Фонд Валдаса Адамкуса не надає інформацію про приватних спонсорів, президент Адамкус захищає право фізичних осіб на приватність\n20 серпня 2004, 22:11\nАльгімантас Літвінас Фонд імені Адамкуса оприлюднив інформацію про те, які юридичні особи зробили внески. Проте керівник фонду, особа близька до президента Адамкуса, посилаючись на закон про громадські фонди, відмовляється надати пресі точну інформацію про фізичні особи та які суми вони пожертвували. Цей фонд покрив чималі борги Адамкуса ще з попередньої виборчої камапанії, кінця 2002 року, коли Адамкус програв вибори Роландасу Паксасу. Президент Адамкус останнім часом неодноразово заявляв, що він не знає й навіть не цікавився, які приватні особи робили внески в його фонд.\nВодночас Валдас Адамкус категорично заявляє, що ані центом у покритті його боргів з попередньої виборчої кампанії не взяв участі Віктор Успаскіх, керівник найпопулярнішої тепер у Литві Партії праці. Спотерігачі вважають, що після виборів, які відбудуться в жовтні, Успаскіх, ймовірно, стане новим прем’єр-міністром уряду Литви.\nПрезидент Литви про його ставлення до справи стосовно розголошення інформації про приватних спонсорів сказав: “Якщо це є висловленим моїм особистим бажанням, коли я комусь пожертвував, щоб моє прізвище не оголошували, не згадували на шпальтах газет, не тягали всюди, я вважаю, що маю повне право на захист своїх людських прав, своєї приватності та фонд повинен цього дотримуватися”.\nПарламентська фракція ліберал-демократів звернулася до Міністерства фінансів з проханням надати дані про фінансові доходи фонду імені Валдаса Адамкуса. За словами голови фракції Генрікаса Жукаускаса, Адамкус, який чимало говорить про прозорість, про можливі корупційні зв’язки політиків, сам повинен дати приклад.\nСейм Литви цього тижня на позачерговій сесії обговорює проект закону про фінансування політичних кампаній. Парламент навіть розглядає можливість заборонення політичної реклами в мас-медіа, адже після виборчих кампаній головним чином через неї у політиків виникають стотисячні та мільйонні борги.


2015 рік Кози » Цікаве » Валентинки сердечка\nЯк і перед будь-яким святом перед Днем усіх закоханих гостро постає питання про подарунки своїм коханим. Безумовно, у продажу є величезна кількість різноманітних тематичних сувенірів, ласкаво їх називають валентинками. Можна відправитися магазин і придбати симпатичний презент, але якщо валентинка зроблена своїми руками, то отримати такий подарунок буде набагато приємніше, оскільки це означає особливу увагу до своєї половинки.\nТрадиційно сувеніри до дня Святого Валентина мають форму серця. Це може бути кондитерський виріб, скринька або листівка у формі серця, але саме листівки з сердечками залишаються найпопулярнішими в День закоханих.\nОтже, як зробити листівку серце своїми руками?\nДля виготовлення святкової листівки вам буде потрібно один аркуш щільного двостороннього паперу бажано рожевого кольору, оксамитова папір (червона), золотиста папір, нитки, голка і червоний маркер. Спочатку їх щільного паперу вирізати велике серце і на нього закріпити за допомогою ниток маленькі сердечка з оксамитовою і золотистої папери. Для отримання обсягу сердечка слід скласти навпіл. На зворотній стороні листівки червоним маркером написати зізнання коханій людині. Така листівка серце зроблена своїми руками стане прекрасним сувеніром в День всіх закоханих!\nНайпростіша листівка-серце у вигляді конвертика\nЩоб зробити таку оригінальну валентинку, потрібно взяти кольоровий папір і вирізати з неї сердечка різних розмірів. За допомогою клею скріпити їх, капнувши клей на серединку кожного з них. Скласти у формі конверта і приклеїти красиву стрічку відповідного кольору. Зав'язати з неї бантик. У такий конверт можна покласти записочку з визнанням в любові. Симпатична листівка-серце у вигляді конвертика - прекрасний сувенір до Дня всіх закоханих!\nОригінальні валентинки-сердечка можуть служити прикрасою, наприклад, для подарункового пакетики для сюрпризу. Вам потрібно красивий пакет з паперу відповідного розміру, цупкий кольоровий папір або картон, прищіпка. З щільного паперу вирізати два сердечка однакового розміру (вони повинні закривати прищіпку). На клей типу «Момент» наклеїти сердечка на зовнішні сторони прищіпки. В пакетик покласти обраний подарунок, наприклад, брелок, тематичний сувенір, м'яку іграшку або щось інше і закрити пакет прищіпкою, прикрашеної яскравими сердечками.\nКрасиві листівки з сердечками своїми руками\nТаку листівку зробити дуже просто і швидко. Потрібно взяти гарний лист картону і ще дві невеликі смужки щільного паперу світлого кольору (на них будуть кріпитися сердечка), яскрава тонка папір різних кольорів, також можна використовувати тканину. З тонкого паперу або тканини вирізати шість або вісім однакових за розміром сердечок, зігнути навпіл і пришити у місці згину до смужкам з щільного паперу. Потім складіть аркуш картону навпіл і до лицьовій стороні приклейте готові смужки з сердечками. Все, красива і оригінальна листівка з сердечками готова!\nОригінальні валентинки-сердечка з пап'є-маше\nТаку валентинку ви абсолютно точно не купите в магазині.\nОтже, вам буде потрібно паперова маса (рецепт додається), серветки, клей для декупажу або акрилові фарби, шило, наждачний папір.\nЩоб зробити паперову масу потрібно взяти найдешевшу туалетний папір і залити її водою, залишити на кілька годин. Необхідно домогтися максимального розчинення. Потім віджати за допомогою марлі або ганчірочки. Отримані грудочки ретельно розпушити і поступово додавати клей ПВА до потрібної консистенції. Щоб вийшла однорідна маса можна використовувати міксер. Після цього можна приступати до ліплення.\nЗ паперової маси потрібно виліпити сердечко і дати йому висохнути, потім дрібною шкуркою обробити поверхню, щоб вона була гладкою. Коли виріб готовий його можна пофарбувати і покрити лаком, також можна використовувати техніку декупаж і оформити сердечко красивими квітами. У верхній частині сердечка зробити отвір і протягнути гарний шнурочок.\nТакі валентинки-сердечка справлять незабутнє враження на вашу обраницю.


10 липня у Тернополі стартує вступна кампанія - ПОГЛЯД\n10 липня у Тернополі стартує вступна кампанія\n12:40 | 8.07.2015 11:04 | 8.07.2015 Irena 34 Views\nПро особливості вступної кампанії йшлося під час брифінгу в Будинку Уряду 7 липня.\nПерший заступник Міністра освіти і науки України Інна Совсун зазначила, що вступники, як і в минулі роки, можуть подати максимально до 15 заяв (у 5 вищих навчальних закладів, на 3 спеціальності у кожен), та мають визначати рівень їх пріоритетності. Всі заяви, котрі будуть подані абітурієнтом, будуть ранжуватися при формуванні рекомендацій на зарахування на державне замовлення при вступі на бакалаврат.\nЗа словами Інни Совсун, автоматизована система, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, буде перевіряти можливість вступу за кожною з цих заяв, починаючи з першої, співставляючи прохідний бал з фактичною кількістю балів абітурієнта. Якщо кількість балів достатня, він отримує рекомендацію на зарахування на місце державного замовлення, при цьому решта заяв, які подав абітурієнт, автоматично анулюються. Якщо абітурієнту не вистачає балів для вступу за своїм першим пріоритетом, система так само перевіряє його наступні пріоритети. Абітурієнт знатиме прохідний бал за всіма своїми пріоритетами і розумітиме чому він не пройшов за тим чи іншим своїм пріоритетом.\nІнна Совсун повідомила, що вступна кампанія в цьому році розпочнеться 10 липня. Це перша вступна кампанія, яка відбуватиметься за новим «Законом про вищу освіту».\nЗа матеріалами прес-служби Міністерства освіти і науки України.\n← Громадські активісти все ж вимагатимуть, аби тернопільського суддю Андрія Осташа позбавили водійських прав\nУ Тернополі на фасаді будинку встановлять меморіальню таблицю Любомирі Бойцун →


В аеропорту Стамбула літак викотився за межі злітно-посадкової смуги і розбився - ZAXID.NET\nУ результаті катастрофи загинули три людини, майже всі пасажири отримали поранення\nСвіт — Анна Журба, 20:22, 5 лютого 2020 0 0\nВнаслідок сходження двох лавин в Туреччині загинули 40 людей ZAXID.NET\nНа борту перебували 171 пасажир, зокрема 12 дітей, та 6 членів екіпажу\nУ міжнародному аеропорту Стамбула Сабіха Гекчен 5 лютого літак викотився за межі злітно-посадкової смуги та врізався в огорожу.\nЯк повідомляє державне турецьке інформагентство Anadolu, літак авіакомпанії Pegasus Airlines здійснював рейс з Ізміра в Стамбул. Після зіткнення з огорожею він розпався на три частини, і в ньому сталося загоряння.\nНа борту перебували 177 пасажирів, зокрема 2 немовлят, та 6 членів екіпажу. За словами губернатора Стамбула Алі Ерлікаяна, у результаті авіакатастрофи ніхто з них не загинув, проте 52 людини отримали поранення.\nПізніше Anadolu з посиланням на міністра охорони здоров'я Фахреддіна Коджа повідомило про першого загиблого у результаті авіакатастрофи. Травми ж отримали 157 людей.\nДоповнено 6 лютого.\nЯк повідомив телеканал NTV, кількість загиблих унаслідок авіакатастрофи зросла до трьох, а поранених – до 180.\nЗа словами генконсула України у Стамбулі Олександра Гамана, українців серед постраждалих немає.\nФото AP та Getty Images\nДодамо, що аеропорт Сабіха Гекчен розташовується за 35 км на південний схід від центру Стамбула та є хабом для турецьких авіакомпаній AnadoluJet та Pegasus Airlines.\nНагадаємо, 27 січня в Афганістані на підконтрольній талібам території розбився військовий літак США.\nМайже відразу після аварії відповідальність за неї взяв на себе «Талібан», проте американські експерти заперечують, що причиною катастрофи стало збиття літака. Так, представник ЗС США в Афганістані полковник Вільям Леггет заявив, що аварія сталася не в результаті обстрілу.


