Грузинська яєчня чирбули від Ніки Білоцерківської. - Alpama\nДодому Цікаве Грузинська яєчня чирбули від Ніки Білоцерківської.\nНіка Білоцерківська – кулінарний блогер, який живе у Франції. Однак вона чимало подорожує по світу, привозячи шанувальникам нові рецепти страв. На цей раз вона поділилася смачним рецептом грузинської чирбули.\nЧирбули — це грузинська, точніше аджарська яєчня в густому томатному соусі з волоськими горіхами. У Росії це блюдо не дуже популярно, тому рецепт нової атлантиди може стати в нагоді багатьом господиням.\n– 2 великих помідора (краще без шкірки)\n– невелика цибулина\n– 2-3 зубчики часнику\n– пристойна жменю дрібно порубаних волоських горіхів\n– 1/2 склянки води\n– столова ложка з гіркою томатної пасти\n– маленький гострий перець (без насіння!)\n– ложка вершкового масла\n– свіжа зелень: кінза, петрушка, базилік, зелена цибуля.\n1. В дуже добре розігріту на сильному вогні сковороду налити оливкова (або будь-яке рослинне) масло, в нього додати вершкове і почекати, поки воно розтопиться.\n2. На суміші олії обсмажити дрібно порізану цибулю до прозорості, додати туди томатну пасту, порубаний часник, горіхи, пару хвилин інтенсивно помішувати, Потім додати порізані середніми “кубиками помідори, перець, сіль, додати воду і тушкувати на середньому вогні хвилин 5, щоб соус трохи загус.\n3. Зробити вогонь сильніше і в булькаючі томатний соус вбити по одному яйця, попередньо зроблені поглиблення ложкою (це важливо).\n4. Накрити кришкою і вже на середньому вогні дати яйцям зваритися. Але ні в якому разі не круто – повинен схопитися тільки білок, жовток лише трохи.\n5. Посипати рясно зеленню і прямо в сковороді подавати на стіл.\nШанувальники традиційно подякували Белонику за чудовий рецепт, вирішивши незабаром обов’язково його випробувати.\nДо речі, своїми фірмовими рецептами діляться багато знаменитостей. Нещодавно Марія Кожевнікова розповіла, як приготувати запечену качину грудку з яблуками.\nпопередня стаття7 дпп хгч 1.61\nнаступна статтяОбережно, злий продавець! Або правила поведінки порядного покупця\n1 вересня: спецпроект редакції Єви.Ру.


WhyTranslator: травня 2012\nExclusive: 2 тексти Юнаса Гассена Хемірі (пер. Софія Косарчин)\nСПРОБА ЯДЕРНОЇ ФІЗИКИ\nВітаємо у світі! Глибоко вдихни, прокричи вперше і розплющ очі. Молодець. Тепер ти готовий до годування, відригування та доглядання. Ступи свій перший крок, промов перші слова, почни ходити до школи, стань підлітком. Не думай, що з тобою щось не так тільки тому, що ти не завжди контролюєш частини свого тіла чи хочеш здерти з себе шкіру, або все, що ти бачиш, викликає асоціації із сексом. Це цілком нормально. У цьому віці ми всі такі. Скоро ти станеш дорослим і почнеш забувати. Скоро ти доростеш до свого тіла, пробачиш своїм батькам, і тобі почнуть подобатись такі речі, як маринований оселедець, оливки, німецькі фільми-драми і шматочок чорного шоколаду після обіду. Твої почуття не ранитимуть так, як зараз. Ти вже не матимеш потреби податись у дощову ніч з такою гучністю в навушниках, що аж не відчуватимеш холоду.\nНевдовзі ти когось зустрінеш і відчуєш усі симптоми закоханості. Запхаєш свого язика комусь до рота і здійснюватимеш ним колові рухи. Ти почнеш сюсюкатись і придумувати дурнуваті клички. Ходитимеш на вечері удвох і розмовлятимеш про подорожі, погоду, роботу та кон’юнктуру. Скоро ти будеш готовий зробити те, чого не вдалось здійснити мені: створити сім’ю. І щоб не повторити моєї помилки, прошу тебе – читай далі.\nЯкщо ти якось сидітимеш в автобусі і почуєш розмову двох пенсіонерів про їхню померлу знайому – НЕ слухай їх. Пересядь. Вийди з автобуса. Якщо буде потрібно – розбий віконне скло і вискочи у сніг. Та якщо ти все одно сидітимеш там, не думай про одного з пенсіонерів, котрий тяжко зітхає, змахує тремтячими руками і раптом каже: „Бідолашна Сігне. Це серце, серце її підвело”.\nПродовжуй жити своїм нормальним життям. Продовжуй ходити на вечері удвох і планувати відпустки. Бери з собою на роботу обіди і послуговуйся фразою «так-так, завтра буде новий день». Не задавай надокучливих питань. Не збирай факти про усі функції серця. Зараз же забудь, що нормальне серце спроможне зробити 2,5 мільярди ударів перш ніж зупиниться. Не дай заполонити свій мозок думці, що ми усі маємо серце, яке одного дня перестане битись. Не думай, що пізнання приходить, як лавина. Натомість думай про інше. Зосередься на кар’єрі. Усміхайся на родинних вечерях. Виголошуй тости, коли годинник б’є дванадцяту. Смійся, коли всі чують. Плач, коли ніхто не бачить. Не роби того, що робив я. Не лежи серед ночі без сну, поклавши руку на груди. Не слухай, коли твоє серце почне шепотіти.\nЙого шепіт найкраще буде чутно вночі. Серце буде тебе будити, коли ти лежатимеш в ліжку коло іншої людини, і спочатку тобі здаватиметься, що це в темряві крадеться злодій. Та невдовзі ти зрозумієш – цей голос іде з твоїх грудей. Серце шепоче, що твоя дівчина стала нецікавою, що вона вночі попукує і має фальшивий сміх, і зранку в неї несвіжий подих. Ви вже не смієтесь так, як раніше. Ваші розмови стали передбачуваними.\nСерце продовжуватиме так ніч за ніччю, доки ти не поступишся. Одного ранку ти розбудиш свою дівчину і почуєш власний голос, який говоритиме всі ті фрази, які навчило тебе серце: «Люба. Ми мусимо поговорити. Так далі не може продовжуватись. Моя любов зникла. Справа не в тобі, а в мені. Я повинен слухати своє серце».\nТого ж дня ти виселяєшся з вашого, ще донедавна спільного, дому, і коли стоїш на вулиці з валізою у правій руці та паперовим пакетом з пеларгоніями у лівій, твоє серце вибиває триплети, танцює канкан і виспівує йодль радіючи свободі. Нарешті ти можеш робити все, на що так довго чекав! Та серце зробить з тебе заручника. Воно поведе тебе далі від бару до бару, від міста до міста, від одного ліжка до іншого в погоні за тим справжнім, стопроцентним. Знадобиться багато безсонних ночей, багато випитих склянок, багато скручених банкнот на забруднених дзеркалах, багато ранкових приступів паніки, багато розчарувань.\nТа одного дня ти таки побачиш ту людину, на яку чекав.\nТо може бути вона або він, або щось ні те ні се, як і ти. Серце змусить тебе перейти дорогу і познайомитись, і ось ви вже сидите поруч на лавочці у парку, ваші слова поєднуються ніби замок-блискавка, і ти вже впевнений: Ось людина, з якою ти проживеш усе життя. По дорозі додому ви цілуєтесь в холодному яскраво освітленому переході, і коли ти один повертаєшся додому, ти вже не самотній. Вперше в житті ти почуваєшся цілісним.\nЦе любов – найсильніша, яка тільки може бути. Це поцілунки, які поєднують в собі відчуття реактивних рюкзаків, американських гірок та електричного струму. Вас ніколи не захопить незручне мовчання. Ви ніяк не насититесь губами один одного, солоними на смак. Ви ніяк не перестанете сміятись з того жарту однієї бездарної комедії 90-х, яку ви дивитесь першої ночі, коли разом ночуєте. Чеві Чейз грає роль ідеального батька і чоловіка, який святкуватиме Різдво разом з своєю ідеальною сім’єю, він щойно притяг величезну ялинку, надто велику для будинку, і злий крутий сусід насмішкувато питає: «Hey man! Where do you think you’re gonna put a tree that big?»*. І Чеві Чейз відповідає: «Bend over and I’ll show you»**. Незважаючи на повну примітивність цього жарту, ви не припиняєте хіхікати і всю першу ніч повторюєте його один одному.\n– Любий, а де пульт?\n– Bend over and I’ll show you.\n– Люба, як тобі посмакував десерт?\n– Любий, куди мені поставити свою зубну щітку?\nТой жарт супроводжуватиме все, що відбуватиметься найближчим часом. Ви блукаєте на виставці, де подають безкоштовне вино, і чуєте, як один з відвідувачів говорить про величезні скульптури: «І все ж, не розумію, чому всі вважають, що великі речі є такими надзвичайно класними?», ви зиркаєте один на одного і безгучно кажете: „Bend over and I’ll...”. Ви дивитесь по телевізору інтерв’ю із знаменитістю, котра стала матір’ю, і придуркуватий журналіст, розпитуючи її про пологи, знову і знову запитує: «Але НАСКІЛЬКИ сильно боліло, коли ви народжували?», ви дивитесь один на одного і думаєте «Bend over and…». Ви сидите в тому китайському ресторані, тримаєте руки під столом, коли ніхто не дивиться ніжно гладите один одному ноги, і дитина за сусіднім столиком питає: «Мамо, а як роблять фаршировану качку?». А вам навіть не потрібно зустрічатись поглядами, ви ніби одна істота з однаковими асоціаціями, бо одночасно заходитесь сміхом. Твоє серце радіє і вистрілює феєрверками.\nЧерез кілька тижнів ви вже живете разом. За кілька місяців плануєте вашу першу відпустку. Нарешті ти почуваєшся щасливим на всі сто відсотків. Настільки щасливим, що готовий усе зруйнувати. Одного вечора ти розповідаєш коханню свого життя про той випадок із пенсіонерами в автобусі чи в поїзді, який трапився ніби сто років тому. Ти описуєш наскільки був вражений, коли дізнався, що серце в середньому може зробити два кома п’ять мільйонів чи то мільярдів ударів. І врешті, ти кажеш: «Зараз я сиджу тут через те, що послухав своє серце». Ви посміхаєтесь один одному. А за якийсь тиждень ти прокидаєшся серед ночі. Ти чуєш шепіт. Але він іде не з твоїх грудей.\nНаступного ранку ти прокидаєшся від того, що кохання твого життя каже: «Любий. Нам треба поговорити». Кохання твого життя стверджує, що ви віддалились одне від одного, що вже не смієтесь так, як раніше, що почуття зникли, а тобі на думку спадає єдина відповідь: «Bend over and I’ll show you». Але тебе душать сльози, і тут не до жартів. Твоє серце втрачає рівновагу і безпомічно падає кудись в прірву живота.\nТи старатимешся залікувати своє розбите серце в місцевому барі. Будеш сидіти там в кутку за ігровим автоматом і переконуватимеш серце, що надія є, що треба просто продовжувати шукати і не здаватись. Але твоє серце розбите. Воно більше не має сил. Воно вже все бачило і хоче на спочинок. І саме ти маєш цим зайнятись. Саме ти будеш вмовляти себе набратися до чортиків і спробувати підчепити всіх, хто хоч трохи схожий на твоє попереднє кохання. У барі ти скоро станеш відомим, як горезвісний фанат Чеві Чейза, бо всі, кого тобі вдасться заманити грішми або алкоголем до тебе додому, муситимуть поцілувати тебе в одному смердючому пішохідному переході, а потім дивитись ту класичну комедію 90-х і правильно сміятись з того самого жарту. Груди твої схлипують і зітхають, поки ти напиваєшся до втрати свідомості, сідаєш на заднє сидіння нічного автобуса і ревеш: «Це все серце, серце мене підвело».\nІ от одного сонячного дня ти прокинешся і вирішиш, що з тебе досить. Ти відмовляєшся закінчувати свої дні так, як починав, відмовляєшся повертатись до годування, пообідніх відрижок і доглядання. Ти відмовляєшся згасати. Натомість ти сядеш і напишеш заповіт, в якому застерігатимеш молодь, щоб вони не повторювали твоїх помилок. Потім зробиш те, що збираюсь зробити я. Ти глибоко вдихнеш на повні легені, напружиш м’язи живота, щоб аж виступив піт на чолі, ти затримаєш дихання доки не потемніє в очах. Ти змусиш своє егоцентричне серце вибухнути. Твої легені заповняться кров’ю, шепіт стихатиме і крізь вологі тремтячі вії ти побачиш горизонт, який гойдається з боку на бік і невдовзі зникає. Глибоко всередині ти відчуватимеш, що нарешті став вільним. «Добра робота», подумаєш. Тепер уже по всьому.\n* «Ей, чувак! Куди ти збираєшся поставити таке велике дерево?» (Прим. пер.)\n** «Нагнись, я тобі покажу» (Прим. пер.)\nПер. Софія Косарчин\n11 грудня 2010 року в Стокгольмі на центральній вулиці прогриміли два вибухи. Двоє осіб отримали поранення, терорист-смертник загинув. Письменник Юнас Гассен Хемірі згадує: як тільки дізнався про теракт, перше, що спало на думку - зателефонувати своїм братам і дати їм пораду. Але яку саме?\nЮНАС ГАССЕН ХЕМІРІДЗВОНЮ СВОЇМ БРАТАМ\nДзвоню своїм братам, кажу: Вчора таке жахіття сталось. Ви чули? Чоловік, машина, два вибухи, у самому центрі міста.\nДзвоню своїм братам, кажу: Ні, ніхто не загинув. Тобто… є одна жертва. Чоловік загинув – той, не з наших братів. Та звісно, дехто намагатиметься пов’язати його з нами. Його ім’я, походження, колір волосся. Бо ми доволі подібні (чи зовсім не схожі?).\nДзвоню своїм братам, кажу: Стережіться. На кілька днів заляжте на дно. Замкніть двері. Опустіть штори. Якщо вам треба вийти – залиште арафатки вдома. Не носіть ніяких підозрілих сумок. Робіть голоснішим звук у навушниках, аби не чути розмов інших людей. Заплющуйте очі, щоб уникнути їхніх поглядів. У метро говоріть пошепки, не смійтеся голосно в кінозалі. Розтаньте, зробіться невидимими, розчиніться до газоподібного стану. Не привертайте нічиєї, повторюю, нічиєї уваги.\nДзвоню своїм братам, кажу: Забудьте, що я сказав. До чорта мовчання, до чорта невидимість. Виходьте в місто начепивши на себе одні лиш ялинкові гірлянди. Одягніться у неонові комбінезони, в оранжеві гавайські спідниці. Свистіть у свистки. Горланьте в мегафони. Захоплюйте квартали, вдирайтеся до торгових центрів. Станьте максимально видимими, аж доки до них не дійде, що ви є сила на противагу їхній. Зробіть на животі чорними готичними літерами тату PK FOR LIFE*. Захищайте право всіх ідіотів бути ідіотами, аж доки не втратите голос. Доки не помрете. Доки вони не зрозуміють, що ми не є отими, за кого вони нас мають.\nДзвоню своїм братам, кажу: До речі, хто це «оті»? Немає ніяких «отих». З усіх боків натомість є лише екстремісти, які намагаються переконати нас, що існують «оті». Небезпечні, загрозливі, всі як один «оті». Не вірте нікому, хто так каже. Усі, хто розводиться про «отих», – ідіоти. (Пауза.) Особливо усі, хто стверджує, що ведеться війна. Нема ніякої війни, чуєте? Ніякої війни немає.