucions i la política. Això és el que ofereixo.\nPla de governança\nAssessorment sobre democràcia deliberativa, Pla de Ciutat, objectius estratègics del mandat, identificació d’agents socials i econòmics, determinació de polítiques participatives.\nDisseny editorial professional, planificació d’objectius i missatges, elaboració del contingut parcial o total, avaluació i millora segons opinons dels ciutadans/es.\nProposta d’actes en funció d’objectius estratègics, preparació de la documentació pels participants, dinàmiques grupals, confecció d’agenda de contactes, redacció d’informes concloents.\nRedacció de notícies\nRecerca de temes d’interès, confecció de peces informatives per tots els canals de comunicació (web, butlletí, ràdio, televisió), elaboració d’entrevistes.\nOratòria i tècniques de comunicació per a membres dels governs, planificació de missatges, redacció d’articles explicatius de l’obra de govern, establiment de l’agenda política.\nRecopil·lació de tota la informació disponible, gestió de les demandes ciutadanes d’informació, entrenament del/la portaveu de crisi, relacions amb els mitjans de comunicació.


Altea ja té cartell per a la seua Setmana Santa - Altea Digital\nDissabte passat donaven començament els actes de la Setmana Santa d’Altea. Després de la solemne missa cantada, l’església parroquial va acollir la presentació del cartell anunciador, obra de l’artista alteana Alicia Hernández, i la lectura del pregó a càrrec de Ramón Belda, rector de San Fulgencio, i anteriorment vicari a Altea. Així mateix, també es va presentar el vídeo de la Setmana Santa 2018, subvencionat per l’Ajuntament d’Altea, a través de la seua regidoria de Festes, per promocionar la nostra Setmana Santa. El rector d’Altea, José Abellán, com amfitrió, va conduir esta activitat.\nA l’acte va assistir l’alcalde d’Altea, Jaume Llinares; el regidor de Festes, Vicent Ripoll; el president de la Junta Major de Confraries i Germandats; Pepe Serrat; els membres de les confraries d’Altea; els clavaris i clavaris d’honor de la comissió del Santíssim Crist del Sagrari; la reina infantil i les dames de les festes i una nombrosa representació de la societat alteana.\nUna corona d’espines envoltant una flor de la passió amb un fons púrpura són els elements i el color protagonistes del cartell anunciador de la Setmana Santa alteana. Com va explicar la pròpia autora del cartell, l’artista alteana Alicia Hernández, llicenciada en Belles Arts i especialista en restauració i conservació, ‘’al cartell, tant la garlanda o orla formada per la corona d’espines com la flor del centre, són el tema religiós i al·ludeixen ambdues a la Setmana Santa. La corona d’espines és evident que representa la Passió de Crist i el seu sofriment i mort a la Creu. La flor, la passiflora caerulea, comunament anomenada flor de la passió, de simbolisme no tan evident, vol representar la resurrecció i la promesa de la vida eterna’’. Hernández va detallar que ‘’s’atribueix a l’ordre dels jesuïtes la identificació dels elements de la Passió amb les parts botàniques de la flor. Un simbolisme que, -com ella mateixa va assenyalar-, ja va tractar al 1610 el monjo benedictí Jacobo Bosio al seu llibre <<La creu del calvari>>’’.\nSegons l’autora, ‘’els deu pètals rojos a la base representen la sang de Crist i els deu apòstols que van estar presents. A la part superior es troba una corona amb molts filaments que representen la corona d’espines. A la part exterior del cercle central està representada la columna de la flagel·lació i sobre aquesta columna, a la part de la planta que porta el pol·len, estan representades les cinc nafres i en les tres parts de la passionera que rep el pol·len es representen els tres claus. Les llavors rojes com gotes de sang representen la sang coagulada’’.\nLa tècnica utilitzada és la pintura digital i domina el color el violeta o púrpura, ‘’ja que a la litúrgia catòlica simbolitza la penitència i el dol. En general el violeta és també símbol de la fe i espiritualitat’’. Així mateix, i en relació al 8M, l’autora també va recordar que és el color que identifica el feminisme i la lluita per la Igualtat de dones i homes .