Manel: 10 cançons per descobrir un bon grup\n14 de març de 2021 Música Dispersa Entrevistes, Especials\nCoincidint amb la publicació de “L’amant malalt” i el 10 aniversari de l’aparició del seu segon treball, 10 milles per veure una bona armadura, (Discmedi, 2011) repassem la trajectòria d’un dels grups fonamentals per entendre l’evolució de la nostra música popular a través de les seves 10 millors cançons.\nDijous passat Manel ens sorprenien publicant sense avís previ un nou senzill. “L’amant malalt” és una cançó, en la línia del seu últim elapé, d’essència vuitantera i regust pandèmic: “La meva amant està malalta. És una grip amb febres altes”, canten en els primers versos del tema.\n10. “En la que el Bernat se’t troba” (Els millors professors europeus, 2008)\nBob Dylan, Pau Riba, Jaume Sisa… Carta de presentació immillorable d’una banda que acabaria posant banda sonora a un temps i un país.\n9. “Teresa rampell” (Atletes, baixin de l’escenari, 2013)\nUna cançó pop superlativa per a un disc de transició.\n8. “La serotonina” / “Sabotatge” (Jo competeixo, 2016)\nManel juguen a ser Juan Luis Guerra i el Paul Simon de Graceland via Vampire Weekend i acaben per donar forma a dos dels millors temes del seu repertori. Som i serem tropicals o no serem.\n7. “Captatio benevolentiae” (Els millors professors europeus, 2010)\nImpossible no quedar hipnotitzat per les quatre notes inicials en clarinet i amb cert aire a cançó de bressol d’un tema que nota a nota, compàs a compàs ens arrossega en una espiral èpica que ens acaba fent creure que sí que a vegades ens en sortim.\n6. “Al mar” (Els millors professors europeus, 2010)\nLínia de baix icònica sostenint una melodia d’ukelele que per si sola va generar tota una escena.\n5. “Benvolgut” (10 milles per veure una bona armadura, 2011)\nEl pont que uneix els Manel Els millors professors europeus amb els més complexes i sofisticats del seu segon disc 10 milles per veure una bona armadura.\n4. “Amb un ram de clamídies” (Per la bona gent, 2019)\nPop sintetitzat de posat nostàlgic amb reminiscències al mestre Franco Battiato (i sample del “Radio Capvespre” de Maria Cinta) i uns versos que son pura bellesa macabra al més pur estil de Guillem Gisbert.\n3. “Jo competeixo” (Jo competeixo, 2016)\nTot allò que Manel deixaven intuir en el seu anterior treball ho refermem em aquests més de 8 minuts de revolució sonora de la seva fórmula. Aquí tot torna a començar. Els barcelonins es reivindiquen, competeixen i guanyen.\n2. “Per la bona gent” (Per la bona gent, 2019)\nFascinant des del primer instant, aquell segon inicial en què ressona el sample de Maria del Mar Bonet. És com un puzzle impossible de solucionar però on sorprenentment totes les peces acaben encaixant.\n1. “Boomerang” (10 milles per veure una bona armadura, 2011)\nTé totes les virtuts de les creacions de Manel: una melodia gens evident però antològica i una lletra que d’una excel·lència narrativa superior. La millor.\nBonus track 1. “La cançó del soldadet” (10 milles per veure una bona armadura, 2011)\nBonus track 2. “La gent normal” (versió del tema “Common People” de Pulp)\nText: Oriol Rodríguez / Foto: Arxiu Manel


Ríton fàl·lic - Museu d'Arqueologia de Catalunya - Seu Empúries\nVas ritual en forma de gran fal·lus. En la part superior es representa una escena eròtica en relleu, amb un motiu central format per una parella al llit, enquadrat per dues figures masculines que s’estan dretes a banda i banda de l’escena. La figura de l’esquerra té un braç aixecat i la de la dreta porta un objecte difícil d’interpretar, segurament una lira. El gland, amb un orifici a l’extrem, i les venes del penis, es representen en relleu.\nLa peça està envernissada amb un vernís de color vermellós fosc, espès i ben adherit, que recorda les produccions de ceràmica de terra sigil·lada. Tot i que es tracta d’una peça romana importada es desconeix la seva procedència i funcionalitat. La presencia d’objectes en forma de representacions fàl·liques es habitual a diversos àmbits de la vida quotidiana de l’època romana, i es relaciona amb els cultes a la vida, la fecunditat o amb rituals màgics vinculats a aquests tipus de pràctiques.\nProcedeix de la tomba núm. 32 de la necròpolis de les Corts, situada al sud de la ciutat romana d'Empúries. Es tracta d’una necròpolis d'incineració de caracter grec. L’aixovar es completava amb un altre riton de característiques semblants, dos denes de collaret de vidre, una anella, un botó d’os, dos ungüentaris i un vas de parets fines.\nCronologia: s.II-I a.C\nPeríode: Cultura romana, època republicana\nMaterial: ceràmica a motllo, tipus terra sigil·lada\nMides: 28 cm llarg x 11 cm dim. (vora)\nProcedència: Tomba 32, necròpolis grega de Les Corts, Empúries\nUbicació actual: Museu d'Empúries, vitrina 25


Fernando Sánchez Cipitria - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n12 de setembre de 1971 (1971-09-12) (48 anys)\nReal Valladolid 78 (18)\nReal Betis 60 (4)\nDeportivo de La Coruña 33 (3)\n→ CA Osasuna (cedit) 30 (2)\n→ Hannover (cedit) 2 (0)\n→ Córdoba CF (cedit) 6 (1)\n1990–1992 Real Madrid C\n1992–1993 →cessió a CD Leganés 26 (3)\n1992–1995 Real Madrid Castilla 68 (2)\n1995–1997 Real Valladolid 78 (18)\n1997–1999 Real Betis 60 (4)\n1999–2003 Deportivo La Coruña 33 (3)\n2001–2002 →cessió a CA Osasuna 30 (2)\n2002–2002 →cessió a Hannover 96 2 (0)\n2003–2003 →cessió a Córdoba CF 6 (1)\n1998–1998 Espanya 2 (0)\nFernando Sánchez Cipitria (Madrid, 12 de setembre de 1971) és un futbolista madrileny, ja retirat, que jugava de centrecampista.\nFormat al planter del Reial Madrid, Fernando va arribar al seu equip B la temporada 93/94, jugant dues temporades a gran nivell a la Segona Divisió. Vista la seua progressió, el club madrileny el va passar al Real Valladolid perquè agafara experiència a la màxima categoria del futbol espanyol. Curiosament, el madrileny es retiraria sense haver debutat en Lliga amb el primer equip.\nLa seua primera temporada amb el Valladolid, la 95/96, va mostrar que era un dels joves valors. Va disputar 40 partits i va marcar 7 gols, unes xifres que es millorarien a la següent (38 i 11 dianes). La temporada 97/98 fitxa pel Real Betis, on va baixar el seu nivell i no va gaudir de tants minuts, tot i que encara formava part de l'onze titular.\nLa temporada 99/00 marxa al Deportivo de La Corunya, l'any de l'històric títol de lliga dels gallecs. Fernando amb prou feines va contribuir amb 19 partits (només 2 com a titular). Era l'inici del seu declivi, i a l'any següent tampoc va comptar massa a Riazor.\nVa començar llavors una roda de cessions que el durien a l'Osasuna, on va recuperar la titularitat però sense continuïtat, al Hannover 96 alemany i al Córdoba CF. A l'equip andalús, on va recalar la segona part de la temporada 02/03, és on Fernando va penjar les botes.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Fernando_Sánchez_Cipitria&oldid=22816540»\nDarrera modificació: 3 març 2020 a les 19:28


Augmenta un 10% el nombre de molletans que fan esport habitualment - somMollet\nL'Ajuntament ha fet balanç de 2017 en el marc de Mollet com a Ciutat Europea de l'Esport. L'alcalde, Josep Monràs, i tot l'equip que ha fet possible les activitats que s'han dut a terme durant l'any passat al municipi, han valorat el resultat com a "molt positiu i hem marcat un abans i un després. Som un model per a la resta de ciutats que han presentat candidatura després de nosaltres".\nL'alcalde ha volgut remarcar que s'ha complert l'objectiu que s'havien marcat, com era el d'augmentar el nombre de persones que practiquen esport de manera habitual. "Quan vam presentar el projecte, sabíem que on havíem d'incidir més era en l'educació, els valors, l'esport base i la formació, i és el que hem fet".\nGràcies a totes aquestes activitats, s'ha augmentat en un 10% la població que practica esport habitualment. "No és tant a nivell de federats, on tenim una estructura estable, sinó de la gent que fa esport com a lleure. El que volem és que ara es transformi en un hàbit que els ajudi a millorar la salut", ha explicat Monràs.\nL'alcalde també ha volgut destacar les "150 persones que s'han beneficiat de la recepta esportiva", un programa, pioner a Catalunya, que s'ha fet en col·laboració amb el Servei Català de la Salut. "L'esport és beneficiós per a moltes dolències, i és una manera d'estalviar en medicaments i millorar la qualitat de vida. Crec que hauria d'estar normalitzada en el sisitema sanitari", explicava Josep Monràs.\nDurant l'any s'han fet més de 100 activitats per potenciar l'esport a la ciutat. "Algunes d'elles són noves, altres s'han internacionalitzat, com la Molletense Cup, però l'objectiu és que moltes d'elles vagin més enllà i segueixin al llarg del temps", com els Escacs a les Escoles o els convenis amb la Fundació Aíto García Reneses o el Futbol Club Barcelona.\nMollet té 19.800 persones que practiquen regularment esport (un 10% més que al 2016), hi ha 6.000 esportistes federats, 36 entitats esportives de 18 disciplines diferents i disposa de 276 espais per a la pràctica esportiva.


A través de tallers fotogràfics fomentem la creativitat i l’acostament a la fotografia des d’altres angles. Treballem l’aprenentatge mitjançant l’experiència i promovem el desenvolupament d’habilitats personals i col·lectives a través de la creació d’imatges i de l’estudi del llenguatge visual. Dissenyem i desenvolupem propostes que s’adapten a tot tipus de públic i grups (empreses, escoles, col·lectius) i que són flexibles en la durada i el format.\nTres tallers independents i complementaris en què, a través d’exercicis participatius, convidem els joves a treballar des de l’experiència directa, utilitzant les seves imatges de manera creativa i reflexiva. Utilitzant la fotografia com a fil conductor, animem els adolescents a compartir la seva visió d’ells mateixos i del que és ser jove avui.\nWorkshop de fotografia i team building per a empreses realitzat en col·laboració amb el fotògraf, Joan Tomás. La proposta radica en utilitzar la fotografia per compartir la visió que tenim de nosaltres mateixos, confrontar les nostres mirades i divertir-nos a través de la creació de retrats grupals.\nEl taller es duu a terme durant un dia sencer i s'estructura en dues parts. Totes les activitats es realitzen en un estudi fotogràfic, comptant amb un equip d'il·luminació professional i espais diàfans per a la realització dels exercicis. Com a colofó, Joan Tomás realitza retrats al grup i es lliuren com a obsequi uns dies després del workshop.