\nДзвоню своїм братам, кажу: О’кей. Війна таки йде. І не одна. Лише не в той спосіб, як нам твердять. Війна йде за наші мізки. Війна йде за наш страх. Бо коли ми починаємо боятися, літаки перетворюються на бойові ракети, а сумки – на бомби. Мобільні телефони стають пультами дистанційного керування, дитяче харчування – пластиковою вибухівкою. Усі рідини стають потенційно вибухонебезпечними. Всі чорнобороді чоловіки потенційно обвішані бомбами. Всі біляві чоловіки – потенційні «лазермени»**. А коли всередині нас оселяється страх, ми починаємо боятися майбутнього і прагнути назад в минуле. Нам хочеться перевести стрілки годинника назад, бо ж наскільки краще жилося тоді, коли чоловіки були чоловіками, жінки – жінками, і не було ніяких гомосексуалістів. Тоді ми мали факс замість інтернету, і стовп ганьби замість судового права. Ми з ностальгічними мінами згадуємо шампурні тістечка*** і наколінні підв’язки з бомбонами****, сільські общини і покарання різками. Наскільки простішим тоді все було. Кордони були чітко визначеними, а ворог мав одне і тільки одне обличчя. Але ж не всі бояться. Ми не дозволимо нас залякати, ми з гордими мінами на лицях ідемо в майбутнє без кордонів, ми твердо переконані, що жоден з годинників не можна перевести назад. Ми не боїмося. Ми не боїмося.\nДзвоню своїм братам, пошепки кажу: О’кей. Визнаю, я боюся. Я до смерті переляканий. Я боюся, бо чоловіків, які стріляють у батьків через вікна квартир у Мальме, називають поодинокими божевільними, а не частиною правої екстремістської мережі. Боюся, бо ніхто не згадує про расистів, які в Гьоґдалені***** підпалюють квартири сімей, де є прибічники антирасистського руху. Боюся через нацистів у Салемі******, ісламістів на Дроттнінґґатан******* і фашистів в нашому риксдазі********. Та більше за все я боюся, бо історія, схоже, постійно повторюється, бо видається, що ми ніяк не порозумнішаємо, бо все вказує на те, що наше боягузтво і страх перед тим так званим «інакшим» вже настільки глибоко вкорінені, що нам цього ніколи не подолати. Дзвоню своїм братам, кажу: Ввечері сталося щось страшне. Я сідав на метро і помітив дуже підозрілу особу. Той чоловік мав темне волосся, незвично великий наплічник, а його обличчя закривала арафатка.\nДзвоню своїм братам, кажу: За якусь частку секунди я зрозумів, що то було моє власне відображення.\n* PK (швед. politisk korrekthet) – політкоректність. (Прим. пер.)** У Швеції 1991-1992 рр. вбивця, якого називали «лазерменом» застрелив 11 осіб. Усі жертви були іммігрантами. (Прим. пер.)*** Шампурні тістечка (швед. spettekakor) – шведський десерт, характерний для південної частини країни. (Прим. пер.)**** Наколінні підв’язки з бомбонами (швед. knätofsar) – елемент чоловічого національного одягу в Швеції. (Прим. пер.)***** Гьоґдален (швед. Högdalen) – район на околиці Стокгольма. (Прим. пер.)****** Салем (швед. Salem) – один із муніципалітетів (комун) Швеції, став центром найбільших щорічних зборів нацистів у Швеції. Салемський марш (Salemmarschen) відбувається з 2000 року в пам'ять про річницю вбивства скінхеда Даніеля Вретстрьома. (Прим. пер.)******* Дроттнінґґатан (швед. Drottninggatan) – центральна пішохідна вулиця в Стокгольмі. (Прим. пер.)******** Риксдаґ (швед. riksdag) – назва парламенту у Швеції. (Прим. пер.)\nВидавництво “Крок” спільно з літературною студією “87″ започатковує нескінченну серію книг молодих літераторів різних стилів, світобачень і майстерностей “Pixels”, – це фраґменти, що складають цілісний образ фраґмента; це найпростіші системи, що впроваджують неспокій та безлад до гидкої впорядкованості; це квадрати, що округлюють всесвіт. Ми поставили собі й авторам серії за мету накреслити обрій на картині розчиненого в реальниих і віртуальних світах сьогочасного літературного процесу, і зробити се варто влучно, коротко, смачно й рентабельно: однаковий обсяг кожної книги в сорок вісім сторінок, формат книги під розмір задньої кишені джинсів. Серія відкрита до продовження, пам’ятайте.\nAntologi over ukrainsk samtidslitteratur (in Norwegian)\nКонтекст«Это “плохие” стихи»\nDesign by Eliash Strongowski Опубліковано\nNew Release: "Samuel Beckett: Laughing Matters, Comic Timing" by Laura Salisbury (2012)\nУ 17 числі журналу "Просто неба" надрукували уривок із роману "Монтекор: унікальний тигр" Юнаса Гассена Хемірі в перекладі Софії Косарчин. Журнал шукайте на вулицях Львова чи в мережі. Сам роман незабаром вийде у львівському видавництві "Літопис".\nЧеський центр в Києві та Генеральне консульство Чеської Республіки у Львові у співпраці з кав’ярнею-книгарнею «Кабінет» запрошують на «Ніч літератури»\nДата: 16 травня 2012 року о 19:00Місце: Кав’ярня-книгарня «Кабінет»Адреса: м. Львів, вул. Винниченка,12\nЧеський центр у Києві вдруге долучиться до акції «Ніч літератури», яка відбувається вже шостий рік поспіль одночасно у 16 містах Європи. Вперше твори сучасних чеських письменників читатимуть Наталія Трохим, Юрій Іздрик, Остап Сливинський, Григорій Семенчук та ін. також у Львові.\nЯрослав Рудіш (1972) – автор романів Nebe pod Berlínem («Небо під Берліном»), Grandhotel («Гранд-отель») і Potichu («Потиху»). З Яромиром 99 створив успішну трилогію коміксів Alois Nebel («Алоїс Небель»). Лауреат Премії Їржі Ортена і читацької премії Magnesia Litera. Співавтор кількох чеських і німецьких радіо- і драматичних вистав та кіносценаріїв. Живе і працює між Ломніце-над-Попелкою, Прагою та Ліпськом.\nFree Download: "Музыка народов ветра" Іллі Камінського (пер. Анастасія Афанасьєва) (2012)\nPop Poetry: "The moon shone mildly over the hills, prompting strange dreams in all creatures (a symbolic lucid poem, echoed by the night bird arriving from the faraway coast of chorals)" by Dolphins Into the Future\nThe 18 minutes of side A, up for streaming below, are loosely divided into three individual tracks: “The moon shone mildly over the hills, prompting strange dreams in all creatures (a symbolic lucid poem, echoed by the night bird arriving from the faraway coast of chorals)," "Olaf Stapledon’s Star Maker (here’s to you, dear Olaf!)," and a reprise of “The moon….”\nThe title of the first track basically says it all: after the oceanic sounds have decayed, we hear the slightly muffled and distant voice of a male singer. He interprets said poem for about six minutes, subtly supported by chimes and the occasional cries of tropical birds.\n"Радар" у ФБ\n– У вас дуже особлива мова, доволі незвичні тексти? Звідкіля така ідея?\nОстап: Насправді, ми до тексту відносимося дуже серйозно, як і до музики, зрештою. Ми\nскоріше до сценічних образів відносимося не серйозно А тексти і музика – це основа.\nМи беремо тексти Тичини, Сосюри, а також багато текстів пише наш соліст Пиріг (Мар’ян\nПирожок). Ми експериментуємо, деякі наші тексти будуються на «декоративній лексиці»,\nяк ми її називаємо. Коли слово сприймається як емоційний символ, музично навіть,\nперетворюється в якусь таку текстову забаву. Ну от наприклад французьку, німецьку чи\nпольську мови ми сприймаємо на слух, як музику, це все – імпровізація.\n– А звідки береться ота імпровізація? Що спонукає писати такі тексти?\nМар’ян: Та отак от наслухалися різної музики і зробили таке новаторство (хоча, не беруся\nказати напевне, що то саме наше новаторство). Сприймаємо на слух різні мови, а основне\n– це емоційне навантаження, і отак от виходить така інтернаціональна штука, доступна\nкожному, якщо він, звісно, захоче її зрозуміти.\n– А самі ви володієте іноземними мовами? Французькою, німецькою?\nМар’ян: Ні, я от взагалі мовами не володію . Вихоплюємо окремі слова, які не завжди\nпов’язані між собою. Є якесь основне центральне слово, навколо якого і крутимося. То\nвласне і є наш такий секретик.\nФеномен львівського «Гича» або все буде «гич»\nPop Poetry: Сосюра і Тичина у виконанні "ГИЧ Оркестру" (Львів, 1 травня 2012 року)\n"Любіть Україну..." Сосюри\n"Магнолії лимонний дух..." Сосюри\n"Як упав же він з коня..." Тичини\nМар'ян Пирожок @ WhyTranslator\nСтівен Кінг відмовився від електронного формату для продажу нової книги


“Покоївка” опис серій | Кіно Світ\nАвтор yulianna На читання 6 хв Переглядів 282 Опубліковано 18 Квітня, 2017\n“Покоївка” опис серій серіалу виробництва кінокомпанії Star Media.\n1 серія “Покоївка” опис\nВласник великої готельної мережі Роман Дерябін зацікавлений придбати землю, на якій знаходиться готель Тетяни, для нього дуже важливий цей контракт, так як його компанія зазнає труднощів – їх намагається прибрати з ринку конкуруюча фірма «Адель».\nРоман готовий піти на багато що, щоб отримати цю землю. Він зустрічається з Тетяною, пропонує їй великі гроші, але отримує відмову. Він не звик до сентиментів і каже, що вона сама незабаром запропонує йому співпрацю – дуже легко організувати низку неприємностей в такому бізнесі як готельний.\nНа наступний день в готелі відбувається невелика пожежа. Готель закривається, йдуть перевірки, виписуються штрафи через недотримання правил пожежної безпеки, а на саму Тетяну заводять кримінальну справу за заявою потерпілих постояльців. Шпана б’є чоловіка Тетяни Віктора. Від больового шоку він помирає до приїзду швидкої на руках дружини і сина.\n2 серія “Покоївка” опис\nТетяна звинувачує Романа в смерті свого чоловіка, але доказів у неї немає. Сам Роман вражений тим, що трапилося. Тетяна морально розчавлена і боїться за сина, тому відмовляється писати заяву, хоча і впевнена, що це справа рук Романа. Діма йде в нову школу.\nТетяна відносить своє резюме в кадрове агентство. Вона ходить на співбесіди, але її не беруть без рекомендацій, дипломів і досвіду роботи. Заміський клуб (і міні готель при ньому) – особливе місце. Там відпочивають дуже багаті люди, які цінують приватність, спокій і респектабельність. На кожного співробітника – досьє. За всім стежить служба безпеки. Туди влаштовується на роботу Тетяна, навіть не підозрюючи, що Роман причетний до її працевлаштування. І заміський клуб – це частина корпорації, в якій він працює.\n3 серія “Покоївка” опис\nТетяна входить в клуб з парадного входу. Вона одягнена скромно, але вишукано, і її спочатку приймають за гостю. Поки на ресепшені Тетяна пояснює старшому адміністратору Елі, хто вона така, за нею, за цікавістю спостерігає Володимир. Він член клубу, один з друзів Романа.\nВирішивши звернути на себе увагу, він дарує Тетяні троянду, але Елла повідомляє, що це всього лише молодша покоївка, а не постоялець готелю. Елла, яка сама спочатку допустила промах і прийняла Тетяну за гостю, відразу не злюбила Тетяну. Вважає її вискочкою і впевнена, що та не пропрацює і тижнz. Але Тетяну не тільки не звільняють, а ще й підвищують на посаді.\n4 серія “Покоївка” опис\nТетяна занурюється в життя готелю, мимоволі ділить з постояльцями і співробітниками готелю їх таємниці. Вона швидко входить в довіру до одного з нових співробітників служби безпеки – Сергіz. Колишній військовий, він не знайомий з «примхами» власників.\nТому між ним і одним з постояльців, який рано вранці влаштував невеликий дебош в барі, стався конфлікт. Тетяні вдається зам’яти конфлікт, вона заспокоює постояльця і вмовляє його не скаржитися на занадто завзятого співробітника. А Сергій, в свою чергу, розповідає Тетяні про те, що в готелі служба безпеки регулярно влаштовує перевірки персоналу.\n5 серія “Покоївка” опис\nВ один із днів Тетяна рятує від самогубства Мар’яну – кинуту утриманку багатого бізнесмена Орлова. Тетяна розповідає Мар’яні про свою долю. Вона переконує Мар’яну, що та повинна бути незалежною, ні на кого не розраховувати.\nТим часом син Тетяни Діма потрапляє в непросту ситуацію: він випадково розбиває айфон свого однокласника. Той вимагає відшкодування і навіть ставить Діму на лічильник. Гліб – синок багатих батьків. Діму б’ють друзі Гліба і попереджають, що якщо завтра він не принесе грошей – йому буде погано.\nВранці Діма не приходить в школу. Тоді Гліб з’ясовує, де він живе, наймає лоботрясів-старшокласників, щоб ті вистежили і викрали Діму. Коли Роман приїжджає до Тетяни, вона сидить заплакана, з посірілим обличчям: Діма пропав, а годину тому їй прийшла смс з вимогою викупу.\n6 серія “Покоївка” опис\nРоман, дізнавшись про зникнення дитини, зв’язується зі своєю службою безпеки. Ті відразу виходять на уявних викрадачів, Рома їде на зустріч з пацанами і звільняє Діму. Тетяна по-людськи вдячна Роману.\nРоман і Тетяна виявляються удвох в романтичній обстановці. Через скло їх фотографує репортер. В цей час адвокат Ярослав розшукує Тетяну. Він переконує її виступити на суді і розповісти про те, як забрали її готель. Ярослав запевняє, що це стане приводом для прокурорської перевірки, і Роман, можливо, виявиться під слідством. Але Тетяна впевнена в невинності Романа.\nЯрослав каже, щоб вона зателефонувала завтра «ось за цим номером»: з нею поговорить один з призвідників бійки. Вона дзвонить з одного номера, в якому робила прибирання. І невідомий чоловік розповідає їй, скільки грошей заплатив їм Роман через чиновника, щоб вони напали на її сім’ю. Тетяна вражена цією інформацією.\n7 серія “Покоївка” опис\nРанок Романа починається з маси телефонних дзвінків – члени клубу відкликають своє членство і просять повернути гроші. Роман ще не знає, що сталося, поки не приходить батько Інни, Анатолій. Він кидає на стіл один з популярних фінансово-гламурних журналів.\nУ ньому надруковано велику статтю про те, хто такий «насправді» Роман Дерябін. Серед іншого в статті багато інформації про закритий клуб «Дельта». Дано кілька анонімних інтерв’ю обслуги, в яких стверджується, що готель використовувався як притон для елітних, заможних гостей. Починаються судові розгляди.\n8 серія “Покоївка” опис\nНа Тетяну задивляються багато з гостей клубу. Але Тетяна розуміє, що лише одна людина зацікавила її як чоловік після смерті чоловіка – це Роман. Вона дізнається, що Роман числиться покупцем якогось мотлоху в області. Тетяна розуміє, що це та сама садиба, куди вони їздили разом.\nВона дізнається стан справ і їде до Роману, щоб запропонувати свої послуги керуючого. Роман каже, що навряд чи йому вдасться виконати задумане – занадто мало коштів. Тетяна привозить в садибу дітей і Варвару, і та погоджується стати співвласником за умови, що Тетяна буде працювати керуючою не тільки тут, але і допомагати їй в заміському клубі.\nТетяна готова на все заради того, щоб це місце знову ожило. Вночі вона виходить у двір помилуватися зоряним небом – тут воно чисте і високе. Роман виходить до неї. Тетяна каже, що тут, в цій садибі в неї дивне відчуття, ніби вона повернулася додому.