\nPer la seua banda, Ramón Belda va pronunciar un pregó on va recordar la referència coneguda més antiga de la Setmana Santa d’Altea: la llegenda de la venerada imatge del Crist del Sagrari que Martín Ronda, de malnom Calderó, va portar des d’Algèria. ‘’Quan va arribar a Altea la imatge sagrada, -relatava el pregoner-, va romandre en diversos llocs del poble fins que el van traslladar a l’església parroquial on el sacerdot no li va fer massa cas. Va col·locar la imatge fora d’un lloc públic per a la veneració dels fidels, darrere de l’altar major, al trasagrari. Però, el poble va començar a anomenar-lo com el Crist del Sagrari i a professar-li la seua devoció. Malgrat la devoció del poble a la imatge, no eixia en processó. Un any, per Setmana Santa, a l’eixir la processó del Sant Enterro, es va escoltar un fort soroll dins de l’església, concretament darrere de l’altar major. L’estrèpit provenia del trasagrari, el Crist havia caigut però estava intacte i els claus seguien a la paret. El van tornar a col·locar i va seguir la processó. A l’instant es va tornar a escoltar el soroll, i es va produir la mateixa escena… El Crist havia caigut al sol i estava intacte. Amb cura el van tornar a col·locar sobre els claus. I de nou el soroll misteriós com a les anteriors ocasions. Per tercera vegada la imatge al terra i intacta. Els alteans van comprendre que aquella imatge del Crist crucificat volia eixir a la processó de Setmana Santa. Així va ser com la imatge del Crist del Sagrari va processionar per Altea per primera vegada un Divendres Sant’’.\nAmb la lectura d’este pregó Belda afirmava que ‘’la Setmana Santa és el retrobament amb el nostre passat i amb la nostra història més íntima i el record agraït als nostres avantpassats que ens van llegar estes tradicions i costums tan nostres. Fe i tradicions unides a la celebració de la Setmana Santa d’Altea’’. Finalment, convidava a alteans i alteanes a participar de tots els actes de la seua Setmana Santa per seguir fidels a la fe i a la nostra història.\nPrograma d’actes de Setmana Santa 2019\nOficis de Setmana Santa d’Altea la Vella 2019


Rang de processament SY-106 Torns CNC Treballs Programació de projectes - Taiwan Xina - Màquina SYIL\nEspecificacions El centre de mecanitzat es desenvolupa a partir de fresadores CNC. La major diferència amb la fresadora CNC és que el centre de mecanitzat té la capacitat d'intercanviar automàticament eines de mecanitzat. En instal·lar diferents eines a la revista, és possible canviar la ...\nDiàmetre rotatiu màxim\nDiàmetre de mecanitzat estàndard\nDiàmetre màxim de processament\nDurada màxima de processament\nDiàmetre de mecanitzat de barres\nEspecificació final del cargol\nTipus d'entrada d'eines\nAlçada quadrat de cargol\nAlçada de barres de la barra avorrida\nMandíbula amb mandíbula\nViatjar per Mandril\nDiàmetre de mandril\nRecorregut cos cos de la casa\nMotor del cargol\nMotor de eix d'alimentació\nMotor hidràulic de la bomba\nTallant el motor de fluids\nPer a equips hidràulics\nPer al lubricant\nPer tallar fluid\nDistància entre centre\nEl centre de mecanitzat es desenvolupa a partir de fresadores CNC. La major diferència amb la fresadora CNC és que el centre de mecanitzat té la capacitat d'intercanviar automàticament eines de mecanitzat. Al instal·lar diferents eines a la revista, és possible canviar l'eina de mecanitzat a l'eix mitjançant el canviador d'eines automàtic en una operació de tancament.\nSi esteu interessats en la nostra programació de projectes de treballs de torns de cilindre CNC, contacteu amb nosaltres les nostres fàbriques que es distribueixen àmpliament a Taiwan, Xina, Japó i molts altres llocs del món. Pot ser usat per a la fabricació de bisturí, joieria, escriptori, bobby i productes dentals. Preu baix i barat i d'alt rendiment, benvingut a obtenir el nostre tormach assequible personal petit torn CNC.\nHot Tags: Rang de processament SY-106 treballs de torns CNC projectes de programació, Xina, Taiwan, Japó, Benchtop, escriptori personal, assequible, petit, bobby, dental, joieria, tormach, barat, preu baix


