Les relacions feliços ajuden a gestionar l'estrès. | Fundació de recompenses\nInici salut Estrès\nPer obtenir una visió general ràpida de l'estrès, mira això vídeo.\nL'estrès agut és un senyal d'alerta natural al cos que ens ajuda a respondre a amenaces a curt termini o canvis en el nostre entorn. És un mecanisme clau de supervivència. Com a resposta fisiològica, mobilitza la nostra energia en previsió de l'acció, com ara el vol o la lluita. Es pot dividir en quatre respostes: l'espantar (despertar), el vol (evitar que el dany percebut sigui sovint la resposta preferida per lluitar); lluitar (enfrontar-se al mal) i congelar (jugar a mort i esperar que l'ós / amenaça es mogui). Aquestes etapes també es poden aplicar a estressors diaris.\nQuan estem sans, tenim l'energia per afrontar l'estrès a curt o agut, per exemple, corrent per atrapar un autobús. La nostra freqüència cardíaca augmenta, els nivells de sucre a la sang s'alteren, augmenta la nostra suor per ajudar a refredar el cos mentre correm. Aquestes reaccions són desencadenades per les hormones de l'estrès, adrenalina cortisol. Quan ens desperten per primera vegada, diguem, al veure el nostre autobús abans d'arribar a la parada d'autobús, produïm adrenalina i noradrenalina (els termes americans són epinefrina i norepinefrina) durant uns minuts per ajudar-nos a mobilitzar-nos per arribar-hi a temps. Quan s'acaba l'estrès (ho fem) el nostre cos es recupera ràpidament, es restaura l'equilibri.\nSi l'estrès continua, per exemple, perdem l'autobús i corre el risc d'arribar a una reunió o data important, el cortisol neuroquímic s'esgota per mantenir els nivells d'energia alts durant el temps suficient per fer front a l'estrès continuat. Cortisol mobilitza l'energia de les reserves emmagatzemades al fetge i els músculs per ajudar-nos a "lluitar" o "fugir". El problema és que pot seguir bombardejant-se bé al sistema després que l'estressor hagi passat.\nCortisol continua inundant el nostre sistema si tenim molts activadors d'estrès a la nostra vida. Avui, els estressors solen ser psicològics, preocupacions per la posició social, les convulsions familiars, l'èxit econòmic o la solitud, en comptes d'amenaces físiques com els tribus o els tigres de sabre. El nostre cos respon a les amenaces psicològiques de la mateixa manera que els nostres antics cossos dels avantpassats a aquestes amenaces físiques.\nCom que una persona s'utilitza / desensibilitza a certs nivells d'imatges sorprenents als llocs pornogràfics, necessita més imatges sorprenents i més impactants per aconseguir una alta. L'ansietat augmenta l'excitació sexual que implica un augment de la dopamina. Els alts nivells de cortisol en el sistema són un marcador biològic no només per a l'estrès, sinó també per a la depressió.\nL'estrès s'acumula per sota de la nostra consciència. De sobte, podem sentir-nos abrumats per la vida i sentir-nos incapaços de fer front. No tenim resiliència als conflictes o problemes. Un cervell estressat es basa en l'hàbit. El pensament creatiu és massa difícil. Massa estrès, durant molt de temps, es converteix en estrès crònic. En aquest moment, el nostre cos no és capaç de restablir-se de nou, com ho fa amb l'estrès agut. És el que ens deprimeix, compromet el nostre sistema immunitari, ens fa més vulnerables als accidents i ens deixa sentir deprimits, ansiosos i fora de control. És llavors quan som més vulnerables a prendre altres estimulants, drogues o alcohol, així com una estimulació més extrema d'Internet per fer-nos sentir millor i evitar el dolor.\nL’ús crònic de la pornografia a Internet posa un gran estrès en l’energia reservada del cos i comporta tot tipus de problemes físics i mentals. Disgregació de l'eix d'HPA en homes amb trastorns hipersexuals (2015) - Un estudi amb 67 addictes al sexe masculí i 39 controls coincidents amb l'edat. L’eix Hipotàlem-Hipòfisi-Suprarenal (HPA) és l’actor central en la nostra resposta a l’estrès. Addiccions alterar els circuits d'estrès del cervell donant lloc a un eix HPA disfuncional. Aquest estudi sobre addicts sexuals (hipersexuals) va trobar respostes d'estrès alterades que reflecteixen les troballes amb addiccions a substàncies.\nCom gestionem l'estrès al llarg dels anys és clau per al nostre benestar i les nostres relacions. Com hem vist des del Estudi de subvenció, l'addicció, la depressió i la neurosi són les barreres més grans per a una relació sana i feliç.\nL'estrès desplaça el focus d'atenció de l'organisme i el subministrament d'energia des de les àrees centrals com el cervell, el sistema digestiu i els òrgans reproductius per alimentar l'energia a aquelles àrees que necessiten energia d'immediat per treure'ns del perill percebut. Per això, amb el temps, tret que administrem l'estrès adequadament, l'estrès és inevitable, desenvolupem condicions digestives com la síndrome de l'intestí irritable o una mala memòria i la incapacitat de concentrar-se durant molt de temps. Debilim el nostre sistema immunològic, atraparem les infeccions amb més facilitat i trigarem a curar. L'estrès envelleix la pell i el cos.\nSota l'estrès crònic, l'adrenalina produeix cicatrius en els nostres vasos sanguinis que poden causar un atac cardíac o vessament cerebral, i el cortisol perjudica les cèl·lules de l'hipocamp, deixant de banda la capacitat d'aprendre i recordar.\nIndividualment, el pitjor tipus d'estrès és la sensació que no tenim cap control sobre el problema, que som indefensos.\nEn resum, l'estrès ens desgasta.\n<< Efectes físics Un estímul supernormal >>


Santa Nit | Inquietuds\nL’avar de Molière →\nPublicat el 2014/12/15 per funkyover\nSanta Nit, una història actual\nUna versió dels Pastorets, tot i que si treiem l’etiqueta de “Història de Nadal” o “Els Pastorets” pot seguir sent interessant sense cap resentiment en l’obra.\nS’ha de dir que no sóc dels Pastorets, ni de les aventures i desventures d’aquest parell cap a un lloc sagrat. I aquesta Santa Nit m’ha agradat per allunyar-se una mica de tot aquest registre tant nadalenc. Tant pot agradar als fans dels Pastorets, com a la resta de gent.\nUns pastorets amb gent del carrer, amb problemes de cada dia. On un músic del carrer és l’àngel i toca el saxo (i ens ofereix el millor discurs), on la Maria deixa una clínica privada per denunciar els parts no naturals, un dimoni d’un món blanc per la coca que reparteix.\nTot això i més, ofereix un espectacle fresc. I com dic, adient per a aquest Nadal i qui sap, fins i tot fora d’aquesta època festiva.\nS’ha de dir que Ivan Benet i Marc Rodríguez porten el pes de la funció. Es veu que tenen un feeling i fan una parella genial. Fins i tot aquell punt còmic i seriós que tots dos donen durant la funció.\nPerò s’ha de dir que tinc dos personatges que m’han robat el cor. El de la prostituta i el músic del metro.\nTot i que vaig tenir l’oportunitat de poder veure-ho la setmana passada, prepareu les agendes que aquesta setmana estrenen.


Cardona acollirà l'assemblea que podria proclamar l'alcalde de Sallent president de l'ACM - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nCardona acollirà l'assemblea que podria proclamar l'alcalde de Sallent president de l'ACM\nDavid Saldoni, batlle de Sallent, està recollint els avals necessaris per presentar-se\ndavid bricollé cardona 16.01.2018 | 23:39\nDavid Saldoni és alcalde de Sallent des del 2011 arxiu/marta pich\nCardona serà la seu de l'assemblea de l'Associació Catalana de Municipis en què es produirà el relleu de Miquel Buch com a president de l'entitat. Relleu que pot tenir com a resultat que l'alcalde de Sallent, David Saldoni, es converteixi en el màxim dirigent d'una associació que agrupa els alcaldes de 931 municipis de Catalunya i que en els darrers anys ha tingut molt protagonisme en el procés en favor de la independència de Catalunya a través de la figura d'aquests batlles.\nLa que serà la dinovena assemblea de l'Associació Catalana de Municipis i Comarques tindrà lloc el proper 20 de gener a l'auditori Valentí Fuster de Cardona i suposarà l'adéu del president Miquel Buch, que deixa el càrrec després d'haver-se acomiadat de l'alcaldia de Premià de Mar el 13 de desembre passat. En la mateixa assemblea ja s'escollirà el seu substitut, que, amb moltes opcions, podria ser David Saldoni. L'alcalde de Sallent ja va reconèixer ara fa poc més d'un mes (vegeu Regió7 de l'1 de desembre) la seva voluntat de postular-se a presidir l'entitat i en aquests moments, segons ha confirmat ell mateix a aquest diari, està portant a terme la recollida d'avals, la composició de la candidatura i la concreció del pla d'acció per poder-se presentar.\nLes candidatures a la presidència s'hauran de presentar amb l'aval d'almenys 50 presidents d'ens locals associats, que han de ser de com a mínim 8 comarques diferents i de les quatre demarcacions territorials.\nCada president d'ens local només podrà avalar un candidat a la presidència. Les candidatures s'han de presentar amb 72 hores d'antelació a la celebració de l'assemblea. La candidatura ha d'estar formada per un màxim de 35 persones. De moment, cap candidat no ha presentat encara els avals i, tot i que en el seu moment també van sonar els noms com a altres possibles candidatures de l'alcaldessa de Vic, Anna Erra, i del batlle de Vilafranca del Penedès, Pere Regull, Saldoni no tenia constància que ningú més estigués recollint avals.\nL'Assemblea és el màxim òrgan de govern de l'entitat municipalista i està formada per tots els ens locals associats. En l'acte del dia 20 a Cardona, a banda del comiat del president actual i de l'elecció proclamació del nou, també es farà un balanç de l'últim any de l'entitat i del mandat de Miquel Buch. Els mandats del comitè executiu, de la presidència i de la secretaria general són de quatre anys i s'ha de renovar, necessàriament, abans de sis mesos a partir de la constitució dels ajuntaments.\nA l'assemblea de Cardona, que començarà a les 10 amb la constitució de la mesa, també es farà la liquidació del pressupost del 2016 i l'aprovació del d'aquest any. A quarts de 12 tindrà lloc la presentació de candidatures i pels volts del migdia es procedirà a la votació. Un cop fet el recompte, es farà la proclamació dels resultats i la intervenció del president o presidenta elegit.


LA BONA CONFITURA: d’abril 2018\n—Pare, jo vull ser cavaller —demanava sempre la princesa. I el rei li deia que es distragués amb els rosers del jardí i les lectures que li portaven els savis de la cort.\nQuan un drac arribà al regne, assolant els camps amb alè de foc i omplint els somnis de presagis funestos, el rei tampoc no escoltà els precs de la princesa i convocà herois d’arreu per combatre el monstre.\nAleshores la princesa, intuint la màgia de les flors i les paraules, collí un ram de roses, prengué un llibre i sortí en secret del palau.\nCaminà per la plana fins que veié les ales del drac estenent l’ombra de la mort, esperà que vingués la foscor i es dirigí a la cova on es refugiava la bèstia. Dins la cova, el drac ja dormia. La princesa sabia que també llavors era perillós, però s’hi acostà sense por.\nLi posà les roses sota el morro pudent, obrí el llibre i, a cau d’orella, li anà dient un poema darrere l’altre, tota la nit.\nAl matí, en despertar-se, el drac devorà les roses i amb ulls agraïts estirà el coll perquè s’hi enfilés la princesa. El poder del drac havia canviat i ara el seu vol retornava la vida a la natura. Aterraren al mig de la ciutat, on els herois, congregats encara, brandaren la llança en senyal d’amenaça.\n—Atureu-vos —va dir la princesa—: el drac ja no farà més mal. Estima els llibres i adora les roses. A partir d’avui viurà amb nosaltres.\n—Quin nom li posarem? —van cridar els nens, que rodejaren el drac amb intenció de convidar-lo als seus jocs.\n—Va bé Jordi? —va respondre la princesa.\nMicrorelat guanyador del 2on premi del Concurs de Relats Breus Sant Jordi del diari Regió 7 (maig de 2017).\nPublicat per Jordi Masó a 12:01 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge


