Проза - Василь Буколик - Ріхард Ваґнер. Про сутність німецької музики - Поетичні майстерні\nРіхард Ваґнер. Про сутність німецької музики\nЦю і наступну статті я публікую зі спадщини мого померлого друга. Перша з них, як мені видається, допоможе здобути йому друзів серед французів для його паризького починання, тоді як решта, навпаки, завдячують своїм виникненням відразливим сторонам у характері парижан і паризького життя, – сторонам, котрі так його приголомшили.\nЧи то завдяки зусиллям багатьох видатних діячів мистецтва, які об’єдналися явно з цією метою, – чи то завдяки їм і їхнім заслугам, але найгеніальніші творіння німецької музики більше не є незнаними парижанам; їх було щонайгідніше представлено паризькій публіці, яка їх найбільш захопленим чином прийняла. Тим самим почали руйнуватися перешкоди, котрі, навіть якщо вони вічно розділятимуть нації, не повинні стояти між їхніми мистецтвами; навіть можна сказати, що в цьому випадку французи відзначилися більшою готовністю визнати чужі творіння, аніж німці, котрі взагалі так швидко і безпорадно підлягають будь-якому чужому впливові, що це навіть заважає збереженню певної самостійності. Відмінність така: німець, сам нездатний створити нову моду, не вагаючись приймає її, коли вона приходить з-за кордону; у своїй слабкості він готовий забути себе і сліпо, на догоду прийшлому, жертвує всілякою здатністю до самостійного судження. Щоправда, сказане стосується головно широкої маси німецької публіки, бо, з другого боку, мовби на зло цій слабкості, німецький музикант-професіонал рішуче відділяє себе од маси і в хибному патріотичному запалі судить про іноземні твори обмежено і несправедливо. Зворотну картину ми бачимо у французів: у своїй масі французька публіка цілковито задоволена національними творами й не відчуває ані найменшої потреби розвивати свій смак; тим щиріше визнає чужі заслуги вищий прошарок поціновувачів, який з ентузіазмом захоплюється всім новим і прекрасним, що приходить до нього з-за кордону. Це переконливо засвідчує захоплене визнання, котре так швидко здобула тут німецька інструментальна музика. Інше питання: чи заразом можна стверджувати, що француз цілковито розуміє німецьку музику; поки ми утримаємося од відповіді. Звичайно, не можна сказати, що ентузіазм, який викликає віртуозне виконання симфонії Бетговена оркестром консерваторії , суцільно вдаваний; однак буде достатньо тому чи іншому ентузіастові поділитися з вами поглядами, думками й образами, які виникли в ньому при прослуховуванні симфонії, – і ви одразу переконаєтеся, що німецького генія зрозуміли далеко не повністю. Аби з’ясувати питання про те, що таке німецький геній, звернімо свої очі на Німеччину загалом і на сучасний стан німецької музики.\nІснує вислів: в італійця музика слугує коханню, у француза – суспільству, а німець займається нею як наукою. Його можна перефразувати й вдаліше: італієць – співак, француз – віртуоз, німець – музикант. Німець має виключне право називатися музикантом, бо лише про нього можна сказати: він любить музику заради неї самої – не тому, що нею можна зачаровувати, не тому, що за її допомогою можна отримати авторитет і гроші, а тільки тому, що вона – божественне, найпрекрасніше з мистецтв, яке він обожнює, і, коли він віддається їй цілковито, вона стає для нього всім на світі. Німець здатен написати музику лише для себе і для свого близького друга, і його не хвилює, чи буде колись її виконано перед широкою аудиторією. Німці вряди-годи відчувають потребу виблискувати своїми творами, більшість із них навіть не знає, як до цього підійти. Перед якою публікою виступати?\nБатьківщина німця поділена на чималу кількість королівств, курфюрств, герцогств і вільних імперських міст; припустімо, що наш німець мешкає в одному з міст певного герцогства: домагатися слави в рідному місті йому і на гадку не спаде, бо там зовсім немає жодної публіки; отже, якщо він має честолюбство або просто вимушений заробляти музикою собі на хліб, він вирушить до резиденції свого герцога, але в малесенькій резиденції вже є чимало пристойних музикантів – пробитися там йому буде вкрай тяжко; зрештою він таки проб’ється, його музика матиме успіх, але хіба хоч одна душа почує про нього в сусідньому герцогстві? Як же йому хоч би наблизитися до того, аби здобути популярність в усій Німеччині? А проте він робить таку спробу, але тут його спостигає старість, він помирає, і його ховають на цвинтарі, і більше ніхто в цілому світі не згадує про нього. Така більш-менш історія сотень музикантів; не дивина, що тисячі навіть не думають про музичну кар’єру. Аби прогодуватися, вони воліють обрати якесь ремесло і тим безтурботніше в години дозвілля віддаються музиці не заради успіху, а заради насолоди, заради облагороджування своєї душі. А хіба те, що вони створюють, – доморощена реміснича музика? Де ж пак! Прийдіть до них і послухайте їхню музику зимового вечора у світлиці при теплому коминку; за круглим столом сидять батько і три його сини, двоє грають на скрипці, третій – на альті, сам батько – на віолончелі; те, що тут грають так поважно і душевно, – квартет, його скомпонував той присадкуватий чоловік, що зараз вибиває такт. Він усього лише вчитель із сусіднього села, але квартет його написання сповнений краси, вишуканості й глибокого почуття. О, неодмінно прийдіть туди й послухайте цього композитора і це виконання – ви будете зворушені до сліз, і музика проникне в саму вашу душу; тільки тоді ви збагнете, що таке німецька музика, відчуєте, що таке німецький характер. Тут має значення не той чи інший блискучий пасаж, яким віртуоз отримує змогу зірвати оплески; ні, тут усе чисте і невинне і саме тому – благородне і піднесене.\nТа якщо ви перенесете цих чудових музикантів до блискучого салону, поставите їх перед великою публікою – вони вмить переміняться. Боязка несміливість не дозволить їм підняти очей від землі, вони знітяться, боятимуться, що не зможуть відповідати вашим вимогам. Вони стануть розпитувати вас, до якого ґатунку мистецтва ви звикли, і в найбезглуздішій недовірі до себе соромливо відмовляться од власної природи, аби спішно наслідувати те мистецтво, яке знають лише побіжно. Вони несміливо старатимуться відтворити для вас усі ці блискучі пасажі; ті самі голоси, що так зворушливо виконували прекрасну німецьку пісню, тепер розучуватимуть італійські колоратури. Але пасажі не принесуть їм успіху: ви чули їх і в кращому виконанні – дилетанти швидко вам набриднуть. А проте ці дилетанти – справжні артисти, їхні серця палають прекраснішим полум’ям, аніж серця всіх тих, хто зачаровував вас донині у ваших салонах. Що ж завадило цим артистам? Вони були надто скромні й соромилися власної природи. Така – сумна сторінка історії німецької музики.\nІ сама природа, і політичний лад вітчизни ставлять німецькому музикантові жорсткі межі. Природа не дала йому органа, пристосованого для вільного і ніжного співу, подібно до горлянок щасливих синів Італії; політичний лад перешкоджає виходові німця на велику сцену. Оперний творець вимушений передусім вивчати італійську манеру співу, а для постановки своїх творів вишукувати закордонні підмостки, бо в Німеччині він не знайде сцени, з якої міг би представити своє творіння. Щодо останнього пункту можна стверджувати: композитор, чиї твори виконують у Берліні, вже з огляду на це нікому не знаний ані в Мюнхені, ані у Відні; тільки з-за кордону йому може пощастити вплинути на всю Німеччину загалом. Тому на творах німців зазвичай лежить відбиток провінційності, але ж митцеві тісно навіть у його великій вітчизні, годі казати про її провінцію. Буває, що геній виривається за ці межі, та лише пожертвувавши певною часткою національної самобутності. Тому справді самобутнє – в німця завжди в певному сенсі слова провінційне; так ми маємо прусські, швабські й австрійські народні пісні, але важко говорити про власне німецьку народну пісню.\nБрак централізації, перешкоджаючи появі національної музики, тим не менше є основною причиною того, що музика німців не втратила своєї сердечності й правдивості. Саме тому, що ми не маємо великого двору, який зібрав би навколо себе всі творчі сили, на котрі багата Німеччина, об’єднав їх у єдиний напрям і повів до досягнення найвищої мети, – саме тому кожна провінція може вказати на своїх творців, які самостійно служать дорогому мистецтву. Наслідок – щонайширше розповсюдження в нас музики, яка проникає до найвіддаленіших місцевостей, у найскромніші хатини. Воістину приголомшує, коли музичні сили можна виявити в незначних містечках Німеччини: хай серед них немає оперних співаків, але всюди знайдеться пристойний оркестр, здатний виконати (і виконати чудово) будь-яку симфонію. У містечках із населенням від двадцяти до тридцяти тисяч можна розраховувати на знаходження навіть двох або трьох оркестрів, якщо не рахувати численних дилетантів, так само старанних, а подеколи й більш освічених, ніж професіональні музиканти. Тепер уточнімо, щó слід розуміти під визначенням «німецький музикант»: адже в нас навіть найбільш пересічний оркестрант рідко володіє тільки тим інструментом, на якому він зазвичай грає; пересічний оркестрант, як правило, однаково вправно володіє принаймні трьома інструментами. Більше того, зазвичай кожен ще й композитор, і не просто самоук, але фахівець, який досконало вивчив усі тонкощі гармонії й контрапункту. Більшість музикантів оркестру, що виконує бетговенську симфонію, знають її напам’ять, у результаті чого в них навіть з’являється певна зарозумілість, яка негативно впливає на виконання подібних творів. Музикант, керуючись своїм індивідуальним сприйняттям, починає менше пристосовуватися до ансамблю.\nМи по праву можемо стверджувати, що в Німеччині музика проникла в найнижчі й найнепомітніші прошарки суспільства; більше того, можливо, звідти вона і походить; бо тут високий і блискучий світ лише продовжує і розвиває те, що ми спостерігали у вужчому й тіснішому колі. От саме в таких спокійних і непретензійних родинах мешкає німецька музика – тут, де вона є засобом душевного відпочинку, а не засобом виблискувати, вона воістину в себе вдома. Серед простих скромних людей, коли немає численної й змішаної публіки, яку належить розважати, мистецтво скидає з себе пишне і кокетливе вбрання і постає в природних чарах щирості й чистоти. Тут вимагає задоволення не лише вухо, але серце і розум; німцеві потрібно не лише відчувати свою музику, але і мислити. Він заперечує її єдино як насолоду почуттів, вимагаючи насолоди духу. Оскільки йому недостатньо тільки чуттєвого сприйняття музики, він проникає в її внутрішню організацію, вивчає її, студіює правила контрапункту, аби ясніше усвідомити, що саме так могутньо і дивовижно приваблює його в музичних творіннях; він привчається розкладати мистецтво на складові та врешті сам стає творцем. Ця потреба успадковується від батька до сина, і її задоволення становить суттєву частину виховання. Усі труднощі музичної науки німець осягає ще дитиною, вкупі зі шкільними науками, й, оскільки він взагалі схильний мислити й відчувати самостійно, немає нічого природнішого за те, що музика стає виразом його думок і почуттів; далекий від того, аби вважати її простою забавою, він підходить до музичних занять із певним релігійним пієтетом, ставиться до музики як до своєрідної святині. Таким чином, він перетворюється на одержимого, і ця ж благочестива одержимість, з якою він сприймає музику і займається нею, є характерною, відмітною ознакою німецької музики.\nУсе вищесказане, як і брак доброї співацької школи, неминуче схиляє німця до інструментальної музики. Проте, якщо стверджувати, що кожне мистецтво найбільш своєрідно і яскраво представлене в якомусь одному жанрі, то в музичному мистецтві таким жанром, безсумнівно, є інструментальна музика. В усіх інших жанрах до музики неминуче долучається певний вторинний елемент, який вже сам по собі перешкоджає єдності, цілості й самостійності твору, а крім того, як засвідчує досвід, ніколи не досягає рівня первинного елемента. Крізь яке лишень нагромадження супутніх видів мистецтва мусимо ми пробиватися, слухаючи оперу, аби вловити тенденцію власне музики! Як часто композитор вимушений повністю підпорядковувати своє мистецтво всіляким побічним обставинам, що прямо протилежні власне мистецтву. У тих рідкісних щасливих випадках, коли переваги допоміжних і супутніх мистецтв не поступаються рівневі музики, виникає новий жанр, класична цінність і значення якого вже давно визнані, але який, тим не менше, завжди буде нижчий від жанру інструментальної музики, бо в першому випадку самостійність власне мистецтва складається в жертву, тоді як у другому вона досягає свого найвищого розвитку. Тут, у сфері інструментальної музики, композитор, вільний од усілякого чужого і підневільного впливу, здатен найбільше наблизитися до ідеалу мистецтва; тут, де він мимоволі звертається до засобів лише свого мистецтва, він вимушений залишатися в його межах.\nІ що дивного в тому, коли серйозний, заглиблений у себе і мрійливий німець віддасть перевагу цьому музичному жанрові над будь-яким іншим? Саме тут, де він може віддаватися своїм мріям і снам, де жодна індивідуальна, окреслена певними межами пристрасть не сковує його уяви, де він може вільно загубитися в царині передчуттів, – тут він вільний, тут він у своїй стихії. Аби створити й виконати взірцеві твори цього жанру, він не потребує ані пишної сцени, ані коштовних закордонних співаків, ані розкішного театрального реквізиту; достатньо лише одного фортепіано, однієї скрипки, аби викликати до життя рій блискучих, захопливих образів. І будь-хто майстерно володіє одним із цих інструментів, а в наймізернішій місцині завжди знайдеться достатньо людей, аби організувати оркестр, здатний відтворити наймогутніші й найглибші музичні творіння. Хіба пишні оздоби у вигляді всіх інших мистецтв можуть створити більш прекрасну і величну споруду від простого оркестру, який виконує бетговенську симфонію? У жодному разі! Найбільш багате і вражаюче оформлення ніколи не перекаже того, що переказує і втілює в життя саме виконання музичних шедеврів.\nОтже, інструментальна музика – виключне надбання німця, вона – його життя, його дитина! І саме ця скромна, несмілива сором’язливість – головна риса німецького характеру – сприяє процвітанню жанру. Бо вона забороняє німцеві хизуватися і викрашатися своєю святинею, своїм мистецтвом. З достеменною тактовністю він відчуває, що це б достоту заперечувало його мистецтво, адже воно випливає з джерел настільки чистих і вічних, що несумісне зі звичайним світським марнославством. Та німець і не здатен переказати свій музичний захват широкій публіці. Він здатен заразити ним тільки інтимне обране коло. Єдино в ньому він не відчуває жодного утиску, не стримує сліз радості й скорботи, а тому тут він митець у найповнішому сенсі слова. Якщо це обране коло зовсім малочисельне, то звучать лише одне фортепіано і два-три струнні інструменти; зазвичай виконують сонату, тріо, квартет або співають на чотири голоси німецьку пісню. А якщо коло трохи ширше, то і музичних інструментів більше, і неодмінно виконують симфонію. Справедливе твердження, що інструментальна музика вийшла з самих глибин німецького родинного життя: адже цей вид мистецтва радше може зрозуміти й оцінити замкнуте інтимне коло, аніж широка маса слухачів. Аби прилучитися до достеменно високої насолоди, яку ця музика дарує лише посвяченим, потрібно самому бути чистим, благородним мрійником, а це властиво лише справжньому музикантові, а не масі салонної публіки, жадібної до забави. Бо те, що така публіка сприйме як певну сукупність не позбавлених пікантності й блиску уривків, є квінтесенцією найчистішого мистецтва; усе це залишиться цілковито незрозумілим і буде залічене до низки інших марнотних і кокетливих розважальних жанрів.\nДалі ми постараємося показати, що і вся німецька музика розвивається на такій самій основі.\nЯ вже згадував у попередній частині, чому вокал менш поширений серед німців, аніж інструментальна музика. При цьому не можна не відзначити, що розвиток вокальної музики пройшов у нас, німців, своїм особливим шляхом, і це теж укорінене в характері й потребах народу. Проте найбільший і найважливіший жанр вокальної музики – музика драматична – ніколи не досягав у Німеччині такої висоти й такого поширення, які випали на долю нашої інструментальної музики. Німецький вокал сягнув чималого розквіту лише в церкві, оперу було віддано в розпорядження італійцям. Католицька церковна музика не прижилася в Німеччині, тут розвивалася виключно музика протестантська. Причина цього вкорінена, очевидно, в простоті звичаїв німців, яким пишнота католицизму менш близька за простоту і не претензійність протестантського культу. Адже помпу католицької служби було запозичено з королівських і князівських дворів, і майже всі німецькі творці католицької музики були тієї чи іншою мірою епігонами італійців. Замість усіх цих пишних надмірностей у старій протестантській церкві панував простий хорал, який співала вся громада в супроводі органа. Саме цей спів, чия благородна гідність і неприкрашена чистота могли виникнути лише у скромних благочестивих серцях, належить розглядати як достеменне німецьке надбання. Сама побудова хоралу близька характерові німецького мистецтва: у його коротких популярних мелодіях втілена любов народу до пісні, частина з них виказує явну спорідненість із світськими, але завжди по-дитячому благочестивими народними піснями. Багаті й сповнені сили гармонії, покладені в основу мелодій німецького хоралу, засвідчують глибоке художнє чуття нації. Хорал – одне з найбільш примітних явищ в історії мистецтва – можна сміливо вважати основою всієї протестантської церковної музики; саме на ній зводив митець свої найчудовіші будови. Найближчим розвитком і відгалуженням хоралу були мотети . Ці композиції, як і хорали, ґрунтовані на церковній пісні, але виконує їх тільки хор, без супроводу органа. Найвидатніші зразки цього жанру належать Себастьянові Баху, який взагалі найбільший протестантський композитор.\nМотети цього майстра, котрі поряд із хоралами виконуються при церковних службах (через більшу технічну складність їх співають не члени громади, а спеціально підібрані хори), безсумнівно, являють собою найдосконаліше, що ми маємо в царині самостійної вокальної музики. Поряд із багатством глибокодумних художніх прийомів нас тут вражає просте, сильне і поетичне сприйняття самого тексту в дусі істинного протестантизму, причому форма цих творів настільки досконала і викінчена, що в історії мистецтва вони – явно неперевершене явище. По суті, цей самий музичний жанр у розширеному вигляді ми знаходимо в страстях і ораторіях. Музика страстей, яка майже виключно належить великому Себастьянові Баху , відтворює мученицький шлях Спасителя в тому вигляді, як його описали євангелісти; увесь текст Євангелій дослівно покладено на музику; окрім того, в поодиноких частинах оповіді до нього включено і підхожі до епізоду вірші з церковних пісень, а у важливих місцях – навіть цілі хорали, які дійсно співає майже вся громада. Отже, виконання страстей має характер великого релігійного свята, у котрому беруть участь і музиканти й громада. Яке багатство, яку повноту мистецтва, яку силу, ясність і наївну чистоту закладено в ці творіння, єдині у своєму ґатунку! У них проявилася вся сутність, увесь внутрішній зміст німецької нації – це твердження можна вважати тим більше обґрунтованим, оскільки тут мені вдалося довести, що навіть ці чудові творіння вийшли з самого серця, з життя народу.