BLOG: Стометрівка ледь-не-смерті, або Спартакіада по-дорослому\nЛюдмила Яворська, журналіст, зневірений учасник спартакіади\nОстанній вікенд липня для працівників усіх бізнесів, що входять до групи компаній «VolWest Group» – пора особлива. Ще за кілька тижнів до цього по усіх закутках офісів починає чутися незрозуміле для непосвячених: «спартакіада… спартакіада…». «Дєцкій сад», – так і хочеться відповісти завантаженому роботою новачку, та заряджений нездоровим ентузіазмом колег-старожилів і собі починаєш записуватися на всі підряд види спорту.\nВідкриття 12-ї корпоративної спартакіади «VolWest Group»[/caption]\nВ офісі «Сім’ї і Дому», де віднедавна крім газети та радіо СІД-ФМ, з’явилися редакції інтернет-проектів «Таблоїд Волині» та «Район. Луцьк», усе відбулося за спрощеною процедурою. Серед «старожилів» в команду записалися ті, хто мав досвід і знав, що пограти на халяву в боулінг/більярд/дартс – не таке вже й складне змагання. Новачки ж серйозно «попали»: записувались усюди, куди мінімально підходило «ну, в принципі, вмію».\nДо речі, як пізніше з’ясувалося, інші команди відбирали учасників за більш логічним принципом: влаштовували внутрішні змагання і найдостойніші з найдостойніших отримували право представляти честь фірми.\n«Сім’я і Дім» впевнено крокує до перемоги. Поки…[/caption]\nДо збірної «Сім’ї і Дому» увійшли також представники Демидівського консервного заводу та фірми «Кава груп». Такому колективу журналісти були тільки раді, бо любов до хрону виробництва Демидівського консервного – то, певно, найперша корпоративна посвята, через яку проходять усі, принаймні, в СІДі. Ну, а наявність слова «кава» в назві другого компаньйона – вже достойна причина триматися купи.\nБагаторічний симбіоз: Демидівський консервний, Сім’я і Дім, Кава груп[/caption]\nІз 24 видів спорту, в яких пропонували змагатися, наша команда заявилася на 13. На думку капітана команди, яким за багатолітньою традицією самопризначився фіндиректор «Сім’ї і Дому» Ігор Денисевич, у командних видах спорту, таких як волейбол, міні-футбол, перетягування канату – не було сенсу і «тягатися». Що він мав на увазі, стало зрозуміло вже на самій спартакіаді, а тоді, коли ми лише реєструвалися, було якось навіть «за родіну абідно». Ну, ж не слабаки! Он скільки нас, і всі такі спортивні!\nЗа кількістю глядачів на трибунах змагання обіцяли бути «не на життя»[/caption]\nПро рівень своєї спортивності я все зрозуміла на десятому метрі легкоатлетичної естафети. Пам’ятається, в шкільному дитинстві дистанції з хлопцями бігала, бо дівчата лишалися настільки позаду, що не було, на кого рівнятися, аби показати хороший результат. А тут… Почала якось ніби впевнено, і навіть перші три секунди, здавалося, була другою, та суперниці одна за другою так і миготіли перед носом. Хоча до кінця стометрівки хвилювало тільки одне: я точно буду жити далі?\nА, здавалося, взую кеди і – все, перемога![/caption]\nСпорт виявився навиком, який треба поновлювати. Десятирічний досвід, навіть дуже хороший, як з’ясувалося – до одного неповороткого місця.\nКонкурс за конкурсом ми тішились, що впевнено посідаємо п’яте, рідше – четверте місце. Тішились, бо, по-перше, не знали, що бали приносять лише перші три місця, а, по-друге, не дуже задумувалися, що команд – лише сім.\nДесять хвилин до початку змагання – саме час для тренування. «Таблоїд» VC «Сім’я і Дім»[/caption]\nПершим справжнім щастям виявилася звістка про перше місце в шашках! Здавалося б, все логічно – кому ж іще, як не представникам інтелектуальної професії вигравати в шашки. Так ні – перемогу команді приніс працівник «Кава груп».\nУсмішка головного бухгалтера «Волвесту» Віктора Мороза так і говорить: ви грайте, грайте, поки за стіл не сів я[/caption]\nНе меншу радість «Сім’ї і Дому» принесла перемога представника Демидівського консервного заводу у картингу. Наша «таблоїдна» Іра Новосад теж гасала, як у «Форсажі» – і за справністю трюків, і за ефектністю «форсажних» героїнь, проте до трійки лідерів не дотягла.\nТак і хочеться підписати фото: кастинг на восьмий «Форсаж»[/caption]\nЩе одне призове місце – безпосередньо наше, «сім’їдомівське». Чоловік працівниці, тобто – мене (а до участі допускалися окрім самих працівників члени їхніх сімей) наловив риби на друге місце.\nКостянтин Яворський приніс срібло «Сім’ї і дому», зловивши трьох окунів[/caption]\nУ різних залах «Адреналіну», де відбувалась спартакіада, цілий день стояв ще той «двіж». Учасники так щиро переймалися результатами, що доводилося бігати від майданчика до майданчика, вболіваючи на все горло вже й не завжди за своїх: в незаявлених номінаціях знайшлися й інші фаворити.\nЯкби «на мушці» главреда «Сім’ї і Дому» був не уявний противник – результат однозначно був би «в десятку»[/caption]\nІз закінченням кожного нового конкурсу турнірна таблиця заповнювалася балами, а ми майже до останнього бігали дивитися, чи не програє десь бува «Тарантелла» – то був єдиний шанс обійти хоч одну команду і зайняти неостаннє місце.\nСписок оголосили: збірна «Сім’ї і Дому» – на почесному сьомому місці[/caption]\nЩирим радощам переможців могли б позаздрити навіть малюки в їх найвдаліший новорічний ранок. Команда «Адреналіну» тішилась, що отримала логічну перемогу. Команда «Нашого краю» раділа, бо другого місця давно не бачили. А от бронзові призери – команда управляючої компанії раділа помірковано: минулоріч вони були чемпіонами.\nНашій команді не лишилося іншого, як тішитися скромними радощами участі. Бо від самого спорту наші загартовані інтелектом та незаймані фізичними навантаженнями тіла отримали лише триденну кріпатуру, сім синців і одну гулю.\nТеги: #спорт, #спорт, #адреналін, #спартакіада, #VolWest Group


Газета "Громадянська позиція" (Волинська область), червень 2018 by Громадянська позиція - Issuu\nКОМАНДА ГРИЦЕНКА Інформаційний бюлетень червень 2018\nВсеукраїнська газета політичної партії «Громадянська позиція»\nАнатолій Гриценко може стати наступним Президентом України Соціологи пророкують лідеру «Громадянської позиції» впевнену перемогу у другому турі Президентських виборів, а партії – проходження до Парламенту\nОдразу кілька авторитетних соціологічних служб — КМІС, СОЦІС, «Рейтинг» зафіксували чергове зростання рейтингу Анатолія Гриценка та партії «Громадянська позиція». Ексміністр оборони, який має найбільшу довіру з боку українців з-поміж усіх політиків, також отримав значну електоральну підтримку. Так, згідно із опитуванням, яке нещодавно оприлюднив Київський міжнародний інститут соціології (КМІС), у рейтингу кандидатів в I турі Анатолій Гриценко вже другий. За нього готові віддати голоси 6,3% українців, що лише на 1,7% менше, ніж в Тимошенко, яка наразі очолює рейтинг. Якщо ж взяти до уваги тільки респондентів, які гарантовано планують взяти участь у виборах, то відсоток підтримки Анатолія Гриценка — 12,7. У той же час, за результатами соцдосліджень, у другому турі у цій парі переможе саме Анатолій Гриценко. Згідно із результатами опитування, проведеного КМІС, лідер «Громадянської позиції» взагалі перемагає будь-кого із опонентів. Анатолій Гриценко перемагає Петра Порошенка (27,5% — у Гриценка, 11,3% — у Порошенка), Юлію Тимошенко (22% — у Гриценка, 18,5% — у Тимошенко), Святослава Вакарчука (22,5% — у Гриценка, 20,8% — у Вакарчука), Володимира Зеленського (24,2% — у Гриценка, 20,6% — у Зеленського). В опитуваннях компанії СОЦІС серед тих, хто піде на вибори і визначився із кандидатом, за Президента Анатолія Гриценка готові віддати свої голоси 9 % виборців. А соціоло-\nгічна група «Рейтинг» в аналогічних замірах дає лідеру «Громадянської позиції» 10,9% голосів і чисте друге місце. Так само високою є й електоральна підтримка у «Громадянської позиції», очолюваної Анатолієм Гриценком. КМІС віддає «Громадянській позиції» 11,5% голосів (серед тих, хто визначився із вибором) і чисте друге місце у змаганнях до Верховної Ради України. Згідно із опитуваннями СОЦІСу, у «Громадянської позиції» теж друга сходинка і 9,6 %\nпідтримки виборців. Так само на другій сходинці партія розташувалася і в опитуваннях групи «Рейтинг». «Останні соціологічні дослідження підтверджують, що шанси кандидата від «Громадянської позиції» потрапити до другого туру дуже високі. А в другому турі Анатолій Гриценко виграє у будь-якого іншого кандидата. Мені дуже приємно, що на Волині рейтинг Анатолія Степановича один з найвищих в Україні. Дякую волинянам за підтримку. Багато людей докладають зусиль, щоб наступним\nпрезидентом України стала чесна, порядна людина. Приємно, що люди позитивно оцінили ці зусилля команди «Громадянської позиції» в нашій області», - каже голова Волинського осередку партії, член Координаційної Ради «Громадянської позиції» Сергій Чуріков. При збереженні існуючої динаміки, «Громадянська позиція» впевнено проходить у майбутній Парламент і може сформувати більшість, а Анатолій Гриценко має всі шанси для того, щоб стати наступним Президентом України.\n2 КОМАНДА ГРИЦЕНКА\nСергій Чуріков став учасником загальнонаціонального проекту «Нові лідери» Голова Волинського осередку партії «Громадянська позиція» Сергій Чуріков пройшов перший етап загальнонаціонального проекту «Нові лідери». Зі своєю ідеєю\n#д о с т у п н і _ а в т о\nвін увійшов до першої двадцятки претендентів, що набрали найбільше голосів в інтернет-голосуванні. Окрім того, Сергій Чуріков отримав найбільшу підтримку серед кандидатів від Волині. Проект стартував 12 березня і проходитиме у чотири етапи. Вибори переможців будуть здійснювати зареєстровані в мережі Інтернет виборці, Відбірковий Комітет, а також і телеглядачі у телевізійній частині проекту. Мета проекту знайти і показати українцям нових лідерів з різних куточків держави, підтримати конструктивні, спрямовані на поліпшення соціально-економічного становища в Україні ідеї.\nСергій Чуріков зокрема запропонував проект, який допоможе зробити європейські автомобілі доступними для українців. «Я не проти нових авто. Я тільки за. Але давайте будемо чесними - для переважної більшості Українців авто з салону – це недосяжна розкіш. Моя ідея для проекту «Нові лідери» передбачає скасування усіх заборон на імпорт та зменшення податків на ввіз усіх авто (в тому числі нових). Тому вигоди отримають усі. Що буде, якщо залишити заборони та драконівські податки на автоімпорт? Будуть продовжувати їздити на «бляхах». А це нуль в бюджет від такого «імпорту» + усі інші з цим пов`язані ласощі. Ми станемо резервацію ретро авто, як на «Острові Свободи». От тільки замість американських авто з 50-х., які є на Кубі, по вулицях будуть пихтіти 50-річні шедеври радянського автопрому», - зазначив Чуріков. Під час презентації своєї ідеї він розповів, що в Україні діють правила, згідно з якими при імпорті вживаних автомобілів сума платежів в кілька разів перевищує вартість авто за кордоном. В наслідок цього більшість населення України не мають своєї автівки, або використову-\nСергій Чуріков ють транспортні засоби ще радянського виробництва. Таким чином кількість авто на 1000 населення в Україні – 202, до прикладу в Киргизії – 211, Угорщині – 325, Литві – 431, Естонії – 514, Польщі – 546, Італії – 610, США – 797. Середній вік авто в Україні – 19,6 років, а більшість машин виробництва СРСР – 53,4%. Частина людей, уникаючи надмірного оподаткування експлуатують авто на іноземних номерах. Таких авто в Україні сотні тисяч. Бюджет від цього не отримує жодних надходжень», - підкреслює Сергій Чуріков. Учасник проекту «Нові лідери» наполягає, що потрібно створити умови для легального ввезення вживаних авто з ЄС в Україну. Для цього необхідно скасувати всі обмеження (за роком виробництва, екологічним стандартом і кількістю ввезених авто) на ввезення та подальший продаж усіх автомобілів з пробігом, експлуатація яких дозволяється в ЄС. Встановити розумні податки, які становитимуть не більше 25% від митної вартості авто з урахуванням максимально 5% мита та 20% ПДВ для усіх легкових авто. Такий розмір оподаткування заохотить багатьох українців оновити автопарк або придбати перше авто, а також в переважній більшості випадків зробить не виправданим експлуатацію авто на іноземних номерах. Сергій Чуріков навіть підрахував економічний ефект від реаліза-\nції своєї ідеї. Отже, за його словами, прямі надходження до державного бюджету складуть приблизно 20 млрд. грн. на рік. Серед переваг також - поштовх до розвитку малого та середнього бізнесу (сфера автосервісу, підприємці, що займаються імпортом та продажем вживаних авто, утилізація автомобілів), збільшення податкових надходжень через збільшення