Utilitzeu SoundJuicer per extreure mp3 directament a Linux - Linux\nUtilitzeu SoundJuicer per extreure mp3 directament a Linux\nSoundjuicer és un bon reproductor de CD per a Gnome i probablement és l'eina que tria quan es tracta de reproduir CD en sistemes Ubuntu.\nSegons la vostra instal·lació, pot ser que algunes estripcions de CD directament a mp3 no siguin compatibles amb algunes versions (sembla que Feisty sí, Edgy i Dapper no ho fan) i s'ha d'afegir per fer-ho possible.\nAixò pot ser útil si teniu un reproductor de mp3 que no admet el format ogg o flac.\nLa següent instrucció es va treure de la secció 'Què sé de Linux'.\nA Sound Juicer, aneu a 'Edita' -> 'Preferències', després feu clic a 'Format de sortida' i feu clic a 'Edita els perfils'. Afegiu un perfil 'Nou' amb el següent;\nNom del perfil: MP3\nPerfil Descripció: Capa 3 MPEG\nGStreamer Pipeline: audio / x-raw-int, rate = 44100, channel = 2! coix nom = enc vbr = fals bitrate = 192! id3mux\nExtensió de fitxer: mp3\ni marca la casella activa. Ara hauríeu de poder extreure MP3.\nActualitza : Soundjuicer no s'ha actualitzat des del 2009 i, mentre que la darrera versió llançada encara està disponible al lloc web del desenvolupador i funciona bé en l'entorn adequat, és possible que preferiu un programa que s'actualitzi regularment.\nActualització 2: el lloc web per a desenvolupadors ja no està disponible. Hem penjat la versió més recent del programa al nostre servidor de descàrregues. Tingueu en compte que ho hem fet només amb finalitats d'arxiu i que no admetem l'aplicació de cap manera. Podeu descarregar SoundJuicer amb un clic al següent enllaç: SoundJuicer\nAsunder és una alternativa que us proporciona capacitats similars. Podeu utilitzar-lo per desar les pistes d'àudio de CD en diversos formats, com ara mp3, wav, Ogg Vorbis, Flac o AAC. El programa pot recuperar informació de la base de dades en línia CDDB per anomenar i etiquetar automàticament les cançons automàticament. Una característica interessant és la possibilitat de codificar la música en diversos formats de sortida en una sessió, estalviant temps si voleu que hi hagi diversos formats disponibles al final.\nEl ripper de CD també és compatible amb tots els entorns d'escriptori de Linux i pot crear llistes de reproducció m3u automàticament per a vosaltres quan es tritura els CD d'àudio. Podeu descarregar el programa des de la pàgina principal del programa o trobar-lo inclòs als dipòsits.


Òpera sobre un camió, concerts simfònics i discjòqueis per a la nit més 'golfa' de Les Arts - Diari La Veu\nEscriba el número 620297\nÒpera sobre un camió, concerts simfònics i discjòqueis per a la nit més 'golfa' de Les Arts\nL'entrada per als espectacles dels dies 13 i 14 de juliol és gratuïta però cal recollir les invitacions\nNit a les Arts 2018 ofereix un ampli ventall d'activitats gratuïtes que inclou espectacles tecnicoartístics amb el Cor de la Generalitat i els artistes del Centre Plácido Domingo, concerts de l'Orquestra de les Arts dirigits per Roberto Forés, dues funcions de l'òpera Bastià i Bastiana, una exposició de vestuari i dues sessions de música DJ amb Eduardo Díaz.\nEl Palau de les Arts acull el 13 i 14 de juliol, des de les 20.00 hores fins a les 2.00 hores, la huitena edició d'aquesta proposta per a tots els públics que clausura l'activitat de la temporada 2017-2018. Més de 7.000 persones van gaudir l'any passat tant del programa artístic com de les terrasses i espais de l'edifici, que per a l'edició de 2018 han sigut condicionats per cortesia de les empreses David Esteve Produccions, Ilexpa, Vicent Gassó Escultura, Estudio Quino Prades, Ublú i Vinilarte.\nEl dia 13 de juliol, a partir de les 20.00 hores, comencen els cinc passes tecnicoartístics (20.50 hores, 21.40 hores, 23.50 hores i 0.40 hores) que permeten conéixer el treball en l'escenari de la Sala Principal. En grups de fins a 240 persones, els assistents tenen l'ocasió de conéixer mitjançant un espectacle inèdit, d'uns 40 minuts de durada, el funcionament de la maquinària escènica, il·luminació, audiovisuals i tots els elements necessaris per a posar en marxa una funció d'òpera. Allex Aguilera dirigeix la part artística d'aquesta exhibició que interpreten els cantants del Centre Plácido Domingo i del Cor de la Generalitat.\nLes Arts recorda que per a poder gaudir d'aquesta activitat els interessats hauran de sol·licitar prèviament les seues localitats a partir del dia 11 de juliol en la pàgina web de Les Arts i a partir del dia 12 presencialment a les taquilles del teatre. Es lliurarà un màxim de dues invitacions per persona fins a completar l'aforament de cada torn. Per la seua part, els abonats de la temporada podran retirar les seues invitacions en els termes indicats pel departament d'Atenció a l'abonat.\nÒpera Bastià i Bastiana\nLa pausa prevista entre les 22.20 hores i 23.50 hores permetrà als assistents gaudir de l'òpera Bastià i Bastiana, de Mozart, que es representarà sobre el camió de Les Arts Volant a la plaça Martín i Soler. Acompanyats al piano per Aïda Bousselma i Husan Park, en les seues respectives sessions, els artistes del Centre Plácido Domingo canten i declamen en valencià el 'Singspiel' mozartià que narra la història d'amor entre dos joves (Bastià i Bastiana) en un humil poblet de pastors.\nExposició al vestíbul principal\nAixí mateix, el vestíbul principal acollirà una exposició inspirada en la recent campanya d'abonaments per a la temporada 2018-2019, que ha convertit els mateixos abonats, caracteritzats amb el vestuari i el maquillatge de produccions històriques de Les Arts, en la imatge de cada un dels torns d'abonament retratats pels fotògrafs Mikel Ponce i Miguel Lorenzo.\nD'aquesta manera, el públic podrà contemplar el vestuari i l'atrezzo de títols de referència com el muntatge de Carmen, de Bizet, que va concebre Carlos Saura; la producció de Lluís Pasqual, per a Simon Boccanegra, amb dissenys de l'oscaritzada Franca Squarciapino, o la visió de Jonathan Miller, de Don Giovanni.\nDirecció de Roberto Forés\nEl Palau de les Arts obrirà, a partir de les 20.00 hores, les terrasses i els balcons per a tots aquells que vulguen conéixer i gaudir dels espais a l'aire lliure de l'enclavament operístic, que disposaran també de servei de restauració.\nL'Orquestra de les Arts posarà la nota musical a la nit en blanc de Les Arts sota la direcció musical del valencià Roberto Forés a l'Espai Los Toros, situat a l'onzena planta del teatre i connectat amb les Terrasses de les Palmeres.\nLos Toros serà l'escenari dels concerts que oferirà la formació titular de Les Arts amb el mestre valencià a les 20.50 hores, 21.50 hores i 23.50 hores.\nA partir de la 1.00, en aquest mateix pis, la terrassa amb vistes al Jardí del Túria es convertirà en una gran pista de ball amb una sessió de música a càrrec d'Eduardo Díaz (NO FROST), que acomiadarà l'activitat de les dues jornades a ritme dance. El centre d'arts tancarà les portes la nit del divendres al dissabte a les 2.00 de la matinada i una hora més tard, a les 3.00 hores, en la nit del dissabte al diumenge.\nNits a les Arts\nEscriba el número 973538


Rebuig, horror i indignació pel segon crim masclista de l'any a les Balears\nLa Guàrdia Civil ha comunicat aquest dimecres que l'assassinat de Peguera va ser masclista\nMés de 3.000 persones surten als carrers de Palma per "rebutjar la violència masclista"\nPalmaLes autoritats públiques de les Balears i altres entitats han manifestat rebuig davant el darrer crim masclista confirmat a les Balears. Habibe E. I., una dona de 37 anys d'origen búlgar, és la segona dona morta per violència masclista a les Illes d'enguany, segons han conclòs les investigacions de la Guàrdia Civil.\nUna de les primeres a denunciar la notícia ha estat la delegada del govern espanyol a la Comunitat, Aina Calvo. "Una altra dona ha estat assassinada, la lluita contra la plaga d'aquesta societat continua i és imprescindible que ens hi impliquem totes les administracions i tota la ciutadania", ha dit.\nEn la mateixa línia, i durant la segona sessió del Debat de Política General, la presidenta del Govern de les Illes Balears, Francina Armengol, ha condemnat el crim i ha remarcat la necessitat de continuar lluitant contra la violència masclista. Moments després, el president del Parlament, Vicenç Thomàs, ha convocat un minut de silenci a la sala com a mostra de condol.\nLa Guàrdia Civil conclou, sis dies després, que el crim de Peguera va ser masclista\nEl Consell de Mallorca, per la seva banda, ha enviat un comunicat per condemnar la mort i informar que ha ofert el seu suport a la família de la víctima, que viu a l'estranger. La presidenta de l'executiu insular, Catalina Cladera, ha expressat "indignació i absolut menyspreu a l'assassí i qualsevol agressió per violència masclista". L'Ajuntament de Palma ha condemnat l'assassinat a través d'un comunicat i dijous a les 10 h es farà un acte de rebuig a l'entrada del Consistori.\n"La llibertat li va costar la vida"\nAixí mateix, el Lobby de Dones de Mallorca ha lamentat no poder convocar una manifestació de rebuig per culpa de les mesures sanitàries derivades del covid-19. Així mateix, volen propagar entre la població "una manifestació de pena i ràbia" i que la víctima "rebi l'homenatge que es mereix".\nEl Lobby recorda que la jove va decidir acabar la relació sentimental amb el seu assassí: "La llibertat li va costar la vida", asseguren. L'entitat qualifica els fets de "gairebé inhumans i d'una violència feresta que deixa un sentiment d'horror".\nEn aquest sentit, el Lobby de Dones ha advertit de la "capacitat d'influència que tenen les televisions, informatius i especialment programes, passant pels diaris, les emissores de ràdio i fins la darrera revista" i considera que els mitjans no han assumit aquesta "responsabilitat".\nSegons afirmen, "s'han publicat opinions que duen implícita una justificació o excuses per a una conducta terrible" en relació amb la darrera dona morta. Per això, recomanen "recuperar els codis que durant anys s'han treballat en aquest tema amb els departaments d'Igualtat dels governs".\nPresó provisional per a l'home que va atropellar la seva exparella a Palma diumenge\n39 feminicidis a les Balears\nAquest darrer crim ha fet engreixar la llista d'assassinats masclistes de l'Estat a 37 d'ençà que va començar l'any. A Mallorca, és la segona. Cal recordar que la primera va ser una dona sueca, de 52 anys, que va morir el 21 de juliol a Son Espases a causa de la pallissa que havia rebut una setmana abans de la seva parella al barri de Son Cotoner. Així mateix, d'ençà que es comptabilitzen els assassinats masclistes a Espanya –el 2003–, s'han registrat 1.070 feminicidis a tot l'Estat i 39 a les Balears.\nViolència masclista assassinat masclista guàrdia civil


Tiquet Confiança - Teatre Barcelona\nCartellera / Cabaret, Circ, Clown, Conferència, Dansa, Escena híbrida, Espectacle concert, Gala, Humor, Improvisació, Infantil, Juvenil, Lectura dramatitzada, Màgia, Microteatre, Monòlegs, Música, Musicals, Nous llenguatges escènics, Òpera, Performance, Recital poètic, Teatre, Teatre documental, Teatre gestual, Titelles\nEls teatres Romea, Goya, La Villarroel i Condal ofereixen uns Tiquets Confiança de suport a les arts escèniques en aquests temps difícils. Són vàlids per a qualsevol espectacle, en qualsevol funció dels quatre teatres, fins al 30/12/21.\nPots agafar packs amb 2, 3 o 4 entrades de teatre, per anar-hi sol o acompanyat. Inclouen una copa de cava, per cada entrada, en el bar del teatre, abans de l’inici de funció.\nAl llarg d’aquests darrers mesos tan complicats, en què hem compartit amb vosaltres continguts diversos per fer-vos més distesa la situació que estem vivint actualment, volem donar-vos les gràcies per tots els missatges de suport i ànims, que ens heu fet arribar recordant com vàreu gaudir el darrer cop que vàreu assistir a una funció. Ens hem emocionat sabent com enyoreu tornar al teatre i amb les vostres mostres d’ànims i suport. Aquestes paraules ens donen la força per seguir endavant amb més energia que mai. Per això volem premiar la vostra confiança amb una proposta molt especial per quan torneu als teatres.