\nЦерковна музика завдячує потребам народу і своїм виникненням, і своїм розквітом. Однак ці потреби не сприяли народженню німецької драматичної музики. Опера від часу своєї появи в Італії  набула настільки чуттєвого і пишного характеру, що в такому вигляді ніяк не могла стати потребою серйозних і схильних до щиросердя німців. Опера (з додаванням балету і помпезними декораціями) здобула репутацію розкішної, суто придворної розваги, і в перший час справді лише там її ставили й цінували. Але позаяк життя двору, особливо німецького, було нездоланною стіною відділене од життя простих людей, його розваг народ також не міг визнати. Тому протягом майже всього минулого сторіччя оперу в Німеччині розглядали як іноземний жанр. При кожному дворі була своя італійська трупа, яка виконувала опери італійців; у той час не можна було навіть уявити собі оперу інакше як італійською мовою та з італійськими співаками. Німецький композитор, який тоді побажав написати оперу, мусив неодмінно вивчити італійську мову і манеру співу; шанси на успіх він міг мати лише в тому випадку, якщо цілковито відмовлявся як митець од своєї національної сутності. Тим не менше було чимало німців, котрі здобували перші місця і в цьому жанрі ; універсальність, взагалі властива німецькому генієві, допомагала митцям освоїтися і на цьому, зовсім чужому їм іноземному терені. Ми спостерігаємо, як швидко німці всотують те, що доля подарувала при народженні їхнім сусідам, і тим самим завойовують усе нові позиції, звідки властивий їм геній може широко розкидати свої творчі крила далеко за рамки національної обмеженості. Німецький геній здається одвіку судженим збирати в сусідів усе те, чим доля обійшла його власну вітчизну, підносити це понад кордонами й дарувати світові як загальне надбання. Звичайно, досягти цього може лише той, кому недостатньо вбиратися в чужі шати й хто свято зберігає свою власну спадщину, а саме: цноту фантазії й чистоту почуттів. Де це придане збережено цілим, там німець має спромогу створювати шедеври під будь-якими небесами, будь-якою мовою і для будь-якого народу.\nЗрештою саме німець зумів піднести італійську оперну школу до всезагального ідеалу і, надавши їй рис універсальності, облагородивши її, представив своїм землякам. Цей німець, цей найбільший і божественний геній, був Моцарт. В історії життя, виховання і становлення цього унікального німця ми можемо прочитати історію всього німецького мистецтва і всіх німецьких митців. Його батько був музикант; і його самого готували для музики, природно бажаючи зробити з нього всього лише чесного виконавця, здатного заробляти своїм ремеслом собі на життя. У найніжнішому віці він вже осягнув складнощі теорії свого мистецтва, у юнацькі роки досконало справлявся з ними, податливість дитячої натури й надзвичайно тонкі органи чуттів дозволили йому щонайглибше опанувати і мистецьку практику; найбільший геній підніс його над майстрами всіх мистецтв і сторіч. Усе життя провівши в нужді, соромливо зрікаючись розкоші й вигідних пропозицій, він вже цими зовнішніми рисами цілком типовий для своєї нації. Скромний до сором’язливості, безкорисливий до самозабуття, він створює дивовижні шедеври, залишає нащадкам незліченні скарби, не усвідомлюючи цього, гадаючи, що просто задовольняє свій потяг до творчості. Жодна історія мистецтв не знає більш зворушливої й піднесеної постаті.\nМоцарт – найвищий ступінь усього того, що, як я вже говорив, здатен здійснити універсальний німецький геній. Він засвоїв чужоземне мистецтво, аби піднести його до універсального щабля. Його перші опери було написано італійською мовою , тому що останню тоді вважали єдиною мовою, придатною для співу. Але він настільки подолав, відкинув од себе всі слабкості італійської манери,облагородив її сильні сторони, так нерозривно злив їх із властивими йому німецькими якостями – чистотою і силою, – що в нього вийшло дещо цілковито нове, доти нечуване. Його нове творіння розцвіло найпрекраснішою, ідеальною квіткою драматичної музики, і лише з того моменту можна було розраховувати, що в Німеччині з’явиться своя опера. Відтоді почали відкриватися національні театри й стали писати опери німецькою мовою .\nО порі, коли цю велику епоху лише готували, коли Моцарт і його попередники створювали новий жанр на основі італійської музики, з другого боку, з’явилася і набула певних форм народна сценічна музика, і лише злиття обох цих музичних течій поклало достеменний початок німецькій опері. Говорячи про народу музику, ми маємо на увазі німецький зингшпіль  – жанр, далекий від придворної пишноти, який виник серед народу, на основі його характеру і звичаїв. Німецький зингшпіль, або оперета, виказує безсумнівну схожість із старовинною французькою opéra-comique. Сюжети брали з народного життя і змальовували звичаї головно нижчих класів. Вони, сповнені грубуватого природного гумору, мали здебільшого комічний зміст. Переважною столицею такого жанру можна назвати Відень. Взагалі в цьому імперському місті більше, ніж деінде, збереглися риси народності; безневинній і веселій вдачі її мешканців ближче було те, що відповідало їхньому природному гуморові й радісній уяві. Тут, у Відні, де виникли всі народні драми, природно, став процвітати й жанр народної оперети. Переважно його композитори обмежувалися піснями й арієтами; але трапляються і доволі характерні засновки музичної драми, наприклад у чудовому «Сільському цирульнику», мовби створеному, аби, розвинувши ці початки, піднести значення цього своєрідного жанру, бо при злитті з оперною музикою він був приречений врешті зникнути. Тим не менше він таки досягнув певної висоти й самостійності, і можна з подивом відзначити, що в той самий час, коли італійські опери Моцарта відразу після їхньої появи перекладали німецькою мовою і пропонували увазі всієї Німеччини, дедалі пишнішим цвітом цвіла і згадана оперета, котра як свої сюжети використовувала легенди й чарівні казки, що жваво відповідали мрійливому характерові німців. Нарешті відбувся рішучий поворот: сам Моцарт долучився до цього напряму народної оперети й на її основі написав першу велику німецьку оперу «Чарівна флейта» . Німцеві тяжко повністю оцінити все значення цього творіння. По суті, до того часу німецької опери взагалі не існувало – з цим твором вона постала з небуття. Автор лібрето , один спритний віденський театральний директор, мав намір всього лише створити оперету великих розмірів. Завдяки цьому від самого початку творові було забезпечено вельми популярну зовнішню форму: в основі сюжету лежала фантастична казка, химерність казкових образів мала поєднуватися з чималою домішкою гумору. А що збудував Моцарт на цій чудернацькій основі? Які божественні чари плинуть із цього твору, від його найпопулярнішої пісеньки й до найбільш піднесеного гімну! Яка багатогранність, яке розмаїття! Квінтесенція всіх найблагородніших барв мистецтва немовби злилася тут у єдине ціле, в однісіньку прекрасну квітку. Яка природна і благородна популярність у кожній мелодії, від найпростішої до найскладнішої! Справді, геній ступив тут навіть задалеко, бо, створивши німецьку оперу, він одночасно представив нам її неперевершений шедевр, що само по собі виключало дальший розвиток цього жанру. Правда, німецька опера існує і після того, але одночасно вона відразу ж певною мірою регресує, приземлюється, і це відбувається саме в тому її напрямі, у якому вона щойно сягнула своєї найвищої верхівки.\nБезпосередніми наступниками й наслідувачами Моцарта в цьому сенсі слід назвати Вінтера і Вайґля . Обидва щонайсумлінніше приєдналися до народного жанру німецької опери, який він позначив, – і один у своїй «Швейцарській родині», другий – у «Перерваному жертвоприношенні» довели, як благородно може справлятися зі своїми завданнями німецький оперний творець. Одначе народний напрям Моцарта в його наслідувачів дедалі дрібнішає, і вже ясно, що німецька опера ніколи не отримає національної широти. Жвава і легка своєрідність її ритмів і мелізм застигає і губиться в незначності готових фраз, загальних місць, і навіть повна байдужість, із якою композитори підходять до вибору сюжету, показує, як мало вони здатні завоювати німецькій опері нові, вищі позиції.\nПроте народна музична драма переживає ще один розквіт. У пору, коли всемогутній геній Бетговена відкрив у своїй інструментальній музиці царство найсміливішої романтики, світлий промінь із цього чарівного царства впав і на німецьку оперу. То був Вебер, який ще раз вдихнув у сценічну музику прекрасне життя. У своєму найпопулярнішому творі «Вільний стрілець» він ізнову зворушив серце німецького народу. Німецька казка – страшна легенда – безпосередньо наблизила тут поета і композитора до народного життя; в основу всього було покладено щиросердну просту пісню, отож усе загалом було подібне до великої зворушливої балади з певними благородними прикрасами новомодної романтики – до балади, яка щонайхарактерніше славить мрійливість і поетичність німецької нації. Справді, і «Чарівна флейта» Моцарта і «Вільний стрілець» Вебера ясно довели, що в цій царині німецька музична драма почувається вдома, а поза нею їй поставлено нездоланні перешкоди. Навіть Вебер мусив їх визнати, коли спробував вивести німецьку оперу за ці межі; його «Евріанта»  з усіма її прекрасними подробицями зосталася всього лише невдалою спробою. Тут, де Вебер забажав показати одноборство сильних і грізних пристрастей у вищій сфері, звична сила полишила його; несміливо і малодушно він дозволив своєму надто складному завданню цілковито поневолити себе, намагався те, що належало відтворити повністю – великим могутніми штрихами, – заступити боязливим змалюванням окремих рис характеру; таким чином він втратив свою безпосередність, а твір втратив силу. Вебер мовби відчув, що тут він пожертвував своєю цнотливою природою; в «Обероні» він ще раз, із передсмертно хворобливою усмішкою на вустах, повернувся до золотої музи своєї невинності.\nПоряд із Вебером Шпор  намагався стати майстром німецької оперної сцени, але йому ніколи не вдавалося досягнути популярності Вебера; його музиці явно бракувало драматичного життя, без якого все мертве на сцені. Щоправда, твори цього композитора можна назвати цілком німецькими, бо вони глибоко і жалісно проникають у душу. Але той веселий наївний відтінок, котрий так вдавався Веберові, абсолютно відсутній, а без нього колорит стає надто монотонним і тому недієвим для драматичної музики.\nОстаннім і найзначнішим послідовником обох вищеназваних творців можна вважати Маршнера , він грав на тих самих струнах, які зачепив Вебер, і цим швидко досягнув певної популярності. При всій своїй обдарованості цей композитор, одначе, був неспроможний зберегти й підтримати авторитет популярної німецької опери, що її так блискуче оживив його попередник, бо це відбувалося в ті роки, коли бурхливе визнання серед німців отримали твори нової французької школи. Новітня французька драматична музика завдала смертельного удару німецькій опері, після чого та практично перестала існувати. Розгляньмо цей напрям трохи докладніше, бо він справив потужний вплив на Німеччину, і, здається, німець урешті зуміє здобути й тут вирішальні перемоги.\nПочаток цього періоду ми повинні виводити не інакше як від Россіні; з геніальною зухвалістю, з якою єдино можна було досягти успіху, він розбив усі уламки старої італійської школи, вже давно висохлої й перетвореної на суцільний скелет голих форм. Хтиво-радісні мелодії Россіні стали пурхати по світу, і переваги його музики – легкість, свіжість і розкіш форми – здобули собі союзників серед французів. У них напрям Россіні отримав характер і, завдяки стійкості нації, гіднішу зовнішню форму; тепер їхні майстри, оточені любов’ю всього народу, вже самостійно творили шедеври, якими тільки й може пишатися національна історія мистецтв. У їхніх творах знайшли своє втілення чеснота і твердість французької нації. У чудовій опері Буальдьє «Жан Паризький» нас зачаровує люб’язність і лицарство старої Франції; жвавість, розум, дотепність, грація французів розцвіли пишним цвітом і в жанрі opéra-comique, який є їхньою цілковитою власністю і властивістю. Своєї вершини французька драматична музика сягнула в неперевершеній «Німій з Портічі» Обера – національному шедеврі, яким кожна нація може похвалитися тільки одного разу. Бурхлива енергія, море почуттів і пристрастей, зображене найжагучішими фарбами, пронизане найбільш своєрідними мелодіями, змішання грації й потуги, принадності й героїзму – хіба це не достеменне втілення новітньої історії французької нації?  Хіба цей дивовижний твір міг створити хтось, окрім француза? Інакше не висловити: цим творінням нова французька школа сягнула свого апогею і завоювала гегемонію в цивілізованому світі.\nТо чого ж дивуватись, якщо чутливий і безсторонній німець не зволікав зі щирим ентузіазмом визнати досконалість цих творінь свого сусіда. Бо загалом німець вміє бути справедливим більше від будь-якого іншого народу. До того ж ці зарубіжні твори відповідали певній його потребі; не слід заперечувати, що великі жанри драматичної музики взагалі виникли в Німеччині не самостійно, ймовірно, з тієї самої причини, з якої не досягла повного розквіту і висока німецька драма. Зате німцеві скоріше, ніж будь-кому іншому, властиво на чужому ґрунті довести до досконалості певний національний напрям у мистецтві, зробивши його доступним усім народам.\nСтосовно драматичної музики ми можемо сміливо визнати, що нині в німця і француза вона єдина; нехай її твори спершу компонують у якійсь одній з цих країн, вони відрізняються лише за місцем виникнення, а не за сутністю. Завдяки дружбі й обмінові між обома націями готується надходження однієї з найбільших епох в історії мистецтва. Нехай ця прекрасна злука ніколи не буде розірвана: адже ніяке об’єднання двох народів не буде більш плідним для мистецтва за братерство французі і німців, бо генії обох цих націй здатні взаємно збагатити одне одного, поповнивши те, чого бракує кожній із них.\nСтаттею «Про сутність німецької музики» (початкова назва – «Про німецьку музику») Ваґнер відкрив свій цикл, публікований у паризькій «Gazette musicale», яку випускав нотний видавець Моріс Шлезінґер. Цілі й сенс своєї співпраці з цією газетою Ваґнер вичерпно виклав у «Зверненні до моїх друзів». Статтю надрукували 12 липня 1840 р. За два роки її передрукувала міланська «Gazzetta musicale». Німецькою мовою вона вперше з’явилася в берлінській музичній газеті «Echo» (№ 23 за 1855 р.).\nПізніше для першого тому зібрання творів Ваґнер об’єднав написані для Шлезінґера статті в цикл «Німецький музикант у Парижі», відійшовши од хронологічного порядку. Частину статей переклала з французької його дружина Козіма.\n1.\tОркестр Товариства концертів Паризької консерваторії було організовано в Парижі 1828 р. Його перший директор і диригент – Франсуа-Антуан Габенек. За рік до публікації статті Ваґнер був вражений виконанням цим оркестром Дев’ятої симфонії Бетговена, яку раніше він чув лише у виконанні оркестру ляйпцідзького Ґевандгауза, що видалося йому незадовільним.\n2.\tМотет – один з основних жанрів багатоголосої хорової музики, який з’явився ще в середньовіччі. Й.-С. Бах написав шість мотетів, серед них чотири восьмиголосних, для виконання двома хорами.\n3.\tМузика страстей, яка майже виключно належить великому Себастьянові Баху… – Проте жанр страстей виник набагато раніше за Й.-С. Баха. Перші анонімні страсті, наближені до мотету, з’явилися наприкінці XV ст. Перші німецькі страсті написав у середині XVI ст. Йоганнес Вальтер. Одночасно з Бахом страсті компонували Гендель, Кайзер, Маттезон, Телеман та ін.\n4.\tОпера від часу своєї появи в Італії… – Жанр опери виник у Флоренції наприкінці XVI ст. Першими операми були «Дафна» й «Еврідіка» Якопо Пері, а також «Викрадення Кефала» й «Еврідіка» Джуліо Каччіні. Ці опери датовані 1596–1600 рр. Більшість із них, за різними дослідженнями, Пері й Каччіні писали як у співпраці між собою, так і з іншими авторами. Щодо найбільш ранньої опери, то такою вважають «Дафну» Пері на лібрето Оттавіо Рінуччіні. Основний масив музики цієї опери втрачено, а з шести збережених фрагментів автором принаймні двох вважають Якопо Корсі. Саме в його родинному палаці вперше виконали «Дафну» під час різдвяного карнавалу 1598 р. (за старим стилем – 1597 р.).\n5.\t… було чимало німців, які завойовували перші місця і в цьому жанрі… – Зокрема Гендель, Ґлюк, Телеман та ін.\n6.\tЙого перші опери було написано італійською мовою… – Свою дебютну оперу «Аполлон і Гіацинт» Моцарт написав на латинський текст. Пізніше він створював переважно опери на італійські слова: «Удавана простачка», «Мітрідат, цар Понтійський», «Асканій ів Альбі», «Люцій Сулла», «Удавана садівниця», «Король-пастух», «Ідоменей», «Сципіонів сон», «Каїрська гуска», «Ошуканий наречений», а також вершинні «Весілля Фіґаро», «Дон Жуан», «Так чинять усі жінки», «Титове милосердя». До числа його німецьких опер (написаних переважно в жанрі зингшпіля) належать «Бастьєн і Бастьєнна», «Тамос, цар Єгипту», «Заїда», «Директор театру» і «Чарівна флейта».\n7.\t… стали писати опери німецькою мовою. – Перші німецькомовні опери виникли раніше. 1678–1738 рр. – доба розквіту німецької опери в Гамбурґу, де широко ставили опери на сюжети з народного життя південнонімецьким діалектом із домішками літературної німецької, а також італійської та французької мов. Найвизначнішим композитором Гамбурдзької опери був Райнгардт Кайзер.\n8.\tНімецький зингшпіль – різновид комічної опери на подобу оперети, в якій музичні номери перемежовано розмовними діалогами. Окрім Моцарта, зингшпілі писали Ф.-Й. Гайдн, Й.-А. Гіллер, К. Діттерсдорф,, Й. Умлауф, Й.-Ґ. Штандфус.\n9.\tУ геніальній «Чарівній флейті» (1791), розвиваючи традиції зингшпіля, Моцат по-новаторському трактує цей жанр: яскравими характеристиками персонажів, цілісним сюжетним розвитком, глибоким трактуванням художньої ідеї композитор сягає абсолютної вершини й підбиває підсумки еволюції зингшпіля за весь час його існування. Таким чином, після Моцарта зингшпіль був приречений на занепад, поступившись місцем повноцінній німецькій національній опері.\n10.\tАвтор лібрето… – Тобто Емануель Шиканедер – віденський антрепренер, драматург, лібретист і актор; виконував на прем’єрі «Чарівної флейти» роль Папаґено. Авто понад 50 п’єс і понад 40 лібрето. Як і Моцарт, Шиканедер був масоном. Саме ідеї вільного мулярства об’єднали двох митців у співпраці над «Чарівною флейтою».\n11.\tЗингшпіль «Перерване жертвоприношення» П. фон Вінтера вперше виконано у Відні 1796 р. Оперу «Швейцарська родина» Й. Вайґля виконано там само 1809 р.\n12.\t«Евріанту» – героїко-романтичну оперу К.-М. фон Вебера на сюжет французької середньовічної новели – поставлено у віденському Кертнертор-театрі 25 жовтня 1823 р. Казкову оперу «Оберон, або Клятва короля ельфів» за поемою Віланда було замовлено Веберові з лондонського «Ковент-Ґардена», де і виконано під орудою автора 12 квітня 1826 р.\n13.\tЛюдвіґ (Луї) Шпор – автор п’яти опер, серед яких «Єссонда» (пост. в Касселі 1823 р.), що певним чином вплинула на ранні опери Ваґнера.\n14.\tГайнріх-Авґуст Маршнер – впливовий німецький композитор у добу між Вебером і Ваґнером. Автор 7 фортепіанних тріо, 2 квартетів, а також 18 опер. Серед останніх найбільш успішні – «Ганс Гайлінґ» на лібрето Едуарда Деврієнта (пост. в Берліні 1833 р.) та «Упир» на лібрето Вільгельма-Авґуста Вольбрюка (пост. в Ляйпціґу 1828 р.).\n15.\t… в неперевершеній «Німій із Портічі» Обера… хіба це не достеменне втілення новітньої історії французької нації? – Історико-романтичну оперу Даніеля Обера «Мазаньєлло, або Німа з Портічі» (лібрето Ж. Делавіня в обробці Е. Скріба) було вперше поставлено 28 лютого 1828 р. в Паризькій опері. Її тема – повстання неаполітанських рибалок супроти іспанського гноблення – мала настільки гучний відгук серед французької публіки напередодні Липневої революції 1830 р., що нерідко на виставах виникали маніфестації, а постановка «Мазаньєлло» в Брюсселі того ж року навіть слугувала одним із поштовхів до повстання, що призвело до відділення Бельгії од Нідерландів.\n"Ріхард Ваґнер. Митець і публіка"\nДата публікації 2018-06-08 23:53:51\nАвтор востаннє на сайті 2020.08.09 16:51