L’Olot no acaba de trobar el nord (UE OLOT 0-2 Olímpic) – elgarrotxi.cat\nL’Olot no acaba de trobar el nord (UE OLOT 0-2 Olímpic)\n22 febrer, 2015 Redacció GARROTXA, MULTIMÈDIA 0\nTot i ser el gran dominador del partit, l’Olot s’ha vist superat per l’Olímpic de Xàtiva, que rendibilitzat al màxim dues accions aïllades. Els gols de Cortell i Valiente, ja en temps afegit, han sentenciat els garrotxins, que avui no han tingut el dia en fase ofensiva però han merescut més premi. Tot i la relliscada inesperada, els de Rodri mantenen un coixí de 8 punts respecte la zona de descens.\n[vimeo url=”https://vimeo.com/120302241″ width=”560″ height=”315″]\nNingú va dir que fos fàcil. Sona a tòpic però és la veritat, cada partit és un món i cada equip té els seus arguments per fer mal al rival. El d’avui no ha estat pas massa diferent dels enfrontaments de les últimes setmanes a casa, amb un Olot amo i senyor del joc, associant-se en zona de mitjos i buscant la profunditat amb els laterals per fora i els interiors per dins. Aquest cop, però, el bon treball defensiu de l’Olímpic, una autèntica teranyina, ha dificultat la nostra creació i ha fet minvar el número d’ocasions de gol. A la primera part, les opcions més clares han estat dos xuts de Canelada i Carlos i sobretot una rematada de cap d’Uri Santos, que ha fet intervenir Rangel. A l’altra banda, els visitants han arribat amb ben poc perill a la porteria de Wilfred, a excepció de dos o tres fogonades a l’inici del matx. És més, fins i tot perdien temps buscant un empat que ja els hi anava força bé.\nA la represa, la UEO ha seguit amb el mateix full de ruta i amb la voluntat de perforar la xarxa contrària el més aviat possible. Una centrada enverinada de Calavera i una bona acció de Coro, que ha deixat la passada de la mort a Carlos, han estat els primers avisos olotins. Rodri ha posat més artilleria ofensiva amb l’entrada de Trujillo, que n’ha tinguda una de clara, i Robert Simón, que ha gaudit dels primers minuts a l’Estadi Municipal. Però parlant de tòpics, quan perdones ho acabes pagant; en una jugada desafortunada de Germán, que ha refusat als peus d’un davanter de l’Olímpic, s’ha cuinat el 0-1, executat plàcidament per Cortell (76′). Encara quedava un quart d’hora i els de casa no estaven disposats a llençar la tovallola. I el killer Carlos Martínez ha tingut l’empat a les seves botes, amb una doble rematada a boca de canó que ha fet lluir un inspirat Rangel. Avui no era el dia i el punt de mira estava desviat, i per acabar-ho d’adobar, Valiente, amb una gran maniobra dins l’àrea, ha clavat el 0-2 definitiu. Un accident puntual enmig de la dinàmica positiva, una derrota que no ha d’alterar l’estat d’ànim d’uns jugadors plenament implicats en la causa i sobradament capacitats per tirar-ho endavant. Diumenge que ve, a partir de les 12, visitem el camp de l’Elx Il·licità i intentarem revertir aquestes dues derrotes seguides. A la classificació, l’Olot ara és 11è amb 35 punts i conserva un marge de 8 punts respecte la zona de descens. A seguir lluitant i a omplir la pica per la permanència, això és molt llarg i ben aviat tornarem a somriure.\nUE Olot: Wilfred, Calavera, Canelada (Robert, 81′), Germán, Rojas, Abel (c), Carlos, Héctor, Uri (Trujillo, 71′), Óscar Sielva (Musa, 61′) i Coro.\nOlímpic: Rangel, Revert, Belda, Alcázar, Mendoza (c), Valiente, Cortell (Samu, 81′), Acosta, Dani Gómez (Mario, 83), Diego i Toni Vela (Víctor Ruiz, 66′).\nGols: 0-1, Cortell (76′), 0-2, Valiente (90′)\nÀrbitre: Guillermo Cuadra Fernández. Ha amonestat Musa a l’Olot i Rangel, Revert, Mendoza, Valiente i Víctor Ruiz a l’Olímpic.\nIncidències: partit corresponent a la Jornada 26 del campionat de lliga del grup 3 de Segona B amb la presència de 1.214 espectadors a l’Estadi Municipal d’Olot.\nComunicació UE Olot / Oriol Boix\nBons resultats al Campionat de Catalunya de Curses d’Orientació\nLes escoles de la Garrotxa també gaudeixen del carnaval


FiraTàrrega presenta un itinerari artístic adreçat als més petits\nL'itinerari, sota el nom Què veurien Pilarín Bayés & Mrs. Doubtfire, proposa un recorregut exclusivament adreçat als experts més petits de la casa i també ofereix peces per gaudir en família\nEls espectacles adreçats al públic infantil i familiar tindran, com cada any, un pes molt important en la 36a edició de FiraTàrrega, que serà del 8 a l’11 de setembre.\nPer facilitar la navegació de les famílies pel programa de FiraTàrrega s'ha creat un itinerari artístic que,amb el nomQuè veurien Pilarín Bayés & Mrs. Doubtfire, mostra les peces que els agradaria veure a FiraTàrrega a la Pilarín Bayés i a Mrs. Doubtfire, dues figures clàssiques de l'imaginari infantil.\nÉs un recorregut participatiu i lúdic especialment adreçat als experts més petits de casa, on també hi haurà peces per gaudir en família. Aquest itinerari consta de les següents propostes:\nLa companyia Ponten Pie presenta Loo que, a més del nom d'un vent calent i sec de l'Índia és el nom de la protagonista d'aquest espectacle, que té la missió d'empènyer les dunes del desert, devastar les zones humides, mars i oceans que troba al seu pas i deixar els vaixells paralitzats al mig de la sorra. Aquest espectacle està pensat per als més petits, d'entre 2 a 5 anys.\nEls espectacles familiars que s'han agrupat en aquest itinerari són L'oníric món de DINS, d'Holoque, una sorprenent proposta per a tots els públics en què un actor-manipulador interactua amb titelles hologràfics. El protagonista, Hakan, s'adona que el seu interior és buit. La seva llum s’ha apagat. Aquí inicia un viatge per recuperar la llum, un camí que compartirà amb diversos objectes personals que prenen vida i amb hologrames ben reals a través del món oníric. Una aventura que té lloc dins un teatret amb capacitat per a 16 persones, construït amb materials reciclats i amb una estètica inspirada en la tradició inca.\nEls belgues MéliMélo & Compagnie ens transportaran fins als seus Périples immobiles, on trobarem tres exploradors que condensen els seus viatges arreu del món dins una maleta. Allà, viurem una experiència sensorial i corporal que convida a somiar i a viatjar arreu del món sense moure's d'un petit envelat de quatre metres cúbics.\nLa companyia Arcopom, una formació de breaking –també conegut com breakdance– amb 15 anys de trajectòria internacional i deu ballarins en escena, presentaDoble KO, una espectacular exhibició de tècnica, acrobàcia i treball coreogràfic grupal. Aquesta peça va rebre el premi al millor espectacle a l'International Battle of the Year 2015, la competició de breaking més important del món.\nEl circ i el clown també tenen cabuda a l'itinerari familiar, amb propostes com inTarsi, de laCompanyia de Circ 'eia', on quatre acròbates, entre la proesa i la bogeria, ens porten a un univers configurat per fragments de vida. Un circ en moviment, un espectacle reflexiu i visceral, una invitació a compartir l'experiència humana mirant les coses des d'una altra perspectiva. La companyia La Industrial Teatrera presentarà Náufragos, un espectacle de clown de carrer al voltant dels petits i grans naufragis de cada dia. L'artista Diana Gadishestrena porta a Tàrrega Handle with care, una proposta que treballa el clown i el moviment des de la fragilitat i la vulnerabilitat, jugant amb elements tan simples com diverses caixes de cartró que deixen al seu pas el rastre d'una instal·lació plàstica singular que interactua amb els espectadors.\nHi haurà dos tallers, a càrrec de Montana Colors i dels Getbak. El taller de Montana Colors, We are the robots, serà una activitat en què els nens i les nenes podran dissenyar la seva pròpia disfressa de retro-robot amb uns retallables de cartró i podran personalitzar-lo amb les pintures en esprai de Montana Colors, amb base d'aigua, aptes per a l'ús dels infants. El Taller de Dansa Urbana dels Getbak serà una master class adaptada al nivell principiant per acostar la dansa urbana al públic. Un tastet divertit i didàctic de diversos estils urbans representatius: popping, robotisme i animation; hip-hop, flow...\nA més, els més petits podran participar en família en dues instal·lacions participatives. Els Van de Bòlit presenten la instal·lacióEl pájaro carpintero, per posar a prova en família habilitats com el raonament, l'enginy, la motricitat, la creativitat, la imaginació... Els catalans Colordellop estrenaran a FiraTàrrega #Ciutatvisible, una instal·lació que mostra les ciutats com els somnis, construïdes de desitjos. A partir de la imaginació i l'experimentació, Colordellop proposa un espai on l'espectador és plenament actiu i ha de construir i reinventar la ciutat.\nA més dels espectacles proposats a l'itinerari artístic Què veurien Pilarín Bayés & Mrs. Doubtfire, el públic familiar també podrà gaudir dels espectacles Corroc, dels Escarlata Circus, i Libèlul·la, de la Cia. Toti Toronell.\nCorroc és una experiència en forma de visita guiada a una col·lecció de pedres amb forma de cor que prenen vida i que expliquen històries. Amb aquestes històries el públic se sentirà minúscul davant la naturalesa i l’univers i reflexionarà sobre les intrigues del cor. Quantes vegades batega el nostre cor? Quants quilòmetres de vasos sanguinis tenim escampats pel cos? Si el cor és un múscul que bombeja la sang per tot el cos, com és que l'utilitzem per parlar d’amor?\nD'altra banda, Libèlul·la és un espectacle dins un petit teatret que vol reivindicar l'essència del circ en estat pur. Vol tornar a la música de carilló, a les tires de bombetes, a les coses fetes a mà. Una peça que barreja clown amb el dibuix, la construcció d'artefactes i l'esperit íntim i gamberro de l'univers del seu protagonista. A més, Toti Toronell presenta El taller de la Libèlul·la, que servirà per conèixer com es gesta un espectacle i tot el procés que hi ha al darrere, perquè el Toti "sempre ha cregut que tan interessant pot ser un espectacle com la forma d’arribar-hi". En aquesta instal·lació ens ensenya les coses que passen al seu petit taller quan prepara un espectacle.