Найзагадковіша книжка з малюнками - Соціум - dt.ua\nНайзагадковіша книжка з малюнками\nМи і вони. Про Революцію Гідності Так звані ватники — це ми самі в дзеркалі. Ми, перевернені хірально. Люди, на яких ми не можемо глянути...\nІдоли розуму Нічого нема на світі дорожчого за помилкові уявлення: вони дорогі нам, як ніщо інше, і ніщо інше не коштує...\nЖуравель у небі, або Злети і падіння «народного Астора» Дух країни, її історія та культура, її впізнаваність нерозривно пов’язані зі знаковими іменами. І це...\nНемає іншого місця на Землі, яке б так збуджувало уяву й викликало цікавість учених, містиків та простих смертних, місця, про яке ходило б стільки легенд і фантастичних чуток, як про пустелю Наска в Перу...\nНемає іншого місця на Землі, яке б так збуджувало уяву й викликало цікавість учених, містиків та простих смертних, місця, про яке ходило б стільки легенд і фантастичних чуток, як про пустелю Наска в Перу. Наска — одне із найдивовижніших і найнезрозуміліших свідчень, залишених нам давньою, цілком не схожою на нашу цивілізацією. Попри ретельні дослідження багатьох славетних учених, сьогодні, як і 65 років тому, коли відкрили Наску, вона залишається «найзагадковішою книжкою з малюнками в історії людства».\nЛінії й малюнки таємничої пустелі було виявлено лише 1927 р., коли в небі Перу з’явилися перші літаки. 1939-го американський професор археології Поль Косок, котрий займався вивченням давніх іригаційних систем, захопившись розповідями перуанських льотчиків, підняв у небо над пустелею в долині річки Ріо Гранде свій легкий літак. Професор очам не повірив, коли, кинувши згори погляд на пустелю, побачив там величезне стилізоване зображення птаха. Поруч із ним була накреслена навдивовижу пряма лінія, яка простягалася за обрій, ігноруючи всі особливості рельєфу. Потім у пустелі знайшли численні лінії, і паралельні, і такі, що з’єднувалися в геометричні фігури, та інші зображення розмірами від 60 до 250 метрів: велетенський павук, мавпа зі спіралеподібним хвостом, кит, собака, ігуана... І, нарешті, на положистому гірському схилі — велетенська постать людини у важких чоботях, із великою головою, круглими совиними очима й піднятою у вітанні рукою!\nНа вивчення феномена пустелі пішли роки. Незвичайності об’єкта відповідали неординарні особистості дослідників. Ексцентричний Ерік фон Денікен, автор усесвітньо відомого фільму «Спогади про майбутнє», вважав Наску місцем дозаправки міжпланетних космічних кораблів. Повітроплавець Джим Вудмен наважився на небезпечний експеримент із повітроплавання, який ледве не коштував йому життя, аби довести: давні перуанці вміли літати на повітряних кулях. Наш співвітчизник Валерій Катохвіль вірив — американці «скачали» аеродинамічну модель свого «Локхіда» з «золотої пташки інків». Але найяскравішою постаттю Наски, її символом і ще однією з її видатних пам’яток стала німкеня Марія Рейхе — математик за освітою, вона понад 50 років, озброївшись мітлою (!), день у день «вилизувала» пустелю, яка стала її долею, марно намагаючись вирвати у червоних розпечених пісків заповітну таємницю...\nЖиття цієї незвичайної жінки заслуговує на окрему розповідь, але не тут і не тепер. Скажу лише, що, приїхавши одного разу в Наску як перекладачка першовідкривача загадкових ліній Поля Косока, Марія залишилася тут назавжди. Цілком присвятивши себе вивченню дивних ліній, виконуючи титанічну й абсолютно безоплатну роботу з розчищення та вимірювання зображень. Годинами теліпаючись на примітивній мотузяній підвісці над пустелею за бортом вертольота, з ризиком для життя вона фотографувала лінії й зображення Наски. Завдяки її фантастичній упертості лінії пустелі були збережені і стали нарешті об’єктом захисту в Перу. Внесок цієї пристрасної жриці Наски у вивчення спадщини давньої культури неоціненний. Перуанці називали її «матір’ю пустелі». Але навіть їй пустеля не відкрила свою таємницю. А можливо, відкрила, але взяла з доньї Марії слово ні з ким нею не ділитися. Адже таємницю, як скарб, треба заслужити...\nПіднявшись у безхмарне небо над розпеченим плато й жадібно припавши до ілюмінатора, бачиш те, заради чого варто подолати відстань у 15 тисяч кілометрів: малюнки велетенських розмірів та ідеальних пропорцій. Вони зроблені однією лінією, яка ніде не переривається й не перетинається. Здається неймовірним, що це зробили люди, котрі жили тут 2000 років тому й не знали ані писемності, ані колеса. Навіщо їм знадобилися ці лінії?.. Якщо малюнки мали сакральний характер, то вони повинні були впливати на почуття, але лінії неможливо розгледіти, стоячи на землі, їх нелегко охопити поглядом, навіть піднявшись у повітря. Скільки праці й часу пішло на ці «художні витівки»? Всупереч поширеній помилці, архаїчна людина була значно прагматичніша, ніж сьогоднішній гомо сапієнс: вона нічого не робила без потреби або заради любові до мистецтва. Що змусило давніх людей узятися за такий грандіозний труд?..\nДедалі спокусливішою видається ідея про позаземне походження малюнків Червоної пустелі. Навіть коли її розкреслили дві тисячі років тому давні перуанці, важко зрозуміти, як могли вони опанувати знання, що дозволили створити таке диво? А головне — куди всі ці знання поділися?.. Що особисто мені видається незбагненним, то це відсутність культурної спадкоємності роду людського: книга історії складається в основному з білих плям. На їхньому тлі — острівці загадкових і суперечливих подій, про які ніхто до пуття нічого не пам’ятає; письмена, виявлені в пустелі, скам’янілі останки, мумії, фрагменти — строкатий калейдоскоп руїн і праху, котрі західна людина вперто іменує «фактами» і якими наполегливо спекулює в марних спробах пояснити минуле. Всупереч самовпевненому всезнайству, ми нічого не знаємо про найголовніше: хто були ті, котрі пройшли по Землі до нас? І, озирнувшись назад, ми потрапляємо в цілком непояснений світ, у повному розумінні слова — на іншу планету...\nЗагадкова книга Червоної пустелі звернена не лише до неба, а й, як з’ясувалося, до підземного світу: на плато під малюнками існує величезна мережа підземних каналів і система глибинних ходів із вентиляційними колодязями й підземними храмами, залами, галереями та усипальницями. Це — підземний некрополь, численними артеріями якого струменіла, за задумом древніх, мертва, темна вода. Аби потім, зберігаючи свою силу, вийти на поверхню і, з’єднуючись із сонцем, наповнити життям спекотну пустелю. Підземний прототип сонячного плато майже не вивчений, і ніхто не знає, скільки відкриттів готує він своїм дослідникам. Але існування підземного міста засвідчує: велетенська відкрита «книжка з малюнками» трансформується в задзеркалля — велетенську незвідану «книжку мертвих». Ця книжка ще таємничіша, ніж її відбиток під небом пустелі.\nСтоячи перед стародавньою німою пустелею на краю Землі, мимоволі замислюєшся: що ж таке дуже важливе знали наші предки, чого сьогодні не знаємо ми? Можливо, їм було відоме найголовніше: звідки й навіщо приходять на цю Землю кожна людина і кожен народ?.. Переконана, Наска сховає свої таємниці від нас сьогоднішніх, адже вони недоступні просто осмисленню: стародавній світ не знав розщеплення свідомості. Давню таємницю не можна зводити до логічного рівняння, її можна лише пережити, як це зробила Марія Рейхе... Тільки як символ, живий і хвилюючий, тільки як скарб, схований під запоною невідомого, вона має цінність для людини — давньої й сучасної. Але ми про це, на жаль, не пам’ятаємо...\nПро все це думаєш, перебуваючи в тому унікальному місці. Сподіваючись, що, може, пощастить бодай на мить відчути і взяти з собою в наше цивілізоване (?) існування частинку втраченої космічної гармонії, яка наповнювала сенсом і рівновагою життя наших мудрих попередників...


Морозиво з кефіру в домашніх умовах - Рецепти і поради від ТМ «Ласунка» | Lasunka.com\nРЕЦЕПТ МОРОЗИВА НА КЕФІРІ\nРецепт, як зробити морозиво вдома із кефіру, мені розповіла бабуся. Вона каже, що раніше був дефіцит солодощів, тому практично кожна сім'я експериментувала і створювала власні.\nСьогодні ситуація кардинально змінилася: дефіциту давно немає, але є пальмова олія та інші шкідливі речовини в складі з морозива. Може бути, саме тому бабусин десерт з кефіру досі актуальний — за смаком він як морозиво.\nЯк зробити морозиво з кефіру\nЯк зробити морозиво з кефіру і банана\nНапевно ви будете готувати десерт на всіх членів сім'ї, тому розповім відразу, скільки потрібно інгредієнтів, щоб його вистачило на 3-4 людини.\nЩоб приготувати десерт на кефірі, вам знадобиться:\nпівлітра некислого кефіру;\nДесерт не дуже калорійний, тому їжте стільки, скільки вам хочеться.\nЯк зробити з кефіру морозиво:\n1. Замочуємо желатин у воді (пів склянки вистачить). Переливаємо вміст в каструлю і ставимо на повільний вогонь. Помішуємо і стежимо, щоб рідина не закипіла, залишаємо охолонути.\n2. Поки вода з желатином остигає, перемішуємо в іншій тарілці кефір, цукор і сметану. Збиваємо міксером 3-4 хвилини, додаємо молочну масу і холодний желатин. Ще раз збиваємо 2-3 хвилини.\n3. Розливаємо майбутній десерт у форму та ставимо остигати в холодильник. Десерт застигає за 2-4 години.\nМожна додатково прикрасити десерт з кефіру як звичайне морозиво. Присипати зверху ягоди або горіхи. Якщо ягоди додати в заготівлю — тоді ваш десерт стане схожий на плодово-ягідне морозиво від ТМ «Ласунка».\nДесерт низькокалорійний (тому підходить любителям ПХ), корисний, смачний, а ще – бюджетний. Основа страви – кефір.\nДля приготування морозива на кефірі вам знадобиться:\nлітр кефіру (відсоток жирності вибирайте на свій розсуд);\nбудь-який підсолоджувач — на ваш розсуд. Підійде мед, сиропи, замінник цукру, фруктоза.\nНе обов'язково використовувати покупний кефір. Можна спробувати зробити кисломолочний продукт в домашніх умовах. Так ваш десерт буде максимально корисним для організму.\nЯк приготувати морозиво на кефірі з бананом:\n1. Насамперед очищаємо і подрібнюємо банани до однорідного стану. Це можна зробити за допомогою блендера або вручну, звичайною ложкою (простий спосіб).\n2. Переливаємо кефір в глибоку місткість, додаємо в нього підсолоджувач, і добре перемішуємо масу.\n3. Додаємо банани в кефір. Ще раз збиваємо вміст блендером до однорідної маси.\n4. Розливаємо вміст по формах і поміщаємо в холодильник або морозилку на кілька годин. Точний час складно назвати, краще перевіряйте готовність десерту самостійно. Якщо застиг – можна пригощати близьких смакотою.\nДо речі, можна експериментувати та готувати десерт не тільки з бананами. Є багато рецептів, як зробити морозиво вдома з кефіру та з іншими фруктами. Використовуйте кілька різних фруктів, щоб отримати десерт за смаком як морозиво ТМ «Ласунка».\nРецепт фруктового морозива\nРецепт домашнього морозива пломбір