Понад 2 тисячі офіцерських посад у ЗСУ замінять сержантськими | ШоТам\nПонад 2 тисячі офіцерських посад у ЗСУ замінять сержантськими\nУ Збройних Силах України замінять 2167 офіцерських посад на сержантські. Про це розповів Головний старшина Збройних Сил України, начальник Управління по роботі з сержантським складом Генерального штабу старший прапорщик Олександр Косинський, повідомляє Defense Express.\nЗазначається, що процес заміщення розпочався у 2017 році. На сержантські посади заплановано замістити 2 167 офіцерських. Це відбувається як у військових частинах, так і в органах військового управління різних рівнів.\n“Якщо посада була вакантною, її намагалися замінити якнайшвидше, а якщо зайнята, то прораховували, скільки офіцерів ще перебуватиме на ній, а вже потім її заміщували”, ‒ повідомив Олександр Косинський.


Основним джерелом галактози є лактоза їжі, яка в травному тракті розщеплюється до галактози і глюкози (рис. 10.5).\n1 Етап. Обмін галактози починається з перетворення її в галактозо-1-фосфат. Цю реакцію каталізує галактокіназа за участю АТФ:\n2 Етап. У наступній реакції у присутності УДФ-глюкози фермент гексозо-1-фосфатуридилтрансфераза каталізує перетворення галактозо-1-фосфату в глюкозо-1-фосфат, одночасно утворюється уридиндифосфат-галактоза (УДФ-галактоза).\nГлюкозо-1-фосфат, що утворився, надалі або переходить в глюкозо-6-фосфат і далі піддається перетворенням за гліколітичним шляхом, або під впливом фосфатази утворюється вільна глюкоза.\n3 Етап. УДФ-галактоза піддається вельми своєрідній епімеризації під дією УДФ-глюкоза-4-епімерази.\n4 Етап. УДФ-глюкозапірофосфорилаза каталізує розщеплення УДФ-глюкози з утворенням глюкозо-1-фосфату.\n5 Етап. Глюкозо-1-фосфат під дією фосфоглюкомутази перетворюється в глюкозо-6-фосфат і далі піддається перетворенням за гліколітичним шляхом.\nРис. 10.5. Метаболізм галактози.\nЗБРОДЖУВАНІ І НЕЗБРОДЖУВАНІ ПРИРОДНІ сполуки\nБільшість природних сполук, що складаються з вуглецю, водню, кисню і (або) азоту, піддаються зброджуванню в анаеробних умовах. Передумовою для цього є можливість часткового окислення субстрату в результаті внутрішньомолекулярного розщеплювання, що супроводжується виділенням енергії (екзергонічна реакція).\n§ гексози, пентози, тетрози,\n§ багатоатомні спирти,\n§ органічні кислоти (у тому числі арові кислоти, глюконат, малат, тартрат і т.п.),\n§ амінокислоти (за винятком ароматичних, таких, що лише умовно піддаються зброджуванню),\n§ пурини і піримідини.\nРазом із сполуками, які зброджуються в анаеробних умовах, є речовини, нездатні зброджуватися:\n§ насичені аліфатичні і ароматичні вуглеводні,\nУ аеробних умовах всі ці речовини піддаються розщеплюванню і повністю окислюються, але в анаеробних умовах вони дуже стабільні. Стабільність їх може бути обумовлена двома причинами:\n§ по-перше, більшість названих сполук містять лише атоми вуглецю і водню; при внутрішньомолекулярному розщепленні таких речовин енергія не виділяється,\n§ по-друге, насичені вуглеводні і поліізопреноїди можуть окислюватися лише в присутності молекулярного кисню (під дією оксигенази).\nЗавдяки високій стабільності вуглеводнів в анаеробних умовах вони так довго зберігаються в нафтових родовищах. Вочевидь, в епоху утворення нафти мікроорганізми не були здатні зброджувати парафіни. Не мають вони її і до сьогодні.\nОдержання енергії - необхідна передумова для життєдіяльності клітин. З трьох принципово можливих способів регенерації АТФ (дихання, бродіння і фотосинтез) бродіння - найбільш простий.\nПроцеси анаеробного розкладу речовин називаються бродінням. Бродіння - це такий метаболічний процес, при якому регенерується АТФ, а продукти розщеплювання органічного субстрату можуть служити одночасно і донорами, і акцепторами водню.\nОскільки перші живі організми з’явились на Землі тоді, коли її атмосфера ще не містила кисню, анаеробний розпад глюкози слід вважати найбільш давнім з біологічних механізмів, призначених для вилучення енергії з органічних харчових речовин.\nРеакції, що приводять до фосфорилювання AДФ, є реакціями окислення. Від окисленого вуглецю клітини позбавляються, виділяючи С02.\nОкремим етапом окислення є дегідрування, при якому водень переноситься на НАД. Акцепторами водню, що знаходиться у складі НАДН2, служать проміжні продукти розщеплення субстрату. При регенерації НАД останні відновлюються, а продукти відновлення виводяться з клітин.\nПри зброджуванні вуглеводів і ряду інших речовин утворюються (окремо або в суміші) такі продукти, як етанол, лактат, пропіонат, форміат, бутират, сукцинат, капронат, ацетат, н-бутанол, 2,3-бутандіол, ацетон, 2-пропанол, С02 і Н2.\nЗалежно від того, які продукти переважають або є особливо характерними, розрізняють спиртне, молочнокисле, пропіоновокисле, мурашинокисле, маслянокисле і оцтовокисле бродіння.\nМолекулярний кисень в процесах бродіння не бере участь: «Бродіння - це життя без повітря» (Л. Пастер). Багато мікроорганізмів, що здійснюють бродіння, - облігатні анаероби, а деякі - факультативні анаероби, які здатні рости як у присутності кисню, так і без нього; при цьому кисень пригнічує бродіння і воно змінюється диханням.\nМолочнокислі бактерії об'єднують у сімейство Lactobacillaceae. Всі вони використовують як джерело енергії вуглеводи і виділяють молочну кислоту.\nНа відміну від Enterobacteriaceae, які теж створюють лактат, молочнокислі бактерії здатні лише до бродіння; вони не містять гемопротеїнів (таких, як цитохроми і каталаза). Не дивлячись на це, Lactobacteriaceae можуть рости у присутності кисню повітря; будучи анаеробами, вони все ж аеротолерантні. Якщо яка-небудь бактерія росте в аеробних умовах, але не утворює каталазу, її з великою вірогідністю можна віднести до молочнокислих бактерій.\nМолочнокислі бактерії - це свого роду «метаболічні інваліди», які, ймовірно в результаті своєї спеціалізації (зростання в молоці і інших середовищах, багатих живильними і ростовими речовинами), втратили здатність до синтезу багатьох метаболітів.\nЗ іншого боку, багато з них мають здатність, якої немає у більшості інших мікроорганізмів; вони можуть використовувати молочний сахар (лактозу). У цьому вони схожі з багатьма кишковими бактеріями (наприклад, Escherichia coli).\nЛактоза в рослинному царстві, мабуть, не зустрічається; вона утворюється у ссавців, виділяється з молоком і відповідно з ним же поглинається.\nТаким чином, здатність використовувати лактозу можна вважати пристосуванням до середовища, характерного для кишковика ссавців. Лактоза - дисахарид, який, перш ніж вступити на шлях катаболізму гексоз, має бути розщеплений:\nЛактоза + Н20 ¾¾¾¾¾¾¾¾¾® D-Галактоза + D-Глюкоза\nГалактоза після фосфорилювання перетворюється на глюкозофосфат.\nЗалежно від того, які продукти утворюються при зброджуванні глюкози - тільки молочна кислота або також інші органічні продукти і С02, - молочнокислі бактерії прийнято підрозділяти на гомоферментативні і гетероферментативні (таблиця. 8.2).\nГомоферментативне молочнокисле бродіння.\nГомоферментативні молочнокислі бактерії утворюють практично тільки одну молочну кислоту (вона складає не менше 90% всіх продуктів бродіння). Катаболізм глюкози відбувається у них за фруктозодисфосфатним шляхом (бактерії мають всі необхідні для цього ферменти, включаючи альдолазу), а водень, що відщеплюється при дегідруванні гліцеральдегід-3-фосфату, передається на піруват:\nВід стереоспецифічності лактатдегідрогенази і від наявності лактатрацемази залежить, який продукт утворюється - D(-)-, L(+)- або DL-молочна кислота. Лише невелика частина пірувату декарбоксилюється, перетворюючись на оцтову кислоту, етанол і С02, а також в ацетоїн (3-гідрокси-2-бутанон; ацетилметилкарбінол – СН3СОСН(ОН)СН3). Кількість побічних продуктів, що утворюються, залежить від доступу кисню.\nМолочнокислі бактерії здійснюють процес утворення молочної кислоти з метою вивільнення енергії. Проте цим бактеріям також необхідні конструктивний матеріал та відновлені дегідрогенази. По відношенню до відновлених дегідрогеназ в процесі молочнокислого бродіння утворені відновлені дегідрогенази використовуються в цьому ж процесі на відновлення ПВК.\nДля того щоб відновлені дегідрогенази використовувалися на конструктивні потреби, процес молочнокислого бродіння повинен йти не до кінця, і тоді частина вуглеводів може витрачатися на синтез біомаси. Для задоволення конструктивних потреб процес розкладу глюкози в анаеробних умовах за схемою молочнокислого бродінняповинен йти лише до стадії утворення ПВК, яка далі перетворюється на необхідні метаболіти. При цьому відновлені дегідрогенази витрачаються не на відновлення ПВК, а на конструктивні потреби організму.\nГетероферментативне молочнокисле бродіння.\nУ гетероферментативних молочнокислих бактерій немає головних ферментів фруктозодифосфатного шляху - альдолази і тріозофосфатізомерази.\nНа початку перетворення глюкози йде у них виключно за пентозофосфатним шляхом, тобто через глюкозо-6-фосфат, 6-фосфоглюконат і рибулозо-5-фосфат (див. рис. ).\nРибулозо-5-фосфат під дією епімерази перетворюється на ксилулозо-5-фосфат, який в результаті тіамінпірофосфатзалежної реакції, яку каталізує пентозофосфокетолаза, розщеплюється з утворенням гліцеральдегідфосфату і ацетил фосфату.\nГліцеральдегід-3-фосфат звичайним фруктозодифосфатним шляхом (гліколітичним) через піровиноградну кислоту перетворюється в молочну кислоту, а ацетил фосфат залежно від умов культивування та типу молочнокислої бактерії може перетворюватися у різні побічні продукти: етанол, оцтову кислоту і СО2.\nКлітини Leuconostoc mesenteroides, що не ростуть, зброджують глюкозу майже стехіометрично згідно з рівнянням:\nу лактат, етанол і двоокис вуглецю.\nТаким чином, у цих бактерій ацетилфосфат відновлюється через ацетил-КоА і оцтовий альдегід в етанол.\nІнші гетероферментативні молочнокислі бактерії переводять ацетилфосфат частково або повністю в оцтову кислоту, що супроводжується перенесенням високоенергетичного фосфатного зв'язку на AДФ з утворенням АТФ.\nНадлишок водню передається в цьому випадку глюкозі, з якої утворюється манітол (D-маніт C6H14O6).\nРибозу Leuconostoc mesenteroides зброджує в лактат і ацетат.\nПри зброджуванні фруктози гетероферментативними бактеріями утворюються лактат, ацетат, С02 і манітол:\n3 Фруктоза -> Лактат + Ацетат + С02 + Манітол\nФруктоза при цьому служить акцептором надлишкових відновлювальних еквівалентів:\nФруктоза + NADH2 -> Манітол + NAD\nLactobacillus plantarum (pentosus або arabinosus) зброджує глюкозу за гомоферментативним шляхом, а пентози розщеплює за допомогою фосфокетолази, перетворюючи на лактат і ацетат.\nСлід зазначити, що навіть така типова гомоферментативна бактерія, як Lactobacillus casei, хоча і зброджує глюкозу за гомоферментативним шляхом, але рибозу перетворює на ацетат і лактат гетероферментативним шляхом. Рибоза індукує у неї синтез фосфокетолази. Якщо клітини, що виросли на середовищі з рибозою, відмити, то після цього вони і глюкозу зброджуватимуть як гетероферментативні бактерії.\nБродіння, здійснюване Bifidobacterium bifidum.\nГетероферментативна молочнокисла бактерія B. bifidum отримала цю назву за свою V- або Y-подібну форму (лат. bifidus - роздвоєний). Вона відома тим, що переважає в кишечнику немовлят, особливо дітей, що вигодовуються грудьми.\nЦю залежність її поширення від способу годування немовляти можна пов'язати з потребою бактерії у вуглеводах, що містять N-ацетилглюкозамін, які є лише в молоці людини, але не корови.\nВсі представники роду Bifidobacterium - строгі анаероби; вони не переносять присутності кисню, і для їх зростання потрібна атмосфера, що містить 10% С02.\nЗ тих пір, як сталі відомі ці незвичайні для молочнокислих бактерій особливості, біфідобактерії були виявлені і в кишковій флорі дорослих людей, і в багатьох інших місцях, навіть в гниючому мулі, і тепер розрізняють багато видів цього роду.\nБіфідобактерії розщеплюють глюкозу згідно рівнянню\n2С6Н1206 -> 2СН3–СНОН-СООН + 3СН3-СООН\nтобто зброджують її по фосфокетолазному побічному шляху. Вони не мають ні альдолази, ні глюкозо-6-фосфатдегідрогенази, але містять активні фосфокетолази, розщеплюючі фруктозо-6-фосфат і ксилулозо-5-фосфат на ацетилфосфат і еритрозо-4-фосфат або глицеральдегид-3-фосфат.