Boa Sandersonia | One Piece Català Wiki | Fandom\nTomoko Kaneda (jove)\nFruita Serp-Serp: Model Anaconda\nLa Boa Sandersonia és una de les tres Germanes Gorgones que governen a Amazon Lily i, segona al comandament de les Pirates Kuja. Ella i les seves germanes son anomenades Germanes Gorgones per haver suposadament assassinat heroicament un monstre anomenat Gorgon. És la germana petita de la Boa Hancock i la germana gran de la Boa Marigold.\nLa Boa Sandersonia és una dona amb un gran cos que s'assembla a una serp. El seu cap és desproporcionadament gran i ample en relació al seu cos i té una llengua viperina, que sovint la mostra fora de la boca.\nCom la resta de les Kuja, ella vesteix roba força reveladora. Normalment, és acompanyada per una pantera gegant, en Bacura, en comptes de per una serp com les altres Kuja. Igual que les seves germanes, la seva bellesa és molt admirada per les dones de l'illa. En els seus dies de joventut, la Sandersonia era una adolescent amb una altura normal que vestia una faldilla taronja i un top verd.\nA la seva esquena, coberta per la seva capa i el seu cabell verd i llarg, hi té la marca dels Nobles Mundials, que li van tatuar quan la van fer esclava. Les seves germanes també tenen aquesta marca a l'esquena.\nA causa de l'humiliant significat d'aquesta marca, la Sandersonia i les seves germanes van fer creure a les altres Kuja que a les seves esquenes hi havia una mena d'ulls que van rebre com a part d'una maledicció per haver matat un Gòrgon, que tornen a qualsevol que els vegi en pedra. Si alguna Kuja descobrís la veritat, la Sandersonia i les seves germanes serien forçades a marxar de l'illa.\nLa Boa Sandersonia amb 11 anys.\nLa Boa Sandersonia després de cremar-se la roba durant la batalla a l'arena.\nCargol telèfon de la Sandersonia.\nVestimenta de la Sandersonia a l'Illa Rusukaina.\nLa Sandersonia al One Piece: Burning Will.\nDisseny de la Boa Sandersonia a l'anime.\nLa Sandersonia sembla ser molt afectuosa amb la seva germana Hancock, tal com assenyala el fet de riure's de la personalitat "retorçada " de la seva germana. Tot i que sembla viure en la mentida que les seves germanes i ella van derrotar un Gòrgon per guanyar la seva maledicció, al mateix temps, en realitat no ha dit cap mentida ella mateixa, a diferència de la Hancock que menteix constantment. La Sandersonia és la més emotiva de les tres germanes i se la veu molt commocionada pel seu horrible passat; els seus plors la porten a caure a terra i han de ser calmats per la Marigold.\nA causa del significat vergonyós de la seva marca, ella i les seves germanes feien veure que tenien un parell d'ulls a l'esquena, com una part de la maledicció del Gòrgon. Deien que si algú veia aquells ulls, es convertiria en pedra, ja que si algú descobrís la Petjada del Drac volador, haurien de marxar de l'illa.\nEn combat, és una guerrera que gaudeix fent patir als seus enemics abans d'aixafar-los.\nLa Sandersonia és molt propera a les seves germanes. Havent tingut el mateix tractament cruel per part dels Nobles Mundials, protegeixen el secret vergonyós de les seves esquenes de tothom, fins i tot dels diversos illencs d'Amazon Lily.\nLa Sandersonia és una bona amiga d'en Silvers Rayleigh ja que va ajudar a protegir-la a ella i a les seves germanes després que escapessin dels Nobles Mundials.\nLa Sandersonia originalment era antagònica envers en Monkey D. Ruffy, tal com es va veure en la seva batalla. Tanmateix, es va sorprendre de la seva habilitat per utilitzar Haoshoku Haki, però això no va canviar la seva opinió fins que va protegir-la a ella i les seves germanes tapant la seva marca d'esclava abans que fos exposada a les altres Kujas. La Sandersonia va arribar a respectar en Ruffy després de demanar que les tres Kujas fossin despetrificades, abans que ser egoista, també en assabentar-se que va colpejar un Noble Mundial i quan no va mostrar cap menyspreu cap a les Germanes Gorgones per ser esclaves. Després que en Ruffy va demanar a la Hancock que l'ajudés a rescatar el seu germà, Ace la Sandersonia i la Marigold es van enfadar amb ell fins que la Hancock va acceptar la petició, deixant a les dos sorpreses.\nGovernant al costat de les seves germanes, té poder sobre Amazon Lily i la resta de les Kujes. Al ser part de la tripulació de la seva germana, és una de les guerreres d'elit de la tribu. També pot controlar els seus cabells i donar-los forma de serps per augmentar la força d'atac.\nArticle principal: Hebi Hebi no Mi (Model Anaconda)\nLa Sandersonia convertida en Anaconda\nDurant el seu temps com a esclava, la Sandersonia i les seves germanes van ser alimentatades amb fruites del diable provinents dels Nobles Mundials com una forma d'entreteniment malalt. La Sandersonia, en particular, se li va donar la Hebi Hebi no Mi (Model Anaconda), una Fruita del Diable de classe Zoan que li permet transformar-se en una anaconda.\nMentre que aquests poders són a base de les fruites del diable Zoan, les Kuja de l'illa li atribueixen l’habilitat per convertir-se en serps de la Sandersonia i de la Marigold com a part de la maledicció. Pot lligar i atacar els seus oponents amb la seva cua i, el seu llarg cos flexible es pot doblegar fàcilment per escapar dels atacs dels seus oponents.\nPot modelar els seus cabells formant diverses serps. Els ullals de les seves serps de cabells són forts com l'acer.\nPot utilitzar el Busoushoku Haki, ja que va ser capaç de ferir a en Ruffy tot i que ell és de goma.\nLa Sandersonia utilitzant Kenbunshoku Haki per esquivar.\nElla té Kenbunshoku Haki, ja que és capaç de preveure els moviments del rival i esquivar els seus atacs. No obstant, si l'enemic és massa ràpid, com en Ruffy en Gear Second, no li serveix.\nQuan ella tenia 12 anys, juntament amb les seves germanes, va anar a una exploració de les Pirates Kuja. Mentre jugaven a la coberta del vaixell, sense vigilància, van ser segrestades i venudes a una casa de subhastes com a esclaves i van ser comprades per Nobles Mundials. Durant el seu captiveri, els nobles els van fer menjar les fruites del diable per pur entreteniment. Durant el seu temps com a esclaves, van patir diverses tortures i horrors. Quatre anys més tard, en Fisher Tiger, un home-peix, va aparèixer i va alliberar el màxim d'esclaus que va poder entre ells les tres germanes.\nLes tres van córrer lluny de Mary Geoise sense lloc on anar i, per sort, van ser rescatades per la Nyon, en Rayleigh i la Shakuyaku que les van portar de nou a l'illa.\nLes tres germanes van decidir amagar la marca del drac celestial amb l'excusa que en realitat tenen una maledicció fruit de matar a un gòrgon ja que, si algú arribés a veure la marca, haurien de fugir sense lloc on anar. Gràcies a això es van guanyar el seu sobrenom de "Germanes Gorgones". Difonent aquest engany, es van convertir en governants d'Amazon Lily amb la seva germana, Boa Hancock, com la nova emperadriu.\nAcompanyant a la seva germana gran en una campanya de pirateria, la Sandersonia i les altres Pirates Kuja aviat van cridar l'atenció del Govern Mundial. Sabent la quantitat de poder que tenien, el govern va signar un tractat amb les Kuja i va donar a la germana de la Sandersonia, la Hancock, el títol de Shichibukai.\nTornant a Amazon Lily després d'una travessia de pirateria, ella i la resta de Pirates Kuja van trobar al vicealmirall Momonga i la seva tripulació ancorats al Calm Belt. Fent cas als seus crits que la Hancock anés davant seu, ella i les seves germanes hi van anar. Els hi va dir que el deure de la seva germana era el d'anar a la reunió dels Shichibukai i preparar-se per la imminent guerra, ala que es va negar a assistir. La Sandersonia es va Unir a la continua negativa de la seva germana a ajudar al Govern Mundial. Després, la Hancock va convertir tots els marines menys en Momonga en pedra, van saquejar la nau i van tornar a Amazon Lily.\nAl arribar, ella i la Marigold es van posar a fer guarda perquè ningú entrés a l'habitació de la seva germana mentre ella s'estava dutxant. Però mentre elles feien guarda fora, en Ruffy va entrar fent un forat al sostre. Quan van entrar a veure que havia passat, van trobar que aquell home li havia vist l'esquena mentre es banyava.\nEn adonar-se que aquell home havia descobert el seu secret, van decidir que havia de morir, així que la Hancock va intentar convertir en Ruffy en pedra, però no va funcionar, ja que en Ruffy no sentia res per ella, i la Sandersonia va endevinar que la por de la mort d'en Ruffy podria aclaparar qualsevol mal desig. Encara la Sandersonia i les seves germanes no van poder eliminar en Ruffy , van aconseguir capturar-lo.\nDesprés el van portar a l'Arena, on ella i les seves germanes van anar a veure com era executat juntament amb tots els presents. Després que la Hancock convertís en pedra a tres de les kuja per ajudar a en Ruffy, ella va enviar la seva pantera per matar-lo, però ell la va dominar amb força bruta.\nDesprés d'això, a Sandersonia i la Marigold van decidir ocupar-se'n. Davant d'en Ruffy, es van convertir en híbrides, meitat serp meitat dona i, es van preparar per atacar a en Ruffy amb una tècnica que les altres Kuja anomenen el Ball de la serp\nMentre lluitaven, van decidir trencar la Marguerite, una de les kuja que havia ajudat a en Ruffy. Quan estava a punt de fer-ho, en Ruffy va cridar molt fort per aturar-la, i moltes de les Kuja que hi eren presents es van desmaiar. La Sandersonia i la seva germana van descobrir que en Ruffy també tenia Haoshoku Haki i, d'un poder equivalent al de la seva germana. Sorpreses per aquest descobriment, van decidir lluitar-hi més seriosament.\nEn Ruffy protegint la Sandersonia\nCom que el seu oponent no era un home ordinari, van decidir fer servir les seves millors tècniques; tot i així, en Ruffy va activar el Gear Second, al final, la Marigold va donar un cop a la Sandersonia mentre estava encesa, i la va llençar al fossat de punxes, però la Sandersonia es va agafar a les grades; no obstant, se li va cremar la capa que duia a l'esquena tapant la Petjada del Drac volador. Llavors, en Ruffy se l'hi va tirar a l'esquena, amagant la Marca, i la Hancock va ordenar a tothom que abandonés l'Arena. Quan ja no hi havia ningú, en Ruffy li va explicar que, per molt que elles volguessin matar-lo, ell no tenia cap intenció de matar-les o revelar el seu secret. Gràcies a això, la Hancock va decidir recompensar-lo, i li va donar a escollir entre un vaixell o despetrificar les Kuja que havia convertit. Per sorpresa de tothom, ell va escollir aquesta última.\nDesprés que les tres guerreres Kuja tornessin a la normalitat, les Gòrgones van decidir discutir el que en Ruffy havia vist a l'esquena de la Hancock. Van assabentar-se que en Ruffy va confondre aquell símbol amb el que tenia l'Octy al front. També van assabentar-se, gràcies a la Nyon, que aquell home era en Monkey D. Ruffy un pirata que va desafiar als nobles mundials. Quan va saber això, la Hancock va decidir revelar el seu passat a en Ruffy. Un cop li va haver explicat tot a en Ruffy, les Gorgones van saber que ell odiava als Tenryubito. Gracies a això, la Hancock va decidir deixar a en Ruffy la seva nau.\nEs va amagar juntament amb la Marigold per tal de poder escoltar, i van descobrir el que en Ruffy volia. Resulta que l'Ace seria executat públicament pel govern, i en Ruffy volia que la Hancock acceptés la crida del govern per tal que ell pogués entrar a Impel Down. En escoltar això, la Sandersonia i la Marigold es van indignar, sabent el dolorós trauma que van patir a Mary Geoise. Tot i això, es va sorprendre quan va acceptar posant-se vermella. Llavors, la Nyon va revelar que la Hancock patia una malaltia anomenada "mal d'amor".\nLlavors, la Hancock, la seva serp i en Ruffy (amagat sota la seva capa) van pujar a la nau mentre les Kuja ho veien, i la Sandersonia i la Marigold van prometre que cuidarien d'Amazon Lily mentre ella no hi fos.\nDesprés de la Guerra d'en Barbablanca la germana de Sandersonia va tornar a Amazon Lily juntament amb diversos homes i un Ruffy molt malferit. A la Hancock se li va prohibir veure en Ruffy fins que estigués del tot recuperat; aquesta situació va preocupar a la Sandersonia i a la Marigold, ja que la Hancock es va negar a menjar res des que havia arribat. Després d'un temps, la Sandersonia i la seva germana van anar a portar una mica de menjar a en Ruffy. En arribar al punt de trobada, es troben amb en Rayleigh, que acabava d'arribar a l'illa per oferir alguna cosa a en Ruffy.\nQuan en Byrnndi World va arribar a Rusukaina buscant a la Hancock, va atacar i segrestar la Sandersonia i la Marigold per atraure l'emperadriu pirata al seu vaixell. La Sandersonia és rescatada després per en Ruffy.\nSe la va veure, juntament amb la Hancock, la Nyon, la Marguerite, i la Marigold per recollir en Ruffy de Rusukaina. Ella Remarca que en Ruffy s'ha convertit en el "cap" de l'illa. Després de recollir-lo, el van dur a l'Arxipèlag Sabaody. Mentre la seva tripulació es preparava per anar a l'Illa dels Tritons, la Sandersonia i les Kuja els ajuden mantenint els Marines que volen capturar als Barrets de palla a ratlla.\nLa Sandersonia i la Marigold contra en Ruffy.\nLa Sandersonia i la Marigold contra el Cidre Guild.\nEl menjar preferit de la Sandersonia és el xiaolongbao.\nEl seu nom ve de la flor sandersonia. La Sandersonia era una flor que es va començar a vendre el 1998. El cap de cada flor és gran i en forma de bulb, igual que que el cap de la Sandersonia.\nTot i que el títol de la Sandersonia i les seves germanes, les Germanes Gorgones, ve de suposadament matar un monstre amb el mateix nom, el seu concepte es basa vagament en les tres germanes mitològiques Gorgones que inclou la famosa Medusa. La Sandersonia també és capaç de convertir els seus cabells en serps; els cabells de serp era un altre tret característic de les gorgones.\nCom a germana mitjana, es pot considerar l'equivalent a l'Euríale, que destaca pels seus plors bramants. La Sandersonia és la més emotiva de les germanes i va plorar en recordar el seu horrible passat.\nPer alguna raó la seva llengua i dentadura segueixen sent les d'una serp fins i tot en el seu estat humà. Això fa que la seva Fruita de el Diable sigui la tercera vista a alterar de forma permanent l'aparença del consumidor, sent les altres la Nikyu Nikyu no Mi i la Sube Sube no Mi.\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 One Piece Manga i Anime — Vol. 53 Capítol 516 i Episodi 409, la Sandersonia apareix per primer cop.\n↑ 2,0 2,1 One Piece Manga i Anime — Vol. 53 Capítol 521 (pàg. 13-15) i Episodi 415, La Hancock revela que havia estat esclava juntament amb la Sandersonia i la Marigold.\n↑ 3,0 3,1 3,2 3,3 3,4 3,5 Vivre Card - One Piece Visual Dictionary, es revela informació sobre la Sandersonia.\n↑ One Piece Blue Deep: Characters World, nom\n↑ 5,0 5,1 One Piece Manga i Anime — Vol. 53 Capítol 517 (pàg. 14-15) i Episodi 411.\n↑ One Piece Manga i Anime — Vol. 53 Capítol 521 (pàg. 15) i Episodi 415, Es veu escapant la Sandersonia junt amb les seves germanes.\n↑ 7,0 7,1 One Piece Manga i Anime — Vol. 53 Capítol 521 i Episodi 415, li expliquen al Ruffy les marques de l'esquena de la Sandersonia i les seves germanes.\n↑ One Piece Volum 53 - L’esquema de colors de la Sandersonia es revela a la portada.\n↑ One Piece Manga i Anime — Vol. 53 Capítol 515 i Episodi 409, La Marguerite explica al Ruffy que només l’elit de les Kuja són pirates.\n↑ One Piece Manga i Anime — Vol. 53 Capítol 520 (pàg. 4-5) i Episodi 414.\n↑ 13,0 13,1 One Piece Manga i Anime — Vol. 53 Capítol 519 (pàg. 10-12) i Episodi 413.\n↑ One Piece Manga i Anime — Vol. 53 Capítol 520 (pàg. 5) i Episodi 414.\n↑ One Piece Manga i Anime — Vol. 53 Capítol 522 i Episodi 417, La Sandersonia s'assabenta que la seva germana gran s'ha enamorat d'en Ruffy.\n↑ One Piece Manga i Anime — Vol. 54 Capítol 523 i Episodi 417, La Sandersonia i Marigold s'acomiaden de la seva germana Hancock.\nSandersonia — article de Wikipedia sobre la flor que dóna nom a la Sandersonia.\nGorgones — article de Viquipèdia sobre les Gorgones per les quals porten el nom la Sandersonia i les seves germanes, les Germanes Gorgones.