Євген Марчук: Росія планує захопити ще частину території України - Главком\n15 Сiчня, 2020, 10:00 glavcom.ua\nУкраїна після революції Гідності і з початком московської агресії опинилася в складній ситуації: власна національна безпекова структура була практично знищена проросійською владою Януковича. Зі свого боку ключові геополітичні гравці знехтували гарантіями, виданими Україні. Ті, хто свого часу підписував Будапештський меморандум, мали б забезпечувати абсолютний суверенітет України, але цього не сталось.\nУ 1994 році, за домовленістю між Україною, США, Британією та Росією (до яких пізніше доєдналися Франція і Китай) наша країна віддала третій за потужністю ядерний потенціал у світі. В обмін на зобов’язання поважати нашу незалежність і суверенітет в межах існуючих на той час кордонів України. Включно з Кримом.\nКрім того, країни-підписанти обіцяли утриматися від використання будь-якої зброї проти України, від будь-якого економічного тиску, а в разі порушення цих гарантій Рада Безпеки ООН мала б застосувати негайні дії. Як все виглядало в реаліях – годі нагадувати. Росія окупувала Крим, а на Донбасі вже шість років тривають бойові дії.\nСитуація ускладнюється ще й тим, що в самій українській владі немає єдиної позиції: президент Зеленський обіцяє обговорити «кримське питання» на наступній зустрічі нормандської четвірки (якщо вона звісно відбудеться), а міністр закордонних справ Пристайко заявляє, що питання анексії Криму потрібно розв’язувати іншим шляхом – зовсім не в рамках нормандського формату.\nЗа яких обставин і у якому форматі Росія погодиться говорити про Крим? Чи вартує наразі чогось Будапештський меморандум? Чи треба Україні нагадувати гарантам свого суверенітету про підстави для повернення ядерного статусу? І що станеться з зовнішньою політикою Кремля, коли Путін зустрінеться зі Сталіним?\nЧитайте у другій частині ексклюзивного інтерв’ю Євгена Марчука «Главкому».\nПершу частину розмови читайте тут: Євген Марчук: Війна і розбурхана демократія – погані партнери\nУкраїнський президент пообіцяв, що кримське питання обговорюватимуть на наступній зустрічі нормандської четвірки. Міністр закордонних справ Пристайко заявив, що питання анексії Криму потрібно розв’язувати іншим шляхом, а не в рамках «нормандського формату». За яких обставин і у якому форматі Росія погодиться говорити про Крим?\nТак, росіяни навіть попереджали, що якщо в порядок денний нормандських переговорів внесуть питання Криму, то вони відмовляться від участі. Але добре, що в Парижі наш президент це питання не забув. Тому що і громадська думка, і принципи справедливості вимагають, щоб це питання постійно ставилось Україною на всіх міжнародних рівнях. Але тут важливо – в якій саме формі це питання ставити. Адже росіяни Крим вже формально, хоч і незаконно, інтегрували в склад РФ\nЄ кілька сценаріїв, як тему Криму можна активізувати. Я думаю, що якщо тема Криму не була піднята на самому початку нормандського формату, то тепер примусити Росію погодитися включити це питання в порядок денний цього формату вже не вийде. Росія не погодиться за будь-яких обставин.\nУ зв’язку з цим в мене є інша, хоч і не зовсім проста версія. Це – спільне офіційне звернення президента і Верховної ради України до підписантів Будапештського меморандуму і як до постійних членів Радбезу ООН про термінову необхідність проведення консультацій, як це і передбачено самим Меморандумом. Аргументів для обґрунтування необхідності таких консультацій вдосталь і не тільки в Меморандумі чи в недавній публічній погрозі Путіна на адресу України. З нашого боку вже було кілька відповідних ініціатив, але вони виявились невдалими. Я думаю, що зараз з хорошою експертною підготовкою нашої ініціативи можна схилити до цієї розмови підписантів меморандуму – Британію і США. До того ж в нинішньому нормандському форматі уже є один підписант-член НАТО – Франція.\nДехто каже, що Меморандум мало що вартує. Все це дурниці! Згідно з Віденською конвенцією «Про право міжнародних договорів» цей Меморандум абсолютно повноцінний міжнародно-правовий документ, підписаний главами держав, постійними членами Ради безпеки ООН і обов’язковий до виконання. Будапештський меморандум вступив у дію без ратифікації країн-підписантів, як це передбачено в самому тексті Меморандуму. На той момент в Росії діяло законодавство, в якому існував пріоритет міжнародних договорів і обов’язковість їхнього виконання. Це вже потім Росія змінила своє законодавство.\nТак, у заголовку Будапештського меморандуму написано слово «запевнення», але в другому пункті меморандуму йдеться, що підписанти підтверджують свої «зобов’язання» перед Україною.\nПрофесійні міжнародники знають, як сьогодні можна актуалізувати питання Будапештського меморандуму, як зробити так, щоб Росія не ухилилася від розмови. Особливо з включенням механізмів ООН. Насправді ядерні держави дали гарантії безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України. В документі чітко йдеться, що підписанти зобов’язуються, що «ніяка їхня зброя ніколи не буде використана проти України».\nРосія не зможе публічно не визнавати, що в 1994 році, як і сьогодні, Крим – це міжнародно визнана територія України. А якщо Путін не погодиться – це ще раз засвідчить нехтування ним важливих міжнародних договорів і нехай тоді весь демократичний світ думає, яких подальших санкцій заслуговує Росія. Для нас це чи не єдина можливість залучити Росію до розмови про Крим. Але я і тут ставив би питання про процес повернення Криму не завтра, а через перехідний період під контролем ООН і ОБСЄ. Так, варіант непростий але повністю відповідає міжнародно-правовим нормам, не кажучи вже про Статут ООН. Такий підхід допоміг би хоча б розпочати таку розмову в рамках підписантів Будапештського меморандуму.\nПресконференція президента РФ. 19 грудня 2019 року\n«Це було серйозне реальне попередження з боку Путіна»\nПрезидент Росії нещодавно заявив, що все Причорномор’я і східна частина України – це споконвічні російські території, і тепер РФ з цим розбирається. Чи є це заклик до відновлення проекту «Новоросія»? Які питання у вас виникли після цих заяв?\nЦі слова – дуже серйозний сигнал. Для обивателя це виглядає так, ніби він показує свою історичну «ерудицію», але з вуст глави ядерної держави, постійного члена Ради безпеки ООН це не просто історичний екскурс. Це реальна погроза Україні. Я думаю, президент Зеленський мав би обов’язково відреагувати на ці слова. Стриманою, холодною лексикою але треба було відреагувати. Розумію, що йому не хотілося загострювати стосунки з Путіним, щоб не зірвати обмін заручниками і наступну зустріч у нормандському форматі. Але є обставини коли не реагувати не можна. Бо твоє мовчання сприймається як твоя слабкість.\nЯкщо перекласти сказані слова Путіна на мову міжнародного права то виходить, що Росія планує захопити іще частину території України і відрізати нас від Азовського і Чорного морів. Окрім всього іншого в такій версії Україна перестає існувати, як морська держава. Крім того: що означає, коли глава ядерної держави заявляє, що вони з цим зараз «розбираються»? Хто розбирається? Спецслужби, розвідка, історики, чи військові? Саме тому після такої заяви Путіна логічним буде виглядати наше звернення до підписантів Будапештського меморандуму і до Радбезу ООН.\nЗ іншого боку, нам треба серйозно зайнятися морською безпекою, з урахуванням ситуації, що складається в Азовському і Чорному морях. Знаю, що зараз розробляється відповідна стратегія. Треба також продемонструвати Путіну географічні карти Європи хоча б 19-го і 20-го століть, де вказані українські і російські кордони. Та й сам Зеленський мав би публічно запропонувати Путіну з’ясувати, з якого часу ми будемо досліджувати історію нашого сусідства?\nЯ вважаю, що це було серйозне реальне попередження з боку Путіна. Оскільки я трохи знаю функціонування російського державного механізму, то в мене після його заяви виникли питання – які після такої заяви завдання Путін поставив перед МЗС і спецслужбами Росії, які плани уже розробляються у зв’язку з цією заявою, які і кому вказівки він дав раніше. Такими заявами президент Путін привчає і Захід, щоб після чергової провокації проти України нагадати західним лідерам, що він зовсім недавно попереджав, що він розбирається з Україною.\nПоглиблення інтеграції Росії і Білорусі. До чого варто готуватися Україні в плані власної безпеки і захисту кордонів?\nБілоруський напрямок за своєю критичністю для нас може несподівано стати суперактуальним і в воєнному, і в економічному, і міжнародному смислах. І може скластися так, що президент Лукашенко мало що зможе змінити. Він, дійсно, нормально до нас ставиться і не має агресивних планів щодо України. Але як інколи люди кажуть: а його ніхто й питати не буде. Той гігантський пресинг, який Росія за останні роки влаштувала Білорусі з метою її повної інтеграції в Союзну державу, згідно з їхнім двостороннім Договором часів пізнього Єльцина, свідчить, що все найгірше для нас може статися. Я глибоко переконаний, що в нашій подальшій роботі ми маємо виходити саме з такого сценарію. Підстави для такого висновку мені дають стрімкі зміни в російсько-білоруських стосунках. Але, як кажуть, без суєти і без паніки, розуміючи при цьому, що білоруси як люди в цілому відносяться до України незрівнянно краще, ніж росіяни. За чотири роки участі в мінському процесі я добре вивчив цю проблему і зараз продовжую детально її моніторити.\nПам’ятаємо, як ще недавно в небі над Білоруссю російська стратегічна авіація провела навчання з умовними ударами по політичних і військових об’єктах в західній частині України. Чи згадаймо російські військові навчання «Запад 2017» і де вони в основному проходили. Якщо це «союзноє государство» за російським сценарієм відбудеться, то Лукашенка ніхто ніяких дозволів питати не буде, адже буде єдина оборонна політика і єдина оборонна система.\nСлава Богу, нарешті нам за два минулих роки вдалося практично завершити демаркацію державного кордону з Білоруссю. Але цього дуже і дуже мало. Я й раніше критикував наше МЗС і бачу, що й зараз до цього не дуже серйозно ставляться. Нам треба вести дуже активну багатопланову роботу з нашими сусідами. І не лише з Білоруссю. Згадайте наші недавні проблеми з Польщею, з Угорщиною. І це уже під час війни. Може знову бути спровокована проблема з Румунією і щодо острова Зміїний, і по гирлу Дунаю. Я навіть в МЗС створив би спеціальний департамент.\nНаші фахівці звернули увагу на декілька цікавих фактів. Для військових велике значення має якість доріг, мостів чи річкових переправ. Останнім часом в південній Білорусі були відремонтовані деякі дороги і переправи, які робились нібито для цивільних потреб. Але військовим дуже легко визначити – яка дорога чи міст зроблена для 35-тонного танка, а яка для 5-тонного трактора. Тобто білоруси зробили такий ремонт доріг і переправ, що вони спокійно можуть використовуватися для перекидання важкої військової техніки.\nНещодавно Віктор Медведчук виступив з ідеєю міжпарламентського діалогу в «нормандському форматі»: вона полягає в залученні парламентів України, Німеччини, Франції і Росії до (як кажуть в Кремлі) врегулювання ситуації в Україні. Які небезпеки приховані за такими ініціативами?\nЯкщо б першим питанням цього міжпарламентського діалогу було сприяння проведенню зустрічі підписантів Будапештського меморандуму для повернення Криму Україні і виведення всіх, в тому числі і закамуфльованих, російських військових контингентів із нашого Донбасу, я б такий діалог підтримав. Можна було б взяти для першочергового обговорення ще одне питання - оцінка відомого одностайного рішення Ради Федерацій РФ від 1 березня 2014 року, про дозвіл президенту Путіну використовувати війська на всій території України . Саме так гласить ця постанова – «на всій території України».\nПісля результатів обговорення цих двох проблем можна буде зорієнтуватися, яка користь від такого діалогу. До того ж, сьогодні у Верховній Раді є дві окремі депутатські групи міжпарламентських зв’язків і з німецьким, і з французьким парламентами, куди входять депутати майже всіх фракцій. Що заважає зараз українським депутатам обговорювати актуальні проблеми війни на Донбасі і кримську проблему зі своїми французькими і німецькими колегами? Так, сьогодні у Верховній Раді немає депутатської групи з міжпарламентських зв’язків з Державною Думою. І, дійсно, чого це раптом немає такої депутатської групи у нашій Верховні Раді? Може, все-таки тут собака зарита? Може, ініціаторам діалогу спочатку потрібно розібратися зі своїм парламентом, а вже потім ініціювати дискусії з Жириновським чи із Зюгановим про війну на Донбасі і про Крим.\nЯкщо тут інша мета, тобто скористатись недосвідченістю молодої монобільшості і переконати її, щоб скоренько провести через Верховну Раду необхідні законодавчі акти, то тепер це вже не пройде, а тільки викличе нову напругу в суспільстві, чергову хвилю дестабілізації, Тобто ні про ніяку консолідацію суспільства тут не йдеться.\nНе знаю, як воно передбачається Віктором Медведчуком, але нормалізації ситуації в Україні і припиненню війни проти України це не сприятиме. До того ж мені важко собі уявити у Верховній Раді Жириновського чи Зюганова в дискусії з молодими українським парламентарями про проблеми війни і миру і що вони змінять своє відношення до України після таких зустрічей. Але давайте побачимо першу дискусію…\n«Росія ефективно задіяла у війні з Україною «телевізійні війська»\nЯк би ви оцінили увесь комплекс якісних змін в площині нацбезпеки –готовність ЗСУ до відбиття агресії, оборонна промисловість, розвідка, Служба безпеки?\nБагато є позитивних змін. Ясна річ, що Збройні сили сьогодні в цілому вже зовсім не ті, що були в 2014 році. Я переконаний, що таких несподіванок, які були в 2014 році, зараз вже не може бути. Еволюція ЗСУ нормальна, хоча й не без проблем. Але з урахуванням того, що сама Росія досить швидко модернізує свою воєнну систему і витрачає на це величезні кошти, хотілось би бачити більшого. Спеціалісти розуміють, що сьогодні на перший план виходять нові форми і методи ведення війни, підводні, повітряні і сухопутні безпілотні ударні апарати, чергування в космосі різних видів зброї. Відбувається модернізація і на цей безпековий ландшафт скоро вийдуть нетрадиційні види озброєнь, до яких ми ще не звикли: наприклад, швидкісні ударні безпілотниками з низької висоти. Тому я зробив би більший акцент на військову інженерну науку – види нової зброї і зв’язку, їх осучаснення, розробка кібернетичної зброї. Час відновити і фундаментальні наукові дослідження.\nЗагалом весь оборонно-безпековий сектор має позитиви, але з врахуванням того, що наш сусід-диявол дуже сильний і в цьому смислі прогресує, нам треба теж дуже швидко модернізовуватись. Але не тільки в озброєнні і зв’язку, а й структурно, у сфері управління. Тобто орієнтуватися в цьому на НАТО.\nА безпековий сектор, розвідка?\nІ в цьому секторі є теж досить серйозні зміни, порівняно з 2014 роком. Наскільки я знаю, що стосується нинішньої війни і окупованих територій, зараз ми знаємо майже все. Але інформації ніколи не буває забагато. До того ж розвідка це не тільки добування інформації, а ще багато чого. В цьому секторі є небезпека, яка залишається для нас досить серйозним викликом – Росія, зменшуючи бойову активність на Донбасі, посилює роботу спецслужб у нашому тилу. Це закономірність і на практиці так відбувається завжди. З врахуванням таких факторів, як «спільна історія», спадковість «спільної економіки», для роботи в нашому тилу в Росії ще залишилось багато можливостей. Це стосується не тільки того, що називається агентура і т.д. Тому нашим спецслужбам, які відповідають за захисний безпековий сектор, є ще дуже багато роботи.\nКонтррозвідці в цілому, як я бачу, треба ще навчитися досить швидко реагувати на модернізовані види підривної діяльності. Колись в радянські часи, якщо щось траплялось подібного характеру , то у всіх першим питанням було – а куди дивилося КДБ? Тоді здавалось, що КДБ відповідало за все. Але в демократичному суспільстві так не може бути. Сьогодні частіше застосовуються такі види підривної діяльності, які дуже вміло маскуються під демократію і «на поверхні» не мають ніяких ознак воєнного чи підривного характеру. Але за своєю підривною силою не поступаються артилерійським «Градам».\nТому тут потребує корекції і наше законодавство, щоб хоча б на період війни для СБУ розширити правові підстави для протидії саме таким замаскованим формам підривної діяльності.\nМетоди гібридної війни це і є синхронізоване використання невоєнних методів і гарячої війни. Тут велике значення має чітка координація видимої і невидимої діяльності воєнного і невоєнного характеру. Саме за таким принципом має організовуватись протидія гібридним методам. І якраз саме з цим у нас поки що є проблема. Сьогодні у нас практично немає координації протидії гібридним, не воєнним формам російської агресії. Дивіться, Росія ефективно задіяла у війні з Україною «телевізійні війська» і ЗМІ в цілому, і їх діяльність чітко синхронізується і координуються з військовими і міжнародними акціями проти України. У нас і близько немає нічого подібного. У нас демократія і свобода слова. Чи чув хто-небудь щось про реальний громадський чи навіть парламентський контроль за спецслужбами в Росії?\n«Мотор Січ»: добре, що американці забили тривогу»\nВаша оцінка історії з продажем «Мотор Січі» китайцям? Чиє це недопрацювання?\nТут повна дурня. Чому влада раніше не знала про це? Я б, як колишній прем’єр-міністр, запитав: а чому ви мені доповідаєте про цю проблему лише постфактум? Адже мало б бути якесь оперативне супроводження цього об’єкту. Такі стратегічно важливі об’єкти мають бути під оперативним супроводом СБУ. Але ж це економіка і нас повчають, що СБУ не повинна займатися економікою. Так, економікою в цілому – ні. З цим, дійсно, потрібно покінчити. Але стратегічно важливі об’єкти чи критично важливі і небезпечні, як АЕС, мають бути під оперативним супроводом СБУ, хоча б на період війни.\nВ історії з «Мотор Січчю» є дуже незрозумілі речі, і добре, що американці забили тривогу. Та й залишаються питання до того, хто цей китайський покупець? Виявляється, він там ледь не банкрут. Історія заплутана. Я переконаний, коли б цей об’єкт був під постійним оперативним наглядом СБУ, такого сюрпризу точно не було б. Але я не знаю, можливо ,СБУ і доповідала про цю ситуацію, а на неї ніхто не реагував чи не було кому реагувати. Тоді це питання не до СБУ. Я точно знаю, що КДБ УРСР, як мінімум, чотири рази в 1985-86 роках письмово ґрунтовними записками доповідав в усі найвищі інстанції України, а потім і в Москву про серйозні порушення безпекового режиму на Чорнобильській АЕС. Я пам’ятаю реакцію: КДБ не сійте паніку. Результат ми знаємо. До речі, оригінали цих доповідних записок розсекречені і з ними можна ознайомитися.