Синоптики попереджають, що сьогодні у Львові знову дощитиме - 032.ua\nСиноптики попереджають, що сьогодні у Львові знову дощитиме\nДощі та грози прогнозуються у Львові та у Львівській області.\nТак сьогодні, 30 червня, у Львові прогнозуються короткочасні дощі та грози, посилення вітру до 7-12 м/с. Температура повітря вночі становитиме 12-14º тепла, вдень — 21-23º вище нуля.\nДощитиме і у Львівській області. Синоптики прогнозують короткочасні дощі із грозами, пориви вітру 7-12 м/с. Вночі температура повітря становитиме 9-14º градусів, денна — 21-26º градусів тепла.


Чоловікові, який з ножем кинувся на поліцейського в аеропорту "Київ" повідомлено про підозру\nВ аеропорту "Київ" затримано пасажира, який кинувся з ножем на поліцейського\nЧоловікові, який накинувся з ножем на поліцейського в залі аеропорту "Київ" (Жуляни), загрожує до 15 років. Агресію пасажира викликала вимога правоохоронця припинити палити у невстановленому для цього місці.\nПро це повідомила пресслужба НПУ в середу. 21 липня. Як з'ясувалося, поліцейський, який чергував в аеропорту, отримав повідомлення про те, що в залі очікування невідомий чоловік курить.\nВін прибув на місце події та попросив чоловіка припинити куріння, так як дане місце не призначалося для цього. У відповідь правопорушник дістав ніж і почав ним розмахувати перед правоохоронцем, погрожуючи йому.\nЧоловіка затримав прибулий на місце наряд поліції з Солом'янського району. Подія сталася близько 17.00 у вівторок, 20 липня.\nЗатриманим виявився киянин 1977 року народження. Раніше він потрапляв у поле зору правоохоронців за вчинення адміністративних правопорушень, а також злочину, пов'язаного з незаконним обігом наркотичних речовин.\nСлідчим Солом'янського управління поліції розпочато досудове розслідування за ст. 348 (посягання на життя працівника правоохоронного органу) Кримінального кодексу України та вирішується питання про повідомлення фігуранту про підозру. Зловмиснику загрожує до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі.