Noticies archivos - Pàgina 3 de 67 - Museu del Ter\nInici / Noticies (Page 3)\nEl Museu del Ter acull les exposicions “Què és l’economia social i solidària?” i “La mar de plàstics”\nLes dues exposicions, que es poden veure al Museu fins al 17 i 27 de setembre respectivament, són el tret de sortida al Mes de l’Economia Social i Solidària d’Osona. Un mes que ha de ser el preàmbul a la quarta edició de la fira alTERna’t, programada per al 27 de setembre, si les circumstàncies sanitàries del moment no ho impedeixen. Les dues exposicions parlen sobre l’economia social i solidària i sobre la preocupant proliferació de plàstics en els oceans. La programació d’aquestes dues exposicions es fa en\nEl Museu del Ter amb la Festa Major de Manlleu 2020\nEnguany, malgrat la situació actual derivada per la pandemia de la COVID 19, el Museu del Ter ha organitzat diferents activitats pels seus visitants per la Festa Major de Manlleu 2020. El funcionament de les activitats estan subjectes a les noves condicions i mesures de seguretat establertes, amb l'objectiu de fer del museu un espai segur i saludable. Aquestes són les activitats que hem programat. Activitats gratuïtes: - Jornada de portes obertes: Dissabte 15 d'agost de 10 a 14h i de 17 a 20h. El Museu del Ter obre les\nTornem a fer la Ruta: “Manlleu, ciutat de teatres”\nAquest dijous 6 d'agost a les 19h tornem a fer la ruta "Manlleu, ciutat de teatres" Amb motiu de l’exposició “Manlleu, ciutat de teatre” que encara podeu veure al Museu del Ter fins al 31 d’agost, es varen programar pels dies 28 de juny i 5 de juliol a les 11h la ruta “Manlleu, ciutat de teatres”. Després de l'èxit de la proposta tornem a fer una nova sortida el dijous 6 d'agost a les 19h. Sortirem del Museu del Ter i resseguirem els carrers de Manlleu pels diferents espais\nProgramades més funcions de l’espectacle teatral “L’últim teló”\nGràcies a l'èxit de les 4 funcions programades pels dies 3, 4, 9 i 10 de juliol s'han programat noves funcions de l'espectacle "L'últim teló" amb motiu de l'exposició temporal "Manlleu, ciutat de teatre". Les funcions extra programades són pels dies 16, 17 i 23 a les 21h i el diumenge 26 de juliol a les 19h. El passat mes de març a causa de les mesures derivades de l’estat d’alarma amb motiu de la COVID-19 el Museu del Ter va haver de suspendre les representacions de l’espectacle\nCada diumenge a partir del 12 de juliol “L’esperit del Ter”, les visites teatralitzades del Museu del Ter\nA partir d'aquest diumenge 12 de juliol i fins al 30 d'agost a les 12h es podran tornar a veure les visites teatralitzades "l'Esperit del Ter" al Museu del Ter. Les visites teatralitzades són una forma molt amena i dinàmica de conèixer el museu de la mà d'un actor o actriu que fan el paper de Quim o Assumpta respectivament. Personatges que atrapats al museu en forma de fantasma fan les delícies de petits i grans explicant com era el treball en una fàbrica de filatura, com era\nRuta: “Manlleu, ciutat de teatres”\nAmb motiu de l’exposició “Manlleu, ciutat de teatre” que podeu veure al Museu del Ter fins al 31 d’agost, us proposem la ruta “Manlleu, ciutat de teatres”, els dies 28 de juny i 5 de juliol a les 11h. Sortirem del Museu del Ter i resseguirem els carrers de Manlleu pels diferents espais que en algun moment comprès entre el primer terç del segle XIX i l'actualitat han sigut un teatre o sala amb funcions teatrals. El recorregut, que acabarà a l’Espai Rusiñol, servirà també per anar escrivint\nProgramem de nou l’espectacle teatral “L’últim teló” amb motiu de l’exposició “Manlleu, ciutat de teatre”\nEl passat mes de març a causa de les mesures derivades de l’estat d’alarma amb motiu de la COVID-19 el Museu del Ter va haver de suspendre les representacions de l’espectacle “L’últim teló” programades a mitjans de març. Ara, amb la situació actual d’alerta sanitària i prenent les condicions i mesures de seguretat adequades, programem de nou l’espectacle “L’últim teló” amb motiu de l'exposició temporal "Manlleu, ciutat de teatre" que es pot veure al museu fins al 31 d'agost de 2020. L'espectacle és una mirada des del teatre\nEl Museu del Ter conjuntament amb els administradors de la pàgina de Facebook “Som de Manlleu” van iniciar el passat 14 de gener el taller de fotografia històrica i memòria oral “Desvetllem la memòria des de la pàgina de Facebook Som de Manlleu”. Aquest taller forma part del programa Tallers i Jornades de Memòria Oral de l’Observatori del Patrimoni Etnològic i Immaterial que centra la seva atenció en la memòria personal i col·lectiva a l’entorn de la cultura popular. El taller, que va finalitzar el passat 10 de\nAnterior 1 2 3 4 … 67 Següent


SemiPeriodisme: “Tots lluitem per captar l’atenció de l’audiència”\n“Tots lluitem per captar l’atenció de l’audiència”\nQuinze minuts d’espera han estat suficients perquè un nombrós públic inquiet i ansiós s’organitzés i es situés per presenciar la conferència “les audiències ens uneixen” exposada pels invitats: Màrius Carol, director de comunicació del Grup Godó, Miquel Mas, conseller delegat de Tiempo BBDO i Jaume Roures, líder de Mediapro.\nLes Jornades Blanquerna d’aquesta mateixa Facultat sempre creen expectació i interès per part dels estudiants. En aquesta edició, l’audiència és el tema que engloba els tres dies de debats, xerrades i conferències. Per tractar-lo, què millor que convidar a tres personalitats reconegudes, cada una en el seu àmbit (periodisme, publicitat o comunicació audiovisual), perquè posin de manifest les seves experiències, dades i opinions respecte un tema que els toca molt d’aprop. Marcal Sintes, professor de la FCB, ha estat el moderador, qui ha introduït el tema i ha donat pas als convidats en una de les aules més grans que estava plena, més que per la curiositat que causava la presència dels reconeguts conferenciantsque per l’interès del tema.\n“Faig un acte de fe amb el suport de paper”, expressava primerament Màrius Carol que, entre gràfics amb dades del EGM (Estudi General de Mitjans), explicava com encara els diaris de paper tenen un pes important tot i la falta de temps dels ciutadans de dilluns a divendres. A continuació, Miquel Mas ha definit els mitjans de comunicació com canals de distribució de continguts que busquen l’interès de l’audiència. “Les fronteres entre els tres sectors de la comunicació es dilueixen. Els creadors de contingut vivim en el món de l’economia de l’atenció. Tots lluitem per captar l’atenció de l’audiència”. Per fer-ho, hem de conèixer les audiències millor que ningú”, ha afirmat el publicista.\nEntre “flash” i “flash” i gravacions de l’acte on el públic es mostrava callat i atent, per acabar amb les introduccions, J. Roures ha numerat les diferents característiques que distingeixen la televisió d’Espanya respecte altres països: la fidelitat al telenotícies del vespre per informar-nos de l’actualitat com a mitjà referent, el paper rellevant de la ficció que destaca en els diferents gèneres televisius, l’apreciació de les televisions públiques i l’exclusivitat de ser l’únic país que ha emès deu edicions del “reality show Gran Hermano”, última característica que ha provocat riures al públic i murmuracions al company del costat.\nUn cop acabades les explicacions de cada un, ha arribat el moment del “feed-back” on el públic ha volgut participar amb ganes. Hi ha conferències on el torn de preguntes és realment escàs, no obstant això, un nombre alt d’oients han volgut una resposta a les seves preguntes. Algunes d’elles s’han allunyat de la importància de les audiències en els mitjans de comunicació però, igualment, han estat d’interès general com el debat sobre les xarxes socials.\nAmb un ambient de satisfacció vers l’hora i mitja que ha durat l’acte, aquest ha finalitzat amb uns forts aplaudiments.\nPublicat per Katia a 21:55


El TC anul·la la prohibició de les corrides de toros | Catalonia Image\nEls toros poden tornar a Catalunya\nArgumenta “invasió de competències”\nEl Tribunal Constitucional ha decidit anul·lar la prohibició de les corrides de toros vigent a Catalunya des del 2011. La resolució s’ha pres per 8 vots a favor i 3 en contra, i s’ha anunciat que hi haurà un vot particular.\nL’argument principal és la invasió de competències, perquè les Corts espanyoles van declarar els toros “patrimoni cultural immaterial”, i això preval sobre les competències de l’administració catalana.\nEl TC ho ha decidit i fet públic finalment aquest dijous després d’haver-se filtrat, fa unes quantes setmanes, que la decisió ja estava pràcticament presa des de fa temps.\nEl Parlament va votar a favor de prohibir les corrides de toros a Catalunya el juliol del 2010, després de debatre una iniciativa legislativa popular acompanyada de 180.000 signatures que ho va reclamar.\nVan votar-hi a favor 68 diputats, tots els d’ERC i ICV i bona part dels de CiU, mentre que els vots en contra van ser 55, tots els del PP, Ciutadans, bona part dels del PSC i 7 de CiU.\nTres mesos després el PP va presentar un recurs al TC per reclamar que anul·lés la decisió del Parlament, recurs que el tribunal no va trigar a admetre, però que no s’ha resolt fins ara. Les corrides a Catalunya, però, no es van acabar fins al setembre del 2011, enmig d’un debat encès que encara no s’ha acabat i que la decisió del TC ara revifarà.\nTags: prohibicióTCtorosTribunal Constitucional\nNext story La Sardana: Ball Nacional de Catalunya\nEl Termcat publica la terminologia del manga\n· Last modified 30 d'abril de 2016 Vaques per prevenir els incendis forestals a Montserrat\n· Last modified 29 d'abril de 2016 Follow:\nTres tombs, pagesía\nEdificacions / Imatges\tLa Masia Freixa de Terrassa\nEdificacions / Imatges\tL’església de Sant Feliu de Barruera\nReceptes\t‘Le Bistrot’ de Girona, el lloc més romàntic de l’Estat


NOTICIA: Laboratori de lectura en família - Gènius - Gènius\nNOTICIA: Laboratori de lectura en família - Gènius\nEs tracta d'una activitat adreçada al grup familiar. Forma part del Pla de Foment de la Lectura.\nÉs un espai de creació on convidem a les famílies a experimentar al voltant de la lectura. Es busca crear experiències especials, afectives i vivencials a l'entorn de la lectura i dels llibres, per a que perdurin en la memòria dels infants. Les famílies no són receptores passives, sinó que se'ls demana una implicació molt activa.\nIniciem aquests tallers familiars inspirant-nos en la Biblioteca Roca Umbert de Granollers, pionera en aquest format de promoure l'hàbit lector.\nL'objectiu és promoure la lectura, posar a l'abast de les famílies autors i obres destacables de la literatura infantil, facilitar espais de lectura compartida a les famílies, facilitar espais de creació i donar eines per ampliar la mirada crítica de petits i grans.\nActivitat adreçada a les famílies amb infants entre 4 i 9 anys.\n10/01/2020 17:58 h.