Futur feliç aniversari!: febrero 2012\nAltra vegada al mateix lloc...\nAvui ja no puc més, avui més que mai t’he necessitat…\nCom des de fa temps els problemes es multipliquen i avui ja no puc, necessite contar-li-ho algú, necessite que algú em diga que no plore i lluite, necessite una espenta d’algú que no vulga res a canvi d’ella.\nPot ser els meus problemes no siguen els més importants del món, però són els meus i m’importen. Segur que hi ha molta gent amb problemes més greus que els meus, però els meus són meus i m’importen.\nÉs difícil intentar animar ningú quan eres tu el que necessita ànims. És molt dur passar el dia esperant el so d’una melodia que mai sona, unes lletres que no arriben, un somriure que no està i una caricia que sembla tan llunyana com la distància que ens separa...\nAlçar-me sempre se m’ha donat bé, quasi tant com caure, però ara que estic al terra abans d’alçar-me per mi mateix necessite vore un gest de complicitat, no et demane que m’ajudes a alçar-me, sols vull sentir que estàs disposta a fer-ho…\nAvui de nou torne a plantejar-me el meu futur. Demà no sé si estaré ací o allà i a més no sé si vull saber-ho. Avui una vegada més me n’adone d’un nou engany… Com puc ser tan simple? Avui he tornat a perdre allò que per poc temps havia aconseguit…\nTan sols necessitava escoltar-te tan sols necessitava paraules d’ànims. Potser tu les necessites més que jo, però jo avui les necessitava…\nPublicado por Ποσειδῶν en 8:16 1 comentario:


La CUP i Reagrupament porten al ple de l’Ajuntament de Girona d’aquest dilluns la moció d’adhesió a l’Associació de Municipis per la Independència « Reagrupament Gironès\n« El vot de l’estranger i el recompte final consoliden Teresa Jordà, d’ERC-RCat-Catalunya Sí, com a diputada per Girona\nLa diputada Teresa Jordà diu que el nou retard de l’N-II és una “excusa de mal pagador” i demana als diputats gironins que no votin la investidura fins desencallar la carretera »\nLa CUP i Reagrupament porten al ple de l’Ajuntament de Girona d’aquest dilluns la moció d’adhesió a l’Associació de Municipis per la Independència\nAquest dilluns, i per iniciativa del grup municipal que formen els regidors de la CUP i Reagrupament, se sotmetrà a votació del ple de l’Ajuntament de Girona la moció perquè la nostra ciutat s’adhereixi a l’Associació de Municipis per la Independència.\nAquesta associació es constituirà formalment a Vic aquest dimecres 14 de desembre i esperem que ja ho pugui fer amb la inclusió de Girona. A hores d’ara, 116 municipis del Principat de Catalunya ja s’han sumat a aquesta iniciativa. En aquest sentit, des de RCat considerem que la transcendència de Girona, capital de demarcació, farà que aquesta associació guanyi encara molt més pes.\nPer tot això, demanem a la societat civil, entitats, associacions, als partits polítics amb els quals compartim els ideals de llibertat i sobirania, a tots aquells que com nosaltres volen l’estat propi per a Catalunya que siguin presents en el ple, que començarà a les vuit del vespre.\nEn aquest sentit, Carles Bonaventura, regidor de Reagrupament ha manifestat que és molt important que l’Ajuntament de Girona se sumi a l’Associació de Municipis per la Independència. Serà la primera capital d’això que els espanyols anomenen ‘províncies’ que ho faci. Per tant, faig una crida, primer, al conjunt de regidors del consistori perquè votin favorablement aquesta proposta, ja que aquest ‘sí’ significarà que tots plegats volem fer un pas endavant en el camí de la llibertat , en el camí de la sobirania per al nostre poble, i, en segon lloc, una crida també perquè tots aquells gironins i gironines que comparteixin aquests objectius siguin presents a la sala de plens i ens acompanyin en aquesta votació, que no es quedi en una simple declaració institucional, sinó que sigui una decisió àmpliament compartida pel conjunt associatiu de la ciutat”.\nGirona, 10 de desembre del 2011\nAquesta entrada fou escrita el dissabte, 10/des/2011 i arxivada a General. Pot seguir les respostes a aquesta entrada a través de RSS 2.0. Pot deixar una resposta, o fer trackback des del seu propi website.