Лави патрульної поліції на Волині поповнили 6 дівчат (ВІДЕО) | Новини\nЛави патрульної поліції на Волині поповнили 6 дівчат (ВІДЕО)\n10:20, 21 лютого 2018 р.\nКожен четвертий, хто прагнув стати патрульним на Волині, не витримав іспиту. Тож присягу на вірність Україні склали лише 35 нових поліцейських.\nСеред них - шестеро дівчат, - йдеться у сюжеті 12 каналу.\nКомпанію дівчатам-правоохоронцям складуть двадцять дев'ять чоловіків. Правда, не всі вони служитимуть у Луцьку.\nТринадцять поліцейських підсилять відділ у Ковелі. Там вже їм і транспорт підготували.\nНаразі у патрульній поліції працюють двісті тринадцять правоохоронців. Та це ще не все. Через півтора місяці лави патрульних поповнять ще 20 новобранців. А набір на навчання триває і досі.\nНагадаємо, на Волині триває набір до Патрульної поліції, зокрема на сьогодні є 50 вакантних місць.\nпатрульні Волинь набір


Формула Е публікує конфігурацію траси в Нью-Йорку\n21 вер. 2016 р., 19:01\nПерша гонка Формули Е в Нью-Йорку пройде на фоні Нижнього Манхеттена та Статуї Свободи.\nПодвійний еПрі Нью-Йорка в Ред-Хук, Бруклін, який, згідно повідомлення організаторів, запланований на “середину липня”, стане першими змаганнями машин з відкритими колесами під егідою FIA, які пройдуть в Нью-Йорку в сучасній історії.\nТраса, яка ще має бути омологована FIA, має 13 поворотів і пройде навколо 11-го Причалу та Бруклінського Круїзного терміналу.\nКонфігурація траси еПрі Нью-Йорку\n“Гонка в Нью-Йорку — це історичний момент не тільки для Формули Е, а й для всього автоспорту”, - сказав виконавчий директор Формули Е Алехандро Агаг.\n“Коли ми тільки розпочинали наш проект, то могли лише мріяти про те, щоб Формула Е проводилась в такому місці, як Нью-Йорк з найбільш впізнаваними пейзажами в світі. Я дякую усім, хто допоміг принести Формулу Е в Нью-Йорк на багато років”.\nТодт: “Вражаюче досягнення”\nПрезидент FIA Жан Тодт сказав: “Сама можливість провести гонку в серці великого міста Нью-Йорка — вже неймовірне досягнення.\nЯ дуже задоволений тим, що це місто ввійде в календар чемпіонату FIA, особливо — Формули Е, яка найкращим чином об’єднує дві базові складові, які формують Федерацію — спорт та мобільність.\nФормула Е приносить автоспорт в серця найчарівніших міст світу — Нью-Йорк приєднується до таких міст, як Гонконг, Буенос-Айрес, Париж, Марракеш та Монреаль, доводячи, якою привабливою стала наша серія всього лише на третій рік свого існування”.\nНе залишився осторонь і чинний чемпіон Формули Е Себастьян Буемі, який сказав: “Нью-Йорк є одним з найкращих міст світу. Думаю, що це буде прекрасна подія, особливо — з такими пейзажами.\nНе дочекаюсь, коли виступлю тут — очікую, що це буде одна з найбільш видовищних трас, де ми виступали. Формула Е завжди розширює кордони — Гонконг, Париж, Берлін... Можна щиро сказати, що ми матимемо найбільш захоплюючий календар, який коли-небудь був в автоспорті”.\nГонщик команди Abt Лукас ді Грассі додав: “Лише уявіть собі — побачити Статую Свободи та Манхеттен з піт-лейн! Це буде також і спортивна кульмінація сезону, оскільки на трасі є і швидкісні сектори, і шпильки, і вузький інфілд просто біля води”.\nPorsche оприлюднили свої плани щодо Формули Е\nІнтерв’ю: Алехандро Агаг щодо угоди з Нью-Йорком\nГонщики Лукас ді Грассі , Себастьян Буемі


Фрукти з квітів виросли на Співочому полі | Хрещатик - новини та життя української столиці.\n09/10/2014 надрукувати прочитало 1547 человек\nФрукти з квітів виросли на Співочому полі\nТам відкрилась щорічна осіння виставка хризантем «Щедрий урожай»\nЩедрість та багатство української землі та села зобразили у квіткових композиціях усі райони столиці. Тут можна побачити найбільший гарбуз — символ свята Геловін. Його представить у своїй експозиції «Огород» Святошинський район. Всього на виставці було висаджено близько 40 000 тисяч хризантем жовтого, червоного, помаранчевого та білого кольорів. Дизайнери креативно та цікаво показали, якою є осінь в українському селі.\nЛеся КЕСАРЧУК. Фото Бориса КОРПУСЕНКА | спеціально для «Хрещатика»\nНа Співочому полі поринаєш у казку. На його схилах природа, немов оживаючи, розмовляє з тобою. Завдяки майстерності та таланту дизайнерів районних управлінь «Зеленбуду» з’явилась вражаюча виставка «Щедрий урожай». Тут можна побачити великі яскраві «овочі», виготовлені з квітів. Серед представленого відвідувачам запам’яталося квіткове оформлення під назвою «Консервація». А Подільський район підготував композицію «Солоха», біля якої кияни охоче фотографуються, аби відчути себе частиною цієї інсталяції. А от деснянські та оболонські дизайнери створили композиції «Фруктовий урожай» та «Кошик овочів». Голосіївці похизувалися своїм «Виноробством» — з квітів зробили грони винограду та діжечки із вином. Багатьом запам’яталася робота Шевченківського району «Ярмарок тварин». А от заступнику голови КМДА Петру Пантелеєву сподобались усі композиції. «Кияни звикли, що у нас завжди є багато цікавого,— розповів Петро Олександрович.— Цього разу це виставка хризантем. Кожна експозиція тут випромінює тепло. Це немов таке побажання, такий наказ нам, щоб в Україні був завжди щедрий урожай. Кияни дуже позитивно сприйняли такий захід. Зараз дуже напружена ситуація в країні. І саме такі події підкреслюють, що ми живемо, розвиваємося і не боїмося зовнішньої агресії, навпаки — підкріплюємо дух киян і українців загалом».\nПрацювали комунальники наполегливо два тижні. На кожну композицію залучалось близько 10 працівників і дизайнери. «Загальна площа всіх зібраних композицій становить понад півтори тисячі квадратних метрів. Але головне не розмір, а сама ідея,— зазначає в. о. гендиректора КО «Київзеленбуд» В’ячеслав Суботін.— У нас тематика — щедрий урожай. Ми підкреслюємо цією виставкою багатство нашої української землі, яка годує нас. Зеленбудівці підготували 10 композицій. Кожна з них має свою тематику, яку ми відтворили у квітах. Ми підкреслюємо, що наша держава унікальна і може прогодувати і себе, і всю Європу. Ми хочемо, щоб нашу виставку відвідувало більше малечі. З радістю чекаємо гостей та групи дітей з інших міст. Для цього необхідно лише список школярів і обов’язково — класний керівник, який їх супроводжує. Додам, що для учнів та малечі вхід безкоштовний. Після закінчення виставки композиції будуть виставлені в районах».\nВідвідувачі приходили сюди немов на свято, охоче фотографувались біля кожної композиції. Киянка Любов Рибас розповіла «Хрещатику», що особливо її вразила квіткова інсталяція Солом’янського району, де показаний ярмарок із овочами та фруктами. «Дивлячись на цю композицію і взагалі на усю виставку, я ще більше пишаюсь своєю країною і своїм народом»,— зазначає пані Рибас.\nТой, хто ще не встиг відвідати виставку, може це зробити до 26 жовтня з 9 до 21 години. Вартість вхідного квитка для дорослих — 25 гривень. Діти та пільговики можуть відвідати квіткову експозицію безкоштовно\n09/10/2014 | Київ впорядковує рекламу.\n09/10/2014 | Акцент на найпроблемніші місця.\n09/10/2014 | Дарницька толока.\n09/10/2014 | Віталій та Володимир Клички передадуть 2 тисячі військових аптечок у зону АТО.\n09/10/2014 | У суботу в столиці ярмаркуватимуть.\n: 0.3689 sec


Допит Євгена Мураєва в ГПУ відбувся через два роки після відкриття справи » Слово і Діло\nГПУ допитала кандидата в президенти\n13 лютого 2019, 12:10\nВ управлінні з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури в середу, 13 лютого, допитали кандидата в президенти Євгена Мураєва.\nЯк інформує «Слово і Діло», про це пишуть Вести.\nНа посаді нардепа кандидат у президенти Мураєв виконав лише третину обіцянокНародний депутат Євгеній Мураєв ще не виконав третину обіцянок перед виборцями, а вже дав нові у своїй передвиборчій президентській програмі. 18 січня 2019, 16:50\n«Ось вже два роки як порушено кримінальну справу, а на допит викликали тільки зараз», - заявив Мураєв перед допитом.\nНа порядку зазначено, що підставою для допиту стало розслідування за ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України (ухилення від сплати податків), розпочате ще в липні 2017 року.\n«Ми розцінюємо це як прояв тиску на нашого кандидата в ході президентської виборчої кампанії», - заявили напередодні в партії Наші.\n«Починається президентська кампанія, ми всі чекаємо тонни неправдивої інформації і про інших кандидатів. На жаль, це українські реалії та дійсність, які супроводжують будь-яку виборчу кампанію, але ця кампанія буде, природно, безпрецедентно брудною і безпрецедентно брехливою, тому нічого дивного для мене немає», - зазначив Мураєв після допиту, не уточнивши його деталей.\nНагадаємо, місяць тому СБУ допитала іншого кандидата в президенти - Анатолія Гриценка. За його словами, допит стосувався дій іншого кандидата в президенти під час анексії Криму.