\nЯк ви оцінюєте проект закону «Про Службу безпеки України»? Ви якось вже висловлювались в пресі на цю тему.\nНад проектом цього Закону уже декілька місяців працює група професіональних людей під патронатом Офісу президента. До цієї роботи залучені експерти і відомства не тільки безпекового профілю. Робота йде непросто, багато складних дискусій. Зараз іде п’ятий чи шостий варіант. Закон буде хороший, хоча спірні аспекти ще є. Проблема проста. СБУ, дійсно, потрібно суттєво реформувати в наближенні до спецслужб натівських країн. Але робити це потрібно з урахуванням того, що сьогодні наші спецслужби знаходяться практично в стані війни з могутніми спецслужбами Росії. Саме в стані війни , а не просто в стані протидії як в мирні часи.\nЯ щодо цієї теми інколи сперечаюсь зі своїми колегами, в тому числі з деякими представниками НАТО. Хоч вони по-своєму і праві, але я кажу, що у нас із безпековим законодавством так, як в позаблокових Австрії , Ірландії чи Швейцарії не вийде: вони давно-давно уже ні з ким не воюють, перебувають в оточенні і під захистом НАТО, не мають агресивних сусідів… Хоча контррозвідувальний режим у Швейцарії один із найсильніших в Європі і ніхто на це не жаліється. Але не тільки дякуючи її спецслужбам, а і тому, що громадяни цієї країни не соромляться «доносити», коли стають свідками якихось явищ, які можуть загрожувати державній, а не тільки їх особистій безпеці. Я знаю декілька таких конкретних випадків.\nІнколи посилаються на досвід і структуру спецслужб США, Великобританії, Німеччини, як на зразок наслідування для нас. Але ж і у них не однотипні структури спецслужб і їх законодавчі регулятори, хоча вони є членами НАТО. До того ж, я думаю, що спочатку нам потрібно побудувати у себе щось на зразок США, Німеччини чи хоча б Нідерландів, а не починати це будівництво з прямого копіювання їх безпекового устрою за ідеальними демократичними стандартами, роблячи вигляд, що ми, як і вони захищені членством в НАТО і ніякої війни з Росією у нас немає.\nМи уже шостий рік – країна, яка воює. До закінчення цієї гібридної війни Росії проти України ще далеко. Дай Бог, щоб я помилився! Наш розгул демократії і всеохоплюючої свободи слова, а також приклади законодавчого регулювання безпекового сектору провідних країн Заходу не можуть бути головним і єдиним дороговказом при реформуванні СБУ. Крім того, вся безпекова структура, тим більше під час реальної війни з ядерною країною, не має бути надто демократизована.\nЩось я нічого не чув про якийсь громадський контроль за спецслужбами Великобританії чи Швейцарії. Я знаю, що в парламенті Великобританії є спеціальний комітет, який контролює парламентськими методами три головні спецслужби країни – розвідку, контррозвідку і службу урядового зв’язку. І знаєте скільки депутатів входить до цього комітету? Всього дев’ять чоловік. І знаєте, кому вони звітують про результати своєї діяльності? Прем’єр-міністру Великобританії. І це при тому, що в самому уряді цієї країни є підпорядкований безпосередньо прем’єру так званий Координатор служби розвідки і безпеки. І з 2002 року і до сьогодні цим Координатором є легендарна особистість - професор Давид Оманд. Він відповідає, майже цитую, за професійне здоров’я розвідувального співтовариства, національну антитерористичну стратегію і безпеку Батьківщини. Не держави, а Homeland – саме «Батьківщини».\nЯ привів цей приклад для того, щоб продемонструвати, що нам є що переймати у наших західних друзів, а не просто гнатися за галасливими принципами демократії в реформуванні СБУ. Небезпідставні звинувачення у різних зловживаннях окремих співробітників СБУ і, перш за все, підрозділів «К», можуть бути повністю нейтралізовані не тільки ліквідацією цих підрозділів і вилученням економічної контррозвідки із головних функцій СБУ, а і серйозним посиленням підрозділів власної безпеки в самій СБУ і прямого їх підпорядкування не тільки Голові СБУ, а і представнику президента в СБУ. Тобто щось на зразок координатора в уряді Великобританії.\nРеформуючи СБУ, ми маємо орієнтуватися не на можливі корупційні порушення чи зловживання владою окремими її працівниками в майбутньому – їх можна повністю заблокувати, а на ті реальні серйозні загрози для держави, які є вже сьогодні і ще довго будуть. При цьому потрібно також негайно ліквідувати ганебне явище, коли грошове утримання працівників СБУ набагато менше, ніж у всіх інших силових відомствах, не кажучи вже про судову систему.\nЧитайте також: Іван Баканов: СБУ – не Ватикан, не держава в державі, тут не буде окремих законів і обраних\nЗараз гостро стоїть питання про демілітаризацію СБУ…\nНа цьому наполягають наші зарубіжні партнери. Тут потрібно все дуже зважити. Я добре пам’ятаю, що в 2014 році на Донбасі першими загинули не наші військові, а офіцери СБУ, тому що вони були першими там, де ще не було військових. Я не можу собі уявити демілітаризовану військову контррозвідку під час війни. Кажуть, що у всіх західних країнах військова контррозвідка знаходиться в Міністерстві оборони чи Генштабі. Так, ми це добре знаємо, але шостий рік воюють з Росією не ці західні країни, а ми.\nЯ сам до війни був прихильником передачі військової контррозвідки до Міністерства оборони. Але навіть тоді для цього мав би бути перехідний чи підготовчий період, своєрідна підготовка військових керівників високого рангу, відповідні курси… Адже військова контррозвідка має правообмежувальні функції спецслужби, а це, як кажуть, трохи інше ніж бойові дії. Тут більш ніж де потрібно добре розуміти, чого ніколи не можна робити якщо немає серйозних правових підстав. Особливо коли реальних бойових дій немає. Тобто я б не форсував тотальну демілітаризацію всієї СБУ під час війни. Деякі структури СБУ з розумом можна і зараз почати демілітаризувати – допоміжні, господарські, деякі інші. Але не плутати з військовою медициною СБУ, яка є складовою частиною боєготовності СБУ в прямому і в переносному смислах.\nПри цьому ми маємо собі чітко уявляти, що таке сьогоднішні спецслужби Росії, з якими мають воювати наші спецслужби, перш за все СБУ. Сьогоднішня ФСБ Росії це не тільки контррозвідка і боротьба з тероризмом з великим Антитерористичним центром. Це і вся прикордонна служба Росії з її силовими структурами і прикордонною розвідкою, і військова контррозвідка у всіх воєнізованих структурах, тобто не тільки у Збройних силах. Це і Слідче управління, це і спеціальний підрозділ із захисту державних секретів. Це і велике військово-медичне Управління. Перші керівники ФСБ на цих посадах не менше 10-15 років , а в системі держбезпеки Росії по 20-30 років. Наприклад, директор ФСБ Бортніков на цій посаді з 2008 року. Секретар Радбезу Росії Патрушев на цій посаді також з 2008 року, а до цього він майже 10 років очолював ФСБ. Сам Путін також очолював ФСБ і був Секретарем Радбезу Росії. Як ми думаємо, володіє така управлінська команда ситуацією в секторах своєї відповідальності? Так, ми не можемо в цьому орієнтуватись на Росію, але повністю ігнорувати те, що собою являє твій противник, буде вкрай неправильно і небезпечно.\nЯкі ще позиції в законопроекті про СБУ залишаються неузгодженими?\nЗокрема, слідство і захист державних секретів. Зараз ці підрозділи є в СБУ. А за демократичними стандартами західних країн, вони мають бути як окремі самостійні державні структури. Але це якщо в спокійній і мирній Словенії. А хіба нам, країні, яка воює, саме зараз вкрай необхідно це робити, і воно що, дійсно, негайно покращить ефективність діяльності цих структур? Чи краще спочатку пройти нормальний підготовчий, перехідний період в організаційному і законодавчому смислах?\nЯ можу сьогодні будь-кому на будь-яких рівнях в цифрах і просто «на пальцях» доказати, що така прискорена самостійність цих структур саме зараз в умовах реальної війни, значно послабить їх ефективність, не кажучи вже про те, що у фінансовому смислі все це обійдеться державі набагато дорожче, ніж є зараз. Але ті, хто так настирно наполягає на цьому, вони будуть далеко від України і не відчують цього. Може, навіть дехто з них потім і погодиться, що це була помилка, але наслідки її відчуємо ми, а не вони.\nЄвген Марчук з генералом американської армії Рікардо Санчесом. Ірак, 204 рік\n«Підписантів Будапештського меморандуму потрібно постійно «дратувати»\nУ нашому суспільстві періодичну активізуються розмови про можливість повернення ядерного статусу, адже країни-підписанти Будапештського меморандуму ігнорують свої зобов’язання. Яка ваша позиція?\nВідверто кажучи, я б зараз не дратував цим статусом ні наших західних партнерів, ні Росію. Окрім додаткових неприємностей ніякої реальної користі з цього не бачу. Близьке сусідство другої ядерної держави світу з уже готовими чисельними ядерними боєприпасами різних форматів і на різних носіях з її гігантськими територіями повністю зводить нанівець найфантастичніші наші амбіції. Проблема не стільки в проголошенні самого статусу скільки в реальності його реалізації.\nСпеціалісти кажуть, що науково-технічні і інженерні можливості у нас ще якісь є, і ми могли б за деякий час розробити ядерний боєприпас. Таємно зробити це не вдасться. А тому можемо собі уявити, яку реакцію це викличе у наших західних партнерів, не кажучи вже про Росію, і ті контрзаходи, які вона зразу ж задіє, розуміючи, що ці боєприпаси вироблятимуться нами не проти США чи європейців. Крім того, шлях від одного створеного ядерного боєприпасу до його випробування, серійного виробництва , складування і озброєння ним спеціально створеного і навченого військового підрозділу навіть не стратегічного рівня – дуже і дуже далека і коштовна дорога. В найкращому ідеальному варіанті це зайняло б 7-10 років. Міжнародна коаліція на нашу підтримку точно розвалилась би, а Нормандська четвірка перестала б існувати під бурхливі аплодисменти Росії. Ми отримали б масу проблем у міжнародному плані. Це дуже короткий перелік проблем, пов’язаних з тим, що називається відновлення ядерного статусу. В реальності їх буде набагато більше.\nСьогодні є такі новітні види озброєнь неядерного тупу, в тому числі на нових фізичних принципах, які за ефективністю не поступаються ядерним. Ми про деякі з них уже говорили. Ставку потрібно робити саме на такі види зброї. І для цього у нас поки що є науково-технічний потенціал.\nЯ б зараз попросив наших військових пенсіонерів 43-ї ракетної армії, щоб вони дуже конкретно нагадали, перш за все, США, Франції і Великобританії, що собою являла 43 ракетна армія СРСР, яка базувалась на території України і вся вона була націлена на США. А це більше 100 стратегічних ракет і в кожній із них по 10 боєприпасів, а в кожному із них по 30 «хіросім». Ніякі американські «Петріоти» не встигали їх збивати. І все це ми віддали під їх гарантії нашої безпеки.\nЦі їх гарантії і зобов’язання не були ними задіяні, коли Росія в 2014 році захопила Крим і розпочала війну на Донбасі, яка йде до сьогодні. Я б запитав президента Трампа, що ви нам порадите робити в такій ситуації? Якщо Меморандум 1994 року не спрацював і ви не збираєтесь до нього повертатися, то, може, нам почати створювати гіперзвукові ракети до 1000 кілометрів з малими ядерними зарядами? Для цього у нас є необхідний науковий потенціал і умільці. Ми не будемо відновлювати стратегічну ядерну зброю з ракетами, які були націлені на вашу країну. А що ж нам ще залишається робити? Звичайно, це гіпотеза, але для відвертої розмови з президентом Трампом у вузькому колі і без преси можна було б попробувати. По-дружньому можна було б поговорити в такому ж дусі і з президентом Макроном. А може, і з Борисом Джонсоном. Хоча ні, з ним ранувато.\nПідписантів Будапештського меморандуму потрібно постійно «дратувати» і нагадувати їм, що вони не залишають нам вибору. Адже в 2014 році вони взагалі не знали, що робити, коли Росія захоплювала Крим і розпочала війну на Донбасі. Зараз Путін заявляє про Новоросію і що він розбирається з Україною стосовно цієї «проблеми», тобто висловлює реальні погрози на нашу адресу. То що нам залишається робити? А НАТО сьогодні далеко не в найсильнішій за всю свою історію формі.\nЧи має сьогодні Захід якісь серйозні засоби тиску на Росію? Наскільки нинішня глобальна безпека збалансована?\nРозумієте, є таке неписане правило – не можна заганяти в глухий кут небезпечного звіра, бо не знаєш, що від нього можна очікувати. А якщо він натисне ядерну кнопку? У стосунках з Росією повинен бути розумний баланс – Китай з одного боку її балансує, Сполучені Штати з іншого. Це, звичайно, умовно. Але ми, Україна, можемо впливати на ситуацію в Росії в дуже мікроскопічному масштабі. Нинішній генсек НАТО Столтенберг сказав, що він готовий зустрітися з Путіним. Я підтримую важливість такої зустрічі. Краще хай зустрічаються, будують контакти, шукають вихід з цього жорсткого протистояння. Бо при нинішній ситуації ядерна зброя потихеньку розповзається світом, а системи стримування не завжди ефективні. Адже чого варті ракети малого і середнього радіусу дії з ядерним оснащенням при розвалі відомої міжнародної угоди. Небезпек на міжнародному глобальному рівні щороку тільки збільшується. Ми бачимо, куди веде і чим може закінчитися протистояння крупних гравців, особливо Росії з її нинішньою поведінкою. Все це багатозначні фактори, з якими не так просто працювати.\nВи бачите серйозні загрози національній безпеці від існування такої релігійної структури, як Московський патріархат, який вперто називає себе українською церквою, але по суті є частиною РПЦ? Чи раціональною була б жорстка реакція спецслужб на прояви їхньої діяльності в Україні?\nЗвичайно. Це механізм впливу на найбільш чуттєві фактори людини – на психіку, ментальність, національну ідентичність. В тому, що МП є по своєму елементом «5 колони», можна не сумніватись. У критичний момент це може особливо проявитися. Відкрито і прямолінійно вони не будуть діяти проти України, але навіть сам факт поминання ними на службах патріарха Кирила для віруючих має велике значення. Я згадую, як все зароджувалось на Харківському соборі в 1992 році. Тоді навіть лунали деякі заклики арештувати всіх учасників того собору, як це робило КДБ в радянські часи. Нашій молодій владі ще тоді треба було задіяти весь наявний політичний і адміністративний механізми та вплив церковних авторитетів. А багатьом тоді здавалося що влада і церква дійсно мають бути повністю незалежними і відділеними, як в істино демократичних державах.\nОстаннє запитання. Що буде, коли Путіна не стане? Зрозуміло, що багато росіян в це не вірять, але це єдиний прогноз, в якому можна не сумніватися. Що потім буде з політикою Москви? До влади в РФ прийдуть ще більш зловісні яструби, чи можливий відкат від нинішньої політики? Врешті, що буде з самою Росією?\nЯ схиляюсь до першого варіанту. І в цьому вирішальною є громадська думка самих росіян. Адже ми бачили, як після захоплення Криму підскочив рейтинг Путіна. Переважна більшість російського населення, яке перебуває під постійним інформаційним обстрілом, підтримує риторику таких радикалів, як Жириновський, Рагозін і Дугін. Демократичні сили там зруйновані, структурної опозиції в них немає. Може, колись і з’явиться, але для цього потрібен час і хоча б невелика еволюція.\nЯ дуже добре пам’ятаю приїзди Буша і Тетчер до нас, коли валився Радянський Союз, гостро стояло питання ядерної зброї в Україні. Всіх західних лідерів тоді найбільше лякало питання, що ж буде з цією зброєю? Захід дуже добре розумів, що на пострадянському просторі тоталітарне управління державою, з точки зору ядерної безпеки, краще, ніж хаос і некерованість. Захід може публічно не підтримувати того ж Жириновського, але некерованість ядерної кнопки їх лякає ще більше. Це і буде головний фактор, який впливатиме на ставлення Заходу до наступного керівника Росії.\nПригадую, як вони нас тоді умовляли віддати зброю, бо боялись некерованості і різного роду інцидентів в 43-й ракетній армії. Тому я більше схиляюсь до думки, що наступний керівник Росії буде якщо не гірший за нинішнього, то точно не менший за нього радикал.\nХоча поняття «консолідований Захід» зараз теж не дуже популярне, теоретично він міг би попрацювати в плані зміцнення демократичних інститутів в самій Росії. Але Росія вже навчилася їх руйнувати і знищувати організовану опозицію. Захід міг би попрацювати в напрямку того, що Путін же не вічний, хоча в найближчий час він не зійде з політичної арени. До 2024 року якщо вони абсорбують Білорусь, то він стане чимось на зразок Сталіна. Але треба передбачати і той варіант, що Путін з різних причин може зійти з арени. Путінська братія досить серйозна, вона володіє всіма механізмами КГБ. Тому ФСБ в будь-якому разі залишиться при владі, продовжать домінувати силові структури. А в тоталітарних державах експансіонізм живе навіть в душах обивателів.\nМені ще в 1993 році, коли я був головою СБУ, Євген Примаков на переговорах в Москві, після протокольної частини сказав: «Ну що ви, в нас ніхто ніколи не погодиться з тим, що Севастополь – це не російське місто. Ви ж як ніхто повинні це розуміти». Натякаючи на те, що я свого часу був в КГБ. Тоді я в нього запитав: «То що, воювати будемо, Євгене Максимовичу?». Він каже: «Та ні, але якось треба знаходити нормальний вихід». Я тоді запросив його в Севастополь, але він не приїхав.\nІ це – розмови на високому рівні, а уявляєте, що відбувається в головах росіян на обивательському рівні? Якщо захоплення Криму так різко збільшило рейтинг Путіна, то це говорить про те, що більшість росіян мислять так само, як і Путін. Тому є небезпека приходу до влади в Росії ще більшого радикала. Для того, щоб з’явився якийсь прогресивний демократичний одинак, теж нема передумов. Вони з одинаками розправляються дуже швидко.\nТак що російський напрямок – найнебезпечніший для нас ще на десятки років. Тому окрім всього іншого я б зараз відновив Національний інститут українсько-російських відносин і призначив би його директором досвідченого науковця і дипломата Віце-президента АН України академіка Сергія Пирожкова, який очолював цей Інститут в 1997- 2001 роках. Роботи для цього Інституту непочатий край.\nПершу частину розмови з Євгеном Марчуком читайте тут: Війна і розбурхана демократія – погані партнери\nТеги: МЗС розвідка Крим Росія Віктор Медведчук СБУ США НАТО ФСБ ООН Путін Севастополь Меморандум військові КДБ навчання Україна президент демократія влада\nВ Іраку обстріляли ракетами одну з американських баз\nУ Пристайка відповіли на звинувачення з боку Ізраїлю в антисемітизмі