споживання палива (акциз, ПДВ), покращення мобільності трудових ресурсів (не секрет, що робочі місця концентрується в великих містах і сільське населення в багатьох випадках не може отримати роботу через відсутність доїзду до роботи), задоволення життєвих потреб населення України, легалізація автівок на іноземних номерах (можливість ідентифікації власника, спрощення оформлення ДТП, уникнення злочинів та зловживань). Його проект відрізняється від вже існуючих законопроектів у Верховній Раді, каже Сергій Чуріков. Основна відмінність - дія норм закону має бути безстроковою. А ще Чуріков пропонує скасувати сертифікати при реєстрації автомобіля. Якщо його проект підтримають, він має пройти кілька етапів: обговорення проектів змін до законодавства в громадському секторі, узгодження умов легалізації авто на єврономерах з профільними громадськими організаціями, що пред-\nставляють власників таких авто, передача проекту законів до профільного комітету Верховної Ради, голосування, прийняття підзаконних нормативних актів. «Чому «Нові лідери», чому саме цей проект? У нас більшість людей черпають інформацію з телебачення, далі – соцмережі. Коли створився такий проект у мене теж було багато сумнівів з приводу того, чи чесна там буде боротьба чи нечесна, чи дійсно там буде конкуренція ідеї чи лобіювання конкретних ідей, але мій принцип такий: краще спробувати, ніж потім жалкувати. В оргкомітеті є велика кількість авторитетних людей. Я сподіваюсь, що ця ідея буде сприйнята. Для багатьох авто - це мрія, хоча це має бути не розкіш, а засіб пересування», - підкреслює Сергій Чуріков та закликає людей підтримати його ініціативу. Отже, перший етап позаду, а друге голосування, під час якого відберуть 10 найкращих ідей та учасників, триватиме з 1 червня по 7 вересня 2018 року. Упродовж трьох місяців сто лідерів вестимуть активну діяльність із реалізації своїх програм і готуватимуться до їхньої презентації. На сайті NOVILIDERY.COM з’явиться можливість приєднатися до команди того чи іншого лідера. Також лідери зможуть шукати і залучати спонсорів. На цьому етапі починає свою роботу Онлайн-Університет Лідерів. Протягом усього проекту холдинг StarLightMedia ближче знайомитиме українців із учасниками проекту «Нові лідери» і надаватиме їм медійну підтримку. 4-5 вересня відбудеться фінальне голосування. Сто лідерів у студії телеканалу ICTV представлять свої програми і стан їхньої реалізації за три місяці проекту. 10 найкращих обере Відбірковий Комітет. Результати відбору будуть презентовані 10 вересня 2018 року у програмі «Свобода слова» на телеканалі ICTV. Тож, підтримаймо земляка, громадського діяча, очільника «Громадянської позиції» на Волині Сергія Чурікова!\n«Громадянська позиція» вимагає зміни виборчих правил! 15 травня в усіх обласних центрах України, а 17 травня у Києві вкотре відбулися акції на підтримку зміни виборчого законодавства. «Ні! виборам за законом Януковича» під таким гаслом 15 травня у Луцьку представники політичних партій «Громадянська позиція», Громадський рух «Народний контроль», «Національний корпус», «Самопоміч», ВО «Свобода», Рух нових сил Михайла Саакашвілі разом із активістами ГО «Центр UA» закликали Парламент ухвалити в другому читанні та в цілому проект Виборчого кодексу (№3112-1), що передбачає проведення парламентських виборів за пропорційною системою з відкритими регіональними списками. Партійці та активісти Волині вважають, що нові виборчі правила дозволять обирати не лише партію, але й конкретних кандидатів в цій партії, тим самим формуючи список із людей, що мають довіру. «Громадянська позиція» проти мажоритарки, ми за відкриті списки. Починаючи з лютого 2017-го року ми беремо участь в усіх\nНа фото з ліва на право Юрій Теребейчук, Сергій Гетманчук і Сергій Чуріков акціях для підтримки цієї реформи. Наша партія є повноцінним членом об’єднаної Європейської партії «ALDE Party», і в грудні минулого року була проголосована резолюція, яку ініціювала «Громадянська позиція». Ця резолюція закликає усю Європу підтримати виборчу реформу в Україні. Ця резолюція проголосована і тепер до голосу\nнашої партії долучився голос наших європлощі Конституції зібрались активісти різних політсил, просто люди, котрим не байдужа пейських партнерів. Але ніхто, окрім нас, не доля країни, і окремі нардепи. Зі сцени вони наведе порядку в нашій хаті. Тому нам повиголошували вимоги до парламентарів. трібно доносити людям інформацію, розка«Саме український народ є носієм та сензувати в чому корінь зла, гуртуватися, висом влади як такої, але сьогодні ми живемо ходити на такі акції і добиватися у чинної в якомусь когнітивному влади прийняти нові дисонансі. Ми не можеправила», – зазначив «Громадянська позиція» мо зрозуміти, чому ноголова Волинської обсій влади живе гірше, проти мажоритарки, ласної організації парніж ті, хто цією владою тії «Громадянська поми за відкриті списки. користується. зиція» Сергій Чуріков. У нас незрілі деУчасники акції підмократичні інститути, писали звернення до Волинської облради та тому мажоритарка працює в Україні викривЛуцької міської ради з проханням звернутися лено. Нова виборча система дозволить обидо Верховної Ради України з вимогою негайно рати інших людей. доопрацювати та прийняти в цілому проект Все, що у нас залишається, це змінити виВиборчого кодексу (законопроект № 3112-1), борче законодавство. Якщо 21 червня знову встановивши пропорційну виборчу систему з не проголосують цей закон користувачі влавідкритими регіональними списками. ди, то носій влади прийде і змінить все сам, Уже 17 травня активісти «Громадянської бо тільки народ - господар країни», - заявив позиції» з Волині Сергій Чуріков, Сергій Гетволинянин Олександр Кралюк. манчук, Сергій Кічій та Юрій Теребейчук взяЯкщо Верховна Рада не прийме Виборчий ли участь в акції на підтримку виборчої рекодекс у другому читанні до 21 червня, проформи під українським Парламентом. На тестні настрої наростатимуть.\n«Ми робимо все, щоб в Європі не забували про Україну», - Сергій Чуріков 27-28 квітня члени Координаційної Ради партії «Громадянська позиція» Ігор Новосад та Сергій Чуріков взяли участь у з’їзді АЛДЄ (Альянсу лібералів та демократів за Європу) в столиці Болгарії Софії. Окрім низки робочих питань, голосували за, так звані, термінові резолюції. Цього разу їх було три: перша - про запровадження санкцій відносно режиму в Камбоджі, друга - на підтримку революції у Вірменії, а третя стосувалася свободи слова в Україні. Остання викликала гарячі дискусії, розповідає делегат з’їзду, голова Волинської обласної організації партії Сергій Чуріков: «Партія «Громадянська позиція» входить до Альянсу лібералів і демократів за Європу. Наша делегація мала право голосу. Резолюція, запропонована нашими колегами з «Європейської партії», стосувалася запровадження санкцій відносно ворогів свободи слова в Україні. Вона викликала гарячі дискусії. Ні для кого не секрет, що навіть після Революції Гідності у нас й досі на центральних, олігархічних каналах є, так звані, персони нон-грата, яких ніколи не запрошують на ефіри і не дають їм слова. Або ж си-\nтуація із Савіком Шустером. Можна ставитись по-різному до цієї людини, але я вважаю, що таке шоу мало право бути і подібні заборони недопустимі. Вбивство Павла Шеремета: зачіпок багато, а слідство не просувається. Проте у Європі вважають, що санкції створюють кордони у стосунках між країнами. Тому, після довгих дискусій, було напрацьовано текст резолюції, в якому вже не було слова «санкції». Це дозволить Європі гнучко реагувати на зазіхання на свободу слова в Україні». «Левова частка роботи під час таких зустрічей відбувається у ку-\nлуарах, де за горнятком кави зустрічаються делегації з усіх країн Європи. Для України це шанс нагадати про себе. Нагадати, що у нас війна, нагадати ситуацію з Кримом. Ми прибули на з’їзд власним коштом, можна сказати, як волонтери, бо розуміємо наскільки важлива для України така комунікація. Нині спостерігається послаблення уваги до нашої держави. Під час Майдану усі були зачаровані нами, а зараз побачили, що прийшла нова влада, а обіцяні реформи пробуксовують. Тому ми робимо все, щоб про Україну не забували. Ми започаткували таку акцію «Крим - це Україна». Те-\nніски з відповідними написами англійською та німецькою ми презентували президенту АЛДЄ Гансу ван Баалену, який, до слова, був на Майдані під час кривавих подій 20 лютого 2014 року, та віце-президенту, представниці Польщі, Йоанні Шмідт. Також ми вручали такі теніски представникам німецької делегації, представникам вільних демократів. Вони є консерваторами у трикутнику Росія-Україна-Євросоюз, але жоден з них не сказав, що має якісь сумніви щодо територіальної цілісності України. Вони розуміють, що це питання не клаптика землі, а це питання ціннісне і це питання підстав міжнародного правового порядку і верховенства права, що є базовою цінністю для лібералів», - каже Чуріков. Делегати від «Громадянської позиції» взяли участь в панелі, де обговорювалась європейська перспектива Західних Балкан. «Загалом, звучало кілька меседжів до країн, які прагнуть стати членами європейської родини. Перший - реформи слід робити не задля якихось критеріїв, а для реального покращення власного життя. Другий - на жаль, кредит довіри для наших країн вичерпано, Європа очікуює не слів, а конкретних результатів в зміні країни», - діляться враженнями від почутого Ігор Новосад та Сергій Чуріков. Окрім питань європейського рів-\nня не забували і про насущне. Сергію Чурікову, зокрема, вдалося запросити на Волинь міського голову одного з естонських міст з метою обміну досвідом із залучення інвестицій і розвитку інфраструктури населених пунктів. «Ми давно вже знайомі з Андресом Ядла. Це колишній мер одного з естонських міст, який має прекрасну історію успіху. Він, використовуючи гранти, в містечку на 15 тисяч мешканців залучив більше 200 мільйонів євро інвестицій. «Совкове» місто він перетворив на сучасне, європейське, гарне. Ми домовилися, що ми його запросимо на Волинь і організуємо зустріч з усіма сільськими, селищними, міськими головами, головами новостворених громад, для того, щоб він без жодної політичної складової розповів, як досяг таких успіхів», - зазначив Сергій Чуріков. Він також підкреслив, що вважає візит до Болгарії та участь у з’їзді АЛДЄ дуже успішними. «Відбулась промоція України, відбулась промоція «Громадянської позиції» на міжнародній арені. Ми вчимося на європейському рівні використовувати всі важелі задля просування українського інтересу. Україна - це Європа, географічно, ментально і культурно. Ми повинні вчитися жити разом в об’єднаній європейській родині», вважає Сергій Чуріков.\n«Громадянська позиція», «Народний контроль» та «Альтернатива» об’єднались, щоб перезавантажити владу 10 травня, у Вінниці політична сила «Альтернатива» та партія «Громадянська позиція» офіційно заявили про своє об’єднання. Таким чином почалось створення великої демократичної опозиції, яка висуне єдиного кандидата на президентських виборах-2019. Ним стане Анатолій Гриценко. «Ми вирішили не тягнути час і вже зараз підтримати кандидатуру Анатолія Гриценка, якого ми, як політична сила «Альтернатива», бачимо найбільш гідним претендентом на президентську посаду з тих, хто сьогодні має реальні шанси на перемогу. Такий вибір обумовлений тим, що кандидатура Гриценка максимально відповідає критеріям патріотичності, професіоналізму і порядності. Його діти і онуки живуть в Україні, у нього немає бізнес інтересів, він не виводив грошей в офшори, він професіонал, який має успішний досвід,\nД. Добродомов і А. Гриценко\nОб’єднавча платформа «Народної довіри»\nА. Гриценко і Є. Фірсов\nв тому числі у військовій сфері, що важлиший – революційний. Ми проти нього. Зваво. Все це не просто компліменти. Гриценко жаючи на зовнішнього ворога, Україна не один з небагатьох політиків, які мають висопереживе наступний Майдан. Другий метод кий відсоток довіри людей. Серед усіх канди– вибори. Але жодна з партій демократичдатів, що мають шанної опозиції не готоси на вихід у другий самостійно повніс«Ми ухвалили відповідальне рі- ва тур, Анатолій Грицентю перезавантажити ко - єдиний, хто точвладу. Саме тому ми шення. Тепер «Громадянська но піде до кінця і не створюємо єдину позиція» і «Народний контрвступить в перегоплатформу, яка привори з Порошенком оль» – на одній платформі, в од- веде у владу поряді його оточенням», та професійних ній команді, яка спільно пройде них каже Єгор Фірсов. людей. Лише разом А вже 21 травня і президентські, і парламентські, ми зможемо подолати у Львові «Громадянолігархів та сформуі місцеві вибори. ська позиція» і «Навати справжню патріродний контроль» отичну владу», – заяутворили спільну вив лідер «Народного об’єднавчу платформу «Народної довіри». Про контролю» Дмитро Добродомов. це оголосили лідери демократичної опозиції За словами лідера «Громадянської позиції» Анатолія Гриценка, передусім партії поєдАнатолій Гриценко та Дмитро Добродомов. нують спільні цінності та погляди на зміни, які «Країна потребує повного перезавантапотрібно провести в країні. ження влади. Для цього є два методи. Пер-\n«Ми ухвалили відповідальне рішення. Тепер «Громадянська позиція» і «Народний контроль» – на одній платформі, в одній команді, яка спільно пройде і президентські, і парламентські, і місцеві вибори. Ми маємо спільні цінності – і у внутрішній політиці, і у зовнішній. У процесі очищення країни від корупції і мародерства. І це підтверджено не заявами, а реальними кроками», – додав Гриценко. Також, під час зустрічі було наголошено, що йдеться не про вливання однієї сили в іншу, а саме спільну платформу «Народної довіри», яка збере професійних, ефективних та порядних людей. «Народний контроль» уже це робив напередодні місцевих виборів 2015 року: ми об’єднали волонтерів, журналістів, ветеранів АТО. Так робила й «Громадянська позиція». Ми чекаємо об’єднання всіх однодумців, представників демократичної опозиції у нашій платформі. Тільки разом ми зможемо провести повне перезавантаження влади», – резюмував Дмитро Добродомов.