Свята вечеря: рецепти 12 пісних страв – Новини Полтавщини\nГоловна сторінка > Полтавщина > Свята вечеря: рецепти 12 пісних страв\nВечір напередодні Різдва – останній вечір Різдвяного посту. У день перед Різдвом нічого не їли до самого вечора – поки на небі не з’являлася перша зоря. Тому що саме в цей час, як говорить Біблія, і народився Ісус Христос.\nПропонуємо перелік страв, які можуть прикрасити різдвяний стіл будь-якої української родини.\nВам знадобиться: на 2 склянки пшениці: 3 л води, 1 склянка маку, півсклянки посічених ножем волоських горіхів, 1 яблуко, 1/3 склянки меду, 1 неповна склянка цукру-піску.\nРецепт старовинного узвару\nІнгредієнти: сушені яблука – 100 г, сушені груші – 100 г, чорнослив – 100 г, родзинки – 50 7, цукор і мед за смаком.\nСпосіб приготування: Промити сухофрукти теплою водою. Залити гарячою водою груші, накрити кришкою і поставити на слабкий вогонь. Через 10 хвилин додати сухі яблука. Ще через 10 хвилин кинути чорнослив, а через 5 хвилин – родзинки. Коли сухофрукти будуть готові, додати узвар до кипіння, зняти з вогню і заправити медом та цукром. Поставити напій у прохолодне місце і дати настоятись.\nСпосіб приготування. Півлітра гречки підварити в 1,5 літра підсолоненої гарячої води (але щоб гречка повнітю не була зварена). Коли вода википить, поставити каструльку в духовку, щоб гречка підпеклася до червонуватого кольору. Приблизно таку саму кількість квашеної капусти промити під холодною водою, відтиснути і порізати. Додати до капусти підсмажену на олії цибулю і гречку, вимішати.\nВам знадобиться: картопля – 4-5 штук, 1 морквина, цибуля ріпчаста, 1 буряк, 250 г капусти, 3-4 зубці часнику, вода – 2, 5 л, лавровий лист – 3 шт., перець чорний горошком – 3-5 шт., перець духмяний – 3 шт., паста томатна – 3-4 ст. л., олія соняшникова рафінована.\nСпосіб приготування: почистити і натерти буряк, скропити лимонним соком або оцтом (щоб зберегти яскравий колір після смаження).\nДодати томатну пасту, 1-2 ложки олії, трішки води. Тушити на сковорідці 8-10 хвилин на маленькому вогні.\nОкремо підсмажити цибулю, нарізану кубиками. Додати до неї натерту моркву. Протушити ще 2-3 хвилини.\nДо киплячої води додаємо картоплю, посолити і додати перець.Через 10 хвилин кинути пошатковану капусту. Через 5-7 хв. Додаємо з’єднуємо із зажаркою. Ще через 2-3 хвилини додаємо масу з буряка. Варимо 3 хвилини, додаємо лавровий лист, подрібнений часник, знімаємо з вогню. Далі даємо настоятись ще 2-3 хвилини, виймаємо лавровий лист.\nІнгредієнти: капуста білокачанна – 500 г, картопля – 700 г, 1 морква, цибулина, помідори – 4-5 штук, олія – 50 мл, сіль – 2 ч. л., лавровий лист – 2-3 шт.\nСпосіб приготування: Капусту підготувати, вирізати качан. Довести до кипіння воду (близько 2 л). Коли вода закипить, додати половину солі. Капустину залишити в окропі на 1-2 хв, аби листки могли вільно відділятись.\nДалі слід зрізати потовщення на листках. Помідори порізати на тонкі скибки.\nЦибулю, моркву і картоплю натерти на дрібній тертці. Додати до овочів сіль та перемішати. Начинку загорнути у листок трубочкою.\nДно каструлі змастити олією, вистелити помідорами. Решту помідорів викласти зверху на голубці. Залити гарячим капустяним відваром і варити під кришкою 2 години. Подавати з грибною підливою або домашніми соусами.\nВам знадобиться: картопля – 5 штук, гриби – 200 г, у цибулина, сіль, перець, олія, зелень кропу.\nСпосіб приготування: Гриби нарізати кубиками, обсмажити і посолити. Цибулю мілко подрібнити. Картоплю натерти на тертці, сік злити, посолити і поперчити, додати цибулю і гриби, зелень за смаком. Все перемішати. Смажити потрібно на соняшниковій олії з двох сторін на середньому вогні до золотавого кольору.\nНарізати шматками очищену і помиту рибу. Цибулю нарізати кружальцями. Складати в банку (1 л): один шар риби, один цибулі і т. д. Потім залити охолодженим маринадом. Через день рибу можна подавати на стіл. Добре би було заправити олією.


Що робити, якщо розбився ртутний термометр – KORYSNE\nГоловна > Світ > Що робити, якщо розбився ртутний термометр\nОсінь та зима ─ традиційна пора зростання кількості застудних захворювань, тому у цей час багато з ким може трапитися подібна халепа. То що ж робити, якщо ви розбили ртутний термометр удома?\nВ організм ртуть може потрапити через дихальні шляхи та травну систему. Тож потрібно відразу обмежити доступ до нього. При потраплянні до організму небезпечної речовини через травну систему, необхідно швидко викликати блювоту та звернутися до швидкої допомоги. Якщо ж до вашого організму непомітно підкралася ця небезпека, ви будете відчувати нудоту, слабкість, дратівливість і без допомоги лікаря ртуть згубно вплине на вашу нервову систему. Отже, перші дії, якщо розбився трутний термометр.\n1) Приміщення, у якому відбулося розбиття, потрібно провітрити, але не створюючи протягу. Краще зробити так: відчинити вікна кімнати, щільно зачинити двері до інших кімнат та вийти до них, з іншої сторони щілини дверей «заліпити» папером, який потім також здати разом з ртуттю та вивести людей.\n2)Потрібно зібрати речовину з підлоги. Краще використовувати ватний тампон чи гумову грушу. Краплі прибирати шприцом, гумовою грушею, підійде і липка стрічка. По – перше, необхідно обмежити доступ отруєного повітря до дихальних шляхів. По – друге, одягти гумові рукавички, ваша шкіра не повинна мати прямого доступу до отрути. Також не можна наступати на підлогу яка забруднилася, ртуть рознесеться по усій підлозі.\n3)Зібране необхідно помістити у прозорий поліетиленовий пакет разом з приборами які ви використовували, щоб зібрати ртуть, і віднести до спеціальної служби, яку можна викликати за телефоном 101. При цьому, ртуть та частинки розбитого термометра необхідно покласти у скляну банку залиту водою, щоб вона не випаровувалася.\n4)Після здійсненої операції підлогу та й усю кімнату потрібно промити розчином марганцю, хлорного вапна чи таким мильним розчином: 30 грамів соди, 40 грамів тертого мила змішати з одним літром води. Такі операції потрібно повторювати ще чотири дні по два – три рази.\nЗібрання ртуті в кульок слід проводити від периферії до центру кімнати. Пам`ятайте, не можна: користуватися пилососом – він буде роздувати отруєне повітря, віник також тільки погіршить ситуацію, речі у яких ви збирали ртуть не можна прати у назначеній для цього машині, отруйну речовину в будь-якому разі не можна залишати у приміщенні, викидати до каналізації, кидати до сміттєпровода. Такими діями ви можете отруїти дуже багато людей, а зібрати ртуть з каналізації чи сміттєпровода майже неможливо.\nТакож слід пам`ятати і про своє здоров`я: після «прибирання» прополоскати легким розчином марганцівки рот і горло, добре почистити зуби, вжити дві – три таблетки активованого вугілля, промити взуття мильно-содовим розчином.\nПосадка винограда вегетирующими саженцами\nПриобретаем выгодно стальной радиатор в Украине


Enkorr: Свежий взгляд на энергетику - Колонки - Стислий дайджест щодо ситуації на ринку нафтопродуктів\nСтислий дайджест щодо ситуації на ринку нафтопродуктів\nДефіцит триває. Хтось вважає, що він посилюється, інші – що ситуація стабілізувалась. Оцінки суб’єктивні, бо наразі точно невідомий обсяг споживання. З одного боку, черг на заправки немає, хоча з іншого – багато станцій по всій країні простоює, а ті, що працюють, не мають усього асортименту й відпускають лише по 20 л. Останнім часом спостерігаю впровадження обмежень і для комерційних клієнтів.\nЄдині недоторкані й повністю забезпечені – силовики і муніципалітети.\nЧому зберігається нестача?\nУ березні основною задачею був пошук ресурсів у Європі, велику частину ринку закривав Кременчук. З початку квітня заводу нема, імпортні ресурси законтрактовано, але тепер перед імпортерами інше завдання – привезти пальне.\nУ Європі немає зайвих цистерн і локомотивів. Понад те, ситуація стала несподіваною для самих європейців: з’ясувалося, що вагони з однієї країни не завжди можуть пересуватись залізницею сусідів через додаткові технічні вимоги.\nЗ позитиву – активізувався автомобільній імпорт. Для розуміння всеосяжності пошуків ресурсу українцями – вперше (на моїй пам’яті) відмічено імпорт бензину з Німеччини. Спойлер – чекаємо продукт із Нідерландів і Бельгії.\nПроблема в тому, що багато машинами на навозиш.\nНапруга по всіх видах пального, але по дизелю вона виглядає найбільшою. Своє слово сказав і попит з боку аграріїв. Хоча за всіма ознаками він менший, ніж очікувалось. Мені не відомі випадки, щоб хтось не зміг купити пальне або щоб десь були черги з бензовозів. Серед версій – наявні у фермерів стоки пального, скорочення посівних робіт, вибір на користь менш «примхливих» культур і спрощення технологій задля економії пального і добрив тощо, тощо, тощо.\nЦей чинник треба було винести у попередній розділ, адже він напряму впливає і на темпи постачання, й на наявність пального на АЗС. Уряд продовжує держрегулювання, яке через дефіцит дає зворотній ефект. Встановлена ціна є, але немає продукту. Як у радянському магазині. Будемо сподіватись, що ми просто не все знаємо, а в уряді знають більше й роблять те, що треба.\nНайбільш тривожна ситуація з ДП, але останніми днями знову з’явилась бентега й щодо бензину. Але! Через дефіцит на ринку з’явився продукт з міні-НПЗ. Не дуже багато й не дуже якісний, але й за те спасибі. Тим більше, що для підвищення октану «малі нафтопереробники» змушені додавати біоетанол нашого виробництва, а це є добре!\nГаз перетворився на примару: то є, то катма. Ціна підкрадається до ціни бензину. З хорошого – імпорт автогазу почав заходити стабільно, потроху збільшуючись. З екзотики – американський LPG! Хтось уже їде на молекулах свободи!\nУ гурті ціна на дизпальне стартує з 39,5 і закінчується на 44 грн/л. Пропозицій небагато, та вони є. Нагадаю, що гранична «урядова» ціна для АЗС – ті ж самі 39,5. На несистемних станціях на обмеження почали забивати, повідомляли навіть про 45 грн/л. Проте без обмежень для літражу. Справжній ринковий прояв!\nЄ надія, що за тиждень-другий сезонний попит трохи «присяде» – й стане дещо легше. З іншого боку, люди повертаються, Київ оживає, стає у заторах, палить дорогоцінне пальне, зокрема й вищезгадані молекули свободи…\nКоли продукт є через раз, говорити про прогноз цін якось дивно. Проте залишаємось орієнтованими на світові ціни, які хоч і продовжують коливатись, але, здається, намацали якийсь коридор. Зашморг на шиї російського нафтового експорту ще триматиме світ у напрузі, поки ОПЕК не припинить корчити з себе ображеного й не почне давати на ринок більше нафти. До того ж часу очікуємо збільшення видобутку Штатами й іншими країнами з високою собівартістю виробництва вуглеводнів.\nДехто може себе заспокоїти тим, що через високі ціні на колонках стогнуть і в Європі, й у США. Байден акцентує на цьому майже у кожній своїй промові. Навіть у Білорусі зростають ціни на пальне (хоча там це радше спроба заробити на своїх громадянах, бо експорту вже не лишилося). Нічого не чути хіба що з росії, через яку маємо це все. Та сподіваюся, що зміна місць не забариться.