Criteris de gestió de la borsa curs 2019-2020\nJa està disponible la CONGELACIÓ A LA BORSA des d'aquesta aplicació online.\nNo cal al·legar cap motiu, només cal anotar la data d'inici del període en què no es vol ser nomenat.\nQuan es vulgui tornar a estar disponible, cal tornar a entrar a l'aplicació i informar de la data d'acabament.\nJa està disponible el número de borsa definitiu pel curs 18/19\nPublicats els criteris de gestió de la Borsa curs 18/19\n*La disponibilitat/no disponibilitat per treballar (abans de rebre un nomenament) serà a voluntat i no caldrà justificar cap motiu.\n*No caldrà el Màster de secundària per entrar a la Borsa, només un compromís de presentar-lo abans del 1 de setembre del 2021.\n*Es regula la difícil cobertura per candidats sense el requisit del Màster de secundària.


El Casal dels Infants alerta que el coronavirus ha portat moltes famílies al llindar de la pobresa\nLa directora de l’entitat, Rosa Balaguer, explica que, per primer cop, s’han vist obligats a donar ajudes econòmiques\nEl Casal dels Infants alerta que el coronavirus ha portat moltes famílies al llindar de la pobresa. // ACN - Anna Berga\nActualitzada el 15-05-2020 22:05\nLa pandèmia de coronavirus ha afectat tota la societat, no només a nivell sanitari, sinó també en l’àmbit econòmic. Els efectes econòmics de la crisi estant sent devastadors, i encara més en el cas de les famílies que es troben en situació de vulnerabilitat.\nDe fet, el Casal dels Infants alerta que el coronavirus ha fet augmentar el nombre de famílies que es troben en el llindar de la pobresa. En una entrevista al No ho sé, la directora general de l’entitat, Rosa Balaguer, alerta que la situació cada cop és pitjor i que fins i tot, per primera vegada, han començat a donar ajudes econòmiques:\nEl panorama cada vegada és pitjor. Hi ha famílies que ja venien d’una situació molt precària, i vivien en condicions d’habitatge molt greus. Moltes des del 15 de març no han cobrat res, i els que estaven millor han perdut els estalvis\nRosa Balaguer Casal dels Infants\nHem hagut de començar a treballar amb la xarxa de cada barri, i al final ens hem vist abocats a donar suport econòmic, que no ho fèiem mai, perquè vèiem que no hi arribàvem entre tots\nPer coordinar aquestes ajudes, el Casal dels Infants ha treballat amb les xarxes de serveis socials, Càritas i Creu Roja.\nHi ha molta gent amb necessitats, però la resposta amb serveis socials als diversos municipis on estem treballant ha sigut bona. El que passa és que Barcelona té molts recursos, i hi ha moltes ciutats que no. Depèn de quina ciutat o quin barri vius tens més o menys possibilitats de tenir suport\nLa xarxa pública arriba fins on arriba, i les entitats estem sumant\nAl costat de les famílies\nA banda de l’aspecte econòmic, el Casal dels Infants ha intentat ajudar les famílies en altres àmbits, com pot ser l’educatiu, mitjançant per exemple el repartiment de tablets. Tot I així, el més important, segons Balaguer, és continuar al seu costat\nHan sigut setmanes molt dures, difícils, però des del primer moment vam tenir clar que havíem d’estar al costat dels infants, dels adolescents i les famílies. Quan van tancar les escoles ens van fer tancar i hem hagut de garantir que teníem connexió amb ells, tot i que féssim teletreball\nHem d’intentar entrar a casa seva d’alguna manera, bàsicament a través del telèfon. Hem donat tablets, hem aconseguit donar connexió a algunes famílies… Però bàsicament ho hem fet a través de Whatsapp, per escoltar-los i saber com estaven\n13-05-2020 07:06 COVID-19\nComencen les preinscripcions escolars: cinc preguntes i respostes clau\n14-05-2020 16:17 COVID-19\nAixí ha de ser la tornada a l’escola segons els pediatres: horaris per torns i esport amb mascareta