\n4 КОМАНДА ГРИЦЕНКА\nСтавленики Президента розпоряджаються 88% усієї землі, - Анатолій Гриценко про реалії децентралізації 11 квітня Волинь відвідав відомий політик, колишній міністр оборони України, народний депутат VI-VII скликань, голова Координаційної ради партії «Громадянська позиція» Анатолій Гриценко. У Луцьку він зустрівся з представниками волинських ЗМІ. Журналісти, зокрема, запитували, що думає Анатолій Гриценко про реалізацію реформ у державі, основна з яких децентралізація. Децентралізація - це один із ключових принципів програми партії «Громадянська позиція», - каже лідер партії Анатолій Гриценко. Під час прес-конференції для волинських ЗМІ він дав загалом позитивну оцінку цій реформі. Серед «плюсів» назвав збіль-\nшення наповнення місцевих бюджетів громад, поліпшення стану доріг і загалом добробуту населених пунктів. Проте, можна було б зробити більше, вважає Гриценко. «Хороші зміни, які пропонувались, не пішли на конституційному\nрівні… В останній момент Порошенко включив у прикінцеві положення «особый статус ОРДЛО» і почалося… І через отой «Мінськ» не пішов потрібний усім областям процес децентралізації на конституційному рівні. І не піде зараз вже при Поро-\nшенку. Очевидно, цей процес буде починати нова влада», - констатує лідер «Громадянської позиції». Найважливішим питанням, що потребує нагального вирішення Анатолій Гриценко вважає питання землі. «Громади через обрані ними органи (ради і голів) контролюють землю лише в межах забудови населених пунктів. І цієї землі від загального обсягу земель України - 12%. А хто ж контролює решту 88%? Це ж десятки мільйонів гектарів. Голови адміністрацій. Їх не вибирає громада, їх призначає президент своїм указом за поданням уряду. Досить часто це навіть люди з інших областей. І глава адміністрації має право одноосібним рішенням визначати і термін оренди, і що буде будуватися, і які внески будуть сплачуватися. Ці гроші не йдуть до бюджету громади. Є випадки, коли громада, наприклад, хоче там гайок чи озерце, а адміністрація дає дозвіл на будівництво екологічно шкідливого заводу і громада нічого не може зробити»,\n- каже лідер «Громадянської позиції». Також Анатолій Гриценко нагадав про зареєстрований ним у 2009-му році законопроект, який був покликаний влагодити усі ці питання. «Коли я був народним депутатом України, я зареєстрував законопроект «Про територіальний устрій України». Я запропонував принцип повсюдності місцевого самоврядування. Віддати під контроль громад усі ті землі, які їм належали ще за «совка». Я реєстрував і виносив його на кожну наступну сесію. І з 2009 року всі уряди його провалювали. Чому не прийняли? Ціна питання. Це ж сотні мільярдів в доларах, або в євро. Чи розпоряджатися вручну, чи віддати громаді? При цій владі цього вже не буде. Нова професійна команда зробить справжню децентралізацію і поставить крапку в цьому питанні. Записуйте як зобов’язання», - зауважив голова Координаційної Ради партії «Громадянська позиція» Анатолій Гриценко.\nВисокий рейтинг Анатолія Сергій Гетманчук: хлопці Гриценка налякав Банкову в АТО сподіваються 21 травня, генерал СБУ, експерший заступник Голови Служби безпеки України Віктор Трепак публічно попередив про чергову брудну спецоперацію, яку готують в Адміністрації Президента України проти Анатолія Гриценка. Налякані високими рейтингами колишнього Міністра оборони, клерки з Адміністрації Президента розробляють план дискредитації політика, який має найбільшу довіру українців. Генерал СБУ Трепак відомий тим, що раніше оприлюднював схеми брудних технологій, які використовують на Банковій (місце розташування Адміністрації Президента) для знищення політичних опонентів. Нині, як стверджує Віктор Трепак, чиновники з АП вирішили всерйоз узятися за Анатолія Гриценка як одного із найбільш вірогідних претендентів на президентську посаду. «Владу неабияк стурбували останні результати соціологічних досліджень, які стабільно фіксують досить високий особистий рейтинг цього політика, а головне – зростання його електоральних симпатій. Провладні політтехнологи добре розуміють, що, якщо так буде продовжуватись, то Анатолій Гриценко цілком може вийти на перші позиції президентських перегонів. Відтак прийняте рішення – нанести якомога сильніший удар по лідеру «Громадянської позиції». За наявною інформацією, уже сплановано відповідну спецоперацію», – заявив Віктор Трепак. Генерал СБУ оприлюднив головні деталі плану, який вже найближчим часом планують розпочати в Адміністрації Президента для дискредитації Гриценка. «В основу дискредитації Анатолія Гриценка буде покладено кримінальне провадження стосовно нього з повідомленням підозри у вчиненні корисливих посадових зловживань на посаді Міністра оборони (2005–2007 рр.). Підготовча робота вже проведена, зокрема «опрацьовано» майнові військові об’єкти (один з них – на Сході України), до яких буде зроблено прив’язку відповідних дій (рішень) Анатолія Гриценка як очільника Міноборони. І хоча по його діяльності у цій частині вже не один раз проходилися різні правоохоронні органи з метою знайти бодай щось, на цей раз потрібне буде «знайдено», – розповів Ві-\nктор Трепак. Далі, за його інформацією, в роботу по дискредитації Гриценка має включитися профільний комітет Верховної Ради України (з питань Нацбезпеки та оборони), який буде «ініціювати» відповідні «перевірки». Потім підконтрольні правоохоронні органи. Ця діяльність супроводжуватиметься широкою інформаційною кампанією з потрібними акцентами, які розставлятимуть відомі провладні спікери. Анатолій Гриценко, коментуючи інформацію генерала СБУ, відзначив, що йому достеменно відомі прізвища головних замовників та виконавців брудної кампанії. «Склад організованого злочинного угруповання мені відомий (залишилися ще чесні люди і в АП, і в РНБО, і в ГПУ, і в СБУ). Глава ОЗУ, він же замовник – Порошенко. Організатор – Турчинов. Головний виконавець – Пашинський. Виконавці в медійному просторі – депутати Вінник (БПП) і Береза (НФ). Виконавців у правоохоронних органах теж знаю, але прізвищ поки не називаю – даю їм шанс відмовитися від виконання завідомо злочинного наказу Порошенка. Конституція дає їм таке право відмовитися. Але водночас попереджаю увесь склад ОЗУ: відповідальність за виконання вами завідомо злочинних наказів уде жорсткою і невідворотною! При тому – нічого особистого – влада має діяти в рамках Закону, навіть якщо Президент наказує Закон порушити. Тож подумайте тричі, перш ніж брати участь у брудній спецоперації», – написав на власній сторінці у Facebook лідер «Громадянської позиції». Тактику по дискредитації Анатолія Гриценка влада відпрацьовувала на минулих президентських та парламентських виборах, проте навіть попри всі брудні технології, Анатолій Гриценко лишається політиком, якому найбільше довіряють українці і є одним із головних претендентів на пост глави держави. Чергові інсинуації з боку сьогоднішньої влади, яка стрімко наближається до закономірного фіналу, лише зайвий раз підтверджують серйозність фігури Анатолія Гриценка на політичному фронті України. А рейтинг Анатолія Гриценка та «Громадянської позиції» тим часом продовжує зростати.\nна нашу підтримку Депутат Ківерцівської міської ради від «Громадянської позиції» Сергій Гетманчук повернувся з чергової волонтерської поїздки в зону АТО. Возили не лише харчі та ласощі, а вже традиційно запчастини до автомобілів та побутову техніку.\nУкраїнське військо й досі потребує підтримки, - каже Сергій Гетманчук. До волонтерів телефонують бійці і, хоч влада запевняє, що армія забез-\nпечена усім, вони замовляють конкретні потрібні там речі. Добре, що звичайні люди, підприємці це розуміють. На своїй сторінці у Facebook Сергій Гетманчук подякував усім, хто допомагає забезпечити потреби бійців: «Перед Великоднем відбулась чергова поїздка ківерцівських волонтерів в зону АТО (Щастя, Попасна, Бах-\nмут…), спільно з ВЦ «Серце патріота» (Сергій Балицький). Нашим землякам у військові частини доставлено святкові паски, інші продукти харчування, маскувальні сітки, побутову техніку, засоби гігієни, запчастини до автомобілів. Наші захисники щиро вдячні тим, хто долучився до цієї благородної місії. Сердечно дякують благодійникам з сіл Звози, Суськ, Словатичі за продукти, учням загальноосвітньої школи села Звози – за шкарпетки, малюнки, Прилуцькій школі – за маскувальні сітки, чоботи, Ківерцівській профспіл-\nці АПК – за побутову хімію, підприємству «Волиньагропродукт» та церкві за пасочки. Дизпаливо для поїздки забезпечили: «Атлант плюс» та «Золота Нива». Головатюк Віктор власноруч поварив та пофарбував автомобіль «Нива», який було відправлено в зону АТО.\nІнформаційний бюлетень «Громадянська позиція» червень 2018. Замовник: Волинська обласна організація політичної партії «Громадянська позиція». 43000, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кривий Вал, 27. Видавець: «А-Прінт» 46010, м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28. Номер замовлення 570. Тираж 30 000 прим. Розповсюджується безкоштовно.\nГазета "Громадянська позиція" (Волинська область), червень 2018


Головна сторінка Новини Новини компанії Студентам-сиротам в Івано-Франківську подарували поліси з медичного страхування від СК «Княжа»\nСтудентам-сиротам в Івано-Франківську подарували поліси з медичного страхування від СК «Княжа»\nНапередодні нового року студенти-сироти, які навчаються в Івано-Франківському національному медичному університеті, отримали безкоштовні поліси медичного страхування за програмою «Сучасний студент». Таку традицію СК «Княжа» впровадила у 2013 році і уже котрий рік поспіль продовжує підтримувати приємним бонусом юнаків, які залишилися без опіки батьків. Поліси у подарунок отримали 31 студент університету.\n«Це реальні кроки із соціального захисту студентів-сиріт і важлива допомога таким дітям, зважаючи на їхні стипендії та наші сьогоднішні економічні реалії», – говорить очільник Івано-Франківської дирекції СК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» Олена Логвінова.\nПрограма медичного страхування «Сучасний студент» покриває витрати на лікування цілої низки типових для цього віку та способу життя захворювань. Студенти не повинні відкладати свої проблеми зі здоров’ям і задавнювати їх, говорить експерт. Поліс допоможе своєчасно їх вирішувати, щоб якнайшвидше повернутися до навчального процесу.\nУпродовж року власник полісу, зокрема, може пройти медичне обстеження та медикаментозне лікування у разі харчового отруєння, інфекційних хвороб, порушення роботи ендокринної системи, органів дихання чи системи кровобігу тощо. Страхова компанія покриє відповідні витрати на суму до 6 000 грн. і забезпечить надання кваліфікованої медичної допомоги – у кожній лікарні міста є лікар-координатор, котрий контролюватиме процес лікування.\nЩе одна гарантія якісного обслуговування пацієнта – цілодобовий медичний асистанс компанії . Щоб перейти під його фахову опіку, достатньо зателефонувати за вказаним у полісі номером. Також поліс надає страховий захист від нещасного випадку.