Joan Safont: La rialla de Pepe Rubianes\n02 de març 2009\nLa rialla de Pepe Rubianes\nS’ha mort Pepe Rubianes, actor galaicocatalà, segons la seva conegudíssima autodefinició. I s’ha mort massa jove, com tràgicament i sovint ens tenen acostumats els genis.\nHa estat un actor de tots i contra tots, contra les modes efímeres, contra la pedanteria exportable, contra els discursos intercanviables, contra l’estètica acabada d’arribar. Molts només el recordaran per les paraulotes, tavernàries i sinceres, pels gestos malsonants, per – suposada – manca de decòrum. O, darrerament, per la seva opinió sobre la “unidad de España”.\nSeriem molt cínics, si no hi afegim entre el seu ser, el saber teixir històries agredolces sobre la vida, i sobre la seva pròpia vida. El do de fabulador, de misteriós devorador de l’escenari, el gegant sense trampes. Però no només ha explicat històries - molt bones històries! – sinó que les ha viscut, i aquest vida, aquesta passió per una vida d’actor, de persona lliure, de creador sense brida, també hauria d’afegir-se al còmput total de la seva elegia\nI finalment la seva rialla sincera i apassionada, no com un a mera bufonada ni com a acudit fàcil, sinó un espetec de riure que et transformava tot el cos, que et feia entrar totalment a la seva esfera. Quan veies riure a Rubianes, el món podia quedar quiet, l’última preocupació quedava llunyana, fins i tot l’acudit precedent era una història passada. Quan veies riure a Rubianes, la fortuna et donava la possibilita de fer-ho tu mateix.\nPer mi era la imatge més màgica de Rubianes. Rubianes rient, amb una total sinceritat, amb la picardia infantil a flor de pell, un riure de felicitat (que com tothom sap sempre té el seu costat amarg), una rialla que era tot ell. La rialla que Pepe Rubianes ens deixa com a penyora, ara que tan el trobarem a faltar.\nPepe Rubianes Alegret\ncinto amat 3 de març de 2009 a les 13:54\nTotalment d'acord, Joan. Les seves interpretacions, i els seus textos, tan particulars, tenien l'aura de l'autenticitat, d'un fons de simpatia universal que t'entrava molt directament.\nddriver 6 de març de 2009 a les 5:07\nun agran perdua sens dubte


Ara toca gaudir: Arrenquen les primeres colònies d’estiu sense restriccions\nLes mascaretes i els grups bombolla han passat a la història\nper Marta Romera / ACN 23/06/2022 14:50h\nLes activitats de lleure d'aquest estiu arrenquen per primer cop sense restriccions des de l'inici de la pandèmia. Les mascaretes i els grups bombolla han passat a la història i això fa que joves i monitors afrontin les colònies i campaments d'aquest any amb més il·lusió que mai aquesta. «Teníem ganes de canviar la dinàmica dels últims anys», afirma la presidenta del moviment d'esplais de la Fundació Pere Tarrés, Anna Grau.\nUn dels primers grups que estrena les activitats de lleure d'aquest estiu són els de l'Esplai Can Colapi de Sabadell, que aquest dijous marxa de campaments a Port de la Selva. Són 25 nois i noies d'entre tretze i quinze anys i estaran fins diumenge en un camping del municipi empordanès.\nAquesta és una de les més de 500 activitats que organitza enguany la Fundació Pere Tarrés, que tornarà a mobilitzar aquest estiu uns 35.000 infants i joves, una xifra que iguala ja les dades de l'any 2019. Tot i que els anys 2020 i 2021 les activitats d'estiu s'han continuat fent, les restriccions sanitàries i la por de les famílies havia fet que no s'assolissin ni les xifres ni la satisfacció que esperen recuperar en aquests pròxims mesos.\nArrenquen les primeres colònies d’estiu sense restriccions | LleidaDiari.cat\nDonar llibertat als joves perquè utilitzin tota mena de materials\nAnna Grau explica que el fet de no haver de dur mascareta, poder barrejar els grups i donar llibertat als joves perquè utilitzin tota mena de materials sense una permanent desinfecció d'aquests, ajudarà els nois i noies a gaudir amb més plenitud de les activitats. «Allibera que no hi hagi tantes restriccions», afirma l'Aina una noia del grup de Sabadell que aquest dijous marxa de campaments.\nEl grup marxa a un càmping de Port de la Selva, un «espai privilegiat davant del mar», com defineix l'Aina, i que suposa, en certa manera, un premi al curs escolar que ara s'ha acabat. Oriol, un altre dels joves del grup, afirma que no hi ha millor manera de posar punt final a les classes: «És una manera dinàmica i divertida de començar les vacances». Com tots ells, l'Oriol, celebra també La mascareta no deixa respirar i dona calor, sobretot a l'estiu. Sense ens sentim més lliures i podrem fer les activitats més fàcilment.\nAtenció conductors: S'acumulen les primeres cues a les carreteres catalanes\nEl preu dels carburants es manté per sobre dels 2 euros el litre


Esports - Montoliu (Programa Pacient): 'Queda molt per fer en la prevenció i detecció de les malaties cardiovasculars'\nMontoliu (Programa Pacient): 'Queda molt per fer en la prevenció i detecció de les malaties cardiovasculars'\nMiquel Montoliu, membre del Programa Pacient Expert de Mútua de Terrassa\nel 15/mai/12 Joan Garcia Actes i Activitats PDF\nCal que la població es formi per prevenir i detectar les malalties cardiovasculars. Aquesta és una de les idees que el santcugatenc i membre del Programa Pacient Expert de Mútua de Terrassa, Miquel Montoliu, ha exposat en la xerrada organitzada pel gimnàs municipal Eurofitness. Montoliu destaca que aquest programa ha rebaixat el nombre de visites de la població als centres mèdics gràcies a la formació que imparteixen els seus divulgadors.\nLa Universitat d'Stanford posava en marxa fa 20 anys un programa de medicina preventiva per detectar les malaties cardiovasculars. Aquest pla es va exportar a Europa i fa dos anys que Sant Cugat, a través del Programa Pacient Expert de Mútua Terrassa, l'ha posat en marxa. Pacients que pateixen malaties cròniques es converteixen en divulgadors després de rebre vuit sessions de formació. Un d'aquests formadors és el santcugatenc Miquel Montoliu, que ha impartit una xerrada organitzada pel gimnàs municipal Eurofitness. Montoliu explica quins són els objectius d'aquest programa.\nL'objectiu del programa és que la gent tingui més formació i no necessiti anar tan ràpid al metge.\nMontoliu no només centra el problema de les malaties cardiovasculars en l'esport professional sinó també en l'amateur. Montoliu creu que molta gent fa esport sense conèixer els seus límits.\nLa majoria d'accidents cardiovasculars els trobem a l'esport amater per desconeixement.\nMontoliu impartirà una nova xerrada dimarts de la setmana vinent amb el títol 'Salut i estrès' al gimnàs municipal Eurofitness a les onze del matí. Cal inscriure´s a la recepció del gimnàs o trucant al 93 583 03 45.


El Prat al Día: Creada la primera cooperativa escolar Al Prat\nAmb aquesta iniciativa, es vol apropar a l’escola l’economia social i solidària i els principis del cooperativisme, com la gestió democràtica i l’interès per la comunitat.\nLa creació i desenvolupament de la cooperativa escolar s’articula a partir d’un treball per projectes innovador i arrelat al context local, amb què l’alumnat també desenvolupa competències lingüístiques, matemàtiques, digitals o artístiques.\nPresentació de la cooperativa "25 cracks" al Centre de Promoció Econòmica de l'Ajuntament del Prat i entrega del NIF simulat per part del consistori (17/01/18).\nUn grup de 25 alumnes de l’Escola Bernat Metge han creat la primera cooperativa escolardel Prat de Llobregat. Aquest projecte permet apropar el món de l’economia social i solidària i els principis del cooperativisme a l’escola: la participació voluntària i oberta, la gestió democràtica, l’interès per la comunitat, la participació econòmica de les persones sòcies en un projecte comú.... Es tracta d’un projecte simulat, amb què l’alumnat segueix tots els passos necessaris per formar una cooperativa.\nTot l’alumnat implicat, de 5è d’educació primària, és soci fundador de la cooperativa. El procés dura tot el curs i consta de diverses fases: la constitució i legalització de la cooperativa (triant el seu nom, els seus representants, elaborant els estatuts, determinant el capital social...), el disseny dels elements gràfics, l’elecció del producte a elaborar, la seva venda i, finalment, la destinació d’una part dels beneficis a projectes socials de la ciutat, elegits pel mateix alumnat.\nEl propi alumnat ha decidit anomenar la cooperativa “25 cracks” i dedicar-se a l’elaboració de productes artesanals a partir de material reciclat. Durant tot aquest procés, l’alumnat desenvolupa competències formatives (lingüístiques, matemàtiques, digitals, artístiques...) i també aprèn que hi ha un model econòmic alternatiu al tradicional, que posa el benestar de les persones al centre enlloc del lucre i els beneficis. Tot i ser una cooperativa simulada, l’objectiu és que l’experiència sigui el més real possible.\nL’alumnat de l’Escola Bernat Metge s’ha adreçat, fins i tot, a l’Oficina d’Informació i Atenció Ciutadana (OIAC) per sol·licitar el registre de la cooperativa, amb tota la documentació pertinent. A més, l’Ajuntament del Prat els ha fet entrega d’un NIF (simulat).\nL’Ajuntament del Prat, a través de les regidories de Promoció Econòmica i d’Educació, va posar en marxa aquest projecte a principis d’aquest curs escolar, ja que es tracta d’una de les accions educatives i de sensibilització del Pla d’actuació per dinamitzar l’economia social i cooperativa, aprovat el maig de 2017, i l’objectiu és ampliar-la a més alumnes el curs vinent.La iniciativa s’emmarca en el programa de la Diputació de Barcelona “Cultura Emprenedora a l’Escola”.\nSuport d’entitats de l’economia social en les diferents fases del projecte.\nDurant el primer trimestre del curs escolar, l’alumnat ha donat els primers passos per posar en marxa la cooperativa, una fase inicial en què ha fet diversos tallers i ha rebut assessorament extern, principalment per part d’entitats de l’economia social i solidària del municipi, com la Fundació Esperanzah i la cooperativa Illa (que l’ha assessorat sobre com formar una cooperativa i triar el seu nom), l’Empresa d’Inserció en disseny gràfic i multimèdia Inmenta de l’Associació Saó Prat (per al disseny del seu logotip) i el dissenyador web Javier Regueras (per preparar el seu blog). A més, l’entitat de finances ètiques Fiare els assessorarà per si necessiten demanar un crèdit per elaborar els seus productes.\nD’altra banda, Flora Ojero, que va ser directora de l’escola, els ha fet un taller de manualitats per ajudar-los a elaborar els productes artesanals i tècnics municipals d’economia social els han explicat les diferències entre les formes jurídiques de cooperativa i societat anònima. Durant els propers dos trimestres del curs escolar, l’alumnat desenvolupà els prototips dels productes artesanals, els fabricaran i els posaran a la venda el mes de maig.(Nota de premsa).


Detingut després d'haver comès tres furts en supermercats de Tàrrega La República\nDetingut després d’haver comès tres furts en supermercats de Tàrrega\nACN Tàrrega.-Els Mossos d’Esquadra, en un dispositiu de vigilància conjunt amb la policia local de Tàrrega, van detenir dijous un veí de l’Hospitalet de Llobregat (Barcelonès), de 42 anys i […]\nACN Tàrrega.-Els Mossos d’Esquadra, en un dispositiu de vigilància conjunt amb la policia local de Tàrrega, van detenir dijous un veí de l’Hospitalet de Llobregat (Barcelonès), de 42 anys i nacionalitat georgiana, com a presumpte autor de tres furts. Durant el dispositiu dut a terme en un pàrquing d’una gran superfície de la plaça Riambau, els agents van detectar un home que entrava i sortia varies vegades d’un establiment. Davant les sospites el van registra i li van trobar diferents productes, entre els quals més de 90 tauletes de xocolata, 74 paquets de llaunes de tonyina i quasi 100 tauletes de torró, que havien estat sostrets en tres supermercats de Tàrrega, segons va constatar la policia. El valor dels objectes furtats supera els 1.100 euros.\nEls fets van passar pels volts de les onze del matí de dijous en el transcurs d’un dispositiu dels Mossos i la policia local de Tàrrega, motivat pel fet que, des del mes de juny, la policia ha rebut diverses denúncies per furts al descuit en pàrquings i a l’interior de supermercats de Tàrrega. Els agents que estaven fent el dispositiu de vigilància van detectar un home que entrava i sortia diversos cops de l’establiment. Davant les sospites, el van identificar i van observar que portava una gran quantitat de productes d’alimentació dels quals no va poder aportar cap tiquet de compra. El detingut, que té antecedents per delictes contra el patrimoni, passarà aquest divendres a disposició judicial davant del jutjat d’instrucció en funcions de guàrdia de Cervera.