\nВикористання молочнокислих бактерій в домашньому господарстві, сільському господарстві і для приготування харчових продуктів.\nЯкщо нестерильний розчин, що містить разом з цукрами також складні джерела азоту і фактори росту, залишити без доступу повітря або просто налити в посудину чималу кількість такого розчину, то незабаром в нім з'являться молочнокислі бактерії. Вони знижують рН до значень менше 5 і тим самим пригнічують ріст інших анаеробних бактерій, які не можуть розвиватися в настільки кислому середовищі.\nЗавдяки своїй стерилізуючій і консервуючій дії, основаній на підкисленні середовища, молочнокислі бактерії використовуються в сільському і домашньому господарстві і в молочній промисловості.\nПриготування силосу. Молочнокислі бактерії, що мешкають на рослинах, грають велику роль при запасанні кормів для худоби. Для приготування силосу використовують листя цукрового буряка, кукурудзу, картоплю, трави і люцерну. Рослинну масу пресують і додають до неї мелясу, аби підвищити відношення C/N, і мурашину або яку-небудь неорганічну кислоту, аби заздалегідь забезпечити переважне зростання лактобацил і стрептококів. У таких умовах відбувається контрольоване молочнокисле бродіння.\nПриготування кислої капусти. Кисла капуста теж є продуктом, в приготуванні якого беруть участь молочнокислі бактерії. У дрібно нарізаною, посипаною сіллю (2-3%) і спресованій білокачанній капусті при виключенні доступу повітря починається спонтанне молочнокисле бродіння, в якому бере участь спочатку Leuconostoc (з утворенням С02), а пізніше Lactobacillus plantarum.\nМолочні продукти. Молочнокислі бактерії, що створюють кислоту і надають продуктам певний смак, знаходять широке використання в молочній промисловості.\nСтерилізоване або пастеризоване молоко або ж вершки зброджують, додаючи як закваску чисті («стартові») культури молочнокислих бактерій.\nКисломолочне масло готують з вершків, сквашених за допомогою Streptococcus lactis, S. cremoris і Leuconostoc cremoris. Диацетил, що утворюється в процесі бродіння, додає маслу специфічний аромат.\nЗакваски, що містять Streptococcus lactis або Lactobacillus bulgaricus і Streptococcus thermophilus, викликають згортання казеїну при приготуванні сиру (творог) і німецьких сирів (гарцського і майнцського). При виготовленні твердих сирів (на відміну від сирів з кислого молока) для згортання казеїну користуються сичужним ферментом. Молочнокислі бактерії (Lactobacillus casei, Streptococcus lactis) разом з пропіоновокислими беруть участь лише на стадії дозрівання сирів.\nДля приготування молочнокислих продуктів (таблиця. 8.3) як закваски теж використовуються стартові культури молочнокислих бактерій, що створюють кислоту і деякі речовини, що надають продукту характерний запах.\nАроматне пахтаньє отримують за допомогою згаданих вище заквасок, що використовують для приготування кисломолочного масла. Пахтаньє разом з молочною кислотою містить також оцтову кислоту, ацетоїн і диацетил.\nЙогурт отримують з пастеризованого гомогенізованого цілісного молока, інокульованого Streptococcus thermophilus і Lactobacillus bulgaricus (після внесення закваски молоко витримують 2-3 год. при 43-45°С).\nПід назвою біогурт у продаж надходить кисле молоко, сквашене Lactobacillus acidophilus і Streptococcus thermophilus.\nКефір належить до молочнокислих продуктів, що містять кислоти і етанол; його отримують з молока (коров'ячого, овечого або козиного). Закваску готують на так званих кефірних зернах, які складаються з поки що не повністю вивченого співтовариства організмів, що включає лактобацили, стрептококи, мікрококи і дріжджі. Квашення молока ведуть при 15-22°С протягом 24-36 год.\nДля приготування кумису використовують осляче молоко, яке инокулируют культурою, Lactobacillus, що містить, bulgaricus і дріжджі роду Torula.\nЧисту молочну кислоту, яка використовується для різних промислових цілей і як добавка до харчових продуктів, отримують в результаті бродіння. Молоко або сироватку зброджують за допомогою lactobacillus casei або L. bulgaricus.\nДля зброджування глюкози і мальтози застосовують L. delbruckii, L. leichmannii або Sporolactobacillus inulinus. Джерелом необхідних факторів росту служать меляса і солод.\nУтворення кислоти в кислому тісті, що використовується для його підйому, теж забезпечується молочнокислими бактеріями, зокрема Lactobacillus plantarum і L. coryneformis.\nСтартові культури лактобацил і мікрококів застосовуються також для приготування сирокопчених ковбас (салямі, сервелат). Утворюючи молочну кислоту і знижуючи рН, молочнокислі бактерії оберігають від псування ті види ковбас, які не піддаються варінню.\nПРОПІОНОВОКИСЛЕ БРОДІННЯ І ПРОПІОНОВОКИСЛІ БАКТЕРІЇ\nПоширення, методи виділення і систематика.\nПропіоновокислі бактерії мешкають в рубці і кишечнику жуйних тварин (корів, овець); вони беруть участь там в утворенні жирних кислот, головним чином пропіонової і оцетової. Завдяки ним в результаті різних видів бродіння молочна кислота перетворюється головним чином на пропіонову.\nПропіоновокислі бактерії не зустрічаються в молоці, і їх не вдається виділити з грунту або природних вод. Для отримання накопичувальної культури цих бактерій живильне середовище з лактатом і дріжджовим екстрактом інокулюють швейцарським сиром і інкубують в анаеробних умовах. У швейцарський сир, в дозріванні якого пропіоновокислі бактерії відіграють важливу роль (визначаючи також його смак), вони потрапляють з сичужним ферментом, що використовують в процесі приготування сиру для згортання молока. Сичужний фермент додають у вигляді водного екстракту з телячих шлунків, що містить безліч життєздатних пропіоновокислих бактерій.\nРозрізняють декілька видів таких бактерій, з яких найбільш відомі:\n§ вид Propionibacterium freudenreichii і його підвид shermanii,\n§ P. acidipropionici (колишня назва - Р. Pentosaceum).\nОкрім роду Propionibacterium до бактерій, що здатні утворювати пропіонову кислоту, відносять також:\n§ Veillonella alcalescens (= Micrococcus lactilyticus),\n§ Clostridium propionicum,\nПропіонат як продукт бродіння утворюють і багато інших бактерій.\nУтворення пропіонової кислоти (метилмалоніл-КоА-шлях).\nПропіонова кислота утворюється з молочної згідно наступного рівняння:\n3СН3-СНОН-СООН -> 2СН3-СН2-СООН + СН3-СООН + С02 + Н20\nВідновлення лактату або пірувату до пропіонату йде по шляху, який по характерному проміжному продукту був названий метилмалоніл-КоА-шляхом (рис. ).\nСпочатку піруват за участю комплексу біотин-С02 (карбоксибіотин) карбоксилюється метилмалоніл-КоА-карбокситрансферазою з утворенням оксалоацетату (щавелевооцтова кислота), а потім відновлюється через малат (яблучна кислота) і фумарат (фумарова кислота) до сукцинату (янтарна кислота). Транспорт електронів на цьому етапі пов’язаний з фосфорилюванням (фумаратне дихання).\nПотім сукцинат за допомогою КоА-трансферази (сукциніл-КоА: пропіонат-КоА-трансферази) приєднується до КоА і таким чином активується.\nСукциніл-КоА під дією метилмалоніл-КоА-мутази і за участю коферменти В12 (ціанкобаламіну) перетворюється на метилмалоніл-КоА, і лише від цього проміжного продукту, нарешті, відщеплюється С02; в результаті утворюється пропионил-КоА, а С02 зв'язується із згаданою вище метилмалоніл-КоА-карбокситрансферазою.\nЗ пропіоніл-КоА утворюється пропіонат (пропіонова кислота), в результаті того що КоА-трансфераза переносить КоА на сукцинат.\nСлід особливо відзначити, що в процесі утворення пропіонату дві групи (С02 і КоА) переносяться з наступного продукту на попередній, не звільняючись. Заслуговує на увагу і участь трьох кофакторів (біотин, КоА і кофермент В12) в цьому процесі.\nЗа метилмалоніл-КоА-шляхом пропіонат утворюється у більшості пропіоновокислих бактерій, а також в Veillonella alcalescens і Selenomonas ruminantium.\nРеакції метилмалоніл-КоА-шляху можуть протікати і у зворотному напрямі, як, наприклад, при розщепленні валіну, ізолейцину і жирних кислот з довгим ланцюгом і непарним числом вуглецевих атомів. З жирних кислот і ізолейцину утворюється пропіоніл-КоА, який карбоксилюється з утворенням метилмалоніл-КоА. Для перетворення останнього в сукциніл-КоА за участю метилмалоніл-КоА-мутази необхідний вітамін В12 (кофермент В12).\nПроцес утворення пропіонової кислоти дає вихід енергії, звичайний для всіх типів бродіння – 2 молекули АТФ. Відновлені дегідрогенази, що утворюються при розкладі глюкози, використовуються клітинами мікроорганізмів на однократне відновлення проміжних продуктів перетворення ПВК в пропіонову кислоту. Для повного здійснення схеми утворення пропіонової кислоти необхідні ще 2 молекули відновлених дегідрогеназ, які клітина повинна отримати іншими шляхами.\nВ процесі змішаного пропіоновокислого бродіння процес утворення пропіонової кислоти йде паралельно з перетворенням глюкози в оцтову кислоту. Це дозволяє отримати додаткову молекулу відновленої дегідрогенази на конструктивні потреби, а також отримати конструктивний матеріал у вигляді ПВК та ацетил-КоА. Такий хімізм пропіоновокислого бродіння забезпечує потреби клітин в АТФ, і у відновлених дегідрогеназах.\nМАСЛЯНОКИСЛЕ І АЦЕТОНО-БУТИЛОВЕ БРОДІННЯ.\nМасляна кислота (бутират), н-бутанол, ацетон, 2-пропанол і ряд інших органічних кислот і спиртів є типовими продуктами зброджування вуглеводів анаеробними спороутворюючими бактеріями (клостридіями – Род Clostridium відноситься до сімейства Васillасеає). Тому клостридії, а також деякі спеціалізовані види, що зброджують лише етанол, амінокислоти або інші речовини, розглядаються тут у зв'язку з маслянокислим бродінням, яке вони викликають.\nБіохімія бродіння і його продукти.\nПри бродінні утворюються в різних співвідношеннях кислоти (масляна, оцтова, молочна), спирти (бутанол, етанол, 2-пропанол), а також ацетон і газоподібні продукти (Н2 і С02).\nКлостридії розщеплюють глюкозу за фруктозодисфосфатним шляхом. Водень, що звільняється при дегідруванні гліцеральдегід-3-фосфату, переноситься, як правило, на органічні кислоти або кетони, що утворюються з пірувату або ацетил-КоА.\nПрототипом бродіння, що здійснюється клостридіями, можна вважати зброджування глюкози Clostridium butyricum і С. acetobutylicum; при цьому утворюються бутират, ацетат, бутанол, етанол, ацетон, 2-пропанол, С02 і Н2. Вихід продуктів варіює залежно від умов.\nМасляна кислота (бутират) - продукт конденсації двох молекул ацетил-КоА за участю тіолази з утворенням ацетоацетил-КоА і його подальшим відновленням (рис. 8.4).\nАцетоацетил-КоА відновлюється за рахунок НАДН2 за участю b-гідроксибутирил-КоА-дегідрогенази до 3-гідроксибутирил-КоА.\nВід останнього за допомогою кротонази відщеплюється вода.\nКротоніл-КоА під дією флавінового ферменту бутирил-КоА-дегідрогенази відновлюється до бутирил-КоА.\nВід бутирил-КоА за допомогою КоА-трансферази КоА може переноситися на ацетат; при цьому звільняється масляна кислота, яка виходить в середовище.\nЗ ацетил-КоА за участю фосфотрансацетилази і ацетаткінази може бути отриманий вільний ацетат, що супроводжується синтезом АТФ з AДФ.\nПри чистому маслянокислому бродінні водень, що утворюється при окисленні пірувату, виділяється в газоподібному вигляді. Коли глюкоза зброджується згідно рівнянню\nГлюкоза ®Бутират + 2С02 + 2Н2\nбаланс водню сходиться; на одну молекулу глюкози утворюються три молекули АТФ.\nБутанол, бутират, ацетон і 2-пропанолутворюються при зброджуванні глюкози клітинами Clostridium acetobutylicum. При цьому спочатку виділяється також масляна кислота; проте по мірі підкислення середовища починають синтезуватися ферменти (у тому числі ацетоацетатдекарбоксилаза), дія яких призводить до накопичення ацетону і бутанолу.\nПроцеси утворення цих речовин тісно пов'язані між собою. В результаті декарбоксилювання частини ацетоацетату втрачається потенційний акцептор водню, який при відновленні в бутират міг би двічі приєднати 2[Н]. Цей водень так чи інакше має бути переданий іншим акцепторам, у тому числі і бутирату, що тільки що утворився.\nДля відновлення до бутанолу бутират має бути спочатку активований шляхом перетворення в бутирил-КоА.\nРеакції, що відбуваються при утворенні бутирату, ацетону і бутанолу, представлені на рис. .\nПри бродінні в лужному середовищі (наприклад, у присутності СаСО3) С. acetobutylicum поводиться як С. butyricum. Деякі штами відновлюють ацетон і виділяють 2-пропанол.