Дайджест 13 квітня: зміни до держбюджету та нові правила в Prozorro | Вежа\nГоловні новини 13-го квітня.\nЗміни до держбюджету. Верховна Рада України на позачерговому засіданні ухвалила в цілому проект закону №3279-д про внесення змін до державного бюджету України на 2020 рік, який був доопрацьований бюджетним комітетом у зв’язку з епідемією COVID-19.\nНові правила в Prozorro. В електронній системі закупівель Prozorro з 19 квітня 2020 року – дня набуття чинності оновленого закону “Про публічні закупівлі” вступлять у дію 8 нових правил.\nОбвал цін на електрику. У багатьох європейських країнах ціни на електроенергію стали від’ємними.\nНафту добуватимуть врази менше. Країни ОПЕК+ домовилася про найбільше в історії скорочення видобутку нафти на 9,7 млн барелів на добу.\nПро повітряний простій України. У березні 2020 року повітряний трафік упав на 37,5% порівняно з показником березня 2019 року.\nprozorroбюджетголовні новинидайджестповітряний простір


Папа Римський привітав християн східного обряду з Різдвом - Главком\n7 Сiчня, 21:59 glavcom.ua\nМолитовна зустріч відбувалася у форматі відеотрансляції через карантинні обмеження\nПапа Римський Франциск привітав християн східного обряду з Різдвом Христовим.\n«З любов’ю звертаюся до братів і сестер східних Церков, католицьких і православних, які згідно зі своєю традицією... святкують Господнє Різдво. Складаю їм найщиріші побажання святого Різдва, у світлі Христа, нашого миру та нашої надії», – сказав Франциск.\nУ своїх роздумах Папа Франциск також зазначив, що «спасіння, здійснене Христом, не знає кордонів».\nМолитовна зустріч через карантинні обмеження відбувалася у форматі відеотрансляції з робочого кабінету Папи в Апостольському палаці.\nТеги: Папа Римський Різдвяні свята традиції\nЯкі країни та церкви святкують Різдво 7 січня


Доведено, що генетичний код універсальний, тобто він єдиний для всіх живих організмів. Реалізація інформації, «записаної» в гені, здійснюється за допомогою посередника, яким виступає один з різновидів РНК - матрична або інформаційна РНК (мРНК). Синтез мРНК відбувається на молекулі ДНК, як на матриці. Такий матричний синтез забезпечує точність «переписування» (транскрипції) нуклеотидної послідовності гена на молекулу мРНК. Синтезована мРНК з ядра клітини надходить в цитоплазму, де відбувається реалізація генетичної інформації (процес трансляції), що втілюється в послідовність амінокислот, що з`єднуються в поліпептидний ланцюг білка.\nЗ механізмами трансляції пов`язана ще одна особливість генетичного коду: він не перекривається. Кодони транслюються завжди цілком; для кодування неможливе використання елементів одного з них в поєднанні з елементами сусіднього. Антикодон тРНК служить рамкою, яка обмежує трансльований кодон і переміщається стрибком відразу на три нуклеотиди. Антикодон являє собою триплет нуклеотидів, комплементарний одному з кодонів і обумовлює специфічність до нього. Таким чином, спостерігається лінійна відповідність між послідовністю кодуючих триплетів і розташуванням залишків амінокислот у синтезованих поліпептидів, тобто код має лінійний порядок зчитування, який не переривається.\nГенетичний код специфічний. Це означає, що кожен кодон кодує тільки одну амінокислоту.\nГенетичний код називають виродженим, оскільки 61 кодон кодує всього 20 амінокислот. Тому майже кожній амінокислоті відповідає більш ніж один кодон.\nНайважливіша властивість генетичного коду - його однонаправленість. Кодони інформативні тільки в тому випадку, якщо вони зчитуються в одному напрямку - від першого нуклеотида до наступних.\nУявлення про загальні принципи і основні властивості генетичного коду були розроблені Ф. Кріком в 1957-1965 рр.. Завдяки роботам X. Корани, X. Маттеї, М. Ніренберга і С. Очоа до 1966 був розшифрований нуклеотидний склад всіх кодонів.\n"За своїм значенням це перевершує висадку людини на Місяць. Я можу порівняти це відкриття лише з винаходом колеса. Генетичний код є квінтесенцією людства і буде актуальним, доки існують люди". Майкл Декстер, керівник британської частини міжнародного проекту HGP (Human Genom Project - Проект з вивчення людського геному).


Тема 4 : КОНСТИТУЦІЙНЕ ПРАВО УКРНЇНИ - В. Ф. Годованець : Большая юридическая библиотека\nСоветы, кулинария. Торгово-развлекательный комплекс.\nОсновною складовою конституційного ладу є державний лад, який являє собою організацію (будівництво) і діяльність держави.\nКонституційним, офіційним, легітимним вважається той державний лад, який передбачений і закріплений конституцією та реально існує. Він, як правило, найповніше визначається конституцією держави та найчастіше гарантується нею. Він є одним із найскладніших конституційних інститутів і несе найбільше суспільне навантаження.\nДержавний лад України за змістом і формами є багатогранним явищем, яке охоплює структурні (організаційні) й функціональні основи держави, насамперед політичну, економічну, соціальну, культурну та ін. Кожну з основ державного ладу утворюють відповідні механізм і функція держави.\nНинішній державний лад України має чимало особливостей:\nУкраїнська держава й державний лад України мають у ба\nгатьох відношеннях перехідний і змішаний характер, пе\nребувають у стадії становлення;\nдержавний лад України утверджує в Україні національну\nУкраїнська держава, як свідчить процес державотворення\nв Україні, утверджується як європейська держава, якій\nпритаманні істотні риси більшості європейських країн і\nУкраїна з моменту проголошення незалежності виступає\nяк важливий міжнародний фактор, що впливає на інші\nдержави й міжнародні організації та зазнає значного впли\nву з їх боку.\nКонституція кожної країни визначає, регулює, закріплює та охороняє насамперед основи державного ладу, його основні\nзасади. Ці основи є системою передбачених і закріплених конституцією основних принципів організації (будівництва) і діяльності держави та її основних інститутів і органів державної влади, основних функцій держави, інших елементів (атрибутів) держави.\nОсновні принципи державного ладу визначають суть держави, її тип, місце й роль у суспільстві.\nЗа Конституцією України (статті 1, 2, 5) основними принципами державного ладу є:\nСуверенність держави означає її самостійність і незалежність від інших держав у здійсненні своїх функцій як у її межах, так і в зносинах з іншими державами.\nСуверенітет держави — це верховенство державної влади всередині країни та її незалежність у зовнішньополітичній сфері, а також її незалежна діяльність, яка регулюється сукупністю суверенних прав, що юридично гарантують реалізацію цієї діяльності.\nОтже, йдеться про два аспекти суверенітету — внутрішній і зовнішній.\nСуверенітет держави зовсім не означає права держави здійснювати на міжнародній арені будь-які дії, не рахуючись з інтересами інших держав; він завжди має певною мірою обмежений характер. Не може бути абсолютного, безмежного суверенітету, який включав би в себе право здійснювати сваволю в міжнародних відносинах. Реалізація "абсолютного суверенітету" протипоказана світовому співтовариству, вона здатна призвести до тяжких наслідків — воєнних сутичок, значних матеріальних і людських втрат.\nВнутрішній аспект суверенітету держави виявляється в її повній самостійності формувати соціально-політичну організацію суспільства.\nДержавний суверенітет означає верховенство, незалежність, повноту, загальність і винятковість влади держави, тобто державно організованої публічно-політичної влади. Як атрибут\nдержави він є однією з підвалин забезпечення державної влади. Носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Лише він може визначати і змінювати конституційний лад. Суверенітет надає можливість здійснювати через відповідні державні структури функції стосовно формування та реалізації як внутрішньої, так і зовнішньої політики держави. Характерними властивостями державного суверенітету України є:\nустановчий характер державної влади;\nєдиний конституційний простір;\nлегітимність органів державної влади;\nдержавна власність, єдина кредитно-грошова система;\nнаціональні Збройні Сили, які стоять на сторожі держав\nного суверенітету, територіальної цілісності та незалеж\nофіційний статус державної мови;\nнаявність державних символів: Державного Прапора Ук\nраїни, Державного Герба України, Державного Гімну\nнаявність столиці України.\nІз суверенності держави випливає її незалежність; лише суверенна держава може бути незалежною й мати право самостійно вирішувати свої внутрішні та зовнішні справи без втручання в них будь-якої іншої країни.\nДемократизм держави передбачає створення в ній найсприятливіших умов для широкої та реальної участі її громадян в управлінні справами держави й суспільства, забезпечення багатоманітності політичного та культурного життя.\nзабезпечує послідовне здійснення принципу народовладдя\n(через демократичну виборчу систему);\nмає розвинену систему прав і свобод людини та грома\nдіє за принципом розподілу влад із залученням демокра\nтичного механізму зняття суперечностей між окремими\nгілками державної влади;\n— гарантує та забезпечує демократичний статус органів міс\nцевого самоврядування тощо.\nПроголошення України соціальною державою означає її орієнтацію й діяльність щодо здійснення широкомасштабної та ефективної соціальної політики, спрямованої на реальне забезпечення прав людини та громадянина, охорони праці та здоров'я людей, встановлення гарантованого мінімального розміру оплати праці, надання державної підтримки сім'ї, материнству, батьківству, дитинству, інвалідам і людям похилого віку, розвиток системи соціальних служб, встановлення державних пенсій і допомог.\nвизнає людину як найвищу соціальну цінність;\nправовими методами забезпечує здійснення принципу\nпідтримує розвиток соціальної активності населення;\nздійснює соціально орієнтовану політику: разом із за\nхистом соціально слабкої частини населення всіляко\nсприяє розвитку не забороненої законом соціальної ак\nтивності членів суспільства, у тому числі підприємниць\nзакріплює в чинному законодавстві ефективну систему\nдержавних соціальних служб, які повинні на практиці\nздійснювати соціальний захист населення, і надає цим\nслужбам статус пріоритетних у складі державного апара\nПравовою називають державу, в якій забезпечене верховенство права, а діяльність держави, її органів і посадових осіб реалізується на основі й у межах, визначених правом; в якій не тільки особа відповідає перед державою за всі свої дії, але й держава несе реальну відповідальність перед особою за свою діяльність та її наслідки.\nзакріплює в Конституції принцип верховенства права;\nна конституційному рівні забезпечує обов'язковість ство\nрення ефективного механізму практичного захисту прав\nі свобод людини та громадянина;\nзабезпечує реалізацію в державі всіх прав і свобод люди\nни та громадянина, що закріплені в міжнародних актах,\nратифікованих нею, тощо.\nПринцип унітарності нашої держави означає її єдність, соборність у політичному, економічному, соціальному, культурному (духовному) та інших відношеннях. Вузловим моментом єдності держави є її територіальна єдність.\nПеред кожною державою на початку її становлення або на історичних зламах стоїть проблема вибору форми держави. У теорії конституційного права — це спосіб організації вищих органів держави, територіальний устрій державної влади та методи її здійснення. Форма держави складається з трьох елементів: форми державного устрою, форми правління та політичного режиму.\nФорма державного устрою в науці конституційного права — це спосіб територіальної організації держави чи держав, які утворюють союз. Розрізняють дві форми державного устрою: федерацію та унітарну державу. Стосовно країн із багатонаціональним складом населення іноді використовується термін "форма національно-державного устрою".