Càsting per al rodatge del nou vídeo d'Aigua de Vilajuïga - Empordà\nCàsting per al rodatge del nou vídeo d'Aigua de Vilajuïga\nBusquen tres persones de la població de diferents edats per aparèixer en l'espot\nDDG 11.07.2018 | 09:28\nL'empresa responsable del rodatge del nou vídeo d'Aigua de Vilajuïga, Visual 13, ha anunciat un càsting per la setmana vinent. Busquen tres persones de la població de diferents edats per aparèixer en l'espot.\nL'empresa Grifols que va adquirir Aigües de Vilajuïga ha fet una mena de preestrena dins el Festival de Peralada i està preparant la seva posada al mercat, amb el suport de la campanya publicitària.\nEntre el 16 i el 20 de juliol es farà el rodatge del nou vídeo i els càstings seran el 18 i 19 de juliol. Busquen un home d'entre 30 i 40 anys, una dona entre 35 i 45 anys i un nen d'entre 7 i 11 anys, de Vilajuïga.


EL CENTRE DEL CARME: PUNT DE TROBADA AMB LA CULTURA CONTEMPORÀNIA – Sinergias Arte Visual y Escénico\nEl CCCC ofereix al públic diverses exposicions que plantegen la reflexió sobre temes del nostre dia a dia per mitjà de l’art\n‘Carmen Alborch. L’art i la vida’, ‘Art Contemporani de la Generalitat IV’, el VIII Premi mardel Arts Visuals, ‘Babalunga i Kamolongos’, ‘Artistes i màquines’ i ‘Climate Replay’, al CCCC\nEl Centre del Carme Cultura Contemporània (CCCC) convida les valencianes i els valencians a reflexionar sobre el canvi climàtic per mitjà de videojocs, a conéixer la part més desconeguda de grans icones de la política i el feminisme o a descobrir els llenguatges que van posar en crisi l’art més tradicional. Durant aquestes festes, el centre obri les portes amb una programació variada per a situar-se com a punt de trobada entre famílies i cultura contemporània.\n“Acabem l’any oferint una programació amb exposicions pioneres com ara ‘Artistes i màquines’, avançant en la lluita contra l’emergència climàtica per mitjà de videojocs experimentals i visibilitzant el treball d’artistes de la Comunitat Valenciana amb ‘Art Contemporani de la Generalitat Valenciana IV’. Les mostres i activitats del Centre del Carme són una oportunitat única per a reflexionar sobre qüestions del nostre dia a dia per mitjà de l’art i durant aquestes festes es mantenen obertes al públic”, explica el director del Consorci de Museus de la Comunitat Valenciana (CMCV) i del CCCC, José Luis Pérez Pont.\nUn dels principals reclams de la programació és ‘Carmen Alborch. L’art i la vida’, a la Sala Dormitori i Espai D. L’exposició, produïda pel CMCV i comissariada per Salvador Albiñana i José Vicente Plaza, amb el suport de Rafael Alborch, és un relat en primera persona a través de les obres de la seua col·lecció, biblioteca, arxius i objectes personals, acompanyats d’algunes cites de la mateixa Carmen que permeten conéixer-la des del seu vessant universitari, polític i feminista.\nL’exposició es complementa amb ‘Pantalles de Carmen’, un audiovisual que reuneix fragments d’entrevistes i declaracions realitzades entre 1978 i 2018, seleccionats pel seu germà, Rafael Alborch. Amb motiu de la finalització de l’exposició el pròxim 9 de gener, el CCCC comptarà amb un concert de la Unió Musical de Benicadell, que interpretarà el pasdoble ‘Carmen Alborch’ al Claustre Gòtic, i amb visites guiades per a col·lectius que s’uneixen al seu homenatge.\nA la Sala Ferreres-Goerlich, 37 col·lectius i artistes joves, de mitjana i llarga trajectòria de la Comunitat Valenciana mostren al públic assumptes de la nostra societat més pròxima amb creacions de diversos llenguatges artístics, estils o materials. Constitueixen ‘Art Contemporani de la Generalitat Valenciana IV’, l’exposició amb les adquisicions de 2020 de la Conselleria d’Educació, Cultura i Esport per a la col·lecció ‘Art Contemporani de la Generalitat’.\nCompta amb peces representatives de l’actualitat artística al territori valencià sense pautes generacionals ni restriccions temàtiques. El temps i la memòria, el feminisme, les friccions entre la quotidianitat i la tecnologia, el binomi individu i societat o la sostenibilitat són algunes de les qüestions que aborda aquesta exposició.\nD’altra banda, el CCCC exposa a la Sala Carlos Pérez les obres seleccionades en el VIII Premi mardel Arts Visuals 2021, una edició que té com a guanyadora María Carbonell i tres accèssits que han recaigut en Abel Jaramillo, Ana Esteve i Jesús Madriñán. En aquesta convocatòria, les i els artistes seleccionats pel jurat han sigut Marla Jacarilla, Jorge Yeregui, Paloma Polo, Rosendo Cid, Olalla Gómez, MP&MP Rosado, María Alcaide, Amanda Moreno, Fermín Jiménez Landa, Tania Blanco, Jorge Fuembuena, Nieves Correa, Josep Tornero, Rosell Meseguer, Gil Gijón, Mery Sales, Jorge Conde, María Castellanos, Art al Quadrat i Gonzalo Elvira.\nCom cada any, el Centre del Carme col·labora amb el festival i fira del llibre il·lustrat Baba Kamo i, amb això, mostra al públic ‘Babalunga i Kamolongos’, amb l’objectiu d’explorar més enllà dels relats hegemònics. Es tracta d’una exposició internacional d’il·lustració editorial en què valencians, valencianes i visitants poden conéixer el treball de 166 professionals de 13 països.\n‘Artistes i màquines. Diàlegs en el desenvolupament de l’art digital’ és una altra de les propostes del CCCC. Una exposició pionera en què més de 80 obres visibilitzen com el ‘copy-art’, el ‘net.art’ i el ‘video-art’ van trencar amb el sistema més tradicional de l’art i van construir els fonaments de la creació artística contemporània. Es pot gaudir a la Sala 1 i 2 i està comissariada per José Ramón Alcalá i Nilo Casares.\nIntrodueix el visitant en el primer moment en què els artistes van recolzar en les tres grans famílies de màquines de generació i reproducció automàtica –fotocopiadores, càmeres portàtils de vídeo i ordinadors gràfics personals– i van activar, amb les seues creacions, els programes de les avantguardes artístiques. La seua missió principal consistia a posar en dubte els paradigmes tradicionals i donar forma concreta a les noves idees, activades al llarg del segle XX per filòsofs, escriptors, artistes, científics i pensadors en general.\n‘Artistes i màquines. Diàlegs en el desenvolupament de l’art digital’ revisa els antecedents de la creació artística actual i visibilitza aquests tres llenguatges que van provocar tota una revolució en el món de l’art. Així, el públic podrà participar en un recorregut acompanyat per Alcalá el pròxim 5 de gener a les 12.00 hores per a conéixer de primera mà com el ‘copy-art’, el ‘net-art’ i el ‘video-art’ van posar en crisi tot el sistema.\nDesprés de la visita d’aquesta exposició, els valencians i valencianes poden completar l’experiència amb ‘Climate Replay. Videojocs experimentals i canvi climàtic’, una proposta que, a la Sala Contraforts, converteix el públic en un jugador que ha de plantar cara a reptes de l’emergència climàtica. L’exposició s’emmarca en el projecte d’investigació ‘Living Lab Planeta Debug. Videojocs, coneixement, serendipitat i cocreació en el puzle del canvi climàtic’, de la Universitat Jaume I de Castelló (UJI), amb el suport de la Fundació Daniel i Nina Carasso.


Les Jornades de Tecnificació dupliquen les xifres de l'any passatOlot Televisió\nLes Jornades Esportives de Tecnificació dupliquen el nombre de participants de l’any passat\nRedacció - Olot - Publicat a les 12:38h\nLa primera part de les Jornades de Tecnificació que s’han dut a terme al Pavelló Municipal d’Esports ha tingut una gran acollida. 88 nens i nenes d’entre 5 i 10 anys, han participat de les activitats de patinatge i hoquei.\nLes Jornades Esportives de Tecnificació del Nadal 2016 estan tenint una gran acceptació. Durant la primera setmana del campus hi participen 88 nens i nenes de 5 a 10 anys. 45 d’ells a patinatge i 43 més a hoquei. Durant el matí, de 9h a 13h, aprofiten les vacances de Nadal per polir la seva tècnica.\nAquestes jornades continuaran la setmana que ve amb més activitats. A les ja mencionades d’hoquei i patinatge s’hi sumarà vòlei i 42 nens i nenes més, que faran un total de 130 petits esportistes que hauran passat per les jornades de tecnificació.\nAquestes xifres dupliquen l’assistència de l’any passat, en la que hi van participar 71 nens i nenes. Els entrenadors fan activitats atractives pels infants de cara a que, a més d’aprendre, gaudeixin fent-ho.


Els deu millors parcs a Queens, Nova York\nEls millors parcs a Queens\nEls deu millors llocs favorits de verd i platja a tot el municipi\nVoleu sortir a l'aire lliure? Aquests són els nostres 10 millors pics per als millors parcs de Queens. Hi ha centenars d'espais verds per triar a la ciutat, però aquests són els millors per la mida, la qualitat i la varietat d'activitats. Us portaran a tot arreu des de les costes de l'Oceà Atlàntic fins a l'interior de l'Estadi Arthur Ashe i us donaran l'oportunitat de córrer, navegar, colpejar un wicket, una bicicleta, nedar i molt més.\nTens preguntes sobre parcs a Queens?\nEl lloc web del Departament de Parcs de Nova York enumera la majoria dels esdeveniments i ubicacions del parc.\nFlushing Meadows El parc de Corona és alhora el parc més gran i variat del municipi, i el més visitat a la ciutat de Nova York. El ventall d'activitats és ridícul: diversos museus, un teatre, un zoològic , els Mets , l'Open dels EUA, camps de futbol, cricket, beisbol i softbol, múltiples parcs infantils, canotaje en un llac o el so a través del seu port esportiu, obres d'art i un antic pilar de la fira de mons, i una habitació per recórrer sota el destello de la Unisphere . Encara que les dues torres de la Fira de Móns es dilapiran, i les deixalles i el grafit poden ser un problema, Flushing Meadows segueix sent el cor del municipi, el seu espai verd més popular.\nMés sobre - Flushing Meadows Corona Park\nFotos de Flushing Meadows\nNo hi ha res com passejar sota els roures i pins a la part oriental del Forest Park, al costat dels jardins de Kew .\nDissenyat parcialment per Frederick Law Olmsted, Forest Park és una visita obligada. I els veïns saben que la sèrie de concerts d'estiu a la closca de la banda és una necessitat d'escoltar, mentre que els golfistes de la ciutat consideren que el camp de golf és imprescindible.\nMés sobre - Forest Park\nParc Roy Wilkins\nRoy Wilkins Park és el barri favorit a St. Albans i South Jamaica qualsevol dia de l'any amb les seves extenses pistes de bàsquet, tennis i handbol, més el seu centre d'esbarjo i piscina.\nPerò és un cap de setmana de cada estiu que realment porta un cop de mà al parc. És el lloc de Irie Jamboree, el festival anual de reggae en Weekend del Dia del Treball amb els millors intèrprets procedents de Jamaica. El parc també alberga el prestigiós Black Spectrum Theatre i un Saló de la Fama afroamericana a l'aire lliure.\nMés sobre - Roy Wilkins Park [en NYCgovParks.org]\nPodeu recordar la immensa piscina de l'Astoria Park, però no us perdeu caminar pels camins del riu East. Es recompensarà les magnífiques vistes de Manhattan i els portals Hells Gate i Triborough Bridges. També trobareu parcs infantils, pistes de tennis, camps atlètics i un deliciós sopar grec a Agnants proper.\nMés sobre - Astoria Park\nEl quart parc més gran de Queens, Cunningham s'estén d'aquesta manera i això passa per Francis Lewis Boulevard i una mica per Union Turnpike en Fresh Meadows i Hollis Hills . És un bon lloc per fer excursions o pícnic, i és molt utilitzat per als seus camps esportius. Cada estiu, el Big Apple Circus visita el parc, igual que l'Orquestra Filharmònica de Nova York.\nMés informació sobre Cunningham Park\nKissena és una joia d'un parc local de Flushing . És més gran que un punt de barri, però res massa immens.\nEl llac del parc ha estat netejat i caminar per les seves costes li recompensarà amb una brisa a l'estiu. Molta gent té el tennis, la bocce, el softbol, el cricket i, més emocionant, la cursa de moto al Velòdrom del parc de Kissena.\nMés sobre - Parc Kissena\nParc Nacional Gateway - Jamaica Bay, Breezy Point i Jacob Riis\nTan gran, realment és molt per descriure, el Parc Nacional de Gateway s'estén al llarg de la riba sud de Queens a través de la badia de Jamaica i els Rockaways cap a Brooklyn i Staten Island . No us perdeu l'observació d'aus al Refugi de Vida Silvestre de Jamaica Bay, o la sorra llarga i meravellosa de les platges del Breezy Point o la història de Fort Tilden.\nMés - Parc Nacional Gateway [a NPS.gov]\nParc estatal de Gantry Plaza\nA la vora del llac Long Island City, el Gantry és petit però excel·lent.\nÉs el millor parc de Queens per veure el programa de focs artificials del quart de juliol.\nMés informació sobre el Parc Estatal de Gantry Plaza\nParc Alley Pond\nOcupat, ocupat, ocupat amb activitats, que sabia que la vida en un pantà era tan atractiva? La tripulació del Centre Ambiental Alley Pond ofereix programes extensos per a nens i adults, ensenyant sobre el medi ambient i explorant els boscos i els pantans de la zona de Alley Pond. A més, trobareu la gran bombolla de tennis (inflada només durant l'hivern) al costat de Grand Central, el camp de cordes més gran de Nova York, una gran paret d'escalada i camps per a beisbol i futbol en aquest parc de 654 acres al nord-est de Queens.\nJuniper Valley Park a Middle Village és un dels parcs de barri més ben conservats de Queens. Hi ha 55 hectàrees de camps de beisbol i futbol, una pista, una pista d'hoquei patins, patis infantils i pistes de tennis, handbol i bocce. Vine a qualsevol dia, fins i tot a un fred dilluns al matí d'octubre, per veure com tothom juga els professionals. O vingui al setembre per al Torneig anual de Bocce de Nova York.\nMés sobre - Juniper Valley Park a Middle Village\nAixò és tot? No, lluny d'això. Hi ha centenars de parcs a Queens, molts molt petits. Podeu trobar una llista de tots els parcs a Queens al lloc web de NYC Parks.\nRandall's Island Guide: Recreació, concerts i esdeveniments al Icahn Stadium\nEls 5 millors creuers turístics de Nova York\nQuina és la millor direcció per passejar pel pont de Brooklyn? Manhattan a Brooklyn?\nVisita al voltant de 4.000 animals al Zoo del Bronx\nLlista de barris a Brooklyn, NY\nTrobeu el millor pub irlandès a Nova York\nParcs aquàtics de Montana\nEls millors llocs per menjar al districte dels museus\nPa de forn i cafè de xocolata Maven\nGrans idees de regals amb un gir suec\nGay Speed Dating a la ciutat de Nova York\nPerfil de la Royal Caribbean Liberty of the Seas Cruise Ship\nZoològics i parcs de vida silvestre d'Irlanda\nRiverwind Casino & Hotel a Norman\nSpecials Spa de Mother's Day\nFour Seasons Hotels & Resorts: Per què els viatgers de luxe els adoren\nRecreació a l'aire lliure a Washington DC, MD i VA del nord\nQuè fer a San Antonio amb els nens\nViatja a Mèxic a la primavera