\nЕтанол утворюється в результаті відновлення ацетил-КоА.\nМолекулярний водень може походить з НАДН2, що утворюється як при розкладі пірувату, так і при дегідруванні гліцеральдегід-3-фосфату.\nЧим більше водню може бути утворений при цьому, тим менше потрібно синтезувати акцепторів водню (ацетоацетил-КоА). Таким чином, енергія зв'язку ацетил-КоА може бути збережена у формі АТФ. Значить, якщо при зброджуванні глюкози С. butyricum на одну молекулу глюкози утворюється більше двох молекул Н2 і тому менше бутирату і відповідно більше ацетату, тому вихід АТФ може перевищувати 3 молекули (див. нижче про Ruminococcus).\nУтворення етанолу бактеріями\nВідомий для дріжджів шлях утворення етанолу (фруктозодисфосфатний шлях, піруватдекарбоксилазна реакція) з усіх досліджених бактерій виявлена тільки в Sarcina ventriculi.\nЗ пульке - соку агави (Agave mexicana), що бродить, в Мексиці була виділена палочкоподібна рухлива бактерія, що утворює етанол. Ця бактерія Zymomonas mobilis розкладає глюкозу за 2-кето-3-дезокси-6-фосфоглюконатним шляхом і розщеплює піруват за допомогою піруватдекарбоксилази на ацетальдегід і двоокис вуглецю. Ацетальдегід відновлюється до етанолу.\nЄдиними продуктами цього бродіння є етанол, С02 і невеликі кількості молочної кислоти. Цікаво, що в горілці, приготованій з соку агави, виявляються вуглецеві атоми 2, 3, 5 і 6 глюкози, тоді як в спирті, що утворюється дріжджами, містяться вуглецеві атоми 1, 2, 5 і 6 (мал. 8.1).\nПри бродінні, що викликаються деякими видами Enterobacteriaceae і клостридіями, етанол є побічним продуктом. Попередник етанолу – ацетальдегід - утворюється в цьому випадку не прямо з пірувату (під дією піруватдекарбоксилази), а шляхом відновлення ацетил-КоА.\nАбсолютно іншим шляхом утворюють етиловий спирт гетероферментативні молочнокислі бактерії (наприклад, Leuconostoc mesenteroides). Глюкоза розкладається ними за пентозофосфатним шляхом до пентозофосфату. На ксилулозо-5-фосфат впливає фосфокетолаза:\nКсилулозо-5-фосфат + Pн -> Ацетилфосфат + Гліцеральдегид-3-фосфат\nАцетилфосфат, що утворився, відновлюється ацетальдегід-дегідрогеназою і алкогольдегідрогеназою в етанол. Інший продукт розщеплювання глюкози - гліцеральдегід-3-фосфат - відновлюється до лактату (через піруват).\nУтворення етанолу дріжджами\nУ вивченні описаних вище доріг обміну важливу роль зіграли роботи, проведені на дріжджах. Ще Гей-Люссак (у 1815 р.) дав рівняння, що описує перетворення глюкози на етанол в тій формі, як це прийнято і тепер:\nНормальне зброджування глюкози дріжджами.\nЗброджування глюкози до етанолу і С02 дріжджами (Saccharomyces cerevisiae) здійснюється за фруктозодисфосфатним шляхом. Перетворення пірувату на етанол відбувається в два етапи.\nСпочатку піруват декарбоксилюється піруватдекарбоксилазою (а) за участю тіамінпірофосфату до ацетальдегіду, а потім ацетальдегід відновлюється алкогольдегидрогеназою (б) в етанол за участю НАДH2.При цьому, переноситься водень, що утворюється при дегідруванні тріозофосфату.\nФорми бродіння, відкриті Нейбергом.\nВідкриття Карла Нейберга і розроблені ним оригінальні методи мають не лише історичне значення. Цей дослідник показав, що дріжджі здатні зброджувати окрім глюкози також і піруват. Як проміжний продукт при зброджуванні пірувату утворюється ацетальдегід; це можна довести, зв'язуючи альдегід бісульфітом (який для дріжджів практично нетоксичний). Якщо до дріжджів, що зброджують глюкозу, додати бісульфіт, відбуватиметься наступна реакція:\nСН3-СНО + NaHS03 -> Н3-СНОН-S03Na\nПри цьому з'явиться новий продукт бродіння – гліцерил - и одночасно знизиться вихід етанолу і С02.\nБродіння у присутності бісульфіту стали використовувати в промисловості при виробництві гліцеролу.\nЦя технологія базується на тому, що ацетальдегід зв'язується і тому не може служити акцептором водню. Замість ацетальдегіду роль такого акцептора переймає на себе дигідроксиацетонфосфат; він відновлюється до гліцерол-3-фосфату і дефосфорилюється з утворенням гліцеролу. Бродіння можна представити так:\nГлюкоза + Бісульфіт -> Гліцерол + Ацетальдегідсульфіт + С02\nЦе модифіковане дріжджове бродіння відоме як друга форма бродіння за Нейбергом. Принцип перехоплювання одного з метаболітів - метод пастки - став згодом загальним біохімічним методом.\nПри додаванні до розчину, що зброджується, NaHC03 або Na2HP04 теж утворюється гліцерол, оскільки ацетальдегід перетворюється в результаті реакції дисмутації в етанол і оцтову кислоту і тому не може бути використаний як акцептор водню. Це третя форма бродіння за Нейбергом:\n2 Глюкоза + Н20 -> Етанол + Ацетат + 2 Гліцерол + 2С02\nНормальне дріжджове бродіння Нейберг назвав першою формою бродіння. Він вважав, що 2-оксопропаноль (метилгліоксаль, СН3-СО-СНО), що утворюється при небіологічному розкладі фруктози, також є проміжним продуктом зброджування глюкози.\nВідношення дріжджів до кисню. Зброджування дріжджами глюкози - анаеробний процес, хоча дріжджі - аеробні організми. У анаеробних умовах бродіння йде дуже інтенсивно, але зростання дріжджів майже не відбувається. При аерації бродіння слабшає, поступаючись місцем диханню.\nУ деяких дріжджів можна майже повністю пригнічити бродіння посиленою аерацією (ефект Пастера). Аерація зменшує вживання глюкози, а також утворення етанолу і С02, але робить можливим зростання дріжджів.\nЗ енергетичної точки зору ці явища зрозумілі; вони вказують на існування у дріжджів надзвичайно корисного регуляторного механізму: у анаеробних умовах утворюються лише 2 молекули АТФ на одну молекулу використаної глюкози, а при диханні - 38 молекул АТФ. Таким чином, клітина, регулюючи перетворення субстрату, може отримувати максимум енергії як в тих, так і в інших умовах.\nУ реакції Пастера беруть участь декілька регуляторних механізмів, що діють в одному напрямі. Ефект один з них виявляється на рівні процесів фосфорилювання. В його основі лежить конкуренція за аденозиндифосфат (AДФ) і неорганічний фосфат (Рн). Для дегідрування при розщепленні гліцеральдегідфосфату необхідні ортофосфат і AДФ:\nГліцеральдегид-3-фосфат + НАД + AДФ + Рн -> 3-фосфогліцерат + НАДH2 + ATФ\nТаким чином, розщеплення субстрату (глюкози) за фруктозодифосфатним шляхом залежить від наявності AДФ і неорганічного фосфату.\nУ відсутність AДФ і фосфату дегідрування гліцеральдегідфосфату виявляється неможливим. Проте в аеробних умовах з цією реакцією конкурує за AДФ і фосфат процес фосфорилювання в дихальному ланцюзі, який теж приводить до утворення АТФ.\nЦілком імовірно, що розщеплення глюкози, а в той же час і утворення етанолу гальмуються в результаті зниження внутріклітинної концентрації AДФ і фосфату.\nЯкщо ж процеси окислення в дихальному ланцюзі і фосфорилування роз'єднати, то AДФ і фосфат знову можуть використовуватися для дегідрування гліцеральдегідфосфату, і аеробний вжиток глюкози підвищується до рівня, відповідного анаеробним умовам.\nЗа реакцію Пастера відповідає ще один регуляторний механізм, а саме алостеричний ефект гальмування ферменту фосфофруктокінази аденозинтрифосфатом.\nДля отримання спирту (етанолу) шляхом бродіння використовують відходи виробництва цукру (мелясу) або картоплю. Великі кількості дешевого спирту отримують також з гідролізату деревини листяних порід або з сульфітних щелоків - відходів паперових фабрик. У гідролізаті деревини зброджуються до етанолу лише гексози. Пентози, що залишаються після цього, використовують для вирощування кормових дріжджів (Endomyces lactis і видів Torula), для яких вони служать джерелом вуглецю.\nУ всіх рідинах, отриманих шляхом дріжджового бродіння, містяться сивушні масла: пропанол, 2-бутанол, 2-метилпропанол, аміловий (пентанол) і ізоаміловий (триметилбутанол) спирти. Вони є продуктами нормального бродильного метаболізму дріжджів і виявляються не лише при їх зростанні в складних живильних розчинах, що містять амінокислоти. Основними компонентами сивушного масла є побічні продукти обміну ізолейцину, лейцину і валіну.\nБаланс АТФ Баланс НАД×Н2\nсинтез + 4 АТФ синтез + 2 НАД×Н2\nвитрати – 2 АТФ витрати – 2 НАД×Н2\nВихід + 2 АТФ Вихід 0\nАеробний розклад вуглеводів\nАнаеробне та аеробне перетворення вуглеводів тісно пов’язані між собою. Це виявляється у тому, що обидва процеси проходять однаково до стадії утворення ПВК; в них беруть участь одні і ті самі ферменти та утворюються однакові проміжні продукти. Відмінності між цими перетвореннями вуглеводів починаються з перетворення ПВК. В аеробних умовах піруват окисляється до вуглекислого газу та води в аеробній стадій катаболізму, яка називається диханням.\nСпершу піруват окисляється до ацетил-КоА та вуглекислого газу. Це відбувається під впливом ферментів, об’єднаних структурно в піруватдегідрогеназний комплекс. Це мультиферментна система, що знаходиться в еукаріотичних клітинах в мітохондріях, в прокаріотичних - в цитоплазмі.\nСН3–СО–СООН + НАД + КоА–SН ®СН3СО~S–КоА + НАД×Н2 + СО2\nЦя реакція проходить в декілька стадій. В ході її відбувається окислювальне декарбоксилювання пірувату, в результаті якого карбоксильна група пірувату видаляється у вигляді молекули вуглекислого газу, а її ацетильна група включається до складу ацетил-КоА. Утворений НАД∙Н2 передає водень в дихальний ланцюг.\nУтворений ацетил-СоА вступає в цикл лимонної кислоти (цикл трикарбонових кислот, цикл Кребса), який, на відміну від гліколізу, що включає лінійну послідовність ферментативних реакцій, працює в циклічному режимі.\nРеакції цикл Кребсу відбуваються у мітохондріях. Цикл трикарбонових кислот був відкритий англійським біохіміком Гансом Кребсом. За це видатне відкриття Кребс отримав Нобелівську премію в 1953 р. разом з Ф. Ліпманом.\nЦикл Кребсу є центром, в якому сходяться практично всі метаболітичні шляхи, це кінцевий шлях окислення вуглеводів, жирних кислот, амінокислот.\nРеакція, що каталізується цитрат-синтазою, представляє собою конденсацію ацетил-КоА та ЩОК, утворюється лимонна кислота, відбувається розщеплення тіоефірного зв’язку та вивільнення коферменту А. Звільнений SH-КоА може тепер брати участь у окислювальному декарбоксилюванні нової молекули пірувату з утворенням нової молекули ацетил-КоА.\nФермент аконітаза каталізує оборотне перетворення лимонної кислоти в ізолимонну. Як проміжний продукт (в нормі він не відділяється від активного центру ферменту) утворюється трикарбонова цисаконітова кислота. В клітині ця реакція протікає зліва направо, оскільки продукт реакції (ізолимонна кислота) швидко захоплюється в наступні стадії циклу. Аконітаза містить залізо та кислотолабільні атоми сірки, згруповані в залізо-сірчистий центр.\nНа наступній стадії циклу ізолимонна кислота дегідрується з утворенням a-кетоглутарової кислоти та вуглекислого газу під дією ізоцитратдегідрогенази. Існує два типи ізоцитратдегідрогенази: одна використовує як акцептор електронів НАД, а інша - НАДФ. Перший тип ферменту зустрічається лише в мітохондріях, другий в мітохондріях та в цитозолі. В циклі Кребса беруть участь обидва типи ферменту, але переважає НАД-залежна ізоцитратдегідрогеназа. Для її дії необхідні іони магнію або марганцю, а також специфічний активатор АДФ.\nПотім відбувається окислювальне декарбоксилювання a-кетоглутарової кислоти з утворенням високоенергетичної сполуки сукциніл-КоА та СО2, що каталізується a-кетоглутаратдегідрогеназним комплексом.\nНаступна реакція каталізується ферментом сукциніл-КоА-синтетазою. В ході цієї реакції сукциніл-КоА за участі ГДФ та неорганічного фосфату перетворюється в янтарну кислоту (сукцинат). Одночасно відбувається утворення високоергічного зв’язку ГТФ за рахунок високоергічного тіоефірного зв’язку сукциніл-КоА. Утворення ГТФ в даному випадку називається фосфорилювання на рівні субстрату, тому що джерелом необхідної енергії є окислення одного з органічних субстратів. ГТФ може потім передавати свою кінцеву фосфатну групу на АДФ з утворенням АТФ, ця оборотна реакція каталізується нуклеозид-дифосфат-кіназою.\nПотім янтарна кислота дегідрується з утворенням фумарової кислоти, що каталізується сукцинатдегідрогеназою, в молекулі якої з білком міцно (ковалентно) зв’язаний кофермент ФАД. Сам фермент міцно зв’язаний з внутрішньою мітохондріальною мембраною.\nОборотна гідратація фумарату, внаслідок чого утворюється яблучна кислота (L-малат), каталізується фумарат-гідратазою (або ще відомий як фумараза). Фумараза високоспецифічна: вона гідратує лише транс-форму подвійного зв’язку фумарату і не діє на його цис-форму, а також ні на цис-, ні на транс-форму монокарбонових ненасичених кислот. В оборотній реакції фумараза проявляє специфічність у відношенні оптичних ізомерів; вона не здатна каталізувати дегідратацію D-малату. Кофермент для фумарази не потрібен.\nНа останній стадій циклу лимонної кислоти НАД-залежна L-малатдегідрогеназа, що міститься в матриксі мітохондрій, каталізує дегідрування L-малату з утворенням ЩОК (оксалоацетату). Рівновага цієї реакції при стандартних умовах (тобто при концентраціях всіх компонентів 1 М та рН 7) сильно змішена вліво. Але в клітині реакція іде зліва направо, тому що продукт реакції (оксалоацетат) швидко видаляється (витрачається в цитрат-синтазній реакції) і його реальна концентрація в клітині залишається весь час надзвичайно низькою.\nЗа один оборот циклу, що складається з восьми ферментативних реакцій, відбувається повне окислення (“згоряння”) однієї молекули ацетил-КоА. Для безперервної роботи циклу необхідне постійне поступання в систему ацетил-КоА, а коферменти (НАД і ФАД), що перейшли у відновлений стан, повинні знову окислятись. Окислення НАД.Н2 і ФАД.Н2 здійснюється в дихальному ланцюзі.