\nПід формою правління розуміють організацію верховної державної влади, особливо її вищих і центральних органів, структуру, компетенцію, порядок утворення цих органів, тривалість їх повноважень, їх взаємовідносини з населенням, сутність участі останнього в їх формуванні. Форма правління є провідним елементом у формі держави. Форми правління розрізняють залежно від того, чи здійснюється верховна влада однією особою за спадкоємністю чи належить виборному органу. У зв'язку з цим виокремлюють монархічну та республіканську форми правління.\nПолітичний редким у науці конституційного права — це система прийомів, методів, форм, способів здійснення політичної (включаючи державну) влади в суспільстві. Це функціональна характеристика влади. Не існує єдиної типології політичних режимів. Найчастіше наука конституційного права виокремлює демократичний, авторитарний і тоталітарний політичний режими. Характер політичного режиму ніколи прямо не зазначається в конституціях держав (за винятком дуже розповсюджених вказівок щодо демократичного характеру держави), але майже завжди безпосередньо відображається в їх змісті.\n"Україна є унітарною державою" — зафіксовано в статті 2 Конституції України.\nУнітарна держава — це форма державного, а подекуди й національно-державного устрою, яка базується на верховенстві суверенітету (верховної влади) єдиної держави над адміністративно-територіальними одиницями, на які вона поділена. Інакше кажучи, унітарною вважається держава, у якій жодна з її частин не має статусу державного утворення.\nУ Конституції України чітко зафіксовано, що Україна є республікою (стаття 5), тобто однозначно проголошено встановлення в Україні республіканської форми державного правління.\nІсторичний досвід засвідчує, що існує декілька видів республіканського правління, найрозповсюдженішими серед яких є парламентська, президентська та напівпрезидентська, або президентсько-парламентська республіки. Відмінність між ними пов'язана насамперед з тією роллю, яку відіграє в політичному житті суспільства глава держави — президент, а також із розподілом відповідальності й компетенції між президентом і урядом.\nПарламентська республіка характеризується тим, що, по-перше, парламент формально є повновладним органом, який формує політично відповідальний перед ним уряд і обирає (безпосередньо чи в складі особливої колегії виборців) президента, котрий стає главою лише держави, але не виконавчої влади. Президент здійснює свої повноваження зазвичай тільки за пропозицією уряду, очолюваного прем'єр-міністром. Парламент може відправити уряд у відставку, висловивши йому вотум недовіри, якщо той втрачає підтримку парламентської більшості. В останньому випадку президент має право за пропозицією уряду розпустити парламент і оголосити дострокові вибори. Класична модель парламентської республіки існує у ФРН та Італії.\nПрезидентська республіка характеризується тим, що президент, котрий обирається, як правило, всенародно, юридично та фактично є главою держави та виконавчої влади. Він сам призначає й сам очолює уряд, який є відповідальним перед ним. Існує декілька моделей президентської республіки — СІЛА, Коста-Ріка, Уругвай, Замбія, Білорусія, Казахстан, Узбекистан, Киргизстан.\nНапівпрезидентська республіка являє собою своєрідний симбіоз із двох попередніх і відрізняється від них тим, що прези-\nдент хоча й не є безпосереднім главою виконавчої влади, проте розділяє її з главою уряду, оскільки саме він за згодою парламенту призначає главу уряду та припиняє його повноваження. Уряд же є відповідальним за свою діяльність перед Президентом, хоча при цьому він підконтрольний і парламенту. Безумовно, є й інші відмінності між зазначеними трьома видами республіканського правління, але вони не дуже суттєві.\nОтже, якщо в Конституції України форма державного устрою України зафіксована як беззаперечно унітарної держави, то тип республіканського правління в ній не визначений. З огляду на наведені поняття та детальний аналіз конституційних повноважень Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, доходимо висновку, що Україна є напівпрезидентською республікою.\nКонституція України передбачає дуже значні й широкі повноваження Президента (розділ V), Верховної Ради України (розділ IV), Кабінету Міністрів України (розділ VI).\nСтаття 20 Конституції України встановлює, що державними символами України є Державний Прапор України, Державний Герб України і Державний Гімн України.\nДержавний прапор — один із основних символів держави, розпізнавальний знак, емблема. Він може відображати суспільно-політичний і державний устрій країни. Опис державного прапору зазвичай установлюється конституцією чи спеціальним законом. Державний прапор є символом суверенітету держави. Це одноколірне чи багатоколірне полотнище з гербом держави або іншою символікою чи без таких.\nДержавний герб — розпізнавальний знак, який є офіційною емблемою держави; відображається на прапорах, грошових знаках, печатках і деяких офіційних документах. Зміст державного гербу встановлюється конституцією чи спеціальним законом.\nДержавний гімн (від гр. hymnos — урочиста пісня) — поетично-музичний твір, який славить Батьківщину, державу, історичні події, їх героїв і є одним із символів держави.\nДержавний Прапор України являє собою стяг із двох рівновеликих горизонтальних смуг синього та жовтого кольорів (стаття 20).\nВеликий Державний Герб України встановлюється з урахуванням малого Державного Герба України та герба Війська Запорізького законом, що приймається не менш як двома третинами від конституційного складу Верховної Ради України. Головним елементом великого Державного Герба України є Знак Княжої Держави Володимира Великого (малий Державний Герб України) (стаття 20).\nДержавний Гімн України — національний гімн на музику М. Вербицького зі словами, затвердженими законом, що приймається не менш як двома третинами від конституційного складу Верховної Ради України (стаття 20).\nОпис державних символів України та порядок їх використання встановлюються законом, що приймається не менш як двома третинами від конституційного складу Верховної Ради України (стаття 20).\nПобудова України як суверенної й незалежної, демократичної, соціальної та правової держави багато в чому залежатиме від того, наскільки ефективно здійснюватиметься державна влада.\nПитання організації влади були важливими в усі часи, але особливого значення вони набувають у періоди реформ. Конституція України визначила інститути влади, принципи її організації, повноваження, порядок утворення та функціонування.\nБудь-яка держава діє через систему органів і установ, які у сукупності утворюють державний механізм. До механізму держави поряд з органами державної влади належать також громадянство, територія (територіальний устрій), бюджетна, грошова та банківська системи, Збройні Сили та інші військові формування держави, державні символи тощо.\nМеханізм держави — це система органів і організацій та інших інститутів держави, які складають її організаційну основу: організаційно-політичну, організаційно-економічну, організаційно-соціальну, організаційно-культурну та інші.\nДо організаційно-політичної основи держави (її політичного механізму) належать органи державної влади, територія держави, Збройні Сили та інші військові формування, державні символи, столиця держави; до організаційно-економічної (її\nекономічного механізму) — передусім бюджетна, грошова й банківська системи, державна власність та інші організаційно-економічні важелі діяльності держави; до організаційно-соціальної (її соціального механізму) — громадянство, а також державні соціальні системи охорони здоров'я, соціального захисту тощо; до організаційно-культурної (її культурного (духовного) механізму) — державна мова, а також державні системи освіти, виховання, науки, культури тощо.\nПріоритетним елементом (складовою) механізму держави є її політична основа, політичний механізм, зокрема органи державної влади. Загальними засадами їх організації є:\nподіл державної влади на законодавчу, виконавчу, судо\nву та взаємодія органів державної влади;\nдемократичний порядок формування органів державної\nвлади (виборність, призначення за згодою інших органів\nпостійний характер діяльності та детермінованість по\nвноважень органів державної влади;\nурахування загальновизнаних принципів і норм міжна\nродного права, досягнень національної та світової кон\nституційної думки й практики державного будівництва;\n— гарантування діяльності органів державної влади.\nСтаття 6 Конституції України проголошує фундаментальний і концептуальний принцип, за яким "державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України". Із положень цієї статті випливає, що Україна застосовує демократичний політико-правовий принцип, який є базовим в організації та функціонуванні державної влади та її органів.\nПоділ єдиної державної влади на законодавчу, виконавчу та судову виражається насамперед у здійсненні влади кожною з них самостійними, незалежними одна від одної структурами державного механізму. Мета такого поділу — забезпечення громадянських свобод і законності, створення відповідних\nгарантій від свавілля. В умовах поділу влади одна з них обмежується іншою, різні її гілки врівноважують одна одну, діють як система стримувань і противаг.\nСистему органів державної влади за Конституцією України складають:\nорган законодавчої влади;\nінші органи держави.\nЗа Конституцією України, на державному рівні законодавчу владу здійснює Верховна Рада України (стаття 75); виконавчу — Кабінет Міністрів України, міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, уряд Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації (статті 113, 118, 136); судову — Конституційний Суд України, Верховний Суд України, обласні, районні, міські, спеціалізовані суди (статті 124, 147).\nПринцип поділу влади реалізується та конкретизується іншими нормами Конституції України, які визначають статус і повноваження Президента України (розділ V), Верховної Ради України (розділ IV), Кабінету Міністрів України (розділ VI) та судів України (розділ VIII, XII). їх зміст засвідчує, що принцип поділу влади передбачає конструктивну взаємодію її гілок.\nТреба зауважити, що принцип поділу влади ще тільки проголошено Конституцією України. Глибока, виважена теорія поділу влади в Україні поки що відсутня і її ще належить створити.\nДо системи політико-правових цінностей, вироблених людством упродовж століть, належить чимало принципів і вимог щодо оптимальної організації державної влади, здатної забезпечувати ефективне керівництво країною як у центрі, так і на місцях.\nХарактер державного ладу відображається також у функціях (діяльності) держави. Тому Конституція, визначаючи державний лад, закріплює поряд із механізмом держави також її основні функції. Основні функції Української держави закріплені майже в усіх розділах Конституції, але найповніше вони викладені в розділі І. Функції держави відображають, у першу\nчергу, основні напрями й види її діяльності. Оскільки основними об'єктами діяльності держави є сфери її діяльності (політична, економічна, соціальна, культурна, екологічна, зовнішня), то відповідно до них розрізняють такі функції держави:\nполітичну (статті 1, 5, 6, 15, 36, 39, 85, 102, 116 та ін.);\nекономічну (статті 13, 14, 41, 42 та ін.);\nсоціальну (статті 1, З, 13, 24, 43, 46, 47, 49 та ін.);\nкультурно-духовну (статті 10—12, 53, 54 та ін.);\nекологічну (статті 16, 50 та ін.);\nзовнішню (статті 17, 18 та ін.).\nЦі функції умовно називають об'єктними.\nЗа способами діяльності держави розрізняють такі її функції:\nУмовно ці функції називають владними (організаційними, технологічними чи процесуальними).