Els Mossos retiren els símbols independentistes de l'Ajuntament de Berga - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEls Mossos retiren els símbols independentistes de l'Ajuntament de Berga\nAgents del cos vestits de paisà han actuat per ordre de la Junta Electoral\ndani perona berga 09.04.2019 | 13:47\nEl moment en què els agents retiraven l'estalada ARXIU PARTICULAR\nEl moment en què els agents retiraven l'estalada\nL'Ajuntament de Berga ja no llueix a la seva façana ni l'estelada ni la pancarta en la qual es reclamava «Llibertat presos polítics». Aquest dimarts al migdia, agents dels Mossos d'Esquadra vestits de paisà han retirat la pancarta, dues estelades i també els llaços grocs que hi havia al balcó i a la façana de l'edifici consistorial per odre de la Junta Electoral de Zona.\nSegons ha pogut saber Regió7, la setmana passada l'Ajuntament de Berga ja va rebre un requeriment perquè en 48 hores retirés el que la Junta Electoral considera símbols polítics i divendres va demanar un informe al secretari municipal sobre si s'havia portat a terme alguna acció al respecte.\nPosteriorment, ahir dilluns, l'Ajuntament va rebre un requeriment perquè en 48 hores retirés els símbols i que vencia demà dimecres. Aquesta notificació, però, també l'haurien rebut altres ajuntaments. I en el cas de Berga es consideraria que ja s'haurien hagut de retirar els símbols amb anterioritat. Per aquesta raó, la Junta Electoral de Zona ha ordenat, aquest matí, que els Mossos retiressin les estelades, la pancarta i els llaços de l'Ajuntament.


Si vols, em pots purificar\n1.- Qualsevol temps passat fou pitjor... o si fa no fa. Ens queixem, i amb raó, del confinament o de l’amenaça de contagis per la pandèmia. No és el primer confinament de la història: els leprosos, la tuberculosi dels anys 40. Confinament dels camps de concentració, de presos injustament engarjolats. I altres pandèmies: avui la mentida elevada a la categoria d’arma de destrucció massiva... Aquesta sense confinament.\n2.- Mireu si no, la situació del leprós de què ens parla l’evangeli. La Bíblia dedica molt d’espai a parlar de les diverses menes de lepra –generalment erupcions de la pell– i del que calia fer amb els leprosos. Eren condemnats a la marginació social i religiosa. Morts en vida. Malvivien aïllats, condemnats a viure lluny dels nuclis urbans. I a sobre portaven a la pell el càstig de Déu, per alguna malifeta grossa. La lepra els barrava el pas al temple, a la sinagoga, a la vida civil.\n3.- I això ha durat molt segles. A la leproseria que hi havia a Barcelona anys enrere, una bona senyora, leprosa, es consolava amb una frase que ella atribuïa al P. Claret: En aquest món tot és fam, fem i fum... Quina filosofia, oi! No hi havia gaire espai per a l’esperança. Recordeu l’illa de Molokai amb el P. Damià...\n4.- El leprós de l’evangeli pren una decisió arriscada: trenca el confinament i s’atansa a Jesús. Sap que és bo i se’n compadirà. L’ha encertada de ple. Quina pregària més bonica! Ens la podríem fer nostra, els qui tan sovint sembla que no sabem pregar com cal: Si vols, em pots purificar... Algun bri de lepra ens queda al bell dins de l’ànima de la qual ens en pot guarir Jesús.\n5.- Jesús se sent fondament trasbalsat: No se l’esperava aquesta audàcia... Però sent que el cor se li desfà de compassió. La malaltia serà el que vulgui i la llei podrà dir el que digui... Però el malalt... el malalt és un fill de Déu. I aquell malalt, com tot malalt, necessita més que ningú un manyac de Déu. Jesús se’l mira, el toca i el purifica... És clar que ho vull: queda pur.\n6.- Però Jesús s’hi juga molt en el que fa: primer, tocant el leprós, ell mateix en contreu la impuresa... I quedarà confinat. I fins que no se sotmetrà a la quarantena ritual, no podrà entrar en cap lloc poblat. Segonament, declarar pur o impur, tocava als sacerdots, no pas a un laic per molt profeta que fos... Per això Jesús envia l’home als sacerdots.\n7.- No diguis res a ningú... Presenta’t als sacerdots que certifiquin que et pots incorporar a la vida social i religiosa. I acomiada el leprós amb una ordre tallant. Jesús encara se sentia presoner de la Llei. El Verb fet carn havia habituar Déu a viure en l’home. I l’home Jesús topava amb la Llei, no se’n sentia encara amo. ¿O sí? La fe del leprós li fa veure que el podia alliberar tornant-li la dignitat i la llibertat. Entrava en el programa del Servent del Senyor. Connectava amb la missió que el Pare li havia confiat. I el Pare li parla a través de les circumstàncies o de les persones que acudeixen a ell amb fe, com Maria a Canà, com la cananea que li demana la salut per la seva filleta. Sí, la Llei, tota llei, està al servei de l’home no l’home al servei de la llei.\n8.- I l’home que s’ha saltat el confinament per trobar-se amb Jesús, un cop es veu lliure i salvat, se sent també lliure per prescindir de la prohibició de Jesús i esdevé apòstol seu proclamant arreu la seva Paraula: Sí que ho vull. Queda net. Transmet a tothom la bondat alliberadora de Jesús.\n9.- Sant Pau ens demana que fem de la nostra vida una lloança a Déu per tot el que mengem i bevem, per totes les coses de què fruïm... Quan ens relacionem amb els altres, respectem-ne sempre el sentiments o les creences... amb flexibilitat i fermesa alhora. No cercant la pròpia conveniència sinó el bé de tothom, perquè se salvin. Que humanament es realitzin esdevenint deixebles i seguidors de Crist... ¿Podrem dir mai l’expressió tan audaç de sant Pau: Seguiu el meu exemple, tal com jo segueixo el de Crist. Tant de bo!


Revisió de 08:36, 23 maig 2006 (mostra codi font)\nRevisió de 08:37, 23 maig 2006 (mostra codi font)\n* Podem participar en les pàgines de temes que ens interessen i dir que en sabem gratuïtament.\n* Així com tothom hi pot participar, podem veure qui ha fet cada una de les aportacions.\n* Podem tenir una pàgina per a cada usuari.[[Imatge:capturawiki.jpg|300px|thumb|right|Vegeu com fem aquesta pàgina]]\n* Podem tenir una pàgina per a cada usuari.\n* Podem tractar un tema a una nova pàgina (vegeu la nostra [[Quartdospuntzero|pàgina]] sobre la història de la nostra classe a l'Escola Mata de Jonc i sobre els nostres interessos).\n* Ens permet anar actualitzant dia a dia les diferents pàgines webs.\n* Podem discutir a través de la pestanya de ''discussió''. És el nostre chat, ens permet aclarar els dubtes, proposar, etc.\n* Com que és feina de classe feta en horari lectiu i a casa, ens permet estar en contacte en tot moment amb el professor a fi de resoldre els nostres problemes, de proposar noves idees, etc.\n* Fins i tot si, per exemple, feim una feina amb les pautes completament diferents, un altre ens ho pot modificar per a que quedi més bé o ens ho pot informar a la ''discussió''.\n* ÉFins i tot si, per exemple, feim una feina amb les pautes completament diferents, un altre ens ho pot modificar per a que quedi més bé o ens ho pot informar a la ''discussió''.\n* Podem aconsellar o suggerir sobre els nostres gusts rebent una resposta d'aquest consell o suggeriment.\n* El nou sistema de pàgines web ajuda a esquematitzar i a estructurar els continguts.\n* Ens facilita molt la feina en grup des de qualsevol ordinador que tengui internet.\n* A més, ens hem pogut informar de diferents temes i alguns, fins i tot, en diferents idiomes.\n[[Imatge:capturawiki.jpg|200px|thumb|left|Vegeu com fem aquesta pàgina]]\n== Exemples de sistemes que utilitzen 2.0 ==\nRevisió de 08:37, 23 maig 2006


El rastre de Clarisse: Un somriure forçat (i un lema extemporani)\nTrist que per una dotzena de vestits hagin d'empaperar aquest cràpula, quan tans ols pel que ha dit i ha fet en aquests anys ja hauria d'estar tancat per sempre.\n26 de desembre de 2011, a les 13:13\nMolt bona anàlisi de tot el que que ha significat els governs d'este personatge tan sinistre. Tant de bo la gent s'adonara de com de negatius han sigut els governs del PP per al País Valencià i deixaren de votar este partit.\n27 de desembre de 2011, a les 11:42\nDe moment, l'Exhonorable continua ocupant una tribuna pública des d'on continua cobrant de la butxaca de tots els i les qui estem més que ofeses amb aquesta gentola i amb el sistema polític que els autoritza a ser gentola. Si almenys deixàrem de sentir les veus incondicionals que li donen suport...! (l'actual president, per exemple). Almenys per decència, o per precaució davant de l'opinió pública, o simplement per no convertir aquest procés esperpèntic en una espècie de martiri a sant Sebastià. I què se suposa que esperem d'aquest judici...? Perdoneu l'escepticisme. Llance la pregunta a l'aire.\n28 de desembre de 2011, a les 10:57\n"Gran, amic. Gran" Ho pose entre cometes, perquè és així com ho he escampat pertot arreu.\nL'anàlisi definitiva és la del poble que els vota. A mi no m'ix sense emprar les paraules "sens ànima", "zombies", "assimilats" i "acomplexats".\n29 de desembre de 2011, a les 7:59\nEncertat, com sempre, Vicent.\n29 de desembre de 2011, a les 19:58\nUn bon treball el teu... Els somriures de cartró no m'han agradat mai, i els encartronats..., encara menys., i quan va acompanyat de dents de cinisme... Sense comentaris...\n8 de gener de 2012, a les 21:29