Як виселяли людей в рамках операції «Захід» на прикладі одного району Рівненської області | Четверта влада\n11:34, 25 жовтня 2021\nЯк відомо, 21 жовтня 1947 року в західних областях України радянська влада провела операцію «Захід». Це була масова каральна акція, що полягала в примусовому виселенні тутешньої людності, щоб знесилити діяльність ОУН й УПА та тих, хто їм допомагав або співчував.\nВиселенню підлягали за заздалегідь складеними списками члени родин оунівців та повстанців.\nОсновними організаторами і виконавцями операції були МГБ та МВД УРСР, а керував нею спеціально створений Оперативний штаб у Львові.\nЗагалом здійснити цю операцію планували впродовж одного дня – 21 жовтня 1947 року. Для цього у режимі таємності спланували все до дрібниць.\nІ хоча на сьогодні про операцію «Захід» відомо чимало, проте час від часу відкриваються нові подробиці. Зокрема, про її перебіг в колишньому Тучинському районі Рівненської області розповідає віднайдена в архіві УСБУ в Рівненській області Доповідна записка «Про підсумки операції з виселення родин учасників ОУН-УПА по Тучинському району Рівненської області».\nУривок з доповідної записки\nДалі – текст доповідної записки, перекладений українською мовою.\nДоповідна записка «Про підсумки операції з виселення родин учасників ОУН-УПА по Тучинському району Рівненської області»\nПо Тучинському району райвідділ УМГБ оформив на виселення 192 облікових справи.\nКерівництво УМГБ Рівненської області та МГБ УРСР затвердило 156 справ, з яких за погодженням з керівництвом Управління намічено до виселення 130 сімей загальною кількістю 457 осіб.\nЗазначені вище 130 родин, відповідно до складеного плану операції, мають бути вилучені з тих населених пунктів, що найбільше уражені бандитським елементом та бандпроявами (так «совєти» називали український національно-визвольний рух та його діяльність – прим. авт.).\nРозподіл родин, що підлягають виселенню, такий:\n1. Родини керівного складу ОУН-УПА – 17.\n2. Родини нелегалів – 12 (число виправлено ручкою – прим. авт.).\n3. Родини бандитів – 104.\n(Вочевидь, у цьому розподілі допущено помилку, позаяк сума дорівнює 133, а не 130, як зазначено раніше – прим. авт.)\nЩоб провести операцію, Тучинський райвідділ володів такими оперативними можливостями:\nоперативний склад райвідділу – 8 осіб;\nприряджений оперативний склад – 24 особи;\nоперативний склад районного відділу МВД та міліції – 13 осіб;\nвійськ МВД-МГБ – 153 особи, в тому числі офіцерського складу – 13.\nКрім того, підлягало залученню до участі в операції:\nрадянського партійного активу – 75 осіб;\nбійців винищувальних груп – 70 осіб.\nНа кожного оперативного працівника припадало по 3-5 родин, які він мав підняти й доставити на збірний та навантажний пункти.\nНайменша віддаль до пункту навантаження становить 22 км для гужтранспорту і 40 км для автотранспорту. Варто зауважити, що більшість населених пунктів, в яких провадили операцію, розташовані від пункту навантаження на віддалі 30-45 км.\nСкладаючи план операції, керувалися вище зазначеними даними, а також даними керівництва УМГБ щодо автотранспорту, який мав нараховувати 8 студебекерів (мали прислати), 2 півторатонні автівки гарнізона, автівки тутешнього транспорту (4 автівки) і тутешнього гужтраспорту.\nТаким чином, розроблений план передбачав використати для операції 11-12 автівок і 209 підвід гужтранспорту.\n(Студебекер – вантажівка американського виробництва, яку під час Другої світової війни США поставляли за програмою Ленд-лізу своїм союзникам, зокрема, для СРСР. Після завершення війни Студебекери мали бути повернуті в США, але значна їх кількість залишилась в СРСР – прим. авт.).\nПрипускали, у першу чергу автотранспортом (вивезти – прим. авт.) 31 родину с. Дроздів, розташованого за 28 км від станції навантаження й опісля транспортувати родини зі збірних пунктів з найвіддаленіших сіл. Решта мали пересуватися гужтранспортом до місця навантаження.\nФактично, до моменту провадження операції, у розпорядженні райвідділу перебувало всього:\nСтудебекерів – 5,\nПівторатонок – 2 (одна для зв’язку),\nТутешніх автівок – 3.\nУсього: 11 автівок (з яких могли брати участь безпосередньо у перевезенні 8 автівок).\nСтан прибулих автівок:\nСтудебекер ПЗ-ББ-15 – мотор справний, придатність шин 65%,\nСтудебекер ПЗ-56-80 – технічний стан задовільний, придатність шин 50%,\nСтудебекер ПЗ-56-79 – технічний стан задовільний, придатність шин 50%,\nСтудебекер ПЗ-55-75 –технічно справна, придатність шин 45%,\nСтудебекер ПЗ-55-79 – технічно справна, придатність шин 35%.\nПівторатонки перебували у задовільному стані. Щодо тутешнього автотранспорту, придатність його не визначили.\nЦі дані наведено для того, що, складаючи план, керувалися тим, що автотранспорт надійде придатним для експлуатації.\nОднак, як показала операція, лише 50% зазначеного автотранспорту ледве зробили один рейс за всю операцію, причому він спричинив стільки неприємностей і таку плутанину, що коли б не він (якби про це знали завчасно), операцію можна було б виконати значно ліпше і в коротший строк.\nДостатньо навести один такий факт: з населеного пункту Дроздів, розташованого від м. Тучин за 5 км, цей так званий автотранспорт рухався близько трьох годин до м. Тучин.\nУсі підготовчі заходи провели вчасно. Операцію почали о 6 – 6:20 ранку 21 жовтня 1947 року згідно з вказівками, даними на інструктивній нараді.\nНалежало вилучити з 17 населених пунктів 130 родин з кількістю членів 457 осіб. Фактично вилучено 114 родин із 19 населених пунктів з кількістю членів родин 366 осіб, зокрема:\nчоловіків – 85 ос.\nжінок – 158 ос.\nдітей – 123 ос.\nПід час операції цілковито не вилучено 23 родини, зокрема:\nне виявлено під час операції – 18 родин в кількості 48 осіб,\nне вилучено з оперативних та инших міркувань (хворі, старі, діти без дорослих членів родини тощо) – 5 родин в кількості 24 особи.\nПід час операції й доставляння до місця навантаження втекло 32 особи, зокрема:\nчоловіків – 16 ос.\nжінок – 11 ос.\nдітей – 5 ос.\nЗ числа втікачів ужитими заходами затримано 8 осіб.\nНедовиконаність плану вилучення на 16 родин пояснювано тим, що деякі оперативні робітники несумлінно поставилися до виконання доручених їм завдань, попри надавану їм систематичну допомогу з боку керівних оперативних робітників. Старший оперативний уповноважений Тучинського райвідділу МГБ капітан Столяров, що працював по селу Шубків, мав вилучити 7 родин в кількості 20 осіб, натомість вилучив лише 7 осіб, з яких в дорозі втекла одна особа.\nУнаслідок несумлінного ставлення до роботи, за пиятику й дезінформацію, за неробство, відсторонено від роботи й переведено на иншу дільницю ст. о/уповноваженого РВ лейтенанта Руденка.\nПо селу Матіївка належало вилучити 7 родин в кількості 22 особи. Операцію провадив мол. лейтенант Сігалов (приряджений), який вилучив лишень 3 осіб.\nВідсутність під час операції значної кількості родин, що підлягали вилученню, пояснювано передусім балакучістю деяких робітників із радянсько-партійного активу, яким довели до відома про день операції на інструктивній нараді в РК КП(б)У. Це призвело до того, що низка родин, дізнавшись про прийдешню операцію, заздалегідь сховалися і на їхній розшук згаяно багато цінного часу.\nОдразу ж після інструктивної наради, проведеної в РК КП(б)У, ввечері, напередодні операції, секретар Тучинської сільради Петренко, нетверезий бувши, заявляв, що робота, яку провадять радпартактив та «стрибки» щодо мобілізації підвод, пов’язана не з вивезенням дров і хлібопоставки, а з майбутнім вивезенням людей. Те саме казав зав. Райфо Куришко та инші. Щодо цих фактів триває розслідування з метою виявлення першоджерела.\nНегативно вплинула на весь хід операції та її підсумки непридатність наданого автотранспорту, який у перші ж години операції на 50% вийшов з ладу.\nРештою транспорту, через його поганий стан та бездоріжжя, вдалося зробити лишень один рейс.\nВислані додатково (на прохання уповноваженого по району) 5 автівок прибули з настанням темряви і також змогли зробити лишень один рейс.\nУнаслідок вище зазначеного, автотранспортом заледве вдалося переправити всього близько 30% піднятих сімей (замість 70-80%), а тому з віддаленіших пунктів довелося транспортувати родини гужтранспортом, що значно обтяжило й затримало всю роботу, а також спричинило багато втеч у дорозі до станції навантаження.\nУнаслідок вище зазначених та инших причин виникло таке становище, за якого не було жодної можливості вивільнити хоч би незначну частину оперативного складу, з допомогою якого можна було би поповнити забраклу кількість родин за рахунок резерву.\nДостатньо зауважити на тому факті, що перша партія гужтранспорту прибула на станцію навантаження лишень о 22 годині та закінчила здавання тільки о другій годині ночі.\nУпродовж всього часу провадження операції бандпроявів не відмічено, а також при обшуках нічого цінного з оперативної точки зору не виявлено.\nКінець доповідної записки.\nЯк свідчать записи вкінці, підписати цей документ мали начальник Тучинського районного відділу МГБ капітан Краснопьоров та уповноважений по району підполковник Жежерун. Їхніх підписів, одначе, немає. Натомість є реєстраційний номер та дата доповідної записки – № 943 від 23 жовтня 1947 року.\nПопри відсутність підписів, гадаю, написаному можна вірити. Адже, навряд чи такі подробиці вигадують або описують без потреби. Тим паче, документ має гриф «цілком таємно».\nІ хоча у цій доповідній записці багато цікавого, варто звернути увагу на такі речі:\nу виселенні людей брав участь радянсько-партійний актив, а не лише військовики;\nу виселенні людей брали участь винищувальні групи (так звані «стрибки»), що їх створювали з місцевого люду, зокрема, з колишніх повстанців, які покаялися перед радянською владою, та з її прислужників;\nіснував резервний список людей, яких могли виселити, якщо буде потреба заповнити недобір з основного списку.\nПринагідно зазначу, що з Тучина виселили і мою прабабусю Мельник Теклю Євсеївну, 1884 р.н., та її дочку (мою двоюрідну бабусю) Мельник Катерину Костянтинівну, 1926 р.н. Одначе строк виселення стали рахувати не з 21 жовтня 1947 року, а назавтра, – з 22-го числа. Схоже, за логікою «совєтів», 21 жовтня ті ще перебували на волі.\nМельник Текля Євсеївна та її дочка Мельник Катерина Костянтинівна\nЯк вказано у листі УМВС України в Рівненській області, який я отримав у відповідь на свій запит, перелічених родичів вислали в Омську область на 10 років як членів родини учасника ОУН (Мельника Андрія Костянтиновича – сина Теклі та брата Катерини).\nПеребуваючи на спецпоселенні в місті Омськ, 1949 року Текля померла. Натомість Катерину звільнили зі спецпоселення аж у червні 1956 року.\n1. УСБУ в Рівненській області, фонд 29, опис 7, пор. 14, арк. 109-112.\n2. Лист УМВС України в Рівненській області від 09.07.2015 № 1/3350.