Найважливіші тенденції у розвитку економічної і соціальної географії - Соціально-економічна географія - Підручники для студентів онлайн\nНайважливіші тенденції у розвитку економічної і соціальної географії\nУ сучасній географії, в тому числі у вітчизняній географічній науці, відбуваються глибокі процеси, які змінюють в значній мірі її обличчя, як прийнято говорити, її "парадигму". Виділяють чотири головні тенденції: екологізацію, економізацію, соціологізація та інформатизацію.\nЗдавалося б, дивно говорити про економізації науки, у саму назву якої входить слово "економічна". Але якщо раніше цим підкреслювався предмет вивчення (господарство), то тепер - мета і методи. Перетворення географії з описової в конструктивну, підвищення її прикладного характеру вимагають збагачення досліджень економічними розрахунками, посилення економічного обґрунтування прогнозів і рекомендацій, поглиблення економічної оцінки умов виробництва. У цьому і полягає економізація СЕГ. Проте чисто економічний підхід, без урахування взаємодії господарства з природно-географічним середовищем, не дозволяє оптимально вирішувати проблеми територіальної організації суспільства. Звідси випливає необхідність екологізації науки та екологічного обґрунтування висунутих проектів. У той же час все актуальніше стає врахування соціальних моментів, оскільки виробництво ведеться заради задоволення матеріальних і духовних потреб членів суспільства (в тому числі у військовій та екологічної безпеки). Тому спостерігаються тенденції соціологізування, гуманізації географічних досліджень, прагнення отримати не тільки економічний, але й соціальний ефект від реалізації територіальних проектів.\nВсе це викликало розширення меж традиційної економічної географії, що призвело до зміни її офіційної назви. Раніше географія населення, наприклад, визнавалася розділом економічної географії. Нині его самостійна і розгалужена наукова дисципліна, яка входить на рівних з економічною географією в підсистему суспільно-географічних наук. Економіко-географічні дослідження вийшли за межі суші, почалося формування економічної географії океану.\nРазом з цим поглибилася диференціація суспільно-географічних досліджень, оскільки навіть при загальних підходах важко бути в рівній мірі фахівцем у питаннях, наприклад, політичної географії зарубіжних країн та географії вищої освіти в нашій країні. Сьогодні потрібно вузька спеціалізація вченого: поряд з географічними знаннями він повинен професійно володіти матеріалом і методами відповідних економічних наук.\nОдночасно в географії наростають і інтеграційні процеси як між громадсько- та природно-географічними дисциплінами, так і між географією та економікою, соціологією, екологією. Підвищується необхідність більш тісного зв'язку физико- і соціально-географічних досліджень, з'являються нові наукові дисципліни на стику природних і суспільних наук. Деякі з них взагалі не можна з упевненістю віднести ні до фізичної, ні до економічної географії (наприклад, рекреаційну географію; медичну географію, що вивчає природні осередки захворювань, патогенну виробничу та соціально-побутову середу).\nВідбувається не тільки синтез в географічних дослідженнях, а й формування міждисциплінарних напрямків при вивченні таких проблем, як оптимізація природокористування територіальних комплексів і систем розселення. Географи взаємодіють з геологами, біологами, економістами, демографами, архітекторами, медиками. Якщо раніше характеристики території давалися безадресно, то тепер все частіше з урахуванням запитів конкретного споживача. В останні роки розробляється ідея вузлових народно-господарських проблем, тобто тих, які мають першочергове значення для економіки країни. Це проблеми забезпечення виробництва паливом і сировиною, потреб населення в продовольстві, екологічні, науково-технічні, соціальні та інші, потребують розробки комплексних загальнодержавних програм.\nНайважливіший процес, що підвищує науковий рівень і престиж ЕСГ, - її теоретизації, яка йде по декількох напрямках. Це широке застосування загальнонаукових методів, таких як системний підхід; відкриття та формулювання суспільно-географічних закономірностей, розробка теоретичних концепцій (економічного районування, територіально-виробничого комплексоутворення, енерго- виробничих і природно-ресурсних циклів, природно-ресурсного потенціалу, економіко-географічного положення, "опорного каркасу" розселення та ін.); введення та впорядкування спеціальної термінології; використання математичних методів (результат "кількісної революції" в географії).\nУ зв'язку з бурхливим розвитком інформаційних технологій в кінці XX ст. суспільно-географічні наукові дисципліни випробували процес інформатизації. Детальніше цей процес і його значення описані в гл. 2.\nНарешті, відбувається конструктівізація - посилення практичного значення СЕГ. Раніше географи переважно вказували обмеження (наприклад, неможливість будівництва тих чи інших населених пунктів, промислових підприємств, освоєння родовищ корисних копалин через несприятливих природних умов або географічного положення), тепер же увага приділяється тому, як ці обмеження подолати.


Скандал з Клітіною, скандал з Дубінським: чому їх поведінка можлива в нашому суспільствіСкандал з Клітіною, скандал з Дубінським: чому їх поведінка можлива в нашому суспільстві\nЧому в нашому суспільстві політик може дозволити собі делінквентні висловлювання, на кшталт останнього вислову Дубінського, а Клітіна захищає свою честь, дозволяючи обговорювати свої груди. А ми все це терпимо?\nСубота, 4 липня 2020, 15:45\nГаньба — це один з найдієвіших способів соціального і політичного вбивства. Коли те, що не призначене для чужих очей, виставляється на загальний огляд, люди відчувають гострий сором, бажання сховатися, стати меншими, провалитися під землю, зникнути.\nЗганьблена людина позбавляється права на серйозне висловлювання, будь-яке його або її слово виявляється позбавленим соціальної цінності й значення. Після ганьби можливі лише два шляхи — мовчання (горезвісна соціальна смерть) або довічне носіння блазнівського ковпака.\nМоніка Левінскі вперше наважилася вийти на публіку лише у 2015 році, через майже 20 років після судового розгляду з приводу її зв’язку з президентом Клінтоном. “Я була нульовим пацієнтом практично миттєвої втрати особистої репутації на глобальному рівні”, – сказала Левінскі. Дивна річ — судили президента, а соціальну смерть пережила його стажистка.\nНасправді нічого дивного немає. Механізм сорому дуже тісно прив’язаний до соціальних норм. Якщо в суспільстві множинні сексуальні зв’язки, в тому числі позашлюбні, визнаються нормою для чоловіків (особливо наділених владою і багатством) і засуджуються у жінок — жінка від скандалу постраждає сильніше. Але коли соціальні уявлення про нормальність зсуваються, змінюється і дистрибуція шкоди. Злочин Харві Вайнштейна дуже схожий на злочин Клінтона — те ж зловживання владою з метою отримання сексуальних преференцій. Однак на сьогодні соціальну смерть пережив вже Вайнштейн, а його жертви – ні.\nВ Україні політичне вбивство соромом практикується дуже активно і зі схожими наслідками. Напередодні президентських виборів 2010 року в країні прогриміло одразу кілька скандалів. Один з них, пов’язаний зі звинуваченнями в сексуальній експлуатації неповнолітніх, що назавжди прибрав з публічної політики Віктора Уколова і Сергія Терьохіна. Другий, з оприлюдненням запису допиту Олега Ляшка, де він зізнавався, що сам був об’єктом сексуальної експлуатації з боку якогось Бориса, назавжди перетворив його на політичного фігляра. Всі ці скандали покликані були знищити президентський рейтинг Юлії Тимошенко, і з цим завданням в основному справилися. Хоча у Тимошенко на той момент вистачало і нею власноруч створених проблем.\nОлександра Клітіна, що стала ньюзмейкером минулого тижня, проходить через подібне випробування соромом. Торік у мережу потрапив запис приватної розмови депутатів фракції “Слуга народу”, де вони ділилися своїми міркуваннями про особливості кар’єрного зльоту молодої вродливої блондинки – ясна річ, через ліжко. “Дуже хотіла”, – сказали депутати.\nІм’я Клітіної прогриміло на всю країну, вона втратила високу посаду в міністерстві інфраструктури (цьому насправді передувала низка внутрішніх скандалів в самому міністерстві, а останньою краплею стали не сексуальні фантазії депутатів, а переписка з Джокером про міністра Криклія – Букви). За версією самої Клітіної, скандал виник не випадково, а був цілеспрямованою спробою збити її з посади. Спроба більш ніж вдала. Довгий час Олександра не з’являлася в публічній площині, тому що їй говорили – перечекай, не висовуйся, зараз ти занадто токсична.\nКейс Олександри Клітіної важливий з кількох міркувань.\nПо-перше, її називають не інакше як героїнею секс-скандалу, хоча ніякого секс-скандалу, по суті, не було. І це нове слово в технології ганьби. Якщо раніше скандали спиралися хоч на якусь фіксацію складу злочину – визнання фігурантів, показання жертв, плаття зі слідами біоматеріалу – то зараз достатньо сальної плітки третіх осіб. Товариство з радістю хапається за можливість обсмакували чиюсь чергову ганьбу.\nПо-друге, ми можемо спостерігати еволюцію опору ганьбі як політичну технологію. Спочатку Олександра намагалася виправдатися, та досить сумнівно. Потім їй довелося взяти обітницю мовчання. Тепер вона встала на шлях блазнювання і провокації. Її заяви про створення нової політичної сили, зроблені в нарочито легковажному і провокативному з точки зору дрес-коду стилі, безумовно, ніяк не можуть бути сприйняті всерйоз як політичні наміри. І одночасно її заяви в купальнику, безсумнівно, мають політичний підтекст. За словами самої Клітіної, вона вирішила використовувати політику сорому як власну зброю.\nЇї послання хейтерам таке: подивіться на себе – що ви обговорюєте, над чим смієтеся, ким ви є? Тактика дійсно спрацювала. Телефонне опитування про наявність чи відсутність силіконових імплантатів в грудях Олександри в ефірі телеканалу Zik під час інтерв’ю з нею, багатьох змусило подивитися на те, що відбувається, іншими очима. А чи справді героїнею секс-скандалу в цьому випадку є Клітіна, а не люди, які організовують і беруть участь в опитуванні про цицьки?\nВідповідь на це питання залежить від того, в який бік розгортається зараз еволюція суспільних норм в Україні. І чи є ця еволюція взагалі.\nНа рахунок цього можна висунути три гіпотези.\nУ своєму відеозверненні Олександра Клітіна скаржиться — невже людям так цікаво дивитися на те, як вони принижують один одного? Так цікаво. Люди дійсно часто відчувають задоволення від чужої ганьби. Це задоволення зазвичай не усвідомлюється (якщо воно усвідомлене, то потрібно до лікаря) і маскується під інші почуття, обурення і праведний гнів. Але чому задоволення, а не співчуття жертві або справжній гнів на адресу агресора? Тому що кожна людина має свій власний досвід сорому, болісний і такий, що паралізує, ранній, невитравний. І коли жереб ганьби випадає комусь іншому, це приносить полегшення (добре, що не я), а разом з полегшенням і задоволення.\nІноді люди прагнуть вивалити на чергову жертву ганьби якомога більше бруду, ніби соціальне джерело ганьби можна вичерпати, повністю витративши на когось іншого, і тим убезпечити себе. Ні, на жаль, це джерело невичерпне. Підступність цього механізму в тому, що він рекурсивний. Чим більш уразливо і беззахисно почувається більшість, тим вона більше схильна до жорстокості й нетерпимості на адресу тих, хто спіткнувся, а чим жорсткіше і нетерпиміше суспільство тим травматичніший індивідуальний досвід сорому, і так по колу. Виходом тут може бути лише свідоме зусилля багатьох людей до прояву більшого милосердя і терпимості.\nЦе перша гіпотеза.\nПроілюструвати другу гіпотезу краще казусом Дубінського. Олександр Дубінський всім відомий як людина вільних мовних звичок. Однак навіть для нього є своє too much. Пост про те, що саме він і його політичні однодумці роблять з главою Національного банку України Яковом Смолієм (“ї ** мо в тупого собачого рота в прямому ефірі”), наробив стільки галасу, що Дубінському довелося його видалити. Чому він захотів передати свою нехитру, загалом, думку — ми успішно усуваємо опонента з політичної сцени — за допомогою такої радикальної лексики? Навіщо ця надмірність образи і сорому? Повернемося до ідеї про те, що сором прив’язаний до соціальних норм. За наявності розвинених і складних соціальних норм, наприклад, як в Японії, сором легко виникає у зв’язку з незначним порушенням. Тобто на наш погляд , порушення може вважатися незначним.