Laboratori Peripècies - Sala Beckett\nDe l'01/10/2018 al 26/05/2019\nEl laboratori Peripècies reuneix, des de fa tres anys, actrius i actors, dramaturgs i dramaturgues, participants de cursos d’interpretació i escriptura impartits per Sergi Belbel a la Sala Beckett.\nA partir del concepte aristotèlic de peripècia (rebot de l’acció d’un fet puntual que canvia els esdeveniments, etc.), el laboratori es proposa com a objectiu crear, cada any, un projecte teatral al voltant d’un tema vertebrador.\nLa temporada 2016-2017, l’eix central de l’espectacle Fantasmes: Històries de Pau i Justícia va ser la memòria. Hi vam donar cos i veu als records que havien quedat atrapats entre les parets de l’antiga Cooperativa Pau i Justícia.\nLa temporada 2017-2018 vam posar el focus al voltant de la idea del temps. D’aquesta investigació va sorgir l’espectacle de ficció IF-FI, sobre dues nissagues barcelonines que s’entrecreuen fatalment el 30 de gener de 1938 sota la caiguda d’una bomba a la Plaça Sant Felip Neri. Un espectacle en què vam experimentar amb la forma teatral i vam pervertir la noció de linealitat del temps segons els cànons aristotèlics.\nDurant la temporada 2018/2019, i coincidint amb el cicle “Terrors a la ciutat” que presenta la Sala Beckett, el grup Peripècies es proposa realitzar una investigació per entendre el gènere de terror: per què és pràcticament impossible d’assolir en teatre? Per què és absent en les programacions teatrals i sembla territori exclusiu del cinema i de la literatura? Exceptuant algunes experiències més properes a la performance o al circ (o a “la fira”, com els “túnels del terror”, o com alguns, ara de moda, escape rooms dedicats al tema), és molt difícil trobar espectacles o textos que puguin generar en l’espectadora o en l’espectador sensacions i experiències pròximes a l’horror i al terror.\nEns proposem, doncs, una investigació que analitzi aquestes dificultats i les seves causes, des de la dramatúrgia textual i també escènica. Volem crear un text i un espectacle, allunyat de la performance i de les escape rooms, però que causi terror, horror o, si més no, que almenys faci passar una estona inquietant i pertorbadora a totes aquelles i a tots aquells que ens vindreu a veure.\nUs hi atrevireu?


Els Consells Esportius de Catalunya defensen que fer esport és segur i necessari - El Cargol l El setmanari del Penedès\nSota el lema Esport segur, l’entitat ha llançat una campanya que vol conscienciar la ciutadania i les institucions de la importància de practicar activitat física i de col·laborar perquè, també en aquesta situació de pandèmia, l’esport escolar es pugui practicar amb total seguretat.\nLa campanya ‘Esport segur’ tindrà difusió arreu del territori català i també en l’àmbit digital, donant visibilitat als valors positius de l’esport i als beneficis que l’activitat física té per als més petits a l’hora d’aprendre i divertir-se a través del joc. La imatge de la campanya, que s’ha inspirat en els anomenats grups bombolla, reflecteix tant aquesta seguretat com l’esperit positiu que la UCEC vol transmetre a la societat en aquests moments.\nA banda de llançar un missatge de tranquil·litat a les famílies i d’animar als esportistes a practicar esport també durant aquest curs escolar, des dels consells esportius han volgut aprofitar el llançament de la campanya per fer una crida a la col·laboració dels centres educatius, les institucions públiques i les famílies, per facilitar la tasca dels professionals de l’esport a l’hora de desenvolupar les activitats amb les màximes garanties higièniques i de seguretat. “Hem d’actuar amb responsabilitat i de manera cívica davant una situació que requereix la col·laboració de tota la ciutadania”, assegura Jaume Domingo.


Seguiment baix de la vaga de metges d’atenció primària a l’Ebre - Canal 21\nSeguiment baix de la vaga de metges d’atenció primària a l’Ebre\nEls metges d’atenció primària estan cridats a la vaga des d’aquest dimarts fins al proper divendres 16 d’octubre. El sindicat Metges de Catalunya ha mobilitzat el sector perquè asseguren ‘estar esgotats’. Lourdes Franco és delegada sindical a les Terres de l’Ebre.\nEl sindicat reclama a l’Institut Català de la Salut un augment de plantilla ja que afirmen que amb la pandèmia els CAPs ja no poden més. En el cas de les Terres de l’Ebre, el seguiment ha estat menor que a altres regions de Catalunya. L’ICS xifra el seguiment de la vaga en un 3%, mentre que el sindicat eleva la xifra fins al 30% ja que assegura que Salut no té en compte els professionals de vacances, que estan en serveis mínims o en aïllament per covid-19.\nL’ICS s’ha mostrat contrari a la convocatòria ja que assegura que en els darrers mesos s’ha incrementat el nombre de professionals i recursos per fer front a la pandèmia i s’ha compensat econòmicament als sanitaris.\nTags: AmpostaCoronavirusDestaquemEconomiaICSLourdes FrancoMetges de CatalunyaMontsiàSalutSocietat


El Barça jugarà la setena semifinal consecutiva a la Copa d’Espanya - FC Barcelona\nHomeSeccionsFutbol SalaPrimer EquipNotíciesEl Barça jugarà la setena semifinal consecutiva a la Copa d’Espanya\nEl Barça jugarà la setena semifinal consecutiva a la Copa d’Espanya\nAquesta temporada els blaugranes han guanyat els dos partits de Lliga contra el Magna Navarra\nUna imatge del partit de Lliga entre el Barça i el Magna Navarra / ARXIU-FCB\nEl FC Barcelona jugarà dissabte a partir de les 19.45 h (Teledeporte i Esport3) la setena semifinal consecutiva a la Copa d’Espanya després de classificar-se brillantment als quarts de final en vèncer l’Aspil Vidal Ribera Navarra per 4-0.\nEl Magna Navarra va eliminar el Palma Futsal per 2-1 quan només quedaven tres segons per al final del partit. El matx estava empatat ja 1 a la mitja part i cap dels dos equips va poder fer cap gol fins que, quan tothom pensava que el partit es decidiria als penals, Carlitos va desfer la igualada i va classificar el seu equip per a les semifinals de la Copa d’Espanya.\nDues victòries aquest any\nEls de Marc Carmona es veuran les cares contra el Magna Navarra per primera vegada en aquesta competició. Els blaugranes ja han jugat dues vegades aquest curs contra els navarresos i en les dues ocasions els barcelonistes en van sortir victoriosos. El partit de la primera volta disputat a Pamplona va suposar el retorn a casa de Rafa Usín, jugador que va militar durant set temporades amb els navarresos. Els culers van vèncer per 2-6 amb un hat-trick del brasiler Bateria. En l’enfrontament jugat al Palau Blaugrana el resultat va ser el mateix, i el tanca Ari Santos en va ser el protagonista en fer dos gols.\nWilde, un gran golejador\nEl pivot brasiler Wilde va fer contra l’Aspil Vidal Ribera Navarra un ‘hat-trick’ que va permetre la victòria culer. Es dóna la circumstància que la temporada passada, en el partit també de quarts i contra el mateix rival, el jugador va aconseguir un pòquer de gols en marcar-ne quatre, i va certificar així el passi a semifinals. El blaugrana ha fet aquesta temporada 17 gols a la LNFS i en suma 10 més entre la Copa del Rei (6) i la UEFA Futsal Cup (4).\nCristian, amb l’equip\nEl porter Cristian, que es va lesionar al mes de gener al Palau, acompanyarà els seus companys. El porter ha continuat fent la seva recuperació a Barcelona per tornar al més aviat possible a les pistes i ha viatjat el mateix dia de partit per estar al costat dels seus companys i donar-los suport des de la grada.\nLluitaran per la quarta Copa d’Espanya