Тарас Шевченко – національний поет | Шкільні твори\nHome ⇒ 📁Шкільні твори ⇒ Тарас Шевченко – національний поет\nКожна національна література має свою, скажімо так, центральну постать. Звісно, протягом сторіч чи навіть тисячоліть існування літератури в кожній країні народилося багато видатних поетів і прозаїків, драматургів та філософів, творчість яких є національним та світовим здобутком, які залишаються в житті народу назавжди, а їхні твори цитуються і перечитуються ще багато віків. Але серед цих видатних мислителів та літераторів завжди виділяється постать, велич таланту якої виходить за межі мистецтва: ця людина стає духовним наставником, символом\nнації. У російській літературі таким поетом є, мабуть, О. Пушкін, у польській – А. Міцкевич… В українській літературі та культурі національним поетом, беззаперечно, став Т. Шевченко.\nТарас Шевченко народився і жив у непрості для України часи, коли її народ потерпав від кріпацтва, а сама країна – від принизливої імперської політики. Тяжка доля випала талановитому юнакові. Сам Шевченко народився в кріпацькій родині, зазнав гоніння та заслань, тяжких поворотів долі, але через все своє життя він проніс свій талант, палке серце та віру в краще майбуття.\nЧому саме Т. Шевченко став символом України, поетом-пророком,\nдуховним вчителем нації? На це питання непросто відповісти, але я наведу деякі свої міркування. Я вважаю, так сталося тому, що твори Шевченка охопили усі теми, які хвилювали і хвилюватимуть людину. Прекрасні історичні твори допомагають нам осмислити історичні події, а часом і просто знайомлять нас із чимось новим, чого ми досі не знали. Кажуть, жити треба сьогоднішнім днем, але, як на мене, це не зовсім так… Закоріненість в історії, палке переживання подій сьогодення та погляд у майбуття – такою має бути справжня людина, таким був і Тарас Шевченко. Явища, які оточували поета, не залишали ііого байдужим: вийшовши з кріпацької родини, він не міг спокійно дивитися на страждання людей, найбільшою його мрією було скасування кріпацтва. Прикро, що це сталося вже після смерті поета…\nАле цінність творчості Шевченка, як на мене, не тільки у відображенні історичних чи соціальних подій: адже доба кріпаччини вже минулась, історія посідає важливе, але ж не центральне місце в житті українців, – виходить, ще щось приваблює сучасних читачів? Колись я познайомився з інтимною лірикою та щоденниками Шевченка. Мені стало прикро, що багато хто знає цього поета тільки за його історичними творами, як “борця проти соціальної несправедливості”… Це звичайно важливо, але ж це лише один бік Шевченкового таланту. Його інтимна лірика настільки глибока, шо кохання, яке бринить у кожному слові поезій Т. Шевченка, здається нам позачасовим, вічним, а самі тексти – якби ми не знали дати їх написання – можна було б цілком прийняти за написані у XXІ сторіччі… Думки і почуття поета, які він висловлює в своїх щоденниках, глибокі та непрості, більшість із них не втратила своєї актуальності: хіба можуть втратити актуальність роздуми про облаштування держави та справедливий суспільний лад, про стосунки між людьми, про цінність людського життя? Ці проблеми й досі є нерозв’язаними! (Бо вони стануть нецікавими тільки годі, коли ми житимемо в ідеальному світі, в ідеальному суспільстві, в ідеальній державі…)\nТарас Шевченко – насправді національний поет, як казали колись, – “велетень духу”… Народ давно визнав його як духовного батька нації. Мені прикро, що багато хто з сучасних українців досі не відкрив для себе справжнього Шевченка: глибокого філософа, тонкого лірика. Усі ми маємо неупереджено подивитись на цю геніальну постать, дозволити собі побачити в його творах нове, досі невідкрите нами. Тоді ми відчуємо, шо Тарас Шевченко є дивовижним літератором та філософом, а його твори, окрім звичних для нас “соціальних проблем XІX століття”, містять стільки мудрості та глибини, що можуть стати “підручником життя” навіть для сучасної людини.\nТарас Григорович Шевченко – великий український народний поет Тарас Григорович Шевченко – великий український народний поет, геніальний митець-новатор, основоположник нової української літератури та української літературної мови. Видатний поет був водночас і драматургом, і повістярем, і фольклористом, і одним з найвидатніших майстрів українського живопису та графіки. Народився Тарас Григорович 9 березня 1814 року в селі Моринцях Звенигородського повіту Київської губернії (тепер – Черкаської області). […]...\nПантелеймон Куліш і Тарас Шевченко “Із сотні українців, може, один пам’ятає славу прадідів, занехаявши їхні звичаї і обряди, не вивчаючи своєї історії. А це національна зрада…” – писав Пантелеймон Куліш. Погляди Куліша та Шевченка не завжди збігались. Але й Куліш, і Шевченко мали спільну мету, спільну мрію. Вони хотіли бачити Україну незалежною політично та духовно, український народ – щасливим і […]...\nШевченко Тарас Григорович Тарас Григорович Шевченко народився 9 березня 1814 р. в селі Моринцях у кріпацькій родині. Через два роки сім’я переїхала до Кирилівки. Батько Тараса був хліборобом, добрим стельмахом та чумаком, вмів читати і писати. Мати любила своїх дітей понад усе. Однак рано вони залишилися сиротами, тому ще з дитинства Тарас зазнав багато лиха. Хлопець з раннього […]...\nТарас Шевченко! Це ім’я дорогоціною перлиною виблискує у золотій скарбниці світової культури У славній плеяді безсмертних класиків літератури геніальний співець українського народу по праву стоїть в одному ряду з такими титанами думки і слова, як Гомер і Шекспір, Пушкін і Толстой, Гете і Байрон, Шіллер і Гейне, Бальзак і Гюго, Міцкевич і Бернс, Руставелі і Нізамі, чия мистецька спадщина стала надбанням усього передового людства. Тарас Шевченко – […]...\nТАРАС ШЕВЧЕНКО. Доповідь про письменника Тарас Григорович Шевченко народився 25 лютого 1814 р. в с. Моринці Звенигородського повіту на Київщині у сім’ї селян-кріпаків. Рано втратив батьків, наймитував. Був зарахований до складу панських служників і 1829 р. відправлений до Вільна. З початку 30-х рр. жив у Петербурзі. Навесні 1838 р. за сприяння К. Брюллова, В. Жуковського та ін. Шевченко був звільнений […]...\nТарас Шевченко – правозахисник Ми знаємо прізвища багатьох українських правозахисників, але ніколи серед них ви не зустрінете прізвища Тараса Шевченка. Хоча саме його я вважаю найвидатнішим правозахисником України. Так, він не писав ні наукових праць з юриспруденції, не робив наукових розвідок. І до створення Організації Об’єднаних Націй було ще ціле століття, та вже тоді він порушив у своїх творах […]...\nТ. Шевченко. Геніальний поет, мислитель Мета: поглибити знання школярів про біографію Т. Шевченка, з’ясувати основні віхи його творчості; проаналізувати твори митця, що є віссю неперервності історичного часу; розвивати культуру зв’язного мовлення, пам’ять, вміння виразно читати поетичні твори, логічно мислити, грамотно висловлювати власні думки, раціонально використовувати навчальний час; виховувати почуття поваги до життєвого подвигу Т. Шевченка в умовах підневільного становища нації […]...\nУчітесь, читайте, І чужому научайтесь, Й свого не цурайтесь. (Тарас Шевченко) Хто із нас не читав ці рядки Тараса Шевченка у шкільному віці? Хто не повторював їх, ставши дорослою людиною? А взяті ці слова з палкого Шевченкового “посланія” “І мертвим, і живим, і ненародженим землякам моїм…”. Окрім того, поет ставить питання про взаємовідносини інтелігенції і народу. Основне спрямування твору – викриття кріпосництва і лібералізму. Серед української […]...\nВідповіді до теми: “Про що мріяв у дитинстві Тарас Шевченко?” 1. Схарактеризуйте роздуми Т. Шевченка над долею України Україна була центральним образом творчості Тараса Шевченка. Багато його творів присвячено рідній країні. Поет осмислював історичні події, розмірковував над теперішнім України та майбутнім. Він прагнув бачити свою Батьківщину не – іатежною, прагнув здобуття справедливого устрою. Мені сподобалось те, наскільки повно поет осмислює образ України: для нього Україна […]...\nТвір-роздум з правознавства. Тарас Шевченко був правозахисником Ми знаємо прізвища багатьох українських правозахисників, але ніколи серед них ви не зустрінете прізвища Тараса Шевченка. Хоча саме його я вважаю найвидатнішим правозахисником України. Так, він не писав ні наукових праць з юриспруденції, не робив наукових розвідок. І до створення Організації Об’єднаних Націй було ще ціле століття, та вже тоді він порушив у своїх творах […]...\n“Караюсь, мучуся, але не каюсь…” (Тарас Шевченко) Отче наш, Тарасе всемогущий, Що створив нас генієм своїм, На моїй землі, як правда, сущий, Б’ющий у неправду, наче грім. (Д. Павличко “Молитва”) Батьком, Генієм, Пророком, Предтечею називають його. А мені найближчим є оте аж дуже народне – Кобзар. Хіба можна знайти більш відповідне “звання”, яке висловлювало би глибоку шану людей до того, кого вважали […]...\nТарас Шевченко. “До Основ’яненка”, “Катерина”, “Гайдамаки” Т. Г. Шевченко – центральна постать українського літературного процесу XІX ст. Його творчість мала вирішальне значення в становленні й розвитку нової української літератури, утвердивши в ній загальнолюдські демократичні цінності та піднісши її до рівня передових літератур світу. У своїй поезії Шевченко звернувся до тем, проблем та ідей (соціальних, політичних, філософських, історичних, художніх), які до ньо-го […]...\nТвiр-опис на тему “Портрет Марії Максимович (Тарас Шевченко)” В другій половині 50-х років XIX століття серцем Т. Г. Шевченко повністю заволодіває мрія створити нарешті сім’ю і одружитися на дівчині, яка була б з його рідних країв. З цією метою він приїжджає із Петербурга до родичів, де сподівається знайти свою другу половинку. Там же він хоче придбати для себе невеличку садибу. На Батьківщині поет […]...\nТарас-пастух Перед нами картина І. С. Їжакевича “Тарас-пастух”. Видатний митець присвятив багато творів зображенню визначних постатей української культури. Але найбільша кількість із них – про Т. Г. Шевченка. Художник зобразив малого пастуха в момент, коли той, забувши про все на світі, щось записує в саморобну книжечку. Хлопчик не звертає уваги на овець, що пасуться самі по […]...\nЩе 1845 року Шевченко написав свій невмирущий “Заповіт” Нарешті, наприкінці травня 1859 року, Шевченко дістає дозвіл на відвідини України на п’ять місяців. По дорозі він відвідує своїх знайомих, зустрічається з лікарем Козачковським, пише нові вірші, малює краєвиди, плаває з рибалкою на “дубі”, ловить рибу, захоплюється красою України. Хвилюючими моментами для Тараса Шевченка під час цієї подорожі були відвідини рідних сіл. Відвідав Корсунь, Моринці, […]...\nТвір-роздум. Шевченко-художник Творчість Шевченка-поета – не тільки надбання духу українського народу, а й світове явище. Та не менш значна і вагома діяльність Шевченка-художника. Учень Петербурзької Академії мистецтв, чиїм наставником і педагогом був уславлений Карл Брюллов, а згодом – автор серії офортів “Живописна Україна”, автор численних портретів та ар-хітектурних пейзажів. Заслання до Казахстану на десять років вирвало Кобзаря […]...\nКотляревський і Шевченко, їхнє значення в українській літературі Творчість Котляревського знаменувала початок нової української літератури. Його твори «Енеїда» і «Наталка Полтавка» стали її класичним надбанням. Хоч для «Енеїди» Котляревський використав сюжет твору Вергілія, проте він переробив його по-своєму і відобразив у ньому правдиве життя свого народу, його звичаї, побут. П’єса «Наталка Полтавка» – це перший драматичний твір у новій українській літературі. Котляревський показав […]...\nУкраїна і Шевченко Багатостраждальна моя Україно… Мученицька доля випала тобі упродовж багатьох століть. Палили тебе, топтали вороги-чужинці. Боліло твоє знеможене тіло, а ще більше боліла душа від того, що серед твоїх кривдників були і твої власні діти, яких ти виносила в своєму лоні, вигодувала, підняла на ноги, а вони зневажали тебе, відмовились, відцурались твоєї мови, відцурались свого роду. […]...\nЧаси козаччини у творчості Т. Г. Шевченко Часи козаччини – це героїчні сторінки в історії України, славні сторінки подвигів і слави, героїв-лицарів, величі і краси козацької звитяги. Героїчне минуле нашого народу завжди захоплювало Тараса Шевченка, бо він був справжнім сином України. Поет говорить про “старину”, як про “диво”, що відійшло навіки. Все йде, все минає – і краю немає, Куди ж воно […]...\n“Серце рвалося, сміялось, вилизало мову…” Т. Шевченко І. Вплив біографії Шевченка на його творчість. (Звісно, біографія будь-якого поета відображається у його творчості. Але поезії Шевченка об’єднати в собі й відображення тогочасних політичних, історичних, соціальних подій, і події з життя митця, які багато в чому були зумовлені саме політичною ситуацією.) ІІ. Поезія, створена митцем далеко від рідної землі. (Окремим етапом у творчості Шевченка […]...\nТвір роздум на мовчання золото.\nПопередній Попередній запис: Любов до рідної землі у “Слові про похід Ігорів”\nНаступний Наступний запис: Англійський класичний реалізм в літературі\nТвір на тему яким я бачу майбутнє України