Осінні ягоди для краси | Здоров'я\nГоловна › Здоров'я › Осінні ягоди для краси\nАроматні осінні ягоди не тільки смачні і корисні. Вони роблять наші волосся красивими, а шкіру молодою і сяючою, наситила вітамінами і корисними речовинами.\nМи вже писали про масках з літніх ягід , а зараз хотіли б вас познайомити з косметичними засобами з плодів осінніх – калини, обліпихи, шипшини. Запевняємо вас, приготовлені в домашніх умовах маски, ванночки, креми з ягід не менш ефективні ніж дорогі процедури в салонах краси.\nЗавдяки великому вмісту вітамінів А, Е та аскорбінової кислоти маски для обличчя з калини чудово вітамінізують і тонізують шкіру.\nЖивильну маску з калини для особи приготуйте з суміші 1 збитого яєчного білка, 2 столові ложки розім\_’ятих ягід калини, 5 ч…\nЖивильну маску з калини для особи приготуйте з суміші 1 збитого яєчного білка, 2 столові ложки розім\_’ятих ягід калини, 5 чайних ложок подрібнених вівсяних пластівців і 1 столової ложки меду. На 15-20 хвилин нанесіть суміш на обличчя, змийте теплою водою. Робіть маску курсом до 10 процедур, 1-2 рази в тиждень.\nНа шию і область декольте нанести живильну маску з калини, покладіть на груди тепле вологе рушник і через 20 хвилин змийте водою. Приготувати маску нескладно: змішайте 3 столових ложки соку свіжих ягід калини, 1 яєчний жовток, 2 столові ложки оливкової олії.\nДля очищення і пом\_’якшення шкіри рук протирайте їх жменею ягід калини, одночасно масажуючи шкіру і нігті, потім змийте теплою водою і нанесіть живильний крем.\nМаски і ванни з ожиною\nОжина підвищує тонус і пружність шкіри, насичує її живильними речовинами і додає здоровий, сяючий вигляд.\nЗволожуюча маска з ожини. Розітріть жменю свіжих ягід і змішайте з 2 столовими ложками жирних вершків. Нанесіть суміш на обличчя, а через 15-20 хвилин протріть шкіру ватяними дисками, змоченими в зеленому чаї, сполосніть обличчя прохолодною водою.\nЕжевичная ванна знімає стрес, піднімає настрій і дарує відчуття блаженства. А шкіра після теплої ванни з ожиновим відваром стане м\_’якою і ніжною. Приготувати її просто: 2-3 чайні ложки ягід ожини залийте 1 літром окропу, дайте настоятися 30-40 хвилин, процідіть і додайте в гарячу ванну.\nПілінг і ванночки з шипшини\nДомашні кошти з плодів шипшини замінять візит до косметолога. Завдяки пілінгу ваше обличчя буде виглядати більш свіжим і молодим, а домашній ополіскувач змусить ваші волосся блищати, як в рекламі дорогих шампунів.\nДомашній пілінг-маска з шипшини. Для домашнього пілінгу розімніть в пюре 2 столові ложки плодів шипшини, відіжміть сік, додайте половину склянки холодної води і 1 чайну ложку картопляного крохмалю. Поставте на вогонь і, постійно помішуючи, доведіть суміш до стану киселю. Остиглу пілінг-маску нанесіть на обличчя, масажуючи шкіру. Через 10 хвилин змийте прохолодною водою.\nВанночка для особи з шипшиною. Парова ванночка для особи сприяє оздоровленню і очищенню шкіри. Додайте в миску з гарячою водою жменю плодів, дайте трохи настоятися, опустіть обличчя над парою на 5 хвилин, накрийте зверху голову махровим рушником.\nВідвар шипшини для волосся можна використовувати і як ополіскувач, і як маску: 3-4 столові ложки настою шипшини змішайте з 2 столовими ложками борошна і соком 1/4 лимона, нанесіть суміш на шкіру голови і через пару хвилин розподіліть по всій довжині волосся. Через 20 хвилин змийте з шампунем.\nОбліпиха від веснянок і при випаданні волосся\nБагаті корисними речовинами ягоди обліпихи допоможуть вирішити різні проблеми зі шкірою і волоссям.\nОбліпиха від веснянок. Для позбавлення від пігментних плям і веснянок кілька шарів марлі змочіть в 2 столових ложках свіжого обліпихової соку, накладіть на обличчя і через 15-20 хвилин обполосніть шкіру прохолодною водою. Використовуйте маску 2-3 рази на тиждень, курс – 10-15 процедур.\nОбліпиха при випаданні волосся. При облисінні або випаданні волосся регулярно пийте відвар з листя, гілок і плодів обліпихи і протирайте їм шкіру голови. Один раз на тиждень використовуйте маску для волосся: розімніть 2-3 столові ложки ягід обліпихи, додайте 3 столові ложки молока і 2 столові ложки косметичної білої глини, добре перемішайте. Ввітріть суміш в коріння. Залишки розподіліть по довжині волосся, через 20-30 хвилин змийте теплою водою з шампунем.


Мульчування ґрунту доступне кожному абсолютно безкоштовно - ORGANIC UA Український органік журнал\nМульчування – старий перевірений метод поліпшення ґрунту. Фермери «підгледіли» цей процес у природи, адже в місцях, які ще не зайняла людина, ґрунт завжди захищено опалим листям, хвоєю, відмерлим рослинним матеріалом.\nТака природна мантія надійно захищає ґрунт і від пересихання, і від вимивання, і від ерозії.\nЧи йде мова про важкі, легкі або занедбані ґрунти, про овочі, фрукти чи квіти – всі вони мають користь від старого, але нині знову сучасного методу вирощування рослин.\nВідомо, що під впливом вітру, дощу і сонця непокритий ґрунт поступово втрачає свою родючість, руйнується його структура, утворюється ґрунтова кірка. Занадто спекотні денні температури влітку призводять до перегріву і висихання ґрунту, а взимку – до різкого переохолодження і вимерзання кореневої системи багаторічних рослин.\nперешкоджає випаровуванню вологи з ґрунту біля коріння рослини,\nзахищає коріння рослин від різких температур: перегрівання кореневої системи влітку та її промерзання взимку,\nза правильного використання органічної мульчі рослини отримують оптимальний рівень кислотності,\nзбагачує ґрунт корисними речовинами і покращує його структуру,\nзатримує корисні речовини в ґрунті, перешкоджаючи їх вимиванню і вивітрюванню,\nпригнічує ріст бур’янів, оскільки не пропускає світло,\nсприяє розмноженню й ефективній роботі корисних мікроорганізмів у ґрунті,\nзахищає рослини від садових шкідників,\nперешкоджає розбризкуванню ґрунту на листя рослин при поливі,\nзахищає овочі від гниття на поверхні ґрунту.\nперед мульчуванням ґрунт необхідно розрівняти, прополоти бур’яни, внести трохи компосту або органічних добрив,\nдоречно змішати тонкий і грубий матеріал для мульчування, адже приплив повітря запобігає гниттю, що робить процес неефективним,\nдайте матеріалу для мульчування трохи просохнути (особливо це стосується сіна),\nтовщина шару мульчі повинна становити не менше 5  см,\nнавесні шар мульчі необхідно завчасно прибрати, аби дати ґрунту прогрітися.\nОрганічна мульча з часом перегниває, збагачуючи ґрунт корисними речовинами, покращуючи його структуру і змінюючи його кислотність. Через зміни кислотної реакції використовувати такі матеріали потрібно продумано, незважаючи на всю їхню корисність.\nСАДОВИЙ КОМПОСТ – один із найкращих видів мульчі. Містить багато корисних поживних речовин, поліпшує структуру ґрунту, а також оберігає її від перегріву та переохолодження.\nПЕРЕПРІЛИЙ ГНІЙ З СОЛОМОЮ особливо багатий фосфором. Для мульчування краще змішати з верхнім шаром ґрунту, інакше можливі втрати поживних речовин, особливо азоту.\nСКОШЕНА ТРАВА багата азотом. Часто застосовується в садах, проте корисна і для мульчування овочевих грядок. Її краще використовувати у невеликій кількості, щоб виключити надмірне прогрівання ґрунту. Попередньо скошену траву слід підсушити на сонці, інакше вона швидко загниє. Як мульчу можна використовувати і виполотий бур’ян. Уникайте мульчування ґрунту бур’янами і травою після їх цвітіння. Після пасинкування помідорів непотрібні пасинки, а також бадилля картоплі бажано розкласти під кущами чорної смородини й аґрусу – це чудовий профілактичний засіб проти грибкових захворювань.\nСИДЕРАТИ – зелена маса рослин, вирощених для добрива. Найчастіше використовують люпин, олійну редьку, гірчицю білу, люцерну, кінські боби, еспарцет, конюшину. Як мульчу скошену зелену масу розкидають на поверхні ґрунту, але більший ефект можна отримати, перемішуючи її з верхнім шаром ґрунту дисковими знаряддями.\nЯЄЧНА ШКАРАЛУПА добре підвищує родючість ґрунту, збагачує мікроелементами і знижує його кислотність. Перед внесенням у ґрунт її варто подрібнити. Добре захищає рослини від слимаків і равликів. Особливо корисна під капустою, цибулею і буряками.\nТОРФ чудово захищає ґрунт від сонячних променів, зберігає його вологість. В агрономічній практиці його застосовують для торфування різних за складом ґрунтів. Важкі глинисті ґрунти він робить пухкими; піщані – більш в’язкими і вологоємними. Найкраще торф використовувати для мульчування рядків часнику, висаджених з осені, та поміж рядками овочевих культур. Під шаром торфу не утворюється ґрунтова кірка, і створюється кращий температурний режим, що особливо важливо ранньою весною.\nТРІСКА І КОРА частіше використовуються як декоративне покриття на грядках, щоб уникнути виду голого ґрунту. Оптимальний розмір шматків кори – 1-5 см. Відходи хвойних культур повинні пройти річне компостування перед застосуванням. Найкраще така мульча підходить для плодових дерев і чагарників. Особливо сприятливо впливає на малину.\nСОСНОВА АБО ЯЛИНОВА ХВОЯ є дуже сприятливою мульчею для суниці. Вона перешкоджає поширенню сірої гнилі, якщо її розкласти між рядами. Завдяки їй ягоди залишаються чистими після дощу.\nТИРСА добре підходить для садових, багаторічних овочевих і ягідних культур. Під однорічні овочеві культури її використовувати небажано, оскільки при обробітку ґрунту вони перемішуються з ґрунтом, а це призводить до його підкислення і збіднення азотом. Свіжу тирсу краще вносити разом з попелом.\nЯк і коли мульчувати\n1. Рання або пізня весна (залежно від кліматичних умов) – найкращий час для мульчування грядок та садових дерев. Після зимових дощів і танення снігу ґрунт добре зволожений, а тепле весняне сонечко чудово його прогріває. Перед мульчуванням прополіть молоді весняні бур’яни з корінням і внесіть добриво, якщо воно необхідне. Весняне мульчування захищає рослини від перегрівання і пересихання влітку.\n2. Другий важливий період для мульчування – середина осені, коли ґрунт ще прогрітий і зволожений осінніми дощами. Перед розкиданням мульчі прополіть бур’яни і внесіть «повільні» зимові добрива за необхідності (попіл чи перепрілий гній, наприклад). Осіннє мульчування захистить ґрунт і багаторічні рослини від оголення і вимерзання кореневої системи.\nДекоративні рослини, квіти\nРозкладіть мульчу навколо декоративних рослин шаром 7-10 см, уникаючи дотику мульчі до стовбурів дерев і чагарників. Клумби і квіткові бордюри замульчуйте повністю, розподіляючи матеріал рівномірно по поверхні. Оновлювати шар мульчі слід щороку або раз на кілька років, залежно від обраного матеріалу.\nРозкладіть мульчу шаром 7-10 см так, щоб вона повністю закривала радіус крони, не торкаючись стовбура дерева і не закриваючи місце щеплення.\nНові посіви овочевих культур\nВисаджуйте розсаду у добре зволожену грядку, покриту мульчею, проробляючи в ній отвори для кожної рослини. Такий спосіб мульчування захистить розсаду від пересихання коренів, конкуренції бур’янів і нападів садових шкідників.\nМульча допомагає зберігати вологу в ґрунті біля коріння рослини. Однак при поливі буде потрібно більше води, щоби промочити мульчу і як слід зволожити ґрунт під нею. У спекотні й посушливі періоди поливайте ділянки під мульчею рідше, але рясніше.\nМульчування приносить користь усім овочевим і декоративним культурам, особливо помідорам, білокачанній капусті, селері, часнику, редьці та спаржі.\nМагда-Хелене Шредер, автор брошури «Мій сад і мульчування», понад 50 років була пристрасним садівником-аматором і на своїй грядці практикувала метод, який вона назвала «методом тотального мульчування». Протягом усього року вона використовувала довгу неподрібнену солому як мульчу. Для овочів і пряних трав, плодових кущів і квітників вона споруджувала покриття з соломи товщиною близько 10  см, а за необхідності боротьби з великою кількістю бур’янів і навіть товщі. Шар соломи поступово перегнивав, і його потрібно було постійно оновлювати – особливо восени. Навесні при перекопуванні грядок частини, що не згнили, вона відсовувала, а потім знову розподіляла навколо рослин, за необхідності додаючи шар свіжої соломи. У своєму саду площею близько 300 м2 пані Шредер, за її словами, знизила обсяг робіт до мінімуму. Бур’яни майже не зустрічалися, а шкідники практично не завдавали проблем. Побоювання, що разом з теплим і вологим шаром соломи з’явиться купа равликів, виявилося марним. Досягнення такого ідеального стану свого городу зайняло у садівниці не один рік. Проте результат того вартий.\nЇстівні бур’яни: здоров’я на кожному кроці\nСидерати: ефективні природні добрива