Fruita i carn al Cinca - Diari de Girona\nFruita i carn al Cinca\nTot i les mesures del Govern, la precarietat i l'amuntegament formen part del dia a dia dels temporers\nd.chic 24.06.2020 | 23:56\nFruita i carn al Cinca Diari de Girona\nLes associacions empresarials de les comarques del Cinca Mitjà, Baix Cinca i la Llitera sospiten que el brot de coronavirus que els ha obligat a retrocedir en la desescalada té a veure amb la mobilitat econòmica i social que va aparellada a l'auge de l'agroindústria. També amb la dura existència de diversos milers de temporers, treballadors precaris en els quals se sostenen les tasques més penoses del sector: la recollida de fruita i altres tasques de camp, així com els treballs no qualificats en granges i escorxadors.\nLa ribera del riu Cinca vertebra un territori en el qual es concentren capitals comarcals com Fraga, Montsó, Binèfar i Casp concentrant bona part de la població de la província d'Osca. En totes elles el sector fructícola i ramader manté un notable vigor del qual se'n beneficien les indústries instal·lades en els seus polígons, moltes d'elles amb la comesa de donar serveis (tant materials com tecnològics) als productors de carn i fruita. «El sector primari ja està molt industrialitzat», assegura un dels membres de la junta rectora de l'Associació Empresarial Intersectorial del Baix Cinca, Gonzalo Portolés. No obstant, els ritmes de maduració marquen i durant la pandèmia no es va poder hivernar com es devia l'economia i això pot marcar la situació actual. «A més tots requereixen molta mà d'obra», precisa.\nI aquí és on hi ha la part menys edificant de l'entorn. Malgrat les mesures aprovades pel Govern de l'Aragó per garantir la prevenció, la realitat és que la precarietat i l'amuntegament formen part del dia a dia dels temporers. En pobles com Ballobar van intervenir les autoritats per desallotjar una casa amb una vintena de persones, però en altres llocs no s'ha actuat amb rapidesa. I això sense oblidar les denúncies laborals dels sindicats que han pogut conèixer la situació dels dos grans escorxadors de Binèfar.\n«Són imatges que ens retrotrauen a temps passats, sense que fins a la data s'hagi trobat una solució decent i eficaç, de no haver estat per la pandèmia, aquesta realitat seguiria oculta, excepte per algun conflicte puntual», asseguren des de l'associació AragónESmés. Demanen sobretot la implicació de el Govern de l'Aragó per acabar amb la situació de precarietat que no sembla importar a ningú. «No entenem com en ple segle XXI, ens sobren piscines, pavellons esportius i polígons industrials i no sabem solucionar un problema de drets humans que afecta aquests treballadors».\nLa presidenta de l'Associació de Comerciants de Montsó, Bea Arregui, manifesta que els mateixos temporers, malgrat la seva situació, contribueixen als fluxos socials d'aquestes comarques. Gràcies a les seves xarxes de suport i als vincles veïnals s'avisen sobre ofertes de treball i d'habitatges. «No és estrany que visquin a Binèfar i es desplacin a altres localitats per treballar», posa com a exemple. Una cosa que també passa per desenvolupar tasques administratives o per a les compres.\nD'altra banda, el confinament, que posa en alerta el sector comercial i hostaler amb una nova aturada indefinida, s'entén com una eina necessària davant el risc de col·lapse de l'hospital de referència per a la zona, el de Barbastre, a la comarca del Somontano i amb una capacitat reduïda.\nLes raons històriques d'aquesta evolució econòmica estan lligades a l'aigua. Les del riu Cinca i les del canal de l'Aragó i Catalunya. Una de les integrants de el Centre d'Estudis Lliterans, Silvia Isóbal, autora també del llibre «La industrialització de Binèfar», destaca que la riquesa de la zona ha estat lligada a l'evolució dels regadius, de manera que el desenvolupament dels seus veïns ha anat en paral·lel a les comarques lleidatanes del Segrià i la Segarra. Això fa que les fronteres només siguin quelcom adminsitratiu, segons indica. Grans integradores catalanes de porcí, com Guissona i Valls Companys són el suport de bona part de les economies familiars, que a més, s'han beneficiat de la proximitat de grans centres de consum com Saragossa o Barcelona. «Les farineres es van instal·lar fa uns cent anys per donar servei a les grans ciutats», explica.\nEn aquests moments la globalització ha canviat les coses i zones com la Llitera alta (en la qual es troben pobles com Peralta de les Sal o Azanuy) també pateixen el problema de la despoblació que assota a la resta de la comunitat aragonesa, un problema general al qual la resta de municipis de l'entorn estan relativament fora de perill.


'Memòria Viva' del BM. Granollers: Josep Mª Junqueras Pujadas — BM. Granollers Trophy Restoration Project\nAquells contraatacs fulminants que li llançava el Perico Garcia per banda dreta i que el Junqui resolia magistralment de rosqueta o vaselina; aquells potents cuàdriceps de saltador amb que propulsava el seu escàs metre seixanta per, literalment, sobrevolar l’àrea del porter com un Superman sense capa i rematar un flight que li acabava de tirar l’Eric Cailleaux; aquell somriure franc i aquell puny enlairant-se envers la graderia després de marcar un gol al Barça en l’últim segon del partit, i aquell gran pundonor, aquella gran intensitat en defensa!\nPer als qui vàrem tenir l’honor de veure’l jugar en aquell Granollers tan irregular dels vuitanta i principis dels 90, en aquell Pavelló Municipal de les cases barates, sempre ple a petar d’una afició vehement i cridanera -i a voltes, en aquells duels agònics contra l’Atlético, el Bidasoa o el Barça, fins i tot embogida-, el Tro sempre serà un dels nostres jugadors d’handbol favorits perquè encarna com cap altre el lema de sempre del BM. Granollers: Pit i collons!\nAmb el Tro enmig de la tormenta. Junqueras es dedica ara a la docència com a professor d'història a l'IES Celestí Bellera\nAl Balonmano Granollers tinc un rècord, no hi vaig guanyar mai cap títol important tot i haver-ne estat jugador del primer equip durant dotze anys. Però sí que recordo grans victòries en partits concrets com a jugador, sobretot una.\nPer tot el que va generar i el record que en tinc destacaria una victòria contra el Barça a la antiga pista de parquet. Crec recordar que la temporada era la 83-84. De fet, d’això n’estic segur perquè el Barça acabava de fitxar Wunderlich.\nAnàvem empatats a falta de 20 segons i nosaltres amb un de menys. El Barça atacant, pilota de dreta esquerra i em llanço a interceptar la passada. La pilota em ve a parar a les mans i m’apodero d’ella amb un moviment reflex. A partir d’aquí ja només veig porteria. Recordo que aquells 30 metres botant la pilota se’m van fer eterns, llarguíssims. El porter del Barça era el Cid i recordó que jo només veia un forat a la portería, a baix al curt, a baix al curt, tiraré allà, tiraré allà…\nSi el Cid hagués anat a tapar aquell forat amb tot el cos me la para segur, però per sort la pilota va voler entrar i quedaven molt pocs segons per acabar. Un partit que podíem haver perdut tot i haver-lo tingut dominat des del principi, al final el vam acabar guanyant. Va ser una d’aquelles victòries èpiques en què tothom s’ho va passar molt bé (els del Granollers, sobretot), ja que havia sigut contra el Barça, amb un Wunderlich que havia vingut a arrasar-ho tot, i per part d’un equip com el nostre, en teoria molt inferior als blaugrana.\nMés enllà de les victòries esportives –que són una anècdota- em quedo amb el fet d’haver pogut tractar amb tantes persones al llarg dels anys a través de l’handbol, persones amb les quals encara em vaig trobant pel món de tant en tant quan viatjo. Per exemple, el pare del Juan del Arco, que també havia estat jugador i havia jugat amb mi, amb qui em vaig retrobar quan el seu fill començava al Granollers, i amb qui ens vam reconèixer i abraçar de seguida que ens vam veure. Això és el que realment queda, les persones, les vivències…\nArticle del Mundo Deportivo sobre la victòria del Granollers davant el Barça del ja tristament desaparegut Erhard Wunderlich\nDos dels títols que, malgrat ser 'menors', Junqueras sí va guanyar amb el BM. Granollers\nDoncs em ve al cap un moment que no és precisament esportiu, i que té a veure amb totes aquestes vivències amb persones de tota mena i en tota mena de cicumstàncies. Aquesta anècdota que recordo va passar l’any 85 a l’aeroport de Barajas, tornant l’equip d’un partit a Madrid. Se’ns va acostar una parella gran amb una tercera persona que els acompanyava, i ens van explicar que la dona havia d’operar-se urgentment de la vista a la clínica Barraquer. Per desgràcia, no quedaven bitllets en cap vol a Barcelona, i ens van demanar si els faríem el favor de cedir-los dos dels nostres seients a l’avió perquè poguessin arribar a temps a l’operació.\nEns vam reunir tot l’equip i vam decidir que dos dels veterans es quedarien a Madrid, i els seients vacants serien per a la senyora que s’havia d`operar i el seu marit. Naturalment, l’alegria d’aquella parella quan els vam donar la notícia va ser inmensa, així com la satisfacció per part de l’equip per haver-los pogut ajudar.\nDespedida del Tro el gener del 92 al Palau Olímpic: "Me'n vaig com a jugador, però no com a persona"\nLa constància, el treball ben fet, saber anar a buscar aquelles persones que per les seves aptituds siguin mereixedores de dur les regnes de la institució, persones que puguin defendre els colors del BM. Granollers tenint per primer objectiu la formació esportiva: aquestes han estat sempre les essències del nostre club. El que hem de fer els que seguim en contacte amb el BM. Granollers d’una o altra manera, és lluitar per mantenir aquestes essències.\nMalgrat els temps que corren, el club encara té una llarga trajectòria per davant, però estar entre els millors a dalt de tot no ha de ser una prioritat en aquests moments. No cal que ens proposem tornar a ser campions d’Europa, però sí ens hem de proposar arribar a ser els millors en formació esportiva.\nCrec que l’actual directiva ho enten així, i espero que les que vinguin segueixin per aquesta via. Hem de tornar als orígens del balonmano a Granollers, quan hi havia una mena de semi-amateurisme, en què el club només pagava una petita remuneració als esportistes, però a canvi els facilitava feina i els ajudava a formar-se, o possibilitava als que venien de fora que s’integressin en la societat granollerina.\nTot aquest replantejament l’hem de fer amb el cap ben alt, sense tenir la sensació que fem un pas enrere, i sense obsesionar-nos pensant que sense grans jugadors fitxats de fora els afeccionats deixaran de venir al Palau. Al contrari, crec que si tinguéssim un equip integrat en la seva major part per jugadors de la casa, la gent de Granollers encara acudiria amb més interès a veure els partits del seu equip.\nGràcies, Josep Mª!\nA alguns també se'ns va fer eterns aquells segons del partit amb el Barça, no sé si ho va sentir però el vam ajudar una mica a marcar: aquests instants forem part de la nostra petita història.\nAquests fets, si es vol aquestes anècdotes són la matèria primera dels nostres records.\nLa seva energia i entusiasme han de seguir essent útils al Club!