Про взірцеву роботу і галузевий шок | Новомедіа - Асоціація журналістів, видавців і мовників «Новомедіа»\nПоза всяким сумнівом, в своїй тотальній більшості національні засоби масової інформації – і новостворені, і давно відомі, - об’єктивно і збалансовано демонстрували і коментували усі події. Якщо казати про телебачення, переконаний, взірцевим був випуск «Подробностей» на Інтері від 30 листопада – його можна використовувати майже як ідеальний приклад об’єктивності під час висвітлення суспільних конфліктів. Це говорить про те, що власне професія за останні 9 років таки спромоглася утримати завоювання 2004-го, зацементувати цінність свободи слова.\nСеред того, про що можна дискутувати і дещо критикувати, - занадто демонстративне політичне позиціонування багатьох журналістів. Тобто де-факто серед журналістів з’явилося ще більше політичних активістів, які займалися і займаються не лише висвітленням і аналізуванням подій, але й політичною діяльністю – закликають до конкретних дій і політичних вчинків. Це допустимий розвиток професії, але не завадить таки провести внутрішню дискусію і таки визначити межі. Для більшої чистоти жанру і професії.\nРуслан Кухарчук, президент Асоціації журналістів «Новомедіа», для "Телекритики".


ᐉ Безфосфатна побутова хімія Sodasan • Купити в Києві, Україні • Ціна в інтернет-магазині Greenhol (Грінхол)\nБезфосфатна побутова хімія Sodasan\nSODASAN Органічне мило ніжне для чутливої шкіри неароматизоване, 100 г\nSODASAN Органічне мило-крем з оліями Ши та Лаванди, 100 г\nSODASAN Органічне мило-крем з оліями Ши та Диких Троянд, 100 г\nSODASAN Органічне мило-крем з оліями Ши та Мигдалю, 100 г\nSODASAN Органічне мило-крем з оліями Ши та Сандалу, 100 г\nSODASAN Органічне мило-крем з оліями Ши та Квітів Липи, 100 г\nSODASAN Органічне мило-крем з оліями ШИ та Вербени, 100 г\nОрганічне мило Citrus-Olive рідке, бактерицидне з цитрусовою і оливковою оліями 1л\nБезфосфатна побутова хімія Sodasan купити в Києві\nБезфосфатна побутова хімія - це продукція, виготовлена на основі тільки натуральних рослинних компонентів. Вона не шкодить здоров’ю, не забруднює навколишнє середовище, при цьому добре виконує свої функції.\nУ нас на сайті представлена безфосфатна побутова хімія Sodasan виробництва Німеччина, яка використовується для:\n• прання одягу, включаючи дитячу;\n• миття посуду щоденного використання;\n• прибирання в житловому приміщенні;\n• особистої гігієни.\nПродукцію Sodasan у нас замовляють як приватні особи, так і різні компанії, зокрема, готельні комплекси, ресторани, СПА-центри. Для зручності користування ми продаємо засоби в різній дозуванні. Ви можете бути впевнені в автентичності продукції, так як ми є прямими експортерами Sodasan.\nХочете, щоб під час прибирання та миття посуду ваші руки не роз’їдала хімія, а речі після прання не викликали алергії? Вам важливо, щоб діти росли в здоровій атмосфері, а не дихали шкідливими випарами різних засобів? Тоді зробіть вибір на користь безфосфатній хімії! На нашому сайті ви зможете підібрати всі засоби для побутових потреб. Нехай простір навколо вас буде завжди чистим і безпечним завдяки безпечної побутової хімії Sodasan!\nБезфосфатна побутова хімія Sodasan вартість\nGreenHol Безфосфатна побутова хімія Sodasan від 50 грн.\nGreenHol Безфосфатна побутова хімія Sodasan до 1150 грн.


8 речей для романтичного пікніка: відпочинок по-французьки - 2017 - Модний Жіночий Журнал 2017\nМодний Жіночий Журнал ⇒ 2017 ⇒ 8 речей для романтичного пікніка: відпочинок по-французьки\nВажливою річчю при організації пікніка є та, на якій ви будете сидіти. Для цього виберіть зручний вовняний плед або старе ватяну ковдру, якщо земля ще погано прогрілася. Перша річ у вашому списку може бути розділена на дві: на одному пледі ви сидите, а під іншим ніжно притискаєтеся до свого коханого. Щоб обійми супроводжувалися гастрономічними насолодами, зберіть з собою смачну продуктовий кошик. Як же романтичний пікнік по-французьки може обійтися без сирів з цвіллю, білого винограду, круасанів без начинки та іншої випічки. Для створення теплої атмосфери прихопіть пляшку червоного вина.\nТретьою незамінною річчю стануть келихи для любовного напою. Так-так, нехай тарілки будуть з картону або пластику, але пити французьке вино з одноразових стаканчиків зовсім не романтично. Для безпечного транспортування оберніть келихи м'якою тканиною.\nДля організації романтичного пікніка необхідно подбати про красивому оформленні. Тарілки з їжею найкраще розмістити на красивих серветках, виконаних в кольорах французького прапора, з зображеннями Ейфелевої вежі, пляшок вина або на звичайних білих з ажурною окантовкою. Такий антураж не залишить байдужим любляче серце.\nПовеселіться від душі, фотографуючи один одного в кумедних позах. Так, п'ята обов'язкова річ - фотоапарат. Потім багато хто з цих фотографій обов'язково увійдуть в ваш сімейний альбом спогадів.\nПодумайте про те, як ви будете виглядати на природі. Французи - визнані модники, але вони вміють носити навіть саму дизайнерський одяг з навмисною недбалістю. Зробите так і ви: скомбінуйте не поєднувані речі, зробіть себе і свого коханого надзвичайно «французькими». Наприклад, нехай ваш обранець приміряє бере на манер художника з Монмартра. А ви доповніть свій образ яскравим шийною хусткою і великими окулярами.\nЗа допомогою сьомий речі ви зможете доставити назад недоїдені продукти, кидати їх на галявині - верх невихованості. Невелика сумка-холодильник стане і вірним супутників по дорозі на пікнік: охолоджене будинку вино залишиться приємно прохолодним, а сири не розквасив, навіть якщо на вулиці буде дуже жарко.\nПіклуватися про навколишню природу - необхідна умова у всіх розвинених країнах. І романтична Франція не виняток. Восьмий обов'язковою річчю для пікніка по-французьки стануть мішки для сміття. Вони дозволять зберегти чистоту і порядок, а парк з радістю прийме вас в наступний раз.\nПопередня Стаття Як застрахувати працівників\nНаступна Стаття Як правильно проводити тренажерні тренування\nОсобливості схуднення після 30


Cлищний голова Василь Цвик провів особистий прийом жителів Згурівської громади | Згурівська громада Згурівська селищна рада Броварського району Київської області\n» Новини » Cлищний голова Василь Цвик провів особистий прийом жителів Згурівської громади\nCлищний голова Василь Цвик провів особистий прийом жителів Згурівської громади\nДата: 29.10.2021 12:41\nСьогодні, 29 жовтня, селищний голова Василь Цвик провів особистий прийом жителів Згурівської громади.\nПід час прийому громадян, мама-вихователь дитячого будинку сімейного типу в селі Войтове Юлія Білявська, порушувала питання ремонту покрівлі даху будинку. В родині зростає та виховується 10 дітей.\nСелищний голова з розумінням поставився до цієї ситуації, та пообіцяв допомогти жінці в цьому питанні. Враховуючи те, що надворі холодно, ремонтні роботи розпочати зараз неможливо, тому ремонт даху буде весною за хороших погодніх умов. Голова громади пообіцяв забезпечити всім будівельним матеріалом. Вкотре, слова "З турботою про кожного" відповідають дійсності/\nДвоє дівчат порушували питання відкриття притулку для тварин. Група людей виявили бажання на добровільних засадах допомагати безпритульним тваринам, але потрібне приміщення для бездомних чотирилапих. Для вирішення цього питання потрібно все зважити, але ініціативна позиція молоді має право на життя.\nСеред обговорених питань: земельні, надання субсидій. Відвідувачі отримали відповіді та рекомендації. Частина питань, які потребують детального вивчення, направлені керівникам відповідних структурних підрозділів та відділів.