Як вибрати хостинг для сайту | Блог Деми Сруссоса\nПерш за все, варто ознайомитися з поняттями. Що таке «хостинг»? Буквально – це пропозиція по «розквартирування» сайту на сервері. А сервер – це комп’ютер, перманентно має доступ до Інтернету. Тому що міститься на сервері сайт відкритий для відвідувачів 24/7/365. Якщо ж з сервером щось не так, то сайт може опинитися на тривалий час поза досяжністю. Це позначається і на відвідуваності сайта, і на його індексації пошуковими системами. Тому питання вибору надійного хостингу дуже актуальне для будь-якого вебмайстра.\nЯким повинен бути хороший хостинг?\nУ першу чергу він повинен бути надійним. Також він повинен володіти максимально широким діапазоном технічних можливостей, причому ці можливості не повинні позначатися на швидкості роботи сервера. Ну і, зрозуміло, хороший хостинг повинен бути недорогим, а його техпідтримка зобов’язана бути доступною в будь-який час дня і ночі.\nТепер про все це докладніше\nВибираючи хостинг, для початку перевірте вимоги щодо швидкості його каналу. Чим вище швидкість, ніж «ширше» канал хостингу, – тим краще. Тому що в цьому випадку швидкість завантаження сторінок сайту в браузерах відвідувачів буде дуже високою і їм не доведеться довго чекати, коли та чи інша сторінка повністю «прогрузиться».\nТепер про надійність. Надійність складається з двох складових: надійне «залізо» і надійний «софт». Тобто надійними повинні бути і сервер з розміщеним на ньому сайтом, і операційна система, під управлінням якої цей сервер працює. Якщо сервер або операційна система ненадійні, це може призвести до різних збоїв і ні про яку стабільну роботу сайту говорити не доводиться. Найбільш вірні, перевірені часом сервера виготовляє компанія IBM. А в ролі операційної системи переважна більшість хостинг-провайдерів застосовують LINUX, надійність якого також перевірена часом.\nА ще хороший хостинг повинен вміти взаємодіяти з базами даних MySQL, має розуміти PHP (це мова програмування, активно використовується веб-розробниками), повинен мати зручну панель для управління можливостями хостингу. Крім того, на хорошому хостингу клієнти повинні мати ресурси для завдання одного або ряду поштових скриньок, організації одного або декількох FTP-акаунтів, а також повинні мати можливість отримувати докладні статистичні звіти про роботу своїх сайтів. Більшість перерахованих вище нюансів сьогодні є практично на будь-якому сучасному хостингу. Що ж до ергономічної панелі управління хостингом, то для вебмастера-дебютанта найкращим вибором буде cPanel, з тієї очевидної причини, що вона неважка в освоєнні і вкрай комфортна.\nТепер про вільне місце. А точніше – про обсяг дискового простору, який хостинг-провайдер готовий забезпечити клієнту для позиціонування сайту. Тут все просто: чим більше місця дає хостер на створення сайту, тим краще. Однак тут є кілька нюансів, які потрібно враховувати при розміщенні сайту на сервері. Перш за все, потрібно враховувати, що це за сайт. Для звичайної «домашньої сторінки» або для «сайту-візитки» цілком вистачить і 200 Мб. Якщо ж на сайті планується розміщувати величезну кількість фото-та відеоматеріалів, або іншої, не менш «важкого» контенту, то має сенс подумати про великий дисковому просторі: від 1 Гб і більше. На щастя, великої проблеми у всьому цьому немає. Всі сучасні хостинг-провайдери, як правило, мають цілий набір різних тарифних планів. Кожен тарифний план має свій розмір дискового простору. І якщо в якийсь момент вебмастер вичерпає забезпечене йому вільне місце на сервері, він просто отримує шанс викупити собі інший тарифний план, в якому гарантоване простір більше. Зробити це він може самостійно з панелі управління хостингом.\nІ, нарешті, ціна. Звичайно ж, кожен вебмастер намагається знайти не обтяжує гаманець хостинг з хорошими можливостями. Останнім часом ціни у різних хостинг-провайдерів хоч і відрізняються один від одного, але це відмінність – мінімально. На ціну хостингу впливають всі ті ж «інгредієнти»: частка забезпечуваного місця під сайт, гарантовані технічні можливості, а для західних хостинг-провайдерів – кількість трафіку, яке сайт може витратити протягом місяця (у вітчизняних хостинг-провайдерів щомісячний трафік найчастіше безлімітний) .\nОскільки конкуренція на ринку хостинг-послуг зараз неймовірно висока, то хостинг-провайдери не зацікавлені в надмірному завищенні цін на свої послуги.\nТому якщо сьогодні, наприклад, тариф з необмеженим трафіком, з підтримкою 5-ти додаткових доменів, 5-ти баз MySQL, з підтримкою PHP і 1 Гб вільного місця варто 1.5 долара в календарні 30 днів у одного провайдера, то можна не сумніватися: у інших хостинг-провайдерів ціна за аналогічний набір можливостей буде різнитися не сильно і навряд чи перевищить позначку в 2 у. е.\n« Як зробити корисний лід для обличчя\nЯк зробити магнітний манікюр »


Главная › Офіційна сторінка › Новомосковська ОДПІ › У Дніпропетровській області йде постійна робота по виявленню виплат заробітної плати «у конвертах»\nУ Дніпропетровській області йде постійна робота по виявленню виплат заробітної плати «у конвертах»\nОпубликовано: 02 Июл 2013. Автор: Admin\nСпівробітниками Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області постійно ведеться робота з виявлення громадян, які працюють без офіційного оформлення трудових відносин. Видача заробітної плати «у конвертах» — проблема не лише наповнення бюджету, але і соціальна, адже працівники що оформлені на роботу «не офіційно» втрачають право на соціальний захист, трудові права і достойне пенсійне забезпечення.\nЗа п’ять місяців 2013 року у Дніпропетровській області співробітниками Міндоходів виявлено більше 2 тисяч 100 працівників, що не мали офіційного оформлення трудових відносин. В результаті такої роботи в бюджет додатково направлено більше 400 тисяч гривен податку на доходи фізичних осіб.\nЗ початку року в Державний бюджет направлено більше 1 мільярда 500 мільйонів гривень податку на доходи фізичних осіб, що на 117 мільйонів більше, ніж за аналогічний період минулого року. Такі результати забезпечені, зокрема, роботою по виявленню та упередженню тіньових доходів, а також перевірками з дотримання суб’єктами господарювання вимог чинного законодавства при виплаті заробітної плати.


Новини України: Після 7 лютого українці матимуть трьох президентів, – експерт\nПісля 7 лютого українці матимуть трьох президентів, – експерт\nчетвер 04 лютого, 2010 12:18\nПісля виборів 7 лютого українці отримають трьох президентів – чинного, проголошеного ЦВК і самопроголошеного. Це навіть більше, ніж 2004 року. Про це сьогодні, 4 січня, в ефірі аудіопрограми «Чи закінчаться президентські вибори другим туром?» заявив керівник соціологічної групи «Рейтинг» Олексій Антипович.\nНа переконання О. Антиповича, у другому турі розрив між кандидатами на пост президента В. Януковичем та Ю. Тимошенко скоротиться на користь останньої. Однак це суттєво не змінить ситуації, адже результат виборів прогнозований. «Тимошенко доведеться добре попрацювати ці кілька днів, щоб звести до мінімуму розрив з Януковичем. Однак лідируватиме Янукович», – вважає експерт.\nВін прогнозує велику судову тяганину після 7 лютого щодо визнання недійсними результатів голосування на окремих дільницях. Відтак, оголошення переможця президентських виборів може затягнутися.\nНатомість, на думку політолога, президента суспільно-гуманітарного консорціуму «Генеза» Любомира Скочиляса, все залежить від того, яким буде розрив між учасниками другого туру. Чим менше, тим більше вірогідність оскарження результатів виборів, судова тяганина, заклик організувати «майдан».


Коронавірус. Нововолинськ: оновлена статистика – Нововолинська міська рада\nВи тут: Головна / Про місто / Новини міста / Коронавірус. Нововолинськ: оновлена статистика...\nКоронавірус. Нововолинськ: оновлена статистика\n24.04.2020 /в Новини міста /\nЦе підтвердили результати ПЛР тестування, які сьогодні надійшли до Нововолинська. Як повідомила головний лікар Нововолинського центру ПМСД Ольга Попіка, пацієнтка перебувала на амбулаторному лікуванні. Цього тижня їй двічі брали забір матеріалу на дослідження коронавірусної інфекції . Лабораторне діагностування методом полімеразної ланцюгової реакції двічі дало від’ємний результат. А це значить, що пацієнтка повністю одужала.\nСтаном 12.00 год. 24 квітня у Нововолинську зареєстровано 38 випадків захворювань на Covid-19, які підтверджені лабораторно методом ПЛР . І вже троє людей одужали від цієї хвороби.\nСтаном на 12.35 год. 24 квітня надійшла сумна звістка: маємо ще один летальни й випадок. Чоловік, який лікувався у Волинській обласній клінічній лікарні і кілька днів був у важкому стані, помер. Йому було 75 років, спочатку він лежав у палаті терапевтичноuj відділення Нововолинської ЦМЛ з першим померлим від коронавірусу нововолинцем.\nhttps://nov-rada.gov.ua/wp-content/uploads/2020/04/yj.jpg 194 260 Груй Світлана https://nov-rada.gov.ua/wp-content/uploads/2021/04/lohotyp_novovolynska_miska_rada_kolir2-300x90-1-1.png Груй Світлана2020-04-24 12:20:152020-04-24 14:16:13Коронавірус. Нововолинськ: оновлена статистика\nКоронавірус. Волинь: оперативна інформація.... У Нововолинську запрацюють ще два карантинні...