Albergínia japonesa: el nou menjar 'It' - Article, Abril 2021\nAlbergínia japonesa: el nou menjar 'It'\nEl menjar que es demana en aquesta temporada és saborós, fàcil de cuinar i ple de nutrients.\nPer obtenir el nou menjar 'it' d'aquesta temporada, vigileu el color porpra vibrant la propera vegada que estigueu a la botiga o al mercat dels agricultors. L’albergínia japonesa pot semblar una versió més petita i llarga del seu cosí més conegut, però és molt més fàcil de preparar. Aquest menjar baix en calories també conté molts nutrients que faran feliç el cos i la llengua.\nLa pell més prima de l’albergínia japonesa es pot cuinar i consumir més fàcilment que la pell gruixuda d’una albergínia normal. La pell també està plena de fibra que us pot ajudar a mantenir-vos ple, a regular la digestió i fins i tot a reduir el colesterol. L’interior esponjós és gairebé sense llavors i absorbeix fàcilment les salses i el sabor addicional, de manera que no cal afegir-hi gaire per donar-li un cop de gust. L’albergínia japonesa també és menys amarga que l’albergínia normal.\nNo només és saborós, sinó que l’albergínia japonesa (que tècnicament és una fruita) també té poques calories (només 20 calories per tassa) i és molt baixa en greixos saturats i sodi. Proporciona un fort contingut nutritiu de vitamina C, folat, potassi i manganès. També conté antioxidants com la nasunina, que dóna a l’albergínia el seu color porpra i pot ajudar a protegir les membranes cel·lulars del cervell.\nPer triar la millor albergínia japonesa, trieu-ne una de ferma, brillant i pesada; això us farà augmentar les possibilitats que sigui fresca i que no sigui massa esponjosa. La seva vida útil és una mica més curta que la d’una albergínia normal, així que utilitzeu-la al cap d’una setmana després de comprar-la. Podeu tallar-lo a rodanxes i fer-ho a la planxa, saltejar-lo o coure-lo al forn i menjar-lo sol o afegir-lo al vostre plat de pizza, pasta o sofregit preferit. Però assegureu-vos de no passar-vos per la mar amb marinades que puguin afegir sucre, sal i calories.


La Cerdanya contra la Covid-19 - Pànxing\nEl Sector Serveis demana que es garanteixi la mobilitat per a les activitats esportives i de lleure de les escoles de Catalunya. A més de recuperar la fórmula de confinaments quirúrgics\nEl passat dissabte a la tarda, l’alcalde de Puigcerdà, Albert Piñeira, es va reunir amb els representants d’Empresariat Cerdanya. A més de les associacions d’Hotels i Allotjaments Turístics, Bars i Restaurants de Cerdanya, Cuina Pirinenca, Comerç de Puigcerdà i el Grup d’Activitats Turístiques de Cerdanya.\nEmpresariat Cerdanya i totes les associacions i empreses que en formen part s’han adherit al manifest. El qual va quedar aprovat el 14 de gener per alcaldes/esses i presidents/es dels consells comarcals del Pirineu i l’Aran.\nDurant la trobada també s’ha plantejat demanar que es garanteixi la mobilitat per a les activitats esportives i de lleure de les escoles de Catalunya. També demanen que es recuperi la fórmula de confinaments quirúrgics. Des de les 6 h del dilluns a les 22h del dijous i de les 22h del dijous a les 6h del dilluns, permetent la permeabilitat entre comarques.\nEl sector serveis de la Cerdanya contra la Covid-19\nTant l’Ajuntament de Puigcerdà com els empresaris de la comarca han refermat el seu compromís amb el territori, l’economia, el benestar i la salut. Demanant a tothom una mobilitat responsable i evitant al màxim la interacció social. Alhora que han expressat la importància de la col·laboració publicoprivada per consensuar les demandes i reivindicacions del territori envers els governs de la Generalitat i de l’Estat.\nSi t’ha agradat llegir la notícia El sector serveis de la Cerdanya fa pinya contra la Covid-19. També et pot interessar La Cerdanya contra la Covid-19


L’Ajuntament de Ses Salines inverteix 290.000 € en la millora de carrers i creació d’un carril bici | Ajuntament de Ses Salines\nLajuntament de ses salines inverteix 290000 eu en la millora de carrers i creacio dun\nL’Ajuntament de Ses Salines inverteix 290.000 € en la millora de carrers i creació d’un carril bici\nEl carrer de la Pau de ses Salines comptarà amb un carril bici de 300 metres.\n- La Colònia veurà asfaltat de bell nou més d’un quilòmetre de carrers.\n- Tres camins rústics del municipi entraran dins el projecte de millora de l’asfaltat.\nL’Ajuntament de Ses Salines invertirà un total de 290.000 € en la millora, asfaltat i condicionament de carrers i camins urbans del terme municipal, en un projecte global que finalitzarà el pròxim mes de març.\nSegons ha explicat el segon tinent de batle d’Urbanisme, Jaume Mora, el contracte de recondicionament de carrers i camins municipals engloba la millora de les voravies, asfalt i instal·lació d'un carril bici al carrer de la Pau a ses Salines amb una longitud d'uns 300 metres.\nAixí mateix es preveu el nou asfaltat de tres camins rústics a ses Salines amb una longitud total d'aproximadament 900 metres, a més de la millora de l'asfalt i les voravies dels carrers Romeo y Julieta, Paseo de la Rosa i Gabriel Roca (des de Plaça es Dolç fins a l'escola), a la Colònia, amb una longitud total d'aproximadament 1.200 metres. El termini d’execució finalitza el pròxim mes de març.\nJaume Mora ha manifestat que aquest projecte “respon al compromís de l’actual equip de Govern municipal de millorar les infraestructures viàries del municipi per evitar incidents derivats d’un mal estat de camins, carrers i voravies, a més de renovar trams que es trobaven en mal estat i la seva rehabilitació era permanentment demandada pels residents i vianants”.\nVídeo millora de carrers


El Consorci Forestal reclama mesures per regular l'accés al medi natural després de les aglomeracions del cap de setmana La República\nACN Barcelona.-El Consorci Forestal de Catalunya ha reclamat que s’adoptin mesures per regular l’accés al medi natural. En un comunicat, ha informat que demanarà per escrit als diferents partits polítics […]\nACN Barcelona.-El Consorci Forestal de Catalunya ha reclamat que s’adoptin mesures per regular l’accés al medi natural. En un comunicat, ha informat que demanarà per escrit als diferents partits polítics que es recuperi el full de ruta pels usos del bosc “que fa anys que està aturat” després d’un cap de setmana on espais com el Part Natural del Montseny han patit una “sobredimensionada afluència de visitants”. El Consorci ha afirmat que les administracions “no afronten de forma decidida” la regulació de l’ús públic dels boscos i per això fa una crida a incloure als programes electorals propostes per gestionar aquest espai, que representa el 60% del territori català.\nEl Consorci Forestal ha alertat que hi ha “un increment descontrolat de consum de natura” i ha posat com a exemple que aquest cap de setmana s’han vist vehicles ocupant espais protegits o amb deixalles abandonades al bosc. “La massificació porta a la degradació de molts espais singulars i al deteriorament de la biodiversitat, a la pèrdua de tranquil·litat que moltes espècies necessiten i a la proliferació d’abusos sobre les propietats privades”, ha apuntat. L’ens ha explicat que això es fa especialment evident durant la tardor, “amb la invasió i col·lapse literal” de moltes zones i han assegurat que es tracta d’una infraestructura verda fràgil “que s’està posant en perill”. Des del Consorci han lamentat que la promoció de l’ús del bosc no s’acompanya d’un diàleg i una regulació adequada “que eviti la socialització dels beneficis”. Per contra, ha criticat que les despeses de gestió i conservació de les finques “cauen exclusivament en mans dels seus propietaris”. A més, critiquen que hi hagi “barra lliure” per al consum de natura, mentre creixen les limitacions i restriccions a la gestió forestal sostenible “imposades pel Departament de Territori”.


Associació Catalana de Bioespeleologia: Nº 083. Representació prehistòrica de fauna cavernícola\nNº 083. Representació prehistòrica de fauna cavernícola\nNavegant pels cercadors d'Internet, he trobat un antic treball publicat l'any 1937 de Manuel Vidal i López: Els Insectes en l'art quaternari, en la serie de treballs solts nº 3, de l'Institut d'Estudis Valencians, Secció Històrico-Arqueològica, que sota el títol Estudis d'art originari -- Els Insectes en l'art quaternari, tracta de representacions europees en figures esculpides o en gravats-pintures parietals de coves, de diversos artròpodes; aranyes, mosques, abelles, coleòpters i especialment un ortòpter.\nEl tema més interessant, per nosaltres, és l'ortòpter, ja que es tracta d'un cavernícola troglòfil, del que hi ha un gravat sobre un tros de banya de bisó, datat del Magdalenià i trobat a la Grotte des trois fréres, al nostre proper Ariége.\nEl gravat ja ha estat publicat en diversos treballs, fins i tot a l'Encyclopaedia Biospeologica, però en el treball d'en Vidal, es descriuen els estudis que prestigiosos entomòlegs; Chopard, Breuil, Jeannel, Bolívar, etc. fan específicament del gravat, amb opinions sobre si es tracta d’un representant del gènere Troglophilus o de Dolichopoda, arribant a la conclusió que es tracta del primer dels dos.\nI. Bolívar, un dels estudiosos i autor del gènere Dolichopoda\nL. Chopard, un altre dels especialistes\nEn format Scrib es pot veure tot l’article . Les cinc pàgines –de la 9 a la 13- són les que tracten de l’ortòpter . A més de l'insecte esmentat, l'article n’inclou també d'altres, però com sigui que aquests no són cavernícoles, no en farem comentaris. També es pot consultar i descarregar el treball complet de la següent pàgina web:\nD’ortòpters Dolichopoda n'hi ha a Europa un total de quaranta especies cavernícoles que colonitzen regularment les cavitats des de l'Àsia Menor fins la Península Ibèrica, tot i que en aquest extrem occidental només les trobarem a Catalunya.\nA Catalunya en trobem dues especies d'aquest grup d'ortòpters del gènere Dolichopoda: D. linderi al sector oriental i D. bolivari a l'occidental, amb una clara distribució geogràfica. No són abundosos a les nostres cavitats, però fins i tot també els podem trobar en mines i altres excavacions artificials. D'aquest insecte el que és més vistós és la extraordinària llargària de les seves antenes, quasi un pam, i a més les mouen endavant i endarrere del seu cos, com explorant el territori de l'entorn. No és fàcil la seva captura, al menys de l'individu sencer, doncs primerament al acostar la nostra ma hi dirigirà les llargues antenes i quasi segur que salti lluny de nosaltres, però a més, hi ha moltes possibilitats que al agafar-lo perdi alguna de les seves potes del darrera, sigui trencada per fragilitat o deixada perdre voluntàriamente al sentir-se pres, com a solució d'emergència per fugir d'un perill.\nEl nostre agraïment al company Josep Ml. Victòria per la seva col.laboració en l’article.\nPublicat per Lluís Auroux a 2:05\nNº 083. Representació prehistòrica de fauna cavern...


Discriminació, també | Francesc Cabana | Economia | El Punt Avui\nDiscriminació, també Discriminació, també Discriminació, també Discriminació, també + Discriminació, també E-mail\nL’exministra Cristina Garmendia, nomenada consellera a La Caixa, presideix la Fundació España Constitucional A.S.\nDiscriminació, també Discriminació, també Discriminació, també Discriminació, també Discriminació, també E-mail\nEs podria fer una relació d’exemples de discriminació amb Catalunya\nAgafo el diccionari i hi busco discriminació. Diu: “Infravaloració d’un grup per part d’un altre, amb el corresponent comportament de segregació.” Aquesta definició de discriminació m’ha sorprès agradablement en la seva primera part i escèpticament en la segona. Estava pensant, com poden suposar, en Catalunya i Espanya o, més ben dit, en Espanya i Catalunya. Espanya, o l’Espanya castellana si ho prefereixen, discrimina Catalunya i quan criden “A por ellos” ens infravaloren. En canvi, no són gens partidaris de la segregació o la separació.\nEconòmicament, Madrid, capital d’Espanya, ens discrimina força. Hi ha dues forces polítiques que prenen el relleu en el conjunt de l’Estat: el PP i el PSOE. Quan mana el PP, el president del govern discrimina el PSOE nomenant presidents de grans empreses gent de la seva confiança. Quan mana el PSOE fa exactament el mateix, però a la inversa. Per això la majoria d’empreses de l’Íbex 35 són properes al PP o al PSOE, segons el partit que mana a Espanya quan es produeix el canvi de president. És interessant fer la relació de les empreses i anar adjudicant la proximitat del president a un partit o l’altre. Per això no hi ha cap president català d’empreses domiciliades a Catalunya, si tenim en compte que La Caixa està domiciliada a València i el Banc de Sabadell ha marxat del Vallès i ara parla alacantí. Abans deien: “Com el Vallès no hi ha res” i ara hi afegeixen: “No obstant això, no és millor que Alacant.”\nTorno a la discriminació. Tant el PP com el PSOE apliquen a Catalunya les normes més estrictes sense contemplacions. En canvi, quan es tracta d’afers propers a ells troben raons per no acceptar excepcions i aplicar normes relaxades. Així no ens podem queixar. Es podria fer una relació històrica d’exemples de discriminació amb Catalunya que comencen en el segle XV i que acaben el mes de març del 2019. No poso el dia, un fet que demostra la meva bona voluntat.\nEls posaré uns exemples, d’aquells que fan mal. Fa 120 anys que Catalunya demana un banc amb cara i ulls. Els meus llibres ho han demostrat. Ara tenim La Caixa, però no podem oblidar el seu domicili i que ara ha nomenat una consellera, que es diu Cristina Garmendia, que va ser ministra en un govern de Rodríguez Zapatero i que és una de les impulsores del trasllat de domicili de les empreses catalanes. És basca, però no nacionalista, tot i que el seu pare sí que ho és. Ho diu el diari Ara.\nMadrid i Catalunya han sofert dues catàstrofes bancàries: Bankia i CatalunyaCaixa. Més gran en pèrdues la primera que la segona. Però la capital d’Espanya no es podia quedar sense banc, de manera que el govern de Rajoy va abocar milers de milions d’euros per rejovenir el banc, disposat ara a participar en els combats amb els moros catalans. Mentrestant, a casa nostra, CatalunyaCaixa es liquidava, quan manava Rajoy, i es traspassava al BBVA, el president del qual es un fervorós votant del PP, però que ara ha estat destituït per ruc. Mentrestant, es processava l’equip directiu del banc, començant per un exvicepresident d’un govern socialista. Quan el PSOE arriba al poder, el nou govern ja està d’acord que Catalunya quedi òrfena de bancs, però cuita a absoldre els directius de la caixa, que ja havien encarregat el pijama a ratlles que porten des de fa dos anys els nostres estimats amics a les presons de Madrid.\nEns hem equivocat de país!