\nНаприклад, торік міністр торгівлі Японії Іссу Сугавара пішов у відставку через те, що він дарував своїм виборцям дорогі дині, апельсини й бджолине маточне молочко, а ЗМІ його в цьому викрили. Культура сорому, що з них взяти.\nУ нас з кар’єрою політика нічого серйозного не сталося навіть після того, як він влаштував “святковий обід” для членів товариства сліпих, на якому він і його друзі-чиновники їли ікру і буженину, а незрячим подали печиво і сухарі. У нас уявлення про усталене й нормальне настільки розмиті, що жоден політичний вчинок не може бути визнаний досить огидним для завершення кар’єри назавжди. У відсутності верхніх регістрів моралі механізм сорому активізується лише в нижніх регістрах – на рівні тілесного, фізіологічного, статевого. Тому наша політика настільки сексуалізована й занурена в культуру безсоромності. Інші аргументи конкурентної боротьби тут просто не злітають.\nТретя гіпотеза теж пов’язана з Дубінським. Річ у тому, що свобода моралі у нас є чинною тільки для привілейованих верств суспільства, переважно високостатусних чоловіків. Сором виникає лише під поглядом Іншого — зазвичай старшого, чужого, вищого. Не соромляться або зовсім своїх, або слуг. Якщо для народного депутата став можливим імпульсивний викид обсценного висловлювання на широку публіку, значить, серед своєї аудиторії він не бачив нікого, кого слід було б соромитися, нікого цінного або шанованого.\nТоді чому Олександр цей пост зрештою зняв? Ризикну припустити, що причиною став занадто явний гомоеротичний підтекст обговорюваного дубінізму, на що автору вказав хтось, чиєю думкою він дорожить. Тобто в моральних координатах Олександра Дубінського і багатьох людей, які поділяють його етику, риторика ніколи не може бути занадто брудною, якщо вона спрямована на когось іншого, кого не шкода.\nЖити серед тих, кого не шкода — значить нескінченно підтримувати культуру безсоромності. Культуру, в якій ніхто не має права на гідність.\nТеги: Володимир Зеленський, Клитина, стыд, Клитина, Олександр Дубінський, Психологія


Тернополянка з донорською ниркою судиться з міськрадою у Європейському суді - 0352.ua\nТернополянка з донорською ниркою судиться з міськрадою у Європейському суді\n09:30, 8 липня 2015 р.\n- Здоров’я в нас обох вже нема… Після операції я втратила п’ятнадцять кілограмів. Тато теж дуже схуд. Насправді нирка – великий і тяжкий орган, хоч, здається, що і невеликий. Після видалення дуже западає грудна клітка.\nЗараз тато не працює, інвалід третьої групи пожиттєво. Він втратив здоров’я заради мене. Але іншого виходу не було… З усіх моїй знайомих, яким пересаджено нирку, лише одній жінці пересадили чужу нирку – вона дочекалася своєї черги. Усім іншим дали орган родичі. Наше законодавство про трансплантологію фактично не залишає інших шансів, надія лише на сім’ю. Бо від чужої людини брати нирку заборонено, а органи від загиблих людей – це поодинокі випадки, пише invak.info\nТернопіль Європейський суд донорська нирка


03/08/2017 admin Події 0\nНайчастіше діяльність національно-культурних товариств області пересічні громадяни бачать під час яскравих святкових подій, фестивалів. Під час свят ще раз можна побачити, що кожен народ цікавий по-своєму – від національного костюму до гастрономічних смаків. Яскраве враження на запоріжців та гостей міста справляють „Сабантуй”, „Новорічно-різдвяний фестиваль”, національні подвір’я під час Всеукраїнського козацького фестивалю „Покрова на Хортиці” та інших свят.\nАле робота національно-культурних товариств ведеться щоденно й наполегливо, цілорічно, у більшості часу – непомітно для багатьох. Національно-культурні товариства області проводять активну та копітку роботу із збереження традицій народів, які населяють Запорізький край, знайомлять із власною культурою усіх бажаючих у музеях та бібліотеках. За підтримки Департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької облдержадміністрації, згідно обласної Програми підтримки розвитку культур національних меншин Запорізької обласної ради проходять зустрічі, виставки, пам’ятні акції, наукові конференції. Представники національних громад області кожного дня доводять, що різні національності мають спільне прагнення до єдності та миру, що різні нації стали на захист нашої держави як воїни та волонтери. Кожне із національно-культурних товариств вважає Запоріжжя своїм рідним домом, наша область стала домівкою для великої багатонаціональної родини патріотів України.\nВелику наукову роботу провели останніми роками представники польських національно-культурних товариств. В області діє 8 польських національно-культурних товариств, найбільш активні громади – в Запоріжжі, Мелітополі та Бердянську. Польська громада долучилася до справжнього історичного відкриття – разом із запорізькими істориками у 2015 році локалізували місце розташування колишнього табору для польських військовополонених, в якому з осені 1939 року до зими 1940 року насильно утримували 1604 чоловік. Запорізькі історики Віктор Філас і Валерій Стойчев почали пошук 4,5 роки тому. За сприяння Союзу поляків Запоріжжя „Полонія” вони знайшли місце розташування табору для польських військовополонених, які працювали на розбудові „Запоріжсталі” – в промисловому районі Павло-Кичкаса, у західній околиці колишнього 10-го селища. У таборі перебувало 1604 осіб, громадян Республіки Польща, з них 1039 – поляки. Військовополонених використовували в Запоріжжі як трудові ресурси для збільшення потужності місцевих заводів. Через релігійні утиски та нелюдські умови у таборі були акції непокори, на Різдво військовополонені організували бунт – масово не вийшовши на роботу. В 1940 році військовополонених відправили до Воркути на будівництво залізниці, дехто поповнив бойові ряди армії генерала Владислава Андерса, дехто загинув – став жертвою Катинської трагедії.\nЦе відкриття зацікавило представників Польщі. 28 травня 2016 року біля римсько-католицького Санктуарію Бога Отця Милосердного у парку ім. Пушкіна було відкрито пам’ятний знак із фрагментами стіни бараку. У церемонії відкриття знака взяли участь Генеральний консул Республіки Польща в Харкові пан Януш Яблонський та його заступники, заступник голови-керівник апарату облдержадміністрації Зінаїда Бойко, заступник міського голови Сергій Мішок, єпископ Харківсько-Запорізької дієцезії Римсько-Католицької Церкви Ян Собіло. Вшанувати пам’ять жертв сталінізму прийшли поляки Запоріжжя, керівники польських громадських організацій „Полонія” Лідія Єгорова та „Товариство ім. Св. Іоанна Павла ІІ” Ганна Макушинська, духовенство, науковці.\nГенеральний консул Республіки Польща в Харкові пан Януш Яблонський зазначив: „Немає слів, щоб визначити значення цієї події для поляків, які ще й досі шукають відомості про те, яка доля спіткала 4000 поляків під час Другої світової війни в таборах тодішнього СРСР. Російські архіви досі закриті для нас. Україна відкрила свої архіви, і потроху прояснюються трагічні подробиці – де утримували військовополонених поляків, куди їх перевозили, де вони загинули. І досі для поляків є невимовним полегшенням дізнатися, де лежать їхні родичі, доля яких була невідомою десятиріччями. Я приємно здивований активною діяльністю польських товариств у Запоріжжі та великою роботою, проведеною місцевими істориками”.\nЯк відзначили історики, таким чином місто Запоріжжя стало ще одним із місць України, пов’язаних із Катинською трагедією. Пам’ятний знак біля римсько-католицького храму встановлено на кошти громадських організацій за сприяння обласної та міської влади.\nВідкриття пам’ятного знаку відбулося у Запоріжжі в рамках „Днів польської культури „Під єдиним небом”, які тривали майже місяць.\nТакож у рамках Днів польської культури, які стали визначною подією у Запорізькому регіоні у травні минулого року відбулося чимало заходів. За участю голови облдержадміністрації Костянтина Бриля відкрито меморіальну дошку на честь міського голови Олександрівська, видатного поляка Запоріжжя Фелікса Мовчановського у Запорізькій спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті „Джерело”. Фелікс Мовчановський був першим міським головою м. Олександрівська у 1901-1911 та 1916-1917 роках. Усе своє життя і сили присвятив місту Олександрівську. За період керівництва містом Фелікс Францович Мовчановський побудував приміщення міського банку, завершив будівництво Олександрівської жіночої гімназії та спорудження водопроводу і водонапірної вежі, також були замощені бруківкою міські вулиці, розгорнуто активне спорудження муніципальних будівель. Серед багатьох об’єктів культурної спадщини у 1903 році було відкрито першу в державі школу для глухонімих дітей-сиріт. Заклад мав власну електростанцію, водогін, систему центрального опалення, лікарню, аптеку, гуртожиток, біологічну станцію, типографію, завод сільськогосподарських машин і навіть свою залізничну гілку (оскільки школа розташовувалась за 2 км від Олександрівська). На території хутора глухонімих діяла православна церква (служба священика дублювалася мовою жестів).\nТакож пройшли наукові конференції, відбулися великий концерт польських національно-культурних товариств у ПК ім. Т. Шевченка та презентації виставок.\nПро повсякденну, але цікаву й важливу роботу кожного з національно-культурних товариств можна розповідати дуже багато. Сьогодні про яскраві події з життя польської спільноти розповідає Лідія Єгорова, голова Спілки поляків Запоріжжя „Полонія”:\n– Минулого року найвагомішими подіями для нашого товариства стали „Дні польської культури”, в рамках яких відбулося відкриття пам’ятника польським військовополоненим, Яскравими подіями, що надовго запам’яталися, стали участь у VІІ Всеукраїнському козацькому фестивалі „Покрова на Хортиці” та в заходах до Дня Європи 14 травня на площі Фестивальній, новорічні свята у нашій спілці.\n– Враховуючи активну діяльність нашого товариства ми неодноразово зверталися за допомогою до Департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької облдержадміністрації і щоразу отримували всебічну допомогу, – продовжує розповідь Лідія Єгорова. – Наприклад, ми отримали рекомендації щодо пошуків загиблих польских громадян під час сталінських репресій, допомогу під час будівництва пам’ятного знаку польським військовополоненим, методичну та практичну допомогу у підготовці сценаріїв і під час проведення свят. Звичайно, можна запропонувати деякі нові форми співпраці – проведення семінарів для керівиків товариств за участі вчених із провідних університетів країни, працівників архівних служб МВС, СБУ, та інших структур. Це дасть можливість краще вивчити історію заселення нашого регіону, надасть можливість нашим громадянам відшукати своє коріння. Було б непогано керівникам товариств завітати до різних районів Запорізької області та навіть виїхати за її межі, щоб обмінюватися досвідом, наочно знайомитися із історією України. Це надасть можливість формувати більш широкий кругозір, допоможе керівниками товариств більш аргументовано розповідати про історичні та політичні події. Це були б своєрідні курси підвищення кваліфікації.\n– Які плани вашого товариства до кінця поточного року?\n– Новий навчальний рік при товаристві розпочнеться у вересні – наша школа відкрита для всіх, хто хоче вивчати польську мову та культуру. У вересні також відбудеться непересічна подія – цього року ми відкриваємо викладання польскої мови як другої іноземної в школі. Це буде перший такий клас у Харківському Консульському окрузі, для нас це визначна подія. Також у вересні будуть відзначатися Дні польської культури у Запоріжжі. Ми підготуємо великий цікавий концерт. День незалежності Польщі плануємо відзначити у Харкові. Традиційно готуємося взяти участь у „Новорічно-Різдвяному фестивалі” на головній площі Запоріжжя. Ми маємо чимало планів та ідей, які, впевнена, втілимо в життя за підтримки Департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької облдержадміністрації.