Судячи з чуток, у Huawei зараз не найпростішийперіод. Проте компанія випускає відмінні гаджети. Хорошим прикладом тому стали смартфони Mate 20 і Mate 20 Pro. Однак, китайський гігант пропонує не тільки смартфони, але і ноутбуки. Нещодавно я познайомився з новим Huawei MateBook 13.\nДо мене на огляд прийшла модель на процесорі IntelCore i7-8565U, є ще одна версія ноутбука на Intel core i5-8265U. У моїй версії вже встановлена дискретна відеокарта Nvidia GeForce MX 150, чого немає у версії з Core i5. Ноутбук отримав 8 ГБ оперативної пам'яті LPDDR3 з частотою 2133 МГц і накопичувач SSD Samsung NVMe PCIe на 512 ГБ.\nСтарша модель MateBook 13 на Intel Core i7 стоїть близько 85 000 р., Молодша - 65 000 рублей.\nПідключення і порти\nЗвук і якість\nНоутбук в іграх\nДизайн Huawei MateBook 13\nМодель MateBook 13 на Core i7 представлена в«Космічному сірому» кольорі. Молодша версія на Core i5 випущена в кольорі «містичний сріблястий». Виглядає ноутбук дійсно красиво, що доповнюється елегантно тонкими чорними рамками екрану і компактної клавіатурою.\nТут немає жодного елемента, який можна було назвати дешевим. Huawei MateBook 13 повністю відповідає преміальному класу, в якому блищить флагманський MateBook X Pro.\nДисплей закріплений до основи дуже надійно. Хоч шарнір чорного кольору займає більшу частину заднього робочого простору, виглядає він красиво. Нижня рамка екрану йде за межі області клавіатури, тому ви не помітите ніякого простору між екраном і підставою.\nМене трохи турбує те, що нижня рамка ішарнір екрану MateBook 13 закривали вентиляційні отвори системи охолодження. При нормальному навантаженні це не викличе проблем, але при повній потужності гарячий повітря не буде максимально продуватися системою охолодження. До того ж працювати з ноутбуком на колінах буде не дуже зручно і частково це може стати причиною перегріву.\nСтильний і компактний Huawei MateBook 13 отримавнадтонкий 13-дюймовий сенсорний дисплей з здатністю 2160 × 1440 пікселів (195ppi) співвідношенням сторін 3: 2. Це означає, що відео та ігри в широкому форматі 16: 9 будуть відображатися з чорними полями зверху і знизу.\nЕкран MateBook 13 отримав IPS матрицю з кутамиогляду 178 градусів і 100% охопленням колірного простору sRGB. Він показує контрастність 1000: 1 і має максимальну яскравість 300 ніт, чого достатньо для роботи на вулиці в похмурий день. Кольори залишаються насиченими і яскравими навіть при максимальній яскравості.\nНавколо екрану праворуч і ліворуч є рамка товщиною4,4 мм. У верхній частині рамка трохи ширше, щоб можна було встановити 1-мегапіксельну камеру. За словами представників Huawei, цей ноутбук може похвалитися 88% співвідношенням дисплея до корпусу.\nНа лівій стороні ноутбука Huawei MateBook 13 єлише 3,5 мм аудіороз'єм і порт USB-C, здатний передавати дані зі швидкістю до 5 Гбіт / с і заряджати пристрій. Справа розмістився другий порт USB-C і DisplayPort. Врахуйте, зарядка батареї відбувається тільки при підключенні до лівого USB-C.\nФотографи та відеоредактори тут можуть зіткнутисяз проблемою. Тут немає слота для карт пам'яті і відсутній роз'єм USB-A, через що додатково доведеться купувати адаптер USB-С на USB-A або повноцінний концентратор.\nЯ можу зрозуміти, чому тут немає порту USB-A все-таки ноутбук зроблений дуже тонким. Але, з якої причини тут немає слота microSD? Питання залишається без відповіді.\nКлавіатура MateBook 13 займає практично всепростір від краю до краю. Клавіші зручні, повнорозмірні з глибиною ходу 1,2 мм. Набирати великі тексти на такій клавіатурі дійсно приємне заняття. Всі клавіші мають підсвічування білого кольору з двома рівнями яскравості. Однак, цифрова частина підсвічування позбавлена. Але, тут є додаткові функціональні кнопки для управління яскравістю, підсвічуванням, мультимедіа та інших функцій.\nHuawei MateBook 13 отримав оновлений тачпадпрямокутної форми, який стає новим стандартом для Windows-ноутбуків. На відміну від старих сенсорних панелей, в Windows тепер є підтримка нових драйверів і жестів. До того ж Microsoft обіцяє, що випуск оновлень буде відбуватися ще довгий час, навіть якщо самі виробники перестануть випускати їх.\nПід час тесту тачпад цього MateBook показав себез кращого боку. Він зручний і дуже чуйний. Велика поверхня сенсора схожа з обрисами смартфонів. Тепер управляти ноутбуком стало набагато зручніше, тим більше тут немає візуального поділу на ліву і праву клавіші.\nМій Huawei MateBook 13 має дискретну графіку,подвійну систему охолодження, дуже тонкий корпус і клавіатуру від краю до краю. Саме тому єдино можливим місцем установки двухваттних динаміків була нижня частина корпусу.\nНа мій погляд, ідеальним варіантом стало бзменшення ширини клавіатури і установка динаміків на лицьовій частині, як це реалізовано в MacBook Air. Проте звук виявився непоганим. Він не тільки відбивається від поверхні робочого столу, але і проникає через області клавіатури. Якщо зробити звук надто гучним, то з'являється невеликий металевий відтінок.\nАле, я можу суб'єктивно помітити, що переглядфільму або прослуховування музики на MateBook 13 принесе задоволення. Навіть при максимальній гучності звучання з аудіосистеми насичене, без хрипів або деренчання.\nIntel Core i7-8565U - це чотирьохядернийпроцесор восьмого покоління Whiskey Lake, випущений в третьому кварталі минулого року. Базова частота процесора 1,8 ГГц, при навантаженні розганяється до 4,6 ГГц. В середньому чіпсет споживає 15 Вт, що ідеально підходить для тонких і легких ноутбуків, забезпечуючи високу продуктивність і низьке виділення тепла.\nЦей процесор в одноядерному тесті Geekbenchнабрав 5120 балів, а в багатоядерному - 16 983 бали. Ці результати дозволяють MateBook 13 обійти більшість конкурентів на такому ж чіпі. Він явно перевершує процесор Core i5-8250U, що встановлюється в останніх моделях Acer Chromebook, і Core i7-6820HK в Alienware 14 R4.\nЯ також провів тести з конвертацією відео. На цей раз Core i7-8565U відстав від Core i7 шостого покоління в ноутбуці Alienware. Конвертація зайняла 248,87 секунд, в той час як цю ж задачу Alienware виконав за 231,09. Заради інтересу я запустив ту ж задачу і на ноутбуці HP 2017 року з процесором Pentium N3540. Він із завданням впорався за 1383,72 секунд.\nКрім спритного процесора, в Huawei MateBook 13встановлений швидкий SSD-накопичувач Samsung NVMe PCIe. Середня швидкість послідовного читання у нього 3521 Мбіт / с, а послідовного запису - 1884 Мбіт / с. Цей результат дозволяє ноутбуку Huawei вирватися в лідери, залишивши позаду лептоп Alienware і Acer Chromebook Spin 13.\nВисока продуктивність процесора і пам'ятідозволяє запускатися програми та програмами практично миттєво. Повне завантаження Windows займає всього 5 секунд. Натисніть кнопку живлення з вбудованим сканером відбитка і Windows Hello виконає вхід за секунду.\nВ цілому якщо ви хочете знайти швидкийWindows-ноутбук, то MateBook 13 від Huawei може стати ідеальним варіантом. Якщо ж вам потрібен легкий і тонкий ноутбук, на якому можна із задоволенням грати в ігри з дозволом 1440р, то доведеться продовжити пошук, незважаючи на наявність дискретної відеокарти GeForce.\nДискретна відеокарта Nvidia GeForce MX 150 має2 ГБ виділеної відеопам'яті GDDR5, це бюджетна версія GT 1030. Графіка відмінно підходить для редагування відео і фото, а також для створення 3D-анімації. Вона також потягне гри, але не на максимальних налаштуваннях.\nMX 150 непогано себе показує в Rocket League. при дозволі 1080р вона видає 61,18 fps в режимі максимальної продуктивності і 57,68 fps при високій продуктивності. Якщо збільшити дозвіл до 1440р, то отримаємо 49,8 і 40 fps.\nЯ також запустив Far Cry 5 і в середньому було 23fps, при цьому дозвіл встановлено 1080р і низькі налаштування графіки. Збільшення до 1440р обрушило fps до 13. Для порівняння, GTX 1080 в Alienware на низьких налаштуваннях графіки видає при 1080p більше 76 fps, а при 1440р близько 71 fps.\nГра Final Fantasy XV теж була безжальна до MX150 в MateBook 13. На низьких налаштуваннях графіки при дозволі 1080р ноутбук показав від 18 до 30 кадрів в секунду. Якщо збільшити настройки до стандартних, то fps встановитися в районі 13-21. Я не ризикнув запустити цю гру на високих настройках або з дозволом 1440р.\nЗвичайно, Huawei не збирається просувати MateBook13 як ігровий пристрій, однак, цей лептоп цілком придатний для приємного відпочинку з не самими вимогливими іграми. Для справжнього гейминга краще вибрати інші комп'ютери.\nУ моєму Huawei MateBook 13 була встановлена ОСWindows 10 Home Build 17134 Signature Edition. Це означає, що тут зробили чисту установку і немає ніякого зайвого софта, зазвичай зустрічається на інших збірках.\nЗайвими тут я можу назвати тільки стандартнідодатки, як Candy Crush Saga, Cooking Fever, Royal Revolt 2: Tower Defense та інше, немає навіть пробної версії McAfee, який зжирає системну пам'ять.\nПроте MateBook 13 не позбавлений фірмового ПО. Huawei встановила власну утиліту PC Manager для перевірки загального стану системи. Одним натисканням кнопки можна перевірити обладнання на наявність проблем або оновити будь-який драйвер.\nАвтономність MateBook 13\nНасамкінець поговоримо про автономність HuaweiMateBook 13. Нам обіцяють до 9,6 годин роботи без підзарядки при відтворенні відео в 1080р. Я, перевірив цю заяву запустивши зациклений трейлер «Аквамена» в 1080р. На яскравості екрану 50% ноутбук протримався 9 годині 19 хвилин. Зі збільшенням яскравості до 100% час скоротилося до 7 годин 20 хвилин.\nУ тесті браузера з зацикленої завантаженням сторінкирезультати вийшли скромніше. При яскравості 50% тестований MateBook 13 пропрацював 4 година 41 хвилину. Збільшення яскравість до 100%, скоротило автономність до 3 годин 44 хвилин.\nЗ огляду на, що ми зазвичай не тільки дивимося відеоабо займаємося веб-серфінгом, час автономної роботи може бути абсолютно різним. В середньому MateBook 13 у мене показував результат більше 6 годин, при цьому яскравість дисплея була 50%.\nЦі результати говорять про те, що цей лептоп Huawei може стати ідеальним рішенням для робочих поїздок.\nHuawei MateBook 13 - це відмінний тонкий і легкийноутбук, створений для серйозних завдань і, професіоналів, що виконують складні роботи, як редагування мультимедіа. Навіть геймери зможуть по достоїнству оцінити потенціал цього лептопа, хоча пограти в топові ігри на максимальних налаштуваннях не вийти.\nУ мене всього два зауваження до MateBook 13. По-перше, не вистачає слота для microSD-карт, що завадить зручною роботі редакторів фото і відеоконтенту. Доведеться користуватися адаптерами або концентраторами. По-друге, тут немає роз'єму USB-A, і підключити до ноутбука стандартну миша або щось інше прямо не вийде. Знову потрібно користуватися або доступним USB-C, або купувати адаптер.\nЗагалом цей MateBook 13 ідеальний лептоп для роботи. У нього можна закохатися з першого погляду - потужний, стильний і більш-менш доступний. Для кого-то він може стати Windows-альтернативою MacBook Air.\nНадтонкий і легкий.\nЧистий версія ОС Windows 10.\nХороший звук з динаміків, звернених вниз.\nДискретна графіка для редакторів і легких ігор.\nНемає порту USB-A.\nНемає пристрою читання карт пам'яті.\nОгляд ноутбука Huawei MateBook 13 - відео\nПоказані реальні фото Т-образного смартфона з двома екранами LG Wing\nLeagoo S11: спадкоємець флагмана з середнячкової ТТХ\nНуднуватий, але придатний ASUS Zenfone Lite L1 (G553KL) з'явився в продажу за 9 тисяч рублів


Інтерпол відмовився оголошувати у розшук Родченкова | QHA Агентство Кримські Новини\n21 лютого 2018 19:17\nІнтерпол відмовився оголошувати у розшук Родченкова\nГригорій Родченков є важливим інформатором WADA у розслідуванні застосування допінгу в російському спорті\nЛІОН (QHA) -\nІнтерпол не оголошуватиме у міжнародний розшук інформатора Всесвітнього антидопінгового агентства WADA, росіянина Григорія Родченкова через політичне підґрунтя у його справі. Про це повідомило сьогодні, 21 лютого, інформагентство "Інтерфакс" з посиланням на свої джерела.\n— Розглянувши запит російської сторони, генеральний секретаріат Інтерполу ухвалив рішення не вносити досьє Родченкова до своєї бази даних, вважаючи, що його кримінальне переслідування носить політичний характер, — повідомив співрозмовник агентства.\nНагадаємо, Родченков є кандидатом хімічних наук, у 2006 — 2015 рр. він був директором «антидопінгового центру». У 2015 році незалежна комісія WADA звинуватила Родченкова в умисному знищенні більше тисячі проб з метою приховування застосування допінгу російськими спортсменами. Його також звинуватили в участі у схемі вимагання грошей зі спортсменів за нерозголошення результатів допінг-проб.\nКомісія також виявила порушення в діяльності лабораторії Родченкова, яка безпосередньо була пов'язана з російськими спецслужбами і чиновниками. Все це призвело до відставки Родченкова, а у січні 2016 року він, побоюючись за своє життя, виїхав до США. Там він і почав давати свідчення про те, що Росія фальсифікувала допінг-проби своїх спортсменів на Олімпіаді — 2014 в Сочі.\nУ результаті Міжнародний олімпійський комітет відсторонив збірну Росії від участі в Олімпіаді — 2018. У МОК на підставі двох розслідувань визнали доведеним фактом, що Кремль на державному рівні організував систему застосування допінгу в російському спорті.\nQHA повідомляло, що МОК довічно усунув від участі в Олімпіаді російських саночників Альберта Демченко і Тетяну Іванову, а також позбавив їх срібних медалей, які вони завоювали на Олімпіаді — 2014 в Сочі.\nполітика спорт олімпіада допінг рф


Від імені міської ради, виконавчого комітету та від себе особисто сердечно вітаю вас з Днем Христового Воскресіння!\nЩороку світло Пасхальних свят об’єднує коростенську громаду. Додає нам мудрості, сил і наснаги на розбудову нашого спільного дому. Допомагає відчути себе великою єдиною родиною і разом подолати всі випробовування.\nНехай у святковий день віра не полишає жодне серце, а всі молитви будуть почуті. В День Христового Воскресіння хочу побажати всім коростенцям душевної чистоти, гармонії, благополуччя, щастя, злагоди, миру та спокою.