2007-09-07, A Perú aguaita la revolució proletària | Germinal\n2007-09-07, A Perú aguaita la revolució proletària\nPerú viu des de fa uns mesos un procés de creixent convulsió social contra el govern aprista d’Alán García.\nEl proletariat miner, els mestres, els treballadors de nombrosos sectors, els camperols pobres, la població pauperitzada de la ciutat i de les regions camperoles, la joventut escolaritzada, cadascun amb reivindicacions que centralitzen el seu combat contra el poder polític de l’estat, tenen avui acorralat el govern burgés d’Alán García, la resposta del qual ha sigut decretar, l’11 de juliol, la intervenció de l’exèrcit en el manteniment del ‘ordre intern’ del país durant el pròxim mes.\nEl proletariat miner\nDes de principi d’any, l’onada de vagues mineres que està recorrent país per país tota Amèrica Llatina, ha pres cos també a Perú, alçant especialment a les capes més explotades del proletariat miner, el que està sotmès al sistema de subcontractació (‘services’) sota condicions salarials, laborals i de beneficis socials molt inferiors a les dels miners de plantilla. L’efervescència de mobilitzacions en les grans conques mineres, per reclams salarials i beneficis socials o contra acomiadaments, ha portat al capdavant de les reivindicacions més sentides la necessitat d’acabar amb aquest règim de divisió i sobreexplotació de la classe, que alça entre els obrers d’una mateixa unitat econòmica una espessa xarxa d’empreses intermèdies de molt menor grandària, darrere de les que es protegeix l’autèntic propietari de l’explotació.\nLa direcció del sindicat miner hegemònic, obligat a respondre d’alguna manera a la situació d’alta pressió obrera en les mines, va convocar a partir de 30 d’abril una vaga general indefinida de la mineria per a exigir al govern que legislés en contra dels ‘services’. amb més de 50.000 miners en vaga des de feia cinc dies, aquesta mateixa direcció sindical, que explicava que en realitat es conformaria que el govern ‘limités’ la subcontractació, trencava la vaga sense consultar les bases i acceptava vagues promeses del govern que, per descomptat, no s’han materialitzat en res de concret. No obstant, la traïció no ha sigut prou per a trencar la lluita, des de llavors una altra vegada atomitzada. Va continuar en Southern Copper, una de les majors productores de coure mundial, en Shougang Ferro Perú, en el jaciment Marcona, on tota la població està alçada en bloc al voltant de la lluita minera, en Yanacocha (la major mina d’or de Llatinoamèrica), en Casapalca.... La repressió brutal comptabilitza ja quatre miners morts i desenes de ferits i detinguts, entre ells el secretari general del sindicat, Ronnie Turó. És la resposta del govern nacionalista de l’APRA al proletariat miner, del treball de la qual procedeix més del 60 % del valor de les exportacions anuals del país.\nLes regions camperoles i mineres\nEls focus de conflicte social contra el govern de l’APRA s’han propagat per totes les regions més postergades del país. Alán García, abans del seu primer any d’exercici, ja ha aconseguit acabar amb la paciència de les masses, perquè tota la seua xerrameca populista ha demostrat en la pràctica no significar una altra cosa que la continuació, i fins i tot el desenvolupament, de la submissió política i econòmica dels anteriors governs burgesos a l’imperialisme. De fet, en aqueixa línia, no ha tingut dubtes a fer aprovar al parlament la firma d’un entreguista Tractat de Lliure Comerç (TLC) amb els EUA, al mig de les mobilitzacions d’oposició, especialment llauradora.\nEn Moquegua, Punisc, Arequipa, Ucayali, Huancavelica, s’han declarat vagues generals indefinides de caràcter regional. Els camperols, que suposen un terç de la població d’aquest país, es mobilitzen per desenes de milers, ocupen ciutats (com en Andahuaylas), bloquegen carreteres, s’enfronten a la policia, assalten comissaries per a alliberar detinguts, etc. La direcció d’aquests moviments és normalment un embolic d’organitzacions interclassistes ‘cíviques’ i camperoles. Però el que expressen és la ràbia social acumulada dels camperols pobres abandonats a la misèria extrema i a la depredació del capital, majoritàriament estranger, que s’apodera de la importantíssima riquesa minera i contamina sense miraments la terra i l’aigua. Ràbia de veure el pagament puntual del deute externa, mentre les seues condicions socials de pobresa, de dèficit impensables de serveis bàsics, no mereixen la menor atenció de l’estat burgès.\nLa vaga indefinida dels 300.000 treballadors de l’ensenyament públic\nSumat a tot l’anterior, des del 5 de juliol es desenvolupa una vaga indefinida de tot el magisteri contra la nova llei de carrera pública magisterial que desenvolupa la ‘municipalització’ de l’ensenyament pública, flexibilitza el treball docent, i ataca greument el dret de vaga dels treballadors de l’ensenyança.\nLa convocatòria d’aquesta vaga és producte en si mateixa d’un llarg combat de la base del sindicat SUTEP per forçar l’aparell burocràtic que el dirigeix a centralitzar un infinitat de vagues i mobilitzacions disperses en defensa de l’ensenyament públic i de les conquistes laborals i sindicals del sector. Durant mesos, i una vegada i una altra, la Comissió Executiva Nacional (CEN) del SUTEP (que va recolzar inicialment la precandidatura d’Alán García) s’ha dedicat a entretindre els treballadors amb jornades dislocades d’un dia o dos, amb pseudo-negociacions amb el govern, amb treves i avinences. Finalment l’olla havia assolit tal pressió que la CEN del SUTEP s’ha vist literalment obligada a convocar vaga indefinida en tot el país, encara que sense deixar de declarar que el seu objectiu no és la retirada de la llei, acabada d’aprovar en plena vaga, sinó que “García amplie el debat de la norma abans de la seua publicació” (La República, 12-07-2007). Els mestres coneixen bé aquestes maniobres des de fa molts anys. En 2003, la CEN del SUTEP va deixar passar la Llei Marc d’Educació, que va obrir la porta a la privatització i dislocació de l’ensenyament públic via ‘municipalització’ semblant a la implantada a Xile. I ho va fer traint una vaga nacional contra la llei i acceptant com un fet irremeiable l’aprovació d’aquesta llei.\nLa gran combativitat, organització i extensió d’aquesta vaga docent, la seua capacitat per a enfrontar-se amb les forces repressives, la seua decisió de vèncer malgrat l’evident decisió de trair dels seus dirigents, han alçat les simpaties de tota la classe obrera peruana, de totes les capes treballadores de la població, en un moment en què, com explicàvem abans, nombrosos sectors es mobilitzen, encapçalats pel proletariat miner. El marxes convocades a Lima i en les altres ciutats són de gran envergadura. Alán García ha acudit a l’ajuda de l’exèrcit per a exercir la repressió. Com en el cas dels miners i de les vagues regionals i camperoles, hi ha hagut diversos morts, els ferits i detinguts es multipliquen, però això, de moment, no aconsegueix espantar les masses, sinó enardir-les. També els mestres s’enfronten amb pedres, pals, fondes i còctels molòtov a les forces repressives. També, a vegades, assetgen les comissaries per a obtindre l’alliberament dels detinguts...\nLa convocatòria de les jornades de vaga l’11 i 12 de juliol\nLa situació és tan explosiva i les mobilitzacions tan generalitzades, que la direcció de la central sindical més poderosa, la CGT, va convocar dos jornades de vaga general nacional en solidaritat amb els mestres, els dies 11 i 12 de juliol, a les que, per cert, no va voler sumar-s’hi la direcció del sindicat miner. Mentre que la convulsió social que demana a crits centralitzar-se per a colpejar en un únic puny contra el govern, contra l’estat burgès, contra el poder del capital estranger i local, l’objectiu de la CGT és just el contrari: amb aquestes jornades va pretendre donar una sortida controlada i amb data caducitat a l’efervescència social. Després, tots de tornada al treball el 13, deixant novament sols als mestres, com es va deixar sols als miners subcontractats. El govern està acorralat per les masses, però protegit pels aparells que controlen les seues organitzacions i treballen per a tancar el pas a la vaga general indefinida de tots els sectors, en tot el país, fins a la satisfacció de les reivindicacions de tots.\nLes accions de les masses, espontànies i incontrolables la major part de les vegades, van mostrar durant aquestes dos dies que la crisi social i política que viu Perú és d’envergadura major. I la continuïtat de tots els conflictes el dia 13 i més enllà demostra que les maniobres dels aparells sindicals ja no són suficients per a canalitzar el procés per camins innocus a l’orde burgès.\nLa classe obrera necessita prendre el control de la seua pròpia lluita i constituir-se en classe que aspira al poder\nÉs aquest un dels eixos que determinaran l’evolució de la situació. La classe obrera peruana té una llarga i amarga experiència de traïcions de les direccions enquistades en els seus sindicats, i els aparells burocràtics que sotmeten a les organitzacions obreres a la col•laboració amb l’estat i la connivència amb la patronal. A Perú (com en tots els altres països, d’altra banda), aconseguir utilitzar el sindicat per al combat requereix sempre un esforç ímprobe (i normalment de resultats temporals) contra l’acció de les direccions corruptes. Però fer-ho és necessari, perquè els sindicats (quan existeixen) són l’organització de masses més elemental que es posseeix i moltes vegades l’única. No obstant, no són suficients. Segle i mig d’història conscient del moviment obrer, en tots els països del món i en el mateix Perú, demostren que per a aconseguir unir en un únic front de lluita les masses (majoritàriament no sindicades) i perquè aconsegueixen i mantinguen el control total del propi moviment, es requereix un altre tipus d’organització: les assemblees de delegats elegibles i revocables, que segons cada país prenen el nom de consells obrers, soviets, comitès, juntes, o, com és molt freqüent a Amèrica Llatina, Assemblees Populars.\nL’exemple més recent i desenvolupat d’aquest tipus d’organització s’està vivint des de fa un any en l’Oaxaca revolucionària, amb la seua Assemblea Popular dels Pobles d’Oaxaca (APPO). L’APPO agrupa delegats elegits de qualsevol tipus de sectors en combat contra l’estat burgès i ha sigut l’instrument que ha permés en un infinitat d’ocasions que els mestres i tota la població treballadora al seu voltant contrarestaren les constants maniobres de la direcció del sindicat docent, i de qualsevol tipus d’agents polítics i sindicals de la burgesia, encabotats (com en el cas de les adreces dels sindicats peruans i dels partits a què pertanyen) a dividir, desviar les reivindicacions, desmobilitzar, desmoralitzar.... L’APPO en mans de les masses oaxaquenyes, i molt a pesar de les organitzacions polítiques que controlen la direcció estatal, ha mostrat que la classe obrera actual continua tenint tota la capacitat per a aglutinar al seu voltant i davall la seua direcció totes les classes socials explotades, oprimides, pauperitzades pel capitalisme decadent, és a dir, que continua tenint tot el potencial necessari per a constituir-se en classe dominant i tirar a baix el vell sistema d’explotació capitalista.\nPerò d’Oaxaca, com totes les grans experiències revolucionàries de la història des de la Comuna de París, passant per la revolució russa i tots els processos revolucionaris d’Amèrica Llatina, s’hi trau una altra lliçó: la victòria duradora només és possible quan un partit revolucionari cristal•litza en la lluita per un programa que representa els interessos històrics del proletariat, quan aqueix partit aconsegueix la direcció majoritària de la classe i la dirigeix decididament a la presa del poder. Construir aqueix partit, fer-ho de manera dialèctica en un procés de construcció de la Internacional Obrera Revolucionària, aqueixa és la gran tasca que se li planteja de manera immediata a l’avantguarda conscient del proletariat en el Perú.\nAcabar amb la subcontractació i els ‘services’ en tota l’economia:\nTots fixos en plantilla! A treball igual, salaris i condicions laborals iguals!\nPer una salari mínim interprofessional que garantisca la vida\nEscala mòbil de salaris en relació a la inflació real\nNi un sol acomiadament, ni un sol aturat. Escala mòbil d’hores de treball!\nEn defensa de l’ensenyament públic, laic, gratuït i de qualitat:\nA baix la Ley Marco d’Educación!\nEn defensa de les condicions de treball i dels drets sindicals dels mestres:\nFora la Ley de la Carrera Pública Magisterial!\nDesconeixement del deute extern! No a la firma del TLC!\nNacionalització sense indemnització i sota control obrer de tots els recursos miners i petroliers!\nNacionalització, sense indemnització i sota control obrer, de l’energia, l’aigua, les telecomunicacions, la banca, el gran capital dels serveis turístics, dels grans mitjans de comunicació i totes les grans empreses!\nNacionalització de tots els latifundis per al seu lliurament als camperols!\nPla d’ajudes econòmiques i materials per als camperols pobres\nPlens drets democràtics per a tots els pobles originaris\nPla d’obres i serveis públics per a les regions camperoles i mineres\nPer a acabar amb la hipertròfia del xabolisme urbà:\nPla públic de vivendes per a tota la població pauperitzada.\nAlliberament immediat i sense càrrecs de tots els lluitadors obrers, camperols, socials, detinguts i empresonats!\nReplegament immediat de l’exèrcit als seus quarters\nOrganització de l’autodefensa de les lluites dels treballadors sota control de les assemblees de delegats\nDesarmament i dissolució de tots els cossos repressius!\nPer a acabar amb les burocràcies traïdores dels sindicats obrers:\nElegibilitat i revocabilitat en tot moment i a tots els nivells de les direccions sindicals.\nPer la independència absoluta dels sindicats respecte a la burgesia i les seues organitzacions (com l’APRA) , respecte a l’estat burgès.\nPerquè les masses explotades i oprimides puguen controlar les seues pròpies lluites, defendre’s dels agents de la burgesia dins del moviment i constituir-se en alternativa de poder al poder del capital:\nPer la creació, extensió i centralització de les assemblees de delegats elegits i revocables a tots els nivells i per totes les regions del Perú.\nContra el govern de l’APRA, contra qualsevol govern burgès de recanvi:\nPer un govern obrer i camperol, basat en assemblees de delegats centralitzades, que engegue aquest programa!\nPer la revolució proletària a Perú, per la Federació dels Estats Units Socialistes d’Amèrica!\nValència. 19 de juliol del 2007\ngrup germinal- en defensa del marxisme\n2007-07-19,aperuaguaitalarevolució.pdf 36.21 KB\n‹ 2007-05-21 Davant les elecciones municipals i autonòmiques del 27 de maig: Classe contra classearriba2007-09-07, En Perú asoma la revolución proletaria ›


Les preguntes per a la teva empresa - Diari de Girona\njordi oliveras 16.03.2019 | 02:10\nLes preguntes per a la teva empresa Diari de Girona\nEn general, a l'escola, a la feina i a la vida sempre som recompensats per tenir la resposta, però potser la clau per aconseguir bons resultats resideix a plantejar-se bones preguntes. Començaré amb una pregunta: Què és un problema? El problema és la diferència entre la situació actual i l'objectiu. El problema pot ser bo quan és millor que l'objectiu, o dolent, quan es tracta de desviaments no desitjats en un patró determinat. Una forma senzilla de poder resoldre un problema és el PDCA o cicle de Deming.\nEl mètode PDCA va començar a sorgir el 1637 amb Descartes. A la dècada dels 20, Walter Andrew Shewart va crear el concepte de control estadístic de processos. Va ser a la dècada dels 50 que el mètode va ser descrit en etapes per William Edwards Deming, qui després es va fer conegut com el pare de la qualitat total.\nEl 1970, Ishikawa va desenvolupar eines gerencials per al PDCA i el 1973 el professor Falconi i els seus col·legues van portar el mètode al Brasil, iniciant el moviment de qualitat total. Avui el mètode és mundialment conegut i utilitzat per diversos gegants del mercat. El PDCA és una eina bàsica i essencial per a la correcta execució de la millora contínua a l'empresa. Les claus de l'expansió del mètode PDCA són la senzillesa de la seva implementació, el plantejament en forma de repetició de processos clarament definibles, l'enfocament cíclic aplicat al canvi, la resolució de problemes de fàcil manteniment un cop començat a aplicar i que és gratuït (es pot utilitzar mitjançant un simple Excel).\nEn la meva experiència professional he fet servir el PDCA per registrar si les produccions o execucions de serveis han tingut algun tipus d'error o si pel contrari han resultat correctes al 100%.\nUn cop es detecta l'error o errors d'una execució, se'ls ha de donar una classificació prèvia indicant, de manera general, per quin motiu s'ha produït: error humà, error de programació informàtica, error per material defectuós, etc. Aquesta classificació posteriorment ens farà veure a nivell general on hem d'invertir a nivell de qualitat.\nUn cop classificat l'error o errors, s'ha de tractar amb aquestes quatre fases:\n- Planificar (Plan): En aquesta etapa s'analitza el problema, s'identifica el motiu i s'estableix una estratègia per corregir.\n- Fer (Do): Aquí es desenvolupa la solució i es porta a terme.\n- Verificar (Check): En aquest pas es verifiquen els resultats.\n- Actuar (Act): A partir dels resultats, si aquests són correctes, s'estandarditza la solució. Si pel contrari són incorrectes, es torna al pas inicial.\nReunir un equip que periòdicament analitzi els resultats d'aplicar aquesta tècnica millorarà, tan a curt com a llarg termini, el resultat de qualsevol acció, ja sigui una producció o un servei. De res serveix que es facin millores o esmenes puntuals sense que siguin controlades, mesurades, verificades i estudiades amb cura.\nEn tot cas, quan s'ha d'utilitzar el PDCA?\n- Com a model per a la millora contínua.\n- En iniciar un nou projecte de millora.\n- En el desenvolupament d'un disseny nou o millorat d'un procés, producte o servei.\n- En definir un procés de treball repetitiu.\n- En planificar la recollida i anàlisi de dades per tal de verificar i donar prioritat als problemes o causes fonamentals.\n- En implementar qualsevol canvi.