У Новому Світі відкрили «пляшкову ялинку» висотою 10 метрів\n26.12.2013 12:52 89\nВчора в Новому Світі відкрили найбільшу в Україні ялинку з винних пляшок. Рекорд кримської «пляшкової ялинки» зафіксував офіційний представник української Книги рекордів Андрій Чернявський, який особисто заміряв висоту оригінального «новорічного дерева».\nЯк підкреслив Чернявський, ялинка з винних пляшок, встановлена на заводі шампанських вин «Новий Світ», є унікальною для України, і її точна висота становить 10,31 метра.\nНад спорудою пірамідальної новорічної ялинки з пляшок тиждень трудилися 14 чоловік. Основою для спорудження став металевий каркас, який робить ялинку стійкою. Для створення шедевра було потрібно майже 6 тисяч пляшок з-під шампанського, використані після дегустації відвідувачами на заводі на протязі року.\nНагадаємо, раніше подібний рекорд був біля ялинки з винних пляшок, встановленої в одному з торгових центрів Києва в 2012 році.


У небутті | Новини Хмельницького "Є" | ye.ua\n1 Березня, 2010 Олександр НІКІТІН Культура 1010\nГрупа «А», в якій виступає хмельницьке «Поділля», й так найменша за кількістю команд-учасниць. А може стати ще меншою… Безумовно, про «смерть» якихось команд говорити ще зарано, але те, що відбувається у багатьох клубах, оптимізму не додає. Чого ж можна очікувати навесні від друголігових змагань, аналізував «Є! Теленавігатор».\nХМЕЛЬНИЧАНИ – П’ЯТІ. УСПІХ?\nНа зимову перерву «Динамо» пішло з 12 очками та\n5 сходинкою в турнірній таблиці. І, здається, вже нині можна говорити, що п’яте місце – це успіх. Оскільки передумов для поліпшення поки що не видно. Команда\n19 лютого тренувалася в залі спортивного комплексу «Динамо». Приїжджих гравців не було через невирішене питання із їхнім харчуванням. Одним словом – проблем вистачає. З іншого боку, є й позитивні зрушення – футболістам майже погасили заборгованість за минулий рік. А це дуже важлива складова для будь-якого працівника – чи то футболіста, чи то журналіста. Разом із цим, невідомо, що буде далі. «Динамо» – заручник ситуації. В Україні немає бюджету, а, відповідно, і в області з містом його теж немає. А у футбольному клубі ну дуже розраховують на допомогу влади. А та поки що нічим допомогти не може. Коли ж поприймають бюджети, тоді хоч буде видно – чи захотіли можновладці піти назустріч єдиному професійному футбольному клубу області чи ні. Якщо ж задатися питанням: «Чи розпочне «Динамо» весняну частину чемпіонату?», то так і хочеться вигукнути: «Так!». Адже, як казав Станіславський, НЕ ВІРЮ в те, що в Хмельницькому не буде команди. Вона буде. Ось тільки якою? Це вже інше питання.\nНу, це я про фінанси. А співають вони романси не лише в Хмельницькому. Так, рівненський «Верес», який посідає сьому сходинку в турнірній таблиці, може і не з’явитися в квітні на футбольній мапі змагань. Власне є ризик і втратити шосту команду ліги – білоцерківську «Рось». Сутужно і в Миколаєві, чия команда посідає четверте місце. Щоправда, ризику «померти» в МФК «Миколаїв» немає. Просто багато хороших футболістів залишили клуб, а це перший «дзвіночок» про те, що в місті суднобудівників не хочуть вивести свій клуб до першої ліги. Чи просто не можуть… грошей не вистачає. Щось незрозуміле коїться і в Чернівцях. Адже «Буковина», яка посідає друге місце, не заплатила у встановлений термін заявочний внесок. Разом із нею гроші не перерахували й хмельницьке «Динамо», білоцерківська «Рось», львівські «Карпати-2», «Єдність» з Плисок. Остання, між іншим, подейкують, теж може розпрощатися з другою лігою. Але в це не дуже віриться, оскільки «Єдність» проводить нині тренувальні збори та грає товариські матчі.\nТО ХТО Ж ЛІДЕР?\nЯкщо глянути у турнірну таблицю – іллічівський «Бастіон». І, мабуть, так воно і є. В одеситів стабільне фінансування, потужний підбір виконавців, бажання вийти до першої ліги. Конкуренцію «Бастіону» може скласти вінницька «Нива», яка йде третьою. Команда активно готується до весняних змагань, провела вже чимало спарингів, шукає нових футболістів, які б підсилили гру. «Динамо» ж, відстаючи від «Бастіону» на 7 очок, навряд чи втрутиться у боротьбу за єдину путівку до першої ліги. Хоча.., навесні побачимо!


Життя дітей у небезпеці | dobro.ua - допомога Україні\nУ всіх новонароджених є схильність до розвитку жовтяниці. Зазвичай вона з'являється через декілька днів після народження та досягає критичної точки на 2-4 день у доношених діток, і на 5-7 день у передчасно народжених. Жовтяниця виникає у 80% передчасно народжених діток. Вона дуже небезпечна для життя і потребує негайного лікування. Але для цього треба облаштувати лікарні обладнанням.\nПершою причиною появи патологічної жовтяниці у передчасно народжених діток є наявність в крові більшої кількості еритроцитів (червоних клітин крові), ніж лишається в подальшому житті. Друга причина – еритроцити у новонародженого руйнуються набагато швидше ніж у дорослої людини. А під час руйнування утворюється жовтий пігмент – білірубін. Білірубін далі перетворюється в печінці в водорозчинну форму та виводиться з організму через кишківник. Третя причина – це незріла печінка у недоношеної дитинки, яка не спроможна перетворити та вивести весь білірубін. Таким чином, білірубін потрапляє в кров та тканини організму, а дитинка набуває жовтого забарвлення.\nУ відділенні для недоношених новонароджених вже є декілька ламп фототерапії, але це дуже мало. Багато немовлят просто "стоять у черзі", щоб отримати фототерапію. Так не повинно бути! Не можливо вибрати кому бути здоровим, а кому ні. Всі діти повинні мати однаковий шанс на здоров’я! Тому, просимо Вашої допомоги для придбання лампи фототерапії у відділення для недоношених Тернопільської обласної дитячої клінічної лікарні!


Офіційний сайт міста Южноукраїнськ | З початку року на пожежах в Україні загинуло 1 тис. 322 людини\nНС 15.11.2017 Версія для друку\nТак, 9 листопада с. Новопідкряж Царичанського району Дніпропетровської області під час гасіння пожежі в одноповерховій житловій будівлі рятувальники виявили тіло загиблої 7-річної дівчинки.\nВпродовж тижня під час гасіння пожеж рятувальники виявили загиблих громадян у приватних домогосподарствах на Рівненщині, Донеччині, Кіровоградщині, Харківщині, Івано-Франківщині, Житомирщині. Всі пожежі трапилися в сільській місцевості.


Умови та положення - Heleonic\nІнструкція підключення LQ1\nПродукція Heleonic спроектована і зроблена в Україні.\nДані про юридичну особу:\nФОП Даниелян А.Е., ІПН 3280914932\n02068, Україна, м. Київ, Драгоманова 17, кв 201\n2. Умови обміну та повернення.\nЯкщо ви хочете повернути або обміняти товар, надішліть нам електронного листа на return@heleonic.com протягом 14 днів з моменту отримання доставки. Щоб претендувати на повне повернення коштів, ви повинні повернути товар в його первісному стані, в оригінальній упаковці, без слідів експлуатації. Якщо всі умови будуть виконані, ми відшкодуємо вартість товару. Будь ласка, упакуйте товар для безпечної доставки, Heleonic не несе відповідальності за пошкодження, що виникли в дорозі. Також усі витрати на зворотню доставку не відшкодовується.\n3. Умови скасування передзамовлення.\nЯкщо ви хочете скасувати передзамовлення після закінчення 14 днів з дати оплати, надішліть нам електронний лист на return@heleonic.com. У такому випадку ми повернемо 80% вартості замовлення, термін повернення коштів може складати до 14 робочих днів.\nНа товари Heleonic діє гарантія 1 рік з моменту покупки. Якщо у вас стався гарантійний випадок, відправте нам повідомлення на електронну пошту з кількома фотографіями і описом проблеми на guarantee@heleonic.com. Ми зв’яжемося з вами протягом 2-3 робочих для уточнення деталей. Вартість відправки товару до Heleonic не відшкодовується. Вартість доставки товару клієнту покриває Heleonic.


OPPO святкують 16-річчя | OPPO Ukraine\nOPPO святкують 16-річчя, визначаючи шлях на наступне десятиліття\n17 вересня, 2020, Шеньчжень — Провідний світовий виробник смартфонів OPPO сьогодні святкує своє 16-річчя, відзначаючи віху постійних технологічних інновацій і невпинного зростання компанії. За останні кілька років OPPO перетворилися з виробника телефонів у винахідника розумних пристроїв. Компанія продовжує розширювати свою присутність у світі, пропонуючи своїм партнерам і користувачам високоякісні технологічні продукти та послуги з естетичним дизайном, одночасно шукаючи шляхи подальшого розвитку галузі. «Ми дуже раді відзначити цю важливу віху. Я дуже вдячний тим, хто приєднався до OPPO протягом усього нашого шляху, — клієнтам, партнерам і співробітникам, чия підтримка і відданість протягом 16 років зробили можливим успіх цієї компанії», — сказав засновник і генеральний директор OPPO Тоні Чен.\nЯскраві 16 років\nЦього року OPPO зробили низку проривів у передових технологіях, таких як 5G, штучний інтелект, обробка зображень і надшвидка зарядка VOOC, представивши свої останні ідеї та досягнення в області споживчих технологій. У серпні OPPO презентували технологію гібридного зуму наступного покоління, яка виводить стандарти якості зображення на новий рівень. Крім того, була запущена нова серія надшвидких зарядних пристроїв, представлена надшвидкою 125 Вт VOOC Flash Charge, що зміцнило позиції OPPO як лідера галузі в технології швидкої зарядки.\nOPPO також успішно розгорнули перші автономні мережі 5G (SA) у Великобританії і надали перші в Європі послуги з розділення мереж 5G SA. Наразі OPPO працюють з більш ніж 50 глобальними операторами, продовжуючи прискорювати великомасштабну комерціалізацію 5G по всьому світу.\nКрім того, компанія отримала дві нагороди за перше місце в категорії AI на конференції з комп’ютерної візуальної обробки та розпізнавання образів, CVPR 2020, і створила відділ досліджень інтелектуального сприйняття та взаємодії для вивчення передових технологій штучного інтелекту.\nКомпанія, орієнтована на інновації: Інтегровані технологічні системи OPPO Powers\nПрагнучи стати інтегрованою технологічною компанією, OPPO досягли значного розвитку, щоб задовольняти потреби своїх користувачів в найрізноманітніших контекстах. Зі створенням бізнес-підрозділу інтелектуальних мобільних пристроїв OPPO випустили різні продукти IoT, включаючи навушники, розумні годинники і 5G CPE роутер. OPPO прагнуть не тільки підкорити ринок смартфонів, а й створити нову інтелектуальну екосистему.\nOPPO розробили та впровадили важливі технології в галузі обладнання, програмного забезпечення та інтернет-послуг. OPPO — це бренд, орієнтований на споживача. Саме тому, свою останню версію оболонки ColorOS, компанія розробила, враховуючи потреби людей з вадами зору, слуху та іншими фізичними потребами. Цього вдалося досягти завдяки оптимізації безбар'єрних функцій, таких як TalkBack, flash on-call і Accessibility Menu — меню швидкого доступу . Наразі кількість щомісячних активних користувачів (MAU) ColorOS сягає понад 370 мільйонів людей по всьому світу.\nПротягом багатьох років OPPO дотримуються своєї основної цінності — робити технології більш зрозумілими, доступними і персоналізованими. Керуючись цим баченням, OPPO сподіваються на тісну співпрацю з партнерами, а також з провідними операторами і роздрібними торговими мережами.\nТакі колаборації дозволять в майбутньому пропонувати глобальним користувачам більше орієнтованих на людей проєктів і продуктів. Засновник і генеральний директор OPPO Тоні Чен заявив: «Технології повинні не тільки покращувати наше життя, але й робити світ ближчим до людей. Це стало першим принципом і зобов'язанням OPPO, коли компанія тільки розпочинала свій шлях. У довгостроковій перспективі OPPO разом з друзями будуть постійно покращувати технологічний досвід споживачів по всьому світу, і як результат — створювати відкриту інтелектуальну екосистему».\nOPPO – провідний світовий виробник смарт-пристроїв, зокрема камерафонів. З моменту випуску свого першого телефона – «Smiley Face» у 2008 році – OPPO втілювали синергію естетичного задоволення та інноваційних технологій. На сьогодні OPPO пропонують широкий спектр розумних пристроїв, на чолі із серіями Find та Reno, з операційною системою ColorOS, а також інтернет-сервісами OPPO Cloud та OPPO +. OPPO працюють в більш ніж у 40 країнах і регіонах світу та нараховують понад 40 000 співробітників. OPPO входять до топ-4 брендів на ринку смартфонів у світі та надають відмінні можливості для фотозйомки смартфоном більш ніж 300 мільйонам людей. Компанія має 6 науково-дослідницьких інститутів та 4 науково-дослідницьких центри по всьому світу, а також Міжнародний центр дизайну в Лондоні.\nПро компанію OPPO AED Україна\nOPPO AED Україна з 2019 року надає українцям доступ до проривних технологій OPPO у сфері мобільної фотографії та розумних сервісів. У жовтні 2019 в Україні був представлений перший смартфон ОРРО – А5s, і А-серія до цього часу залишається фаворитом вітчизняних користувачів. OPPO AED Україна ретельно вивчає смаки та потреби української аудиторії, щоб своєчасно виводити на ринок актуальні та корисні гаджети. Щомісяця кількість прихильників бренда ОРРО збільшується завдяки гармонійному поєднанню в гаджетах компанії інноваційних технологій та естетичних складових.\nOPPO Authorized Exclusive Distributor in Ukraine\nДалі OPPO презентують ColorOS 11 з можливостями кастомізації