Не секрет, що перше, на що дивляться чоловіки – це обличчя, адже навряд чи комусь захочеться розмовляти з некрасивою, нехай навіть такою, що володіє шикарним «рельєфом». Однак, параметри краси для кожної людини свої, що вже само собою визначає той факт, що як таких «Дурнушек» не існує зовсім, але зате існують якісь канони, надиктовані прекрасній статі світом високої моди і подіумів. Дивно, але fashion індустрія деколи мислить цілком розсудливо, і схвалена для кожного типу обличчя ідеальна форма брів – лише тому підтвердження. Відразу хочеться відзначити, що поряд з безглуздими сезонними загостреннями, мовляв, у моді широкі брови, або навпаки, брови-ниточки, негласно і якось примарно живе вічна класика. Про неї сьогодні і піде мова.\nДля початку визначимо свій тип обличчя. Вибирати доведеться з наступного переліку: кругле, овал, квадратне і трикутне. Пару слів про кожного.\nВизначаэмо форму Вашого обличчя\nПереходимо до вибору форми брів\nФорма брів для округлого обличчя\nФорма брів для овального обличчя\nФорма брів для квадратного обличчя\nФорма брів для трикутного типу обличчя\nКоло воно і в Африці коло. Такий тип обличчя характеризується характерною опуклістю: округлі щічки, невисокий лоб. Самий вірний спосіб побачити, яка геометрична фігура прихована в рисах Вашого особи – забрати волосся в пучок. Тоді ніщо не стане відволікати Вас від головного і приховувати риси.\nОвал – це продовгувати коло, тобто більш вузьке обличчя, але не худе, більш високий лоб.\nНайвірнішою ознакою квадрата є виступаючі вилиці, які роблять обличчя дещо квадратним. Подумки перетворите овал в прямокутник за допомогою загострення куточків – за таким же принципом працює і визначення типу обличчя.\nІ, нарешті, трикутник. Найгостріша вершина, безумовно, припадає на підборіддя. Дівчата з трикутним типом обличчя, як правило, худорляві, без явно вираженої округлості щік. А взагалі, розрізнити трикутник найпростіше.\nДізналися про себе? Значить, переходимо безпосередньо до теми і питання про те, як зробити брови ідеальними.\nДля округлого личка вибирайте «бровки будиночком», але не вишиковуйте «дах» занадто високо. Не варто уподібнюватися і гострим кутках: залом повинен бути помітним, але не дуже вираженим. Правильна форма у Вашому випадку допоможе скорегувати коло. Овальні брови-дуги – Не варіант для Вас.\nОвалу підійдуть горизонтальні і прямі брови з легким закругленням, але неодмінно кілька віддалені від перенісся. Висока дуга брів небезпечна для Вашого типу.\nВисокі дугоподібні і підняті брови прикрасять личко квадратного типу. Ніколи не малюйте тонкі ниточки: що-що, а це точно не Ваше.\nА трикутний тип обличчя допоможуть поліпшити трохи підняті брівки середньої довжини і з помірною округлістю. Не уподібнюйтеся модним журналам і відмовтеся від прямих брів: вони зіпсують Ваше обличчя.\nЗвичайно, це основні рекомендації, які враховують лише форму обличчя. Стилісти ж радять обертати не менше уваги на очі і перенісся. До того ж, не секрет, що брови можуть створити настрій, а значить і форму брів можна неодноразово змінювати, все ж враховуючи основні рекомендації.\nОсь одна з них: вискубувати брови потрібно по нижній лінії росту волосся, а чіпати волоски верхній частині не варто. Кінчик брови, близький до перенісся теж краще залишити в спокої.\nЛітературним прикладом ідеальних брів служить легендарна Анжеліка, на долю якої припало багато випробувань. Згадаймо авторів знаменитої і улюбленої жінками французької історії – це Анн і Серж Голон. Чоловіки створили свій ідеал жіночої краси, в якому чітко простежуються подовжені (кінчик брови спеціально підмалювати) брови середньої густини.\nІ останнє, брови не повинні стає якоюсь окремою пам’яткою, в погляді повинна бути гармонія – Тільки тоді виходить бажаний ефект: обеззброєння чоловіків одним лише тільки поглядом. Ось вони і очі чорні, очі пекучі …\nЯкою буде мода на вечірні сукні в 2018?


Як відключити привод в диспетчері пристроїв |ЯкПросто\nЗа допомогою диспетчера пристроїв можна включати і відключати обладнання, отримувати відомості про його настройках і взаємодії з програмами комп’ютера, оновлювати драйвери і усувати неполадки. Щоб відключити привід через диспетчер пристроїв, необхідно виконати декілька дій.\nВикличте вікно «Диспетчер пристроїв». В операційній системі Windows одне і те ж дію можна виконати різними способами. Виберіть той варіант, який вам найбільше підійде. Відкрийте «Панель управління» через кнопку «Пуск» або клавішу Windows. У категорії «Продуктивність і обслуговування» виберіть значок «Система».\nАльтернативний спосіб: клацніть по ярлику «Мій комп’ютер» на робочому столі або в меню «Пуск». З доступних команд у контекстному меню виберіть пункт «Властивості». Відкриється нове діалогове вікно «Властивості: Система». Перейдіть в ньому на вкладку «Обладнання» і натисніть на кнопку «Диспетчер пристроїв» в однойменній групі.\nВикликати диспетчер можна і швидшим способом: клацніть по елементу «Мій комп’ютер» правою кнопкою миші і виберіть у спадному меню пункт «Диспетчер пристроїв». Відкриється нове діалогове вікно, в якому буде міститися каталог з назвами всіх пристроїв, що є на комп’ютері.\nЩоб відключити привід, розгорніть гілку «DVD і CD-ROM дисководи», виділіть лівою кнопкою миші той CD-привід, який необхідно деактивувати. Клацніть по виділенню правою кнопкою миші і виберіть в контекстному меню команду «Вимкнути». У вікні системного запиту підтвердіть свої дії, натиснувши на кнопку «Так».\nІнший спосіб: двічі клацніть по назві приводу лівою кнопкою миші, відкриється нове діалогове вікно. Виберіть у ньому вкладку «Загальні». У групі «Застосування пристрої» за допомогою списку, що випадає встановіть значення «Це пристрій не використовується (вимкнено)». Натисніть на кнопку ОК у вікні властивостей.\nПри другому способі відключення пристрою системний запит не з’являється. Вікно диспетчера задач оновиться, навпроти назви відключеного CD або DVD-приводу з’явиться значок у вигляді червоного хрестика. Щоб знову підключити привід, виберіть команду «Задіяти» в контекстному меню або відкрийте вікно властивостей і встановіть значення «Це пристрій використовується (включено)».


Дієта з відновлення нормального обміну речовин (8,5 тижнів) | 40 КГ | ВКонтакте – Як Швидко Схуднути\nДієта з відновлення нормального обміну речовин (8,5 тижнів) | 40 КГ | ВКонтакте\nквітня 6, 2013 at 1:27 pm\nДієта для сильних духом. КІПЯТОК = кип’ячена\nОсь так завжди – борешся, борешся із власною вагою – а потім на хвилиночку розслабишся, з’їсти шматочок тортика – і втрачені кілограми миттю повернуться назад! За що боролися, питається? Дарма, чи що, виснажували себе голодуванням? Буває, що й даремно – в тому випадку, якщо наші зусилля спрямовані на боротьбу з повнотою, а не з її причиною. А ось ізраїльські дієтологи запевняють, що схуднути – не головне! Важливо відновити нормальний обмін речовин – тоді зайві сантиметри на талії улетучакя самі собою, а ідеальна фігура залишиться з нами на довгі роки – без всяких турбот.\nДієтологам легко говорити – відновити нормальний обмін речовин. А як це зробити? По-перше, очистити від шлаків печінку, нирки і кишечник. Для цього перейдемо на особливе харчування: протягом 8 тижнів будемо їсти тільки молочні продукти, свіжі і варені овочі і пити гарячу воду! Молочні білки і жири налагодять роботу шлунка, клітковина, що міститься в овочах, енергійно прочистить наш організм, а гаряча вода ніжно розчинить і понесе з собою відкладення солей. Після закінчення дієти оновлений організм буде молодий і прекрасний, як в юності!\nПам’ятайте: під час дієти заборонені будь борошняні, м’ясні та рибні продукти, консерви, всі крупи (за винятком гречки), рослинна олія, картопля і солодке у всіх видах.\nРадісна новина – переходити на мікроскопічні порції їжі і випробовувати постійне відчуття голоду нам не доведеться! Більше того – в дієті “Вісім з половиною тижнів” існує список продуктів, які обов’язково треба з’їсти протягом дня. Так от – запевняємо вас, що до кінця восьмого тижня вам зовсім расхочется їсти, і ви будете вмовляти себе з’їсти “ложечку – за тата, ложечку – за маму”.\n3. Два літри гарячої кип’яченої води.\nПротягом дня неодмінно влаштовуйте собі 4 трапези (навіть якщо є вам зовсім не хочеться) в 10, 14, 18 і 22 години – це необхідно для нормальної роботи шлунка.\nПопередження: перші три тижні буде досить складно відмовлятися від звичних продуктів, але вже через місяць вам і дивитися не захочеться на солодкі тортики і жирну копчену ковбасу – головних ворогів нашої талії.\nА тепер, коли основні принципи дієти закріпилися у вашій пам’яті, перейдемо безпосередньо до дієтичного меню. І зверніть увагу: раціон буде трошки змінюватися кожні три тижні!\nСніданок: 2 склянки окропу, 4 сирих перепелиних яйця, стакан кефіру, сир “Чечіль”, велике яблуко, огірки і помідори. У перерві між їжею – 2 склянки окропу, свіжа капуста.\nОбід: салат з буряка з огірками, велике яблуко, сир “Домашній” з зеленню (кінза, кріп, естрагон, Рейган), склянка кисляку або натурального біойогурті. У перерві між їжею – 2 склянки окропу, свіжа капуста.\nПолудник: склянка окропу, сир, салат зі свіжої тертої моркви з яблуком і сметаною, дві склянки кефіру. У перерві між їжею – 2 склянки окропу, свіжа капуста.\nВечеря: склянку окропу, суп-пюре з печериць, цвітної капусти, моркви, кабачків і помідорів на грибному бульйоні; сметана, велике яблуко, сир “кіска”, стакан кислого молока.\n40кг капусти солі


Вакансия: Мерчендайзер, Киев, компания Асканія, група компаній\nКомпанія «Асканія Фроузен Фудс», виробник та постачальник заморожених продуктів харчування, запрошує на роботу МЕРЧЕНДАЙЗЕРА (райони: Центр, Шулявка).\nМи шукаємо кандидата:\nбажано з досвідом роботи мерчендайзером/промоутером/продавцем;\nякий володіє ПК на рівні користувача;\nз бажанням працювати;\nактивного, відповідального, цілеспрямованого.\nЧим займається мерчендайзер:\nвикладкою продукції в супермаркетах міста;\nрозміщенням рекламного обладнання;\nведенням щоденної звітності (фотозвіт).\nПриєднуйся до нашої команди та отримай:\nсвоєчасну і стабільну оплату праці ;\nкомпенсацію проїзду та моб. зв'язку;\nграфік роботи: з 9.00 до 18.00, з пн. по пт.