Justícia i Pau - Sopar dels Amics de Justícia i Pau - 23 de gener\nSopar dels Amics de Justícia i Pau - 23 de gener\nJustícia i Pau duu a terme les seves activitats gràcies a l'esforç i al suport de molts socis, voluntaris, col·laboradors i membres de les nostres comissions territorials i sectorials.\nÉs per això que hem organitzat un sopar festiu, obert a tothom, el proper divendres 23 de gener, en el qual poder compartir les nostres experiències i vivències dins l’entitat, i en el qual també puguin participar totes aquelles persones que ens vulguin conèixer de més a prop.\nEnguany, a més a més, farem un reconeixement a la tasca dels voluntaris de la Comissió de presons de Justícia i Pau i a en Jordi Cots, per la seva immensa tasca en favor de la infància.\nDurant el sopar, comptarem amb la participació del grup The Gourmets, que amenitzarà la vetllada. L’acte serà conduit per l’actriu Mont Plans.\nÉs una bona ocasió per animar a participar a amics i familiars que puguin tenir interès en la nostra tasca!\nDia: 13 de gener de 2015, 21h\nTIQUET DEL SOPAR (BUFFET LLIURE): 50 EUROS (25 € cost del sopar + aportació voluntària de 25 €, o l'import que desitgeu, de suport a les activitats de Justícia i Pau).\nCAL INSCRIURE’S I FER EL PAGAMENT ABANS DEL 18 DE GENER.


Divendres 28 de setembre a les 19.00 h\nAmb la novel·la d’aventures Terra de llops (Pagès editors) Vallverdú ens porta a la Grècia antiga. Recupera el mite de Tereu, rei de Tràcia, que - tal com explica l’escriptor- és poc conegut, violent i sangonós. A partir dels personatges principals, l’autor idea noves aventures.\nTal com anuncia el títol, Vallverdú ha creat un nou joc de l’Oca. En manté l’estructura bàsica: les oques i el salt “d’oca a oca i tiro perquè em toca”, però n’ha renovat les caselles. Ha creat personatges, ha ideat aventures, sorpreses, càstigs... Tot plegat, un entreteniment que mostra, una vegada més, la creativitat de Vallverdú.


TORNAR A CÓRRER: COMENÇO A AGAFAR VELOCITAT\nFa unes setmanes, en una roda de premsa (no recordo de qui), em vaig trobar en Sergio Heredia, de La Vanguardia, gran migfondista i corredor eventual de maratons. Desencisat després d'alguns intents en els 42.195, en Sergio va decidir deixar d'intentar-ho i ara corre per mantenir-se en forma, sense objectius concrets. I la veritat és que li costa molt poquet estar finet. Des que ens vam retrobar hem quedat algunes vegades al parc del Retiro. Córrer amb algú d'un nviell semblant al teu sempre t'ajuda a millorar. En aquests vuit anys a Madrid no he tingut aquesta referència, en cap de les temporades. Ara, la tinc. Amb en Sergio vaig més ràpid, el ritme ens va bé a tots dos i la millora és evident. Avui, a més, hem fet els primers canvis de ritme. Han estat breus (6x 1' fort-1' fluix) però han estat intensos. El cor s'ha disparat i les cames han hagut de canviar el xip. I jo, tan content.\nSegueixo la progressió postmaratoniana i em vaig adaptant als 10.000. L'el.líptica m'ajuda amb la potència de braços i les rodades són més curtes però més intenses que al mes d'octubre. El dia 19 corro a Aranjuez un 10.000 (sense dorsal, la cursa és bona i s'esgotaren així que es van posar a la venda) que m'hauria de servir de pedra de toc de cara a la San Silvestre Vallecana. Fins aleshores aniré una mica a cegues. Crec que hauria d'estar entre 34'30" i 34'00". Però tenint en compte que aquest any no encerto cap previsió, probablement estaré més a prop dels 35'.\nPublicat per Sebas Guim a 12:03\nMolt optimista et veig; 34:00 en un 10.000 ja pica.Clar que tenint en compte que a principis de març corres\nuna marató, ja és una bona referència de com et sortirà la gran prova. I parlant de coses sèries, espero que el Barça redueixi el ritme i es limiti a guanyar de poc... ñpensa la rabia que et farà que el Madrid guanyi la LLIGA GRÀCIES ALS PUNTS CEDITS contra la Real. Apa nen, un abrazo.\ndimarts, 7 de desembre de 2010 a les 16:03:00 CET\nAhir et vaig veure per la tele, pot ser???\ndimarts, 14 de desembre de 2010 a les 20:35:00 CET\nJa pot ser, ja...jeje\ndissabte, 18 de desembre de 2010 a les 17:14:00 CET\nTenies raó, Joan. M'he topat de ple amb la realitat d'nu 10.000. Anava cec. Ara ja hi veig.\ndiumenge, 19 de desembre de 2010 a les 13:41:00 CET


Fem el camí al teu costat. Lluitem contra el càncer 2016 | Runedia\nFem el camí al teu costat. Lluitem contra el càncer\nLloc de la sortida: Manresa.\nInstruccions inscripció: vegeu el Facebook\nSortida de la comissaria dels Mossos d'Esquadra de Manresa prenent el camí direcció l?església de la Mare de Déu de la Salut, abans d'arribar-hi girarem però a mà dreta fins travessar la carretera de Manresa al Pont de Vilomara. El nostre camí, el de Cal Monistrolà i de Can Font dels Cirerencs, ens mena passar entre el polígon de Bufalvent (per sobre nostre a la dreta) i l?autopista de Barcelona a Manresa (més propera, que albirem a l?esquerra). Desprès va girant a sud-oest deixant l?abocador comarcal als turons que s?alcen a la nostra dreta, apropant-nos al Cardener. Passat el raval de Can Fon travessem la via del ferrocarril de Barcelona a Lleida. Som al punt més baix del recorregut (163 m). Entrem a Castellgalí pel pont que travessa el riu i la C-1411.\nTravessem Castellgalí per l?Avinguda de Montserrat i desprès la urbanització de Mas Planoi on a migdia trobem la pista (cartell indicador del Camí de Montserrat) que baixa a travessar la riera de Castellet. Poc més endavant enllacem amb el GR-4. Som al camí de Cal Veu i ben aviat abastem la cruïlla de les carreteres BV-1123 a Marganell i BV-1122 a Sant Cristòfol.\nFins aquí el camí que hem fet ha sigut en general planer. Portem unes quatre hores de marxa efectiva i ens en resten dues. Però és ara quan comença la pujada. Pel costat d?una barraca i un pou, emprenem el camí de Cal Ticó i més endavant el de Cal Macan. Pel Pla de Masroig deixem el poble de Sant Cristòfol a l?esquerra i travessem la urbanització que hi ha a migdia, per continuar pel camí de Santa Cecília (o de Sant Cristòfol a Can Martorell). Un rètol indicador del GR 4, Santa Cecília i Monestir de Montserrat, ens hi mena. Desprès d?una considerable pujada arribem a l?alçada del mas Can Martorell, que queda a l?altra banda del torrent.\nPer un corriol ben fressat i amb senyals del GR ens enfilem, salvant el tram més fort de pendent, cap a Santa Cecília que ja albirem sobre nostre al sud-est. El corriol ens deixa de nou al camí de Can Martorell (pista). A la dreta, al peu d?unes grans roques, hi ha la font del Moro, que raja amb una deu molt minsa. Un cop a Santa Cecília, s?acaba la pujada i ens cal seguir un tram per la carretera de Montserrat BP-1103, passant pel túnel que hi ha a l?alçada de l?estació inferior de l?antic funicular de Sant Jeroni. Podem evitar el quitrà i el trànsit passant per un corriol que discorre pel marge, darrera el guarda via.


12.04 | Pirineuweb - Olga Cuevas i Melis\nA finals de la setmana passada em vaig decidir a actualitzar l’Ubuntu. Cada 6 mesos treuen versió nova. Abans sempre actualitzava així que sortia però últimament no… Però ara al sortir una LTS m’he decidit.\nM’he endut una grata sorpresa. La instal·lació ha anat molt bé i a sobre m’he trobat en que m’ha guardat tots els arxius i configuracions que tenia en la versió anterior (la veritat és que no m’ho esperava ;)\nLa novetat més gran ha sigut l’Unity. Tot i que ja l’havia fet servir en el Notebook, mai m’havia posat a configurar-lo. Hi he perdut bastant de temps. He fet mil passos endavant i mil endarrera, però l’assaig i error, la informació que hi ha per la xarxa i l’ajut de gent que hi ha a Twitter i a la llista de l’Ubuntucat, fa que ara mateix ho tingui bastant al meu gust. M’agradaria remenar molt més, però poc a poc…\nAlgunes cosetes pendents d’arreglar:\nQuan escolto Catalunya Radio en directe el so és tremolós. No quan escolto el Grooveshark i altres emissores. He d’investigar pq passa.\nSi configuro el dock de l’Unity per a que estigui amagat, amb el cursor de la tauleta gràfica no el puc fer apareixer i he de clicar la tecla Super (Windows). Aniria molt millor que el llapis fos capaç de mostrar-lo.\nTinc instal·lat com sempre el Workrave, però no sé com accedir a la configuració del programa de forma fàcil. I a més a més m’agradaria que sortís la infomació del temps que resta fins el pròxim descans a algun lloc, pq ara quan menys m’ho espero, es bloqueja!\nProgramari lliure Teletreball TIC


Vila Maričić Klenovica Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nVila MaričićApartamentGornji Kalanji 33, Klenovica, Klenovica, Croàcia, 51250 - Veure al mapaPuntuació dels comentaris5,8Basada en1comentariVila MaričićVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\n5 llits dobles, 1 llit extragran, 2 sofàs llit\nDissenyat tant per oci com per negoci, Maričić Apartments està situat idealment a Klenovica; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Maričić Apartments asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix transport hotel/aeroport, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa per garantir el més gran comfort possible als seus clients. L'ambient de Maričić Apartments es reflexa en cada habitació. balcó/terrassa, cuina americana, nevera, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Klenovica, el Maričić Apartments és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


329 raons per a poder fer la consulta: CONVIDATS AL BANQUET DE LA LLIBERTAT\nCONVIDATS AL BANQUET DE LA LLIBERTAT\nAGNÈS ARMENGOL I ALTAYÓ. Sembla mentida, però som a un dia, pràcticament, del 9 de novembre. I no ho hem dit tot, encara que potser algunes, entre les quals m'hi conto... hem parlat massa. Però aquest vespre no és moment per a fer balanços. Deixem-los per a la setmana vinent.\nNo ho hem dit tot, perquè ens falta dir el més important: no, sí - no, sí - sí. I és tan necessari per al futur compartit del país que acudim a votar, sigui quina sigui la nostra posició... La Catalunya del dopo domenicha serà el que entre tots haurem escollit que sigui. I tutti som cridats a construir el país que en sortirà dibuixat.\nI no hem de tenir por, ja no... Hem anat superant amb creativitat, bonhomia, serenitat i fermesa les dificultats que se'ns han anat presentant. I hem anat responent amb senzillesa i bones maneres als reptes plantejats. Ens ho creiem. I el que durant aquests 10 mesos ha arribat a semblar una quimera, una il.lusió, una certesa, una prohibició, un ai al cor, un respirem perquè junts som invencibles... ara és a punt de fer-se realitat.\nPreparem la jornada de diumenge amb tot detall. Hem rebut una invitació a participar al convit de la llibertat. Un àpat que té uns plats ben exquisits, el millors, els únics... Així és que parem motors, asserenem-nos, distensionem-nos... Posem-nos el millor vestit perquè el banquet al qual som convidats bé s'ho mereix.\nI els convidats som d'allò més respectables, no perquè tinguem molts diners, o molts càrrecs, o molts negocis, o molts estudis... sinó perquè volem expressar democràticament els nostres anhels més de dins. Perquè volem compartir amb els altres comensals el que som, el que volem i el que esperem.\nAra és l'hora d'engalanar-nos amb el vestit de festa per a participar en el banquet de la Catalunya sobirana. És l'hora de triar el moment i el lloc oportú. L'hora de respondre afirmativament al convit de la llibertat.\nRes de nou, col.legues d'aquest banquet singular. Viurem lliures o morirem. Ho hem repetit fins a la sacietat. I ara ve l'hora d'omplir-nos fins a vessar del vi que embriaga els cors i de les menges exquisides que tenen regust de la pàtria que van somniar els nostres pares.\nI fem nostres les paraules del poeta: que Déu ens doni tot el que hem dit i bons amics a la taula per compartir el que mengem i fer petar la xerrada, que conversar amb els amics sempre sol despertar gana i el menjar, si és compartit, resulta més saludable (Martí i Pol).\nSi el diumenge compartim els nostres vots resultaran més saludables per a la Catalunya lliure i sobirana que volem. L'Agnès Armengol ho hagués volgut de totes totes i l'alter ego... ni us ho dic. I per cert, sort que m'hi heu fet pensar... perquè jo votaré per l'Agnès.\nPetonets i bona jornada de desconnexió. I encara aprofito per a recomanar-vos l'article que avui ens regala el Quico Romeu: Molta merda i bona estrena.