Ajuntament de Navarcles El municipi de Navarcles\nel poble/ El municipi de Navarcles/\nEl municipi de Navarcles\nAl marge esquerre del riu Llobregat i dalt la carena que contempla l'aiguabarreig d'aquell amb el Calders, s'edificà el primitiu poble de Navarcles. Tenim notícia de la seva existència des de l'any 940, en plena conquesta del territori català als serraïns. El 1093, el terme de Navarcles passà a engruixir el patrimoni d'Hug de Dalmau, senyor feudal, el qual, en morir, el va deixar al seu fill Ponç, amb la condició de que si moria sense fills l'havia de deixar al Monestir de Sant Benet de Bages. Ponç va tenir dos fills, però un el féu monjo a Sant Benet i l'altre clergue a Vic, de tal manera que el terme Navarcles va passar a ésser de dos senyors. El 1279, arribaven a un acord: de tot el que es cobrava dues parts anaven a Sant Benet i una a Vic. La terra va passar a ésser controlada pels masos que quedaren després de la Pesta negra que s'arrengleraven al llarg del carrer Ample: el mas Aguilar, el mas Bertran, el mas Serra, el mas Escayola, el mas Torroella i el mas Otzet. Als afores i havia el mas Cura i el mas de Solervicens. Aquests pagesos establiren terres, horts i patis per cases als petits pagesos i el poble començà a créixer. El 1625 hi havia 36 cases i 185 persones; el 1716, 84 cases i 447 persones i el 1787, rondava el miler d'habitants. Entre els segles XVII i XVIII es va configurar el casc antic actual: el carrer de França, el carrer Verger, el carrer Nou, el carrer de la Vinya Vella (actual A. Guimerà), el carrer de la Sort, el carrer Ametller i el carrer Sant Bartomeu. La gent vivia dels horts que produien verdures per la subsistència, del vi que venien a les comarques de muntanya i de la indústria de la llana que ocupava dones i nens.\nLa proximitat del riu Calders i del riu Llobregat va permetre que s'hi instal·lessin fàbriques tèxtils que aprofitaven la força de l'aigua per moure les màquines. Primer fou el Molí de'n Serra (1805), després la fàbrica del Riu (1818), la fàbrica del Pont (dedicada a la llana primer i després al cotó), la fàbrica de Sant benet (1856), la colònia Galobart (186?) i finalment la fàbrica de Cal Tàpies (1884). Amb aquesta nova activitat, Navarcles creix. El 1860 tenia 1571 habitants i el 1900, 1714. La bona temporada que travessa la vinya abans de l'arribada de la fil.loxera permet que les cases obrin balconades, que s'obrin nous carrers com la plaça Clavé, el carrer Ubach o les cases de la Creueta.\nLes vinyes i les fàbriques tèxtils van funcionar amb més o menys dificultat fins als anys cinquanta, moment que els homes abandonaren les vinyes, que es van construir noves empreses i van començara arribar persones procedents d'altres pobles de l'Estat. Van aparèixer nous barris com el del Camp de Futbol i el de Sant Bartomeu i en els anys setanta van aparèixer les cases unifamiliars i els barris residencials (La Cura, Bonavista i sobre el Llac). En l'actualitat (2015), Navarcles té 6012 habitants.\nEscut de Navarcles


COMARCAL MEDIA | Grup mediàtic Comarques Centrals | La Processó del Santíssim Crist de la Bona Mort ha estat declarada Be d`Interès Provincial\nLa Processó del Santíssim Crist de la Bona Mort ha estat declarada Be d`Interès Provincial\n10 juliol de 2019\nEsta festa patronal ja comptava, des de 2014 amb la declaració de Festa d?Interès Turístic Local.\nLa Conselleria d’Economia, Indústria, Ocupació i Turisme ha atorgat la declaració de Festa d’Interès Turístic Provincial a la Processó del Santíssim Crist de la Bona Mort de Bellús. Esta festa patronal ja comptava, des de 2014 amb la declaració de Festa d’Interès Turístic Local.\nSens dubte, esta processo que la localitat celebra cada tercer diumenge de setembre es l’acte per excel·lència de les festes patronals.\nUna processó única a les nostres comarques i molt particular, que destaca per l’acompanyament pirotècnic que fa l’Associació de Tiradors de Coets del Crist de la Bona Mort durant tot el recorregut. Durant aquesta celebració reina la obscuritat i el Crist processa pel municipi il·luminat, tan sols, per les explosions de la pólvora.\nNo se escatima en coets. Això si, ha de estar tot reglamentant i en ordre\nAl 2013 es va reformar la teulada y la façana de l’Ermita on descansa el Crist de la Bona Mort de Bellús durant tot l’any.\nEnguany amb motiu de la declaració de la festa com a Be d’Interès Provincial de la Comunitat Valenciana, l’Ajuntament ha anunciat que invertirà 30.000 euros per a adequar i rehabilitar l’entorn exterior d’esta Ermita des de la que eixirà el Crist en processó el pròxim 15 de setembre a les 20:00 de la vesprada.


Recompensar l'esforç / NOTÍCIES / BRAVAL\nUn any més, gràcies a la col·laboració de laCaixa, 13 joves van gaudir del partit Barça-Reial Societat.\nEn un ambient gèlid, però festiu, tretze participants de diferents edats i categories esportives, acompanyats per tres voluntaris de Braval, van seguir des de la llotja de laCaixa del Camp Nou el partit Barça-Reial Societat que es va saldar amb una victòria de 2-1 dels locals.\nVan acudir aquells joves que durant el primer trimestre d'aquest curs han demostrat un major interès per assolir els objectius que Braval, amb el suport de les famílies, els proposa tant a nivell personal com escolar.\nRecompensar l'esforç, no només els resultats, és part del programa educatiu que Braval ofereix a les famílies i als joves que participen en els nostres programes. D'aquesta manera, Braval, amb el suport dels pares, acostume els joves a esforçar-se per aconseguir els seus objectius i van adquirint les bases d'uns bons hàbits d'estudi i treball.


Una norantena de nens i nenes participen del Parc del Setmana Santa - 08/04/2015 » La Cala RTV\nUna norantena de nens i nenes participen del Parc del Setmana Santa\n08 . Abr, 2015 a les 13:31\nAquesta Setmana Santa una norantena de nens i nenes d'entre 3 i 12 anys han participat al Parc de setmana Santa impulsat des de la Regidoria de Joventut de l'Ajuntament de l'Ametlla de Mar.\nUn parc destinat a oferir una proposta lúdica i educativa que manté la seva vocació de servei per als pares i mares que han de treballar durant aquests dies de festa. Per tant, el 30, 31 de març, i 1 i 2 d'abril, a l'Institut Mare de Déu de la Candelera es van oferir diversitat d'activitats entre les quals destaquen els esports, les manualitats i ginkana pels carrers de la població, una de les activitats estrella del municipi.\n"Aquesta nova edició del Parc de Setmana Santa ha estat un èxit de participació de nou. A més, un any més hem comptat amb diversos monitors i joves que han realitzat les pràctiques de premonitori que han vetllat pels nens i nenes del parc", subratlla Eva del Amo, Regidora de Joventut de l'Ajuntament de l'Ametlla de Mar.\nUn any més des de l'Ajuntament es va ajustar el preu del parc, a 20 euros, per tal de fer-lo accessible al màxim de famílies del municipi.\n0 respostes a "Una norantena de nens i nenes participen del Pa..."


25A: un èxit de la ciutadania garriguenca que camina cap al futur | La Garriga Digital\n25A: un èxit de la ciutadania garriguenca que camina cap al futur\nEl proppassat 25 d’abril es va celebrar la Consulta sobre la independència de Catalunya a la Garriga. Aquest acte de participació ciutadana fou organitzat per ciutadans i ciutadanes individuals de la Garriga que van crear la Plataforma Cívica la Garriga Decideix (PCLGD). A l’inici del procés (octubre de 2009), els unien diverses coses: les ganes d’organitzar la consulta; el convenciment que era un procés important tant pel nostre poble com per Catalunya; molta feina per tirar endavant i, sobretot, molta il·lusió. Ara mateix (un cop realitzada la consulta), els aplega la satisfacció de la feina ben feta, un resultat de participació que ha esdevingut un dels millors de la comarca (per ser exactes van votar 2972 persones que corresponen al 23,92 % d’un cens de 12.422 persones) i la tranquil·litat d’haver aconseguit realitzar-la. Entremig, convé destacar algunes qüestions importants.\nEn primer lloc, la consulta ha aconseguit teixir una xarxa de complicitats i de col·laboracions a la Garriga. Sempre argumentem que al nostre poble no és senzill mobilitzar a la gent i que no és habitual que més de 150 persones treballin plegades durant mesos amb un objectiu comú. Amb la consulta, hem demostrat que aquesta afirmació és errònia perquè ho han fet durant sis mesos de manera desinteressada i voluntària. Al mateix temps, convé dir amb insistència que les consultes han estat organitzades des de la base, de manera autogestionada i autofinançada, sense que cap institució governamental hi hagi donat suport. L’experiència ha estat molt interessant per a tothom: cadascú ha aportat tot allò que ha pogut i, a més a més, tots hem après i hem gaudit de treballar plegats.\nEn segon lloc, la consulta fomenta la participació ciutadana i crea un espai on la ciutadania pot exercir el seu dret de decidir. La creació del marc necessari per demanar als ciutadans la seva participació és doblement interessant. D’una banda, com dèiem, perquè permet que la ciutadania opini i exerceixi el seu dret a l’autodeterminació. De l’altra, perquè en un moment en el qual parlem massa sovint de desafecció cap a la política en general i cap a tot allò que prové dels partits polítics, les consultes i els processos de participació ciutadana empoderen la ciutadania i la fan partícip de tot allò que l’envolta.\nEn tercer lloc, i relacionat amb el darrer punt, convé dir que la tasca de la Plataforma Cívica la Garriga Decideix no s’acaba aquí. Des del moment de la seva fundació, algunes persones vàrem manifestar la seva intenció de treballar per la Consulta sobre la independència i també la voluntat de promoure altres espais de participació al nostre poble. Per això, el 25 d’abril vàrem organitzar una consulta sobre la independència de Catalunya que s’havia posat en marxa a l’àmbit nacional però ara continuem convençuts (potser encara més) que aquests processos participatius han de ser regularment convocats per preguntar sobre qualsevol qüestió que afecti a la ciutadania. Esperem poder-ne informar ben aviat.\nPol Guardis i Mònica Sabata\nPortaveus de la PCLGD\nArticle anteriorLa Fundació Asil Hospital de la Garriga estrena web\nArticle següentLa Troba Kung-Fú presenta nou disc a la Sala Apolo de Barcelona