ОТО ТОБІ ЧОТИРИЛАПИЙ “ДРУГ”...\nНаписав admin2\t|\t10 листопада 2018\nПри укусах собаки:\n- Розтерти 1 середню цибулину, додати до неї 1 столову ложку меду і 1 чайну ложку оцту. Суміш прикладати до рани.\nПам'ятайте: запропонований засіб — оперативний, але краще зверніться до лікаря!\nЯкщо у вас остеохондроз, то частіше їжте салати зі селери. Денна норма - 150-200 мл. Вона добре виводить з організму шлаки, солі.\nЛистям малини варто запастися на весь рік. Воно помічне від багатьох недуг. Якщо не встигли, то заготовте молоді галузки куща. Хворим на невралгію зцілителі радять:\n- 1 столову ложку подрібненої сировини (листя або галузки) залити окропом - 200 мл. Кип'ятити на слабенькому вогні 5 хвилин. Настояти 30 хвилин у щільно закритому посуді. Процідити. Пити по 50 мл чотири рази на день за 15-20 хвилин до вживання їжі. Курс лікування - до повного одужання.\n- 1 столову ложку листя сени (можна придбати в аптеці) залити окропом - 200 мл. Кип'ятити на слабенькому вогні 5-7 хвилин. Остудити. Процідити настій холодним, щоб смолисті речовини рослини залишилися в осаді. Випити на ніч 100 мл.\nЛИМОН І ЧАСНИК - ДЖЕРЕЛО ЗДОРОВ'Я\nЩе один засіб профілактики та лікування грипу:\n- Половину середнього лимона з цедрою дрібно нарізати. Додати 2 зубчики подрібненого часнику. Покласти у скляну півлітрову банку і залити кип'яченою холодною водою. Посуд щільно закрити. Настояти у холодильнику чотири дні. Не проціджувати! Пити по 1 столовій ложці вранці натще за 20 хвилин до сніданку.\nЗастереження: не вживати тим, у кого виразка шлунка чи дванадцятипалої кишки.\nТим, хто потерпає від пониженого тиску, допоможе лимонник:\n- Половину чайної ложки ягід рослини (свіжі, засушені) залити окропом - 200 мл. Кип'ятити на слабенькому вогні 15 хвилин. Настояти 30 хвилин. Процідити. Пити по 75 мл тричі на день. Такі ліки приймати тільки тоді, коли відчуваєте недугу!\nУ випадку гастриту з підвищеною кислотністю:\n- 1 столову ложку засушених квітів календули лікарської залити окропом - 200 мл. Кип'ятити на слабенькому вогні 5-7 хвилин у закритій посудині. Настояти 2 години у цій же посудині, щільно закритій. Процідити. Протягом дня випити за три рази за 20 хвилин до їди. Вживати ці ліки, коли відчуваєте різке підвищення кислотності.\nРЕВІНЬ - КОРИСНИЙ! ВТІМ...\nЯк й інші городні культури, ревінь містить багато корисних для людського організму речовин. Стебла рослини зберігають деякі цілющі властивості навіть у замороженому вигляді.Але:\n- Треба обмежити страви з ревеня людям, хворим на подагру, коли відкладаються солі сечової кислоти, набрякають ноги, болять суглоби.\n- Не варто вживати ревінь під час запального процесу сечового міхура.\nНаписав admin2\t|\t10 грудня 2018\nНаписав admin2\t|\t18 жовтня 2018\nНаписав admin2\t|\t17 жовтня 2018\nПричиною безсоння може стати легенева недостатність, коли людині важко дихати, відчуття, що завжди бракує кисню. Тоді у кімнаті, де ви спите, поставте «букет» зі соснових гілочок. Краще їх брати у лісі, у незабруднених місцях. Все ж цей «букет» помийте у проточній воді. Міняти воду у вазі кожних три дні, а сам «букет» - щомісяця.\nЯкщо є нагода, то частіше гуляйте у сосновому лісі. Така прогулянка особливо корисна перед сном.\nНАСТІЙ ЗІ СОСНОВИХ БРУНЬОК\nЗапалення ясен, їх кровотечу лікують настоєм зі соснових бруньок:\n- 1 десертну ложку подрібненої сировини залити окропом - 200 мл. Настояти 1 годину у щільно закритому і закутаному рушником посуді. Процідити. Полоскати ротову порожнину 2-3 рази на день.\nЦибуля лікує чимало недуг. Наприклад, у свіжому вигляді її споживають при грипі, застуді... Печену цибулю прикладають до гнійних ран. Але для внутрішнього вживання вона протипоказана тим, у кого захворювання шлунково-кишкового тракту, нирок, печінки. Тоді остерігайтеся навіть підсмаженої цибулі!\nНАВЕДЕ ЛАД МАЙОРАН\nЧай з духмяного цілющого майорану, як переконують фахівці народної медицини, покращує імунну систему організму, є профілактичним засобом від багатьох захворювань:\n- 1 чайну ложку подрібненої трави майорану залити окропом - 200 мл. Настояти 1 годину. Процідити. Пити по 50 мл чотири рази на день за 20-25 хвилин до вживання їжі.\nПити такий чай протягом місяця. Потім на місяць зробити перерву.\nНаписав admin2\t|\t30 серпня 2018\nСторінка 200 з 218


Текстові повідомлення, які я хотів би отримати від дівчини. Атте: Чоловік - Мода - 2020\nТекстові повідомлення, які я хотів би отримати від дівчини. Атте: Чоловік\nВсі ми знаємо, що мистецтво фліртувати, завойовувати і навіть закохуватися обертається навколо текстових повідомлень, адже саме тоді чоловіки наважуються надсилати їм сирі речі, які ми зазвичай не говоримо особисто, бо часом ми занадто жалісні і боягузливі .\nХоча жінки емоційно більш відкриті за своєю природою, правда полягає в тому, що одне з цих 10 типів повідомлень дівчинкою може зробити нас щасливими цілий день, тиждень і навіть цілий місяць.\nДоброго ранку / вдень / ночі\nЯ знаю, це звучить кліше, коли кажуть, що жінкам дуже подобається таке повідомлення, добре вгадайте, що? Нам подобаються і чоловіки! Всі ми любимо вставати або лягати спати з чимось приємним, яким би простим чи простим це не здавалося.\nОтримайте повідомлення від дівчини, що нам подобається, запросивши нас кудись, навіть якщо ми ходимо по парку, ми любимо це. Ми любимо жінок з ініціативою, які люблять робити плани, не чекаємо, коли ми завжди запрошуємо їх.\nПовідомлення про гарний час\nЯкщо після будь-якої зустрічі чи від'їзду ми отримаємо повідомлення, схоже на "Я чудово провів час з тобою", ми закохаємось, оскільки вони не мають уявлення, тому що більше, ніж здається самоцентричним, ми любимо знати, чи добре провели час і чи не помруть від сумнівів . Тому що повірте, у нас завжди є сумніви.\nХоча жінки кажуть, що ми дивимось лише на статури, запитайте когось, і вони скажуть вам, що ніхто не любить побачити порожню дівчину. Тож довга історія, думки про всесвіт, політику тощо, змушує нас закохатися. І ми, звичайно, звертаємо увагу! Досить повірити тим стереотипам, що нас не добре слухати.\nПросте "Приходь до мене додому"\nХоча всі знають, що вона носить сексуальну конотацію, правда полягає в тому, що ми не ризикуємо кинутися, не знаючи чого. Тож, що ми рекомендуємо, це те, щоб вони включали діяльність, про яку вони говорять, щоб не думати погано, а потім відвідувати їх, тому що ми любимо бути з вами.\nЖінки повинні вже знати, що у чоловіків багато егоїзму, якщо дівчина надсилає нам повідомлення з компліментом, навіть якщо вона не збуджена, крім того, що надає нам впевненості в собі, вона зробить нас щасливими цілий день.\nПовідомлення "Це мене вже знизило"\nВони знають, що я маю на увазі, коли у вас виникає невпевненість у можливій дитині через нашу необережність, і тоді ви дізнаєтесь, що ні, це почуття полегшення. Ви як жінки неодмінно переживаєте це почуття те саме або навіть більше.\nПочуття гумору змушує будь-якого чоловіка закохатися, чому ми хочемо серйозної дівчини. Втратите свій страх виглядати смішним, бо навіть найменший жарт змусить нас сміятися.\nЧоловіки також люблять, щоб їх любили та відповідали. І хоча вони пишуть це щодня, ми продовжуємо сприймати ці два слова як щось дуже глибоке, яке служить пам’яттю, чому ми продовжуємо їх любити.\nКоли відбуваються бійки, більшість дівчат завжди очікують, що чоловік буде тим, хто на першому кроці до примирення винен чи ні він. Тож час від часу ініціатива з цього питання зробить нас справді щасливими.\nВідео: Kore Gezisi 5 - SM Town Çılgınlığı ve Budist Tapınağı (Лютого 2020).


Житомир.info | У Житомирській області на ботулізм захворів чоловік, який їв тушонку з качиного м’яса\n30 November 2021, 23:08\nУ Житомирській області на ботулізм захворів чоловік, який їв тушонку з качиного м’яса\n11 February 2016, 15:03\nУ Коростишеві Житомирської області вживаючи домашню тушонку, до лікарні потрапив чоловік з підозрою на ботулізм.\nПро це Житомир.info повідомляє державна санітарно-епідеміологічна служба в Житомирській\n«Мешканця міста Коростишів госпіталізовано в інфекційне відділення Коростишівської центральної районної лікарні з підозрою на ботулізм. Хворий перебуває у стані середньої важкості. У вогнищі триває санітарно-епідеміологічне розслідування. Під ймовірним джерелом токсикоінфекції підозрюється тушонка з качиного м’яса домашнього приготування. Вживали підозрілий продукт 6 осіб, один з них захворів. Причини та обставини виникнення захворювання наразі з’ясовуються», – йдеться у повідомленні.\nЗ метою уникнення захворювання на ботулізм серед населення, Головне управління Держсанепідслужби у Житомирській області вкотре нагадує головні правила, яких треба дотримуватись, щоб убезпечити себе і своїх близьких від ботулізму.\nЯк повідомляв Житомир.info, з підозрою на ботулізм у 20 числах грудня 2015 року госпіталізували мешканця одного із селищ Баранівського району Житомирської області. Ймовірним джерелом токсикоінфекції підозрюють копчену рибу домашнього виготовлення.