Щодо питної води ми – країна третього світу в центрі Європи, – голова Асоціації водоканалів Ольга Бабій | Политические новости Украины - Politica.com.ua\nПатова ситуація з нестачею хлору для знезараження питної води через зупинку “ДніпроАзоту”, схоже, вирішується. У п’ятницю пообіді прес-служба заводу заявила про відновлення роботи – напередодні, коли могли відімкнути воду...\n21.07.2018\t298\tПросмотры\nПатова ситуація з нестачею хлору для знезараження питної води через зупинку “ДніпроАзоту”, схоже, вирішується. У п’ятницю пообіді прес-служба заводу заявила про відновлення роботи – напередодні, коли могли відімкнути воду в Харкові.\nВодоканали оперативно переходять на імпортний хлор. Тим часом експерти нагадують, що Україна не вперше стикається з “хлорною кризою” через існування підприємства-монополіста. Голова Асоціації водоканалів Ольга Бабій вважає, що чергова криза має стати уроком для влади і підштовхнути до вироблення стратегічної програми оновлення водоканалів і всієї системи водопостачання. Нині немає не лише проекту програми, а й навіть мапи інженерних мереж.\nНагадаємо, три місяці тому “ДніпроАзот” – єдине українське підприємство, що виробляє рідкий хлор – зупинився на ремонт, а наприкінці червня несподівано оголосив, що не запускатиме потужностей через дорогий газ. Водоканали більшості міст лишилися без запасів реагентів, а деякі опинилися за крок до відключення води.\nВ авральному режимі організовують шляхи імпорту хлору. Антимонопольний комітет заявляє про шантаж з боку власників підприємства Ігоря Коломойського та Дмитра Боголюбова, експерти – що цей шантаж мав на меті добитися низької ціни на газ задля вигідного виробництва мінеральних добрив, які також виробляло підприємство. А СБУ вже почала перевірку дій посадовців “ДніпроАзоту”.\n– Завод запустили у п’ятницю пообіді. Як це вирішить ситуацію і в яких містах ситуація з подачею води найкритичніша?\n– Необхідно 3 доби для того, щоб запустити “ДніпроАзот” і він почав видавати хлор. Найкритичніша ситуація, як і раніше залишилась та погіршується, – це в Харкові, Миколаєві, Вінниці, Кропивницькому.\n– Ви попереджали, що вже у суботу в Харкові відключать воду…\n– У суботу це мало бути в Харкові, але ми зараз додаємо їм трохи хлору з імпортованого, перерозподіляємо видатки. Зараз для Харкова критична точка – це понеділок.\n– Що маємо в Києві?\n– У Києві краща ситуація. Київ отримав цистерну хлору нещодавно. За озвученими на нараді в Асоціації даними, Київ ще має 30 днів на одній станції, 45 днів – на іншій. Тобто, місяць у середньому. Я думаю, що Київ встигне імпортувати узбецький хлор.\n– Імпорт з Узбекистану відбувається через Росію. Не буде проблем із транспортуванням?\n– Я хочу вірити в те, що буде добре. Крім того, ми зараз диверсифікуємося, і частина – з Румунії, частина – з Угорщини, частина – з Польщі. Імпорт ми не зупинятимемо. Дивитимемося, яка ціна, і рухатимемося з імпортом далі. Зараз не можна порівняти ціни і сказати, чи імпортна ціна вища, тому що ми брали малі партії. Якщо партії збільшуватимуться, то ціна стане зрозумілою в середині вересня.\n– Була інформація, що Київ не може приймати хлор у європейських контейнерах.\n– Київ вже приймав у європейських контейнерах. Ми ж не чекаємо, коли все зупиниться. Зараз усі переобладнуються і готуються, щоб з будь-яких джерел прийняти те, що можна. Київ зараз переобладнується під контейнери. Кривий Ріг об’єднується з Києвом, тому що Кривий Ріг і Київ – це два міста, які можуть приймати великі цистерни.\n– Київ переобладнується за які кошти?\n– З оборотних коштів водоканалів. Це все кошти підприємства, на сьогодні жоден бюджет не виділив на ці заходи жодної копійки.\n– Як виглядає ситуація з імпортом? Загалом скільки було потрібно до запуску заводу, а скільки завезено?\n– Потрібно було в середньому 200 тонн на тиждень на всю Україну. Нам заходить 30-40 тонн з Румунії. Наступний тиждень буде легше, тому що піде європейський спецтранспорт, і ми можемо завозити близько 60-80 тонн на тиждень.\nШТРАФ “ДНІПРОАЗОТУ” МАЄ БУТИ ВИСОКИЙ\n– На якому рівні велися переговори щодо імпорту: на рівні Асоціації чи міністерства?\n– Коли ми зрозуміли, що ситуація дуже критична, то зробили ту гучну заяву. Вона налякала Україну, але ми вирішили, що не можемо мовчати, тому що нестимемо відповідальність, якщо в кранах не стане води. Міністерство регіонального розвитку займається цим питанням уже дуже давно, але, на жаль, у них немає таких повноважень. Відповідно до повноважень, можна сказати, констатують смерть пацієнтів, а не займаються лікуванням.\nМи спільно з міністерством ініціювали зустріч в Антимонопольному комітеті ще 6 липня. Жодних результатів. “ДніпроАзот” стоїть на своєму, що або отримає дозвіл від Антимонопольного на підвищення ціни, або не запустить виробництво. Однак з точки зору антимонопольного законодавства АМК їм не може дати дозвіл такий, як хоче “ДніпроАзот”, бо це поза межами їхньої компетенції. Долучився до цього питання Кабмін. Моє бачення є таким, що на понеділок мала б бути позиція Президента. І в понеділок – позачергове засідання Верховної Ради. А вже у суботу – термінове позачергове засідання РНБО.\n– Тобто, це фактично потенційно надзвичайна ситуація в країні?\n– Так. І Президент має перестати мовчати. Я особисто як звичайна громадянка України найбільше хотіла б почути позицію Президента.\n– Ніхто, по суті, не міг змусити завод запрацювати? Однак експерти очікували, що запуск відбудеться в останній момент, так і сталося.\n– Завод не можна змусити запрацювати, це – приватне підприємство. Мала бути позиція держави, представника держави, який сяде за стіл перемовин із олігархом Коломойським, домовиться з ним – і запустить країну.\n– Окремі експерти прогнозували силовий сценарій з боку уряду: зайти на підприємство певною мобільною групою – і відновити його роботу. Ви допускали такий розвиток подій?\n– Це дуже важливий момент зовнішньої політики. Якщо б ми зробили просто силове захоплення заводу, ми виглядатимемо на рівні країни третього світу. Маємо розуміти, що коли говорять про силове захоплення, то нас провокують на крок, який для інвестиційного клімату дуже небезпечний.\n– Також йдеться про можливий штраф підприємству. Якого розміру?\n– Штраф має бути. Я не володію цими цифрами, але думаю, що це досить великі суми.\n– Уже була схожа ситуація з нестачею хлору у 2015 році. Чому відтоді не зробили висновків, і як так вийшло, що “ДніпроАзот” не зареєстрований як монополіст?\n– Чи багато висновків роблять у нашій країні? Якби я була президентом і допустила таку річ, я би дала відповідь на це питання. А так він має відповісти: чому допустив таку ситуацію? Антимонопольний комітет підпорядковується напряму йому, президент призначає зокрема й членів. І те, що “ДніпроАзот”, фактично монополіст, але не є юридично не визнаним – це безпосередня відповідальність Президента України.\n– А якби він був визнаний монополістом, то такої б ситуації не було?\n– Звичайно. Були б інші механізми – реагування, вплив.\n– У четвер ситуацію мав розглядати Антимонопольний комітет. Які результати цього розгляду?\n– Відбулося засідання АМК. Я поважаю з точки зору державницької політики рішення АМК, вони діють винятково у межах закону. Вони відповіли “ДніпроАзоту”, що їхній шантаж не працює. Але заручником цієї ситуації стає все населення України. І передусім такі великі міста як Харків.\n– Наскільки ситуацію могла б врятувати артезіанська вода?\n– Де та артезіанська вода? Як її привезти? Як її добути? Який її склад? Скільки там заліза? Скільки нітратів? Скільки її почистити? Люди, давайте говорити про реальні речі, в нас час ішов на години. Перебудуватись на артезіанську воду не можна за помахом палички. Це роки часу. Повинна бути стратегія щодо ситуації на різних водоканалах.\n– У перспективі, скільки це може коштувати?\n– Наприклад, “Київводоканалу”, щоб перейти на альтернативні засоби хлорування, треба від півтора до мільярда гривень. Де він їх візьме зараз? Гроші – це державна політика.\n– Рідкий хлор – все-таки застаріла форма очищення. Експерти пропонують не відмовлятися, а диверсифікувати, паралельно використовуючи інші, як у більшості європейських міст. Є якісь розробки з цього приводу?\n– Це не застарілий метод. Йдеться про рідкий реагент-окислювач. Він використовується в усьому світі, але коли воду чистять, використовують хлор задля нормальної технології очистки. Коли воду подають у місто, використовують різну альтернативку: гіпохлорид, змішані оксиданти тощо. Тобто, нам треба просто в рамках майбутньої стратегії стосовно кожного підприємства зробити стратегію: тут трошки хлору і багато гіпохлориду, а там – трошки хлору і багато змішаних оксидантів. Якщо ми це зробимо, у нас місячне споживання хлору з 800 тонн зменшиться десь до 200-300 тонн. І тоді для нас проблема відпаде.\nЗА ПІВРОКУ МОЖНА ВИРОБИТИ СТРАТЕГІЧНУ ПРОГРАМУ “ПИТНА ВОДА”\n– З чого починати, щоб створити таку програму, а у перспективі і стратегію оновлення системи? Адже на сьогодні немає навіть мап інженерних мереж.\n– У нас немає нічого. Щодо водоканалів ми – країна третього світу в центрі Європи. Для оновлення потрібні гроші і люди. Треба відключити політику й емоції, зібрати професіоналів. Тоді за 6 місяців ми можемо вибудувати найкращу в Європі стратегічну програму “Питна вода”. У такому разі навіть при зміні місцевої влади казатимуть: вибачте, пани депутати, ви не можете голосувати за те чи те, бо для вашого водоканалу діє конкретна державна програма. Ось тоді безпека міст працюватиме.\n– Хлорування – це лише один із етапів у процесі фільтрації. А якщо брати всю цю систему – від водозабору до споживача – в якому вона стані?\n– Тобто, її треба повністю модернізувати?\n– Треба міняти все. І має бути комплексний підхід.\n– Скільки на це коштів треба? Бодай яким порядком вони вимірюються?\n– Якщо брати тільки системи водопостачання, то це десь 50 млрд гривень на всю країну. Але це без мереж.\n– Чи є дані про ступінь забруднення і, можливо, навіть зараження у самих мережах?\n– Водоканали це контролюють. Зношеність мереж – 70%.\n– І на скільки їх ще може вистачити, якщо ніхто нічого так і не робитиме?\n– Те, що ми маємо зараз – це все на словах. Допоки не буде електронних мап мереж і реальних обстежень у кожному місті, ми не можемо мати реальних вихідних даних. 70% за документами, а скільки фактично ми не знаємо. Тому що у нас у містах немає електронних мап мереж і реальної статистики.\n– І за півроку програму дійсно можна зробити?\n– За півроку можна зробити програму. З наступного року почати фінансувати, і вже до кінця 2019 року хоч 30-40% міст матимуть бодай гарантії.\n– На фінансування і, власне, на баланс водоканалів тариф впливає значно?\n– Впливає, звичайно.\n– НКРЕКП фактично маніпулює тарифами, забороняючи водоканалам самостійно їх встановлювати. Вони не мають змоги закласти в тариф втрату води, а це сприяє збитковості.\n– Зараз неважливо, як реагуватиме комісія. Зараз важливо, щоб у людей була вода. Все, що буде з тарифом, – це буде потім.\n– Мінрегіонрозвитку планує вивести водоконали з-під підпорядкування НКРЕКП і перевести на місця. Які перспективи?\n– Я маю подвійне бачення цього процесу: національний регулятор має бути, але він не має встановлювати тариф. І я дуже сумніваюся, що буде регулювання на місцевому рівні, бо бачу там також багато загроз. На місцях регулювання часто залежить від політичної волі. Я вважаю, що в цьому питанні не має бути політичної волі, має бути закон. Якщо орган, який має встановити тариф, своєчасно його не встановив і завдав підприємству збитки, у нас є норма Господарського кодексу про, що зумисне доведення до банкрутства будь-якого суб’єкта господарювання групою осіб – це кримінальна відповідальність. Коли перших 5 осіб за таку історію посадять в тюрму, я думаю, що решті буде зрозуміло, як бути з тарифною політикою.\n– Експерти говорять, що 50% води попросту губиться в мережах, а люди за неї, по суті, платять.\n– Це окреме запитання. Не всі 50%. Тому що раніше із цих 50% 30% – це недореалізація на багатоквартирних будинках. Це різниця, яка законом про комерційний облік буде сформована.\n– Ми не можемо брати західні кредити на оновлення обладнання на водоканалах та мереж, оскільки не маємо програми та стратегії оновлення. Однак поодинокі директори водоканалів наважилися взяти кредит на оновлення обладнання. Проти деяких із них порушені кримінальні провадження, зокрема в Тернополі. Як ви це коментуєте?\n– Тут має бути державна політика. Держава встановлює правила для будь-яких інвестицій, для будь-яких типів джерел – і встановлює відповідальність. Поки в нас не буде сформовано відповідальність – чи то гроші іноземні, чи то гроші місцеві – у нас не буде порядку. Незалежно від джерел інвестицій. Вчора мала розмову з представником білоруської асоціації. Він мені він пояснив наступне: якщо побудували об’єкт і ввели його в експлуатацію, і 2 людини підписали цей документ – людина, яка проектувала, і людина, яка будувала – і він не працює, то ці 2 людини наступного дня сідають у тюрму. Нашу країну нічого іншого не врятує.\nВодоканалиДнипроазотОльга Бабійпитна вода