Màgia misteriosa de l'època: un rellotge elegant de 2016\nLa majoria de la gent no pot imaginar la seva vida sense un rellotge, ja que aquesta sorprenent invenció ajuda a fer un seguiment del pas del temps i dóna una imatge completa. Els models de rellotges són molt diversos: pots conèixer joies clàssiques, esportives i romàntiques. Les hores són capaços de dir molt sobre el seu propietari, per la qual cosa s'haurien d'abordar amb especial atenció. Alguns productes simbolitzaran l'èxit i el benestar, mentre que altres es convertiran en un signe de mal gust. El 2016 els dissenyadors oferien models elegants, elaborats amb les millors tradicions.\nTendències de la moda: clàssics intemporals i elegants moderns\nAvui dia no és difícil trobar un rellotge elegant, ja que hi ha molts models interessants. Tanmateix, de tant en tant hi ha alguna cosa nova o la vella es posa a la moda. Els que segueixen tendències, ja saben el que és rellevant en aquesta temporada. La resta no farà mal per conèixer les tendències de moda dels rellotges el 2016. En la nina d'una dona prima, un rellotge amb un gran dial es veu groller i inadequat. Per això, les nenes fràgils intenten triar models en miniatura que siguin elegants i discrets. Era per aquestes senyores que els dissenyadors van decidir fer rellotges petits. Semblen inusuals i s'adapten perfectament a qualsevol imatge, tant d'oficina com glamorosa i quotidiana.\nBAIGNOIRE WATCH SMALL MODEL:\nCARCAR TANC SOLO SMART QUARTZ - W5200005\nEls rellotges amb un mecanisme obert han estat durant molt de temps a la cresta d'una onada de moda. Poden despertar l'interès de tothom. El cor dels esquelets es veu elegant i aristocràtic. Aquests models semblen fets en els segles passats, tot i que en termes de qualitat i fiabilitat no són inferiors als moderns. Aquests rellotges complementen perfectament la imatge masculina i femenina.\nMisteri de luxe\nRellotge automàtic automàtic de les dones de AK Anne Klein\nCorretja de cuir de cuir marró automàtic Brown Winchester de la Dona Original Stuhrling\nUna altra tendència: un rellotge amb un gran dial, elaborat amb un estricte estil masculí. No són aptes per a tothom, però es veuen inusuals. Estan ben combinades, principalment amb estil comercial i amb roba atapeïda. Aquests models són elegits per dones amb confiança amb un caràcter fort. Els rellotges d'estil vintage tenen un encant especial, de manera que es compren per persones que els agrada simples coses petites del passat. Combinen perfectament la imatge moderna i la fan més original. Els models poden ser diversos: alguns es veuen encesos, aristocràtics, mentre que altres es veuen dia a dia i amb valentia. Podeu triar l'opció en una corretja de cuir o amb polsera de metall.\nPatek Philippe Rose Gold Calatrava Rellotge de polsera Ref 1513\nOrient DB0A001T CDB0A001T Rellotge automàtic de dones amb cor obert\nEl dial es pot decorar amb una bella imatge, per exemple, flors, fades, papallones i altres imatges delicades.\nJaquet Droz Petite Heure Minute byGunjan Sawhney\nMàgia en cada minut: Misteri de Nicky\nCom a regla general, un intent de combinar tot en si mateix condueix immediatament a combinacions completament inadequades i sense sabor. No obstant això, els dissenyadors de la fàbrica de rellotges de fàbrica Nick no van parar abans d'aquesta regla i van crear una veritable obra mestra: una col·lecció de rellotges de Misteri. Mira: cada model és un veritable tresor. Els rellotges tenen un disseny equilibrat: el marc i la corretja no es perden a la mà, sinó que també no pesen la imatge. Entre els models de Misteri, ja hi ha ornamentats esquelets de rellotges i rellotges vintage. Per a les dones romàntiques, el model Joy Mystery amb dibuixos d'esmalt és adequat. I per a dones de negocis: models negres que s'assemblen als homes. De fet, la col·lecció de rellotges de Misteri reflecteix en si mateixa totes les tendències de la moda de 2016. Probablement, els dissenyadors de la fàbrica de rellotges Nika tenen algun tipus de secret màgic, si són capaços de tals miracles. Això és el que no trobes exactament a la col·lecció Misteri, així que són models amb estampats de lleopard: no és cert. La demanda es considera un disseny senzill i minimalista sense grans i desafiants elements. Es consideren Moveton el 2016 i models de cautxú i plàstic: són totalment inadequats per a les dones que coneixen molt l'estil. Els productes dels metalls es veuen més elegants i femenins. No us agradem aquesta temporada i models que tinguin un disseny brillant i cridaner. És permès que la corretja sigui vermella, borgoña, blanca, violeta o negra. Aquestes ombres són rellevants i perfectament en harmonia amb molts vestits. Un disseny clàssic sempre està en voga. Elegant, senzill, discret, és en aquestes paraules que podeu descriure les hores que ha de tenir una persona de negocis. Duraran molts anys i no es convertiran en menys prestigiosos.\nLa limitada col·lecció de cinturons de Dima Bilan exclusivament per a Oriflame\nTorna als fonaments: mira clàssic-2016 d'una manera nova\nMés brillantor: col·lecció de joies Swarovski Urban Romance\nDiscreta Chic: una col.lecció de fermalls blancs i negres d'Evelina Khromtchenko\nPendents de moda-2018: com usar-los correctament\nCarn a Jamaica\nArtesania de Cap d'Any 2015 amb les teves mans de paper per a l'Any de la Cabra Verda\nPollastre al forn amb crema de Philadelphia, tee\nComunicació de la mare amb un bebè petit\nRoba infantil per als més petits\nCom perdre pes adequadament perquè no torni a augmentar de pes?\nCarxofa de Jerusalem amb pastanagues\nViatjar amb tren: com es comporta\nConsells per cuidar els cabells de colors\nCostelles de nous\nCom cuinar delicioses costelles de porc\nCom sobreviure a la ira del cap?\nBollos per a l'hamburguesa\nExacerbació de la bronquitis crònica, tractament


LES FLAMES NO SÓN L'ÚNIC PERILL DELS BOMBERS QUE TENEN DE CARA. DE VEGADES, HI HA UN ÓS. - CIÈNCIA - 2022\nLes flames no són l'únic perill dels bombers que tenen de cara. De vegades, hi ha un ós.\nCrystal Kolden està fascinat pel foc. Pot semblar estrany tenir una passió per alguna cosa que destrueixi milions de hectàrees de terra als EUA cada any. Però ha arribat a adoptar tots els atributs del fenomen. Fins i tot ha donat una xerrada titulada; "Com vaig aprendre a deixar de preocupar-me i a estimar la pólvora": una obra amb el subtítol de la doctora Strangelove de Stanley Kubrick. Per a Kolden, entendre el foc és la seva feina.\nAntic bomber salvatge amb el servei forestal, Kolden és ara un pirogeògraf, algú que estudia com el foc incideix en el paisatge i l’ecologia d’una zona. A la Universitat d’Idaho, on és professora associada de ciències del bosc, de Rangeland i del foc, treballa per esbrinar com les persones de tot el món poden viure amb el foc.\nMentre encara era una estudiant de postgrau, li va oferir l'oportunitat de tota la vida per un investigador més consolidat en el camp: volia estar en un experiment que va deixar caure calibres i instruments davant d'un incendi incendi? (Pensa en la pel·lícula Twister, però amb foc.) Va ser venuda.\nVa veure molt durant aquell temps, però destaca una història en particular. I és tan bo que la deixem que ens ho expliqui:\nPer Crystal Kolden (com li va dir a Mary Beth Griggs)\nL’estiu del 2003, estàvem intentant capturar el comportament del foc a l’incendi de Robert al nord-oest de Montana, on el bosc nacional de Flathead es troba amb el parc nacional Glacier (NP). El foc s'estava desplaçant cap a l'est i amenaçava la ciutat d'Apgar, una petita ciutat turística que es troba fora de la seu del Glacier NP. L’equip de comandament d’incidents encarregat de l’incendi va decidir utilitzar una operació d’incendi d’helicòpters per intentar treure-la de nou de la ciutat i mantenir-la al costat oest de la bifurcació mitjana del riu Flathead.\n[ Nota de l’editor: una operació de cremades és quan s’instal·len deliberadament els incendis a prop d’un foc forestal per intentar controlar el seu moviment.\nEl brot es va produir just a la confluència de la Mitja Bifurcació i la Bifurcació Nord del riu Flathead, i just a sota d'aquesta confluència hi ha un pont sobre el qual estàvem tots parats, mirant el programa.\nTot va començar genial. L’helicòpter es va aixecar a l’aire i va començar a deixar caure boles de ping pong plenes d’aquest gel semblant a un napalm, que va produir ràpidament un segon incendi en aquest dens arbrat del triangle de la confluència. A mesura que el nou incendi va començar a generar calor, va començar a aspirar aire des de la zona circumdant (com un tornado, amb una pressió extremadament baixa) i, lentament, lentament, va començar a xuclar a la capçalera principal de la foguera., tirant-lo en sentit contrari a la ciutat. Va ser molt impressionant i sorprenent veure alguna cosa així en temps real, sobretot perquè sabíem que necessita molta destresa per eliminar aquest tipus de maniobra.\nMentre miravem des del pont, un ós griziós sortia desemboscat del bosc que cremà i va saltar pel balancí cap al riu. Va començar a nedar i, com a primer, gairebé totes les persones que miraven es giraven per veure què hi havia a la costa per la qual es dirigia. Al nostre horror, hi havia un bomber que hi havia parat, sense oblidar que l'ós es dirigia cap al seu camí. Irònicament, l’home que hi havia a la creuada era l’oficial de seguretat el responsable de seguretat per a tot l´incendi.\nAlgú va trucar a l’oficial de seguretat a la seva ràdio, i vam veure que es va adonar que hi havia un cap enfilat. Tots estàvem massa lluny al pont per ajudar-lo, així que era ell davant l'ós. Lentament i amb compte, va fer una volta a la platja i als arbres, aixecant els braços grocs de nomx per fer-se semblar més gran. Quan l’ós va xocar a la platja, va ser com un accident de cotxe que saps que s’està arribant. No es podia mirar cap a fora. Però, aparentment, un incendi i una natació es van divertir prou durant el dia, i l'ós va passar just al costat de l'oficial de seguretat i als arbres, ignorant-lo completament.\nL’endemà al matí, l’oficial de seguretat va utilitzar la sessió informativa al camp d’incendis per parlar sobre què hauríeu de fer quan trobeu un ós en un incendi. Estic segur que mai no l’ha viscut.\nBodyByDarwincom : Les flames no són l'únic perill dels bombers que tenen de cara. De vegades, hi ha un ós. © 2019. All Rights Reserved.