Яка сорочка підійде під синій костюм?\nКупила чоловікові костюм синього кольору-піджак та брюки. Хочу докупити під нього ще кілька сорочок. Який колір сорочок вибрати під синій костюм?\nЗапитав: Escutcheon (рейтинг 3917) Категорія: Краса\nНайпростіше рішення у виборі сорочки під синій костюм - це біла:\nбільш практичний вибір - світло-блакитна:\nМожна щось середнє - біло-блакитна клітинка:\nЯкщо хочете більш цікаві варіанти, візьміть забарвлення від блідо-рожевого і згущують його до винного - саме в цій холодній гамі:\nВідповів на питання: Nucleus\nГоловне, щоб тип тканини сорочки поєднувався з тканиною піджака (щільна тканина з щільною, тонка (річна) з тонкої). І будь ласка, не надягайте під піджак сорочку з коротким рукавом - це справжній моветон!\nКолір повинен залежати від вашої посади, настрою, переваг в одязі. Варіантів - безліч: білий, рожевий, фіолетовий, бордовий, блакитний, бежевий, жовтий і навіть помаранчевий. Подивіться як він виграшно виглядає:\nЯ от не можу уявити тільки зелений колір і, власне, синій, мені здається, буде не дуже.\nТакож пам'ятайте, що чим яскравіше сорочка, тим стриманіше в насиченості повинен бути костюм.\nВідповів на питання: Grooms\nякщо правильно підібрати сорочку під колір костюма, то чоловік в костюмі буде виглядати надзвичайно! Під синій колір вибирайте сорочку всі відтінки білого, бузкового, бордового, блакитного, сірого і рожевого кольорів. А ось з краватками у мене завжди була проблема. Радять, щоб не було більше трьох кольорів в гамі кольорів костюма, сорочки і краватки. Краватка повинна бути темніше сорочки на один тон. Кольори краватки повинні повторювати колір костюма і сорочки.\nЗагалом, краватка це окрема тема для роздумів\nВідповів на питання: Foxplus\nВибір, що надіти з приголомшливим синім костюмом може бути цікавим завданням в світі моди. Подивимося правді в очі: у сучасному світі, чоловіки хочуть бути настільки ж стильними, як жінки. Правильне поєднання сорочки, краватки і взуття - дуже важливо. Як щодо вибору на користь більш нейтрального кольору сорочки, таких як білий або блідих квітів, таких як бежевий?\nВідповів на питання: Grind\nВаріантів насправді дуже багато. Під синій костюм відмінно підійде звичайно ж біла або біла в дрібну тонку смужку сорочка, світло блакитна з смугастим краваткою синіх тонів, або однотонний, сіра, рожева, фіолетова або бордовий сорочка. При варіанті з краваткою, шкарпетки підбираються під краватку.\nВідповів на питання: Melisa\nПограйте з тонами синього. Краще брати сорочку, яка світліше, ніж костюм, наприклад, блакитну.\nЗелену не рекомендую брати, як і жовту, а то будете виглядати по-клонускі.\nЩе можете надіти чорну сорочку, темно-синя краватка і синій костюм - виглядає це дуже ефектно:\nВідповів на питання: Vela\nЗараз online 186 гостей та 56 зареєстрованих користувачів


Гетьман Іван Виговський - Iван Нечуй-Левицький (сторінка 14) / Бібліотека Української Літератури – UkrClassic.com.ua\nГетьман Іван Виговський - Iван Нечуй-Левицький (сторінка 14)\n"Не полохайся, молодий рицарю, бо не дiстанеш чарiв. Для чарiвництва треба смiливостi. Коли хочеш дiстати од мене чари, то переднiше мусиш видержати спокусу. Ходiм зо мною в мiй палац. Я в цiй хатинi приймаю тiльки простих людей, а ти походиш од колiна великих панiв", - сказала Сандала i вивела його через сiнцi в пишний садок з пальм, фiнiкiв, фiг та апельсинiв. В садку було насiяно стiльки усякого пахучого зела та усяких квiток, що в Германа од того духу запаморочилась голова.\nТiльки що вони зiйшли з ганку, Сандала свиснула. З кущiв лавру та рож виплазували чотири товстi та довгi гадюки. Вони плазували просто до Германа, коливаючи золотистими головами та висунувши гострi жала. Сандала оступилась назад i стала позад Германа. Гадюки лiзли просто пiд ноги Германовi i були вже напоготовi оповитись кругом його. В його й дух замер. Тодi Сандала позабирала в руки гадюки, погладила їх, почепила собi на плечi, однiєю, найменшою гадюкою, оповила собi шию i повела його далi через сад.\nСеред саду стояв розкiшний дiм з ганком, обставлений кам'яними зеленими колонами. Дiм був ввесь розмальований, як цяцька, з блискучими вiкнами i з терасою нижче ганка, обставленого бiлими колонами. I ганок, i веранда були застеленi бiлими циновками, а через одчиненi дверi був простелений квiтчастий перський килим. Тiльки що вони ступили через порiг, з кiмнат вибiгли два старi леви. Вглядiвши Германа, вони вищирили гострi зуби i кинулись на Германа. Герман думав, що вже прийшла його смерть. Тодi Сандала махнула батiжком, i леви, як цуценята, побiгли за нею слiдком в кiмнати.\nСандала повела Германа через ряд пишних покоїв, устелених iндiйськими килимами, оббитих дорогими матерiями з золотими квiтками, i привела його в останню кiмнату, де стояла здорова пiч. Сандала набрала зiлля, наклала в казанок, розпалила огонь i приставила казанок до огню. Огонь спалахнув одразу. Казанок закипiв. Дим, чорний як смола, пiшов в широкий комин. Сандала мiшала зiлля в казанку i все щось шепотiла.\n"От тобi й чари готовi!" - в кiнець усього промовила Сандала.\nВона налила в кришталеву пляшечку зеленого пахучого напою, дала Германовi i сказала: "Вертайся ж тепер додому. Ввiйдеш в палац старого князя, зараз побризкай в палацi цим напоєм, помочи й свою хусточку, покропи свою одежу. Як зачують вони дух цього зела, то зараз з неправдивих стануть правдивими, з недобрих стануть добримм. Їх серце наллється любов'ю й прихильнiстю до людей i до тебе. Вони забудуть про помсту; злiсть згасне в їх душi, а в серцi запанує ласка та добро. Тодi проси в старого князя та княгинi чого забажає твоя душа i Розалiя буде твоя".\nГерман подякував Сандалi, заплатив їй багато червiнцiв, сам сiв на корабель, переплив океан, а потiм день i нiч летiв конем до замку старого рицаря.\n- I що ж? Вчинили що-небудь тi чари? - не втерпiла Олеся i спитала в тiтки.\n- Не встиг прилетiти вiн до замку старого Адольфа, коли дивиться, одчиняється замкова брама в високiй баштi, а з брами виходить процесiя. Дзвонять в усi дзвони. Ксьондзи в чорних ризах. Брама оббита чорним сукном. З брами виїжджає висока колiсниця, оббита чорним шовком та оксамитом; конi вкритi чорними попонами. То везли старого рицаря Адольфа.\nДругого дня Герман пiшов в замок. Розалiя й її мати звелiли його впустити. Герман бризнув в покоях зачарованим зеленим напоєм. Чудовий дух пiшов по всiх покоях. Стара мати з лихої стала добра, а черстве серце її пом'якiшало, як теплий вiск. Вона радо привiтала Германа i згодилась видати за його Розалiю. Герман i Розалiя побрались i були щасливi ввесь свiй вiк.\nОлеся зiтхнула, неначе їй стало легше на душi. В кiмнатi стало тихо-тихо. Коли це надворi знов застукотiло в ворота ще дужче, неначе хтось хотiв виламати ворота i ввiрватися в двiр силою. Брама аж гуркотiла. Собаки гавкали, аж вили. В кiмнатцi серед нiчної тишi було виразно чути кожний удар в браму. I тiтка, й небога скочили з мiсця i стовпом стали.\n- Ой Боже наш! Хтось нападає на наш палац! - крикнула тiтка Павлина.\n- Ой Господи! Чи не татари часом! А може, це збунтувались нашi хлопи, хотять вигнати нас з села? - обiзвалась Олеся.\n- Певно, хлопи збунтувались. Ще, борони Боже, запалять палац. Що ми тодi в свiтi Божому будемо робити? Ще повбивають нас отут в кiмнатi! - закричала тiтка.\n- Оце, борони Боже! Ви, цьоцю, таки добрий страхополох. Я вiзьму оцю рушницю та як смальну кулею в лоб одного та другого, хто насмiлиться ввiрватись в палац, то другi вже не поквапляться лiзти, куди їм не слiд, - сказала Олеся.\nВона пiшла в свою кiмнатку, винесла звiдтiля рушницю та шаблю i почала набивати рушницю набоєм, поклавши шаблю на стiл.\n- Цьоцю! Берiть i ви другу рушницю та набивайте! - обiзвалась смiлива Олеся.\n- Ой серденько моє! Я боюся й доторкнутися до рушницi. Та не крути-бо тiєю рушницею, може, вона набита набоями, то ще сама вистрелить в мене, - говорила тiтка Павлина, оступаючись за розiпяту основу килима. - Що ми робитимемо, як вороги видеруть вiкна та лiзтимуть до нас в кiмнату? - говорила тiтка Павлина через пасма основи.\n- Тодi я телепну по лобi того ворога держалном рушницi або штрикну його в очi шаблею, - сказала Олеся.\n- Ой страшно! Оя Господи, спаси нас i помилуй од напастiї - молилась тiтка, неначе за тином з ниток.\nТим часом за двором стукiт не переставав. Собаки аж скиглили, кидаючись до ворiт. Сам господар Христофор Стеткевич з переляку кинув свої кальвiнськi книги, вискочив в заду i вибiг надвiр. До ворiт вже вибiгли слуги, побiг розбурканий i заспаний економ Христофора.\n- Хто там стукає? - гукнув економ, притулившись лицем до мiцної дубової брами. - Чи свої, чи вороги?\n- Свої й не вороги. Я - писар вiйська Запорозького - Виговський. Оповiстiть шановного пана Стеткевича, шо я прибув до нього в гостi, але опiзнився в дорозi, - сказав Виговський. - Не бiйтесь нiчого.\n- Добре! - сказав економ. - - Але чи ти напевно писар? - питав економ.\n- Напевно. Я вас не дурю. Панна Олеся мене знає, вона впiзнає навiть мiй голос, - сказав Виговський.\nЕконом пiшов до ганку i оповiстив Стеткевича. Стеткевич не йняв вiри нiкому в тi тривожнi й неспокiйнi часи. Вiн викликав надвiр Олесю. Олеся вибiгла з рушницею в руках. Довiдавшись, що стукав в браму Виговський, вона повагом пiшла з рушницею через подвiр'я i впiзнала голос Виговського. Стеткевич звелiв одчиняти браму. Слуги принесли запалений смоляний сосновий сучок i посвiтили. В одчинену браму в'їхав на чудовому конi Iван Остапович, з рушницею через плече, з шаблею при боку. Свiт смоляного сучка впав на нього i на голову баского коня. Олеся крикнула з великої радостi.\n- Вiн, шановний дядьку! Вiн! Давнiй мiй знайомий!\n- А це ви, панно Олесю! Чого це ви стрiчаєте мене з рушницею? Певно, думали, що наїхав вночi якийсь кримський мурза з татарами, щоб потривожити спокiй.\n- Так ми й думали. Ви, пане Iване, таки добре налякали нас в наших пущах, - обiзвалась Олеся.\nВиговський скочив з коня i кинув поводи в руки козаковi, а сам привiтався до Олесi. Виговський здiйняв шапку i низенько уклонився старому Хрйстофоровi, просячи вибачення, що запiзнився в дорозi i потривожив спокiй добрих людей трохи не серед ночi.\n- Нiчого те, нiчого! - говорив старий Стеткевич. - Коли ви заблукались в пущах i навiдались в нашi мокрi нетрi, то прошу до покоїв. Будьте моїм шановним гостем. Я чув вже про вас од панi Павловської та од iнших моїх родичiв. Прошу до свiтлицi!


«Батьківщина» Волині зібрала селян на форум\n10.10.2016 BatkivshchynaVolynНовиниКоментарів немає\nОбговорити аграрні проблеми приїхали більш як 130 власників одноосібних селянських господарств, фермерів, керівників сільгосппідприємств області.\nЯк повідомляє прес-служба обласної парторганізації, форум аграріїв Волині відбувся на базі ТзОВ «Городище» Луцького району, яке очолює «батьківщинівець» заслужений працівник сільського господарства Анатолій Никонюк. Він розповів про наболілі для аграріїв проблеми, які влада не розв’язує з року в рік.\nМодератор заходу – заступник голови обласної партійної організації ВО «Батьківщина» Валентин Вітер запросив учасників форуму до відвертої розмови. Аналізуючи проект Державного бюджету на 2017 рік, голова постійної комісії з питань бюджету, фінансів та цінової політики обласної ради Людмила Кирда зауважила, що в головному кошторисі країни інтереси селян не враховано.\nУчасники форуму – власник фермерського господарства «Крем’яш» Петро Камельчук із Турійщини, одноосібники Микола Мельник із Іваничівщини та Григорій Борейчук із Луцького району, депутат Локачинської районної ради Микола Усік висловилися за продовження мораторію на продаж землі, пропонували збільшити підтримку державними коштами галузі тваринництва та сільськогосподарського машинобудування, вимагали повернути сільгосппідприємствам спецрежиму оподаткування тощо. Свої вимоги учасники форуму відобразили у зверненні і направили його до президента, уряду та парламенту.\n«Батьківщинівці» підтримують вимоги селян. Якщо влада піде їм назустріч, то це сприятиме зниженню безробіття, збереженню малих сіл, котрі можуть зникнути внаслідок так званої децентралізації», – сказав голова обласного партосередку «Батьківщини» Олег Кіндер.\nВін запевнив, що політична сила Юлії Тимошенко активно відстоюватиме інтереси сільгоспвиробників, і закликав аграріїв долучатися до роботи антирейдерського комітету, який створили партійці Волині.