Заметки злочинна влада\nЗаметки с меткой «злочинна влада»\nзлочинна влада, пошесть, україна\nСтрашна пошесть, котра вже нераз заглядала до нашого краю і забирала людей не десятками але сотками що дня на тамтой світ, лютять ся тепер знов на Всходї, а хоч она ще й далеко від нас, то всеж таки, о скілько з дотеперішних вістей видко, підходить чим раз більше до наших границь і тому єсть справедлива обава, що она готова і до нас ще дістати ся. Як вже звістно, вибухла була холєра в Персії, а з відси перенеслась до Poсciї і тут посуває ся чим раз дальше, бо станула вже над Чорним морем. Не досить сего, холєра суне ся ще другим боком через Сирію, з відки може дуже легко дістати ся до полудневoї Европи; ба, надходять навіть вісти, що випадки холєри появили ся вже і в Трієсті і в Парижи.\nРіч очевидна, що наш край виставлений на найбільшу небезпечність, бо положений найблизше Россії, тож правительство видало вже заздалегід розпорядженє, щоби старатись всякими способами, які лиш суть в силї чоловіка, недопустити тої так страшної для всїх пошести до нашого краю. Намістництво львівске і буковиньске правительство одержали вже обширні инструкції до способів осторожности против занесеня холєри. Всї особи, які приходять з Россії до нас, і их річи мусять піддавати ся в Бродах і Підволочисках десінфекції і в тій цїли будуть виделєґовані на границю до тих міст спеціяльні лїкарі. В обох тих містах будуть виставлені бараки для кварантани і машини десінфекційні. Крім того особи приїзджаючі з Россії мусять піддати ся через пять днїв надзорови лїкарско-поліційному, заким буде им дозволено виїхати куди небудь дальше. Намістництво має також застановити ся над тим, чи не спинити би еміґрації россійских жидів. Крім того в більших містах, як в Кракові, Львові і Чернівцях, видано вже також розпорядженя, що треба робити, щоби устерегти ся від пошести. Львівскій маґістрат видав відозву до всїх мешканцїв, щоби они старали ся удержувати як найбільшу чистоту в домах, на подвірях і місцях відходових. Громада має допильнувати публичних місць, улиць і каналів, а мешканцї повинні самі себе допильнувати.\nВ слїд за більшими містами повинні би пійти і менші, котрі, як ті загально звістно, суть у нас правдивими огнищами всяких недуг. Яка по наших містах і місточках панує нехарність, особливо в тих частях, де мешкають жиди і де суть торговицї, того не потребуємо доказувати; нехай же старшини громадскі бодай тепер допильнують того, щоби по містах удержувано більшу чистоту. То само далось би сказати і о наших селах; і в них неконче велика чистота. Особливо же в многих сторонах не зважають люде на то, щоби мати чисту воду до питя, беруть єї просто з рік або з ставів та охаб. По селах часто стоять великі калабанї, в котрих гниють всілякі річи, дуже часто навіть утоплені звірята, що занечищують воздух в цїлім селї. Все то треба завчасу усувати.\nНайбільша біда в тім, що наші люде, особливо по селах, не можуть а иногдї навіть не хотять живити ся відповідно. В часї пошести дуже важна річ, як чоловік живить ся. Передовсїм треба вистерігати ся такої поживи, котра вже зовсїм здоровому чоловікови може зашкодити; длятого не треба їсти таких річей, що викликують розвільненє або здувають, як н. пр. сливки, яблока, і взагалї овочі, відтак всїляка городовина як: горох, фасоля, біб, морква і т. д.; особливоже не треба їсти неспілої садовини, котра вже і так єсть шкідлива. Колиб, не дай Боже, появила ся пошесть, то не треба єї лякати ся. Кому назначено умерати, той умре чи сяк, чи так, а страх лиш причиняє ся ще більше до ширеня пошести і як раз она найбільше тих забирає, що єї дуже боять ся. В часї пошести добре єсть пити вар з мятки, а хто може, то повинен ще додати до него трошки доброго червоного вина, або ложочку руму. Кажуть також, що не зле єсть випити що дня чарочку горівки, в котрій мокне т. зв. Иванове зїлє (Hiperieum perforatum). Помешканє треба часто провітрювати і уважати на то, аби в нїм не було задухи; добре єсть також викаджувати єго оцтом і також карболем, або хоч би ялівцем. Коли же хто почув в собі слабість, коли єго стане млоїти, дістане розвільненя і дрожи, то повинен зараз положити ся, напити ся вару з м’ятки, огрівати жолудок і як найскорше шукати помочи лїкарскої.\nПевних і нехибних рад на таку пошесть, як холєра, не можна подати, але то річ певна, що хто відповідно жиє, хто себе доглядає і не ослаблює свого тїла н. пр. піяньством, або якими другими способами, той лекше і певнїйше холєру перебуває. Нинї та пошесть, ще від нас далеко, але ширять ся у нас і другі недуги, як н. пр. червінка, котрі суть також лиш наслїдками злого способу житя і невідповідної поживи.\nбанки, вклад, гонтарева, злочинна влада, нбу, фгв\nНинішня епоха, крім війни, запам’ятається чи не найбільшим економічним злочином – грабунком вкладників. За злочин цей рано чи пізно треба буде відповісти.\nЩо характерно, у судах вину НБУ доводять досить легко. Уся надія нинішніх “кращих банкірів Європи” – на юридичні перешкоди, котрі влаштовують вкладникам для того, щоб перешкодити їм судитися.\nЄвромайдан ще не історія\nєвромайдан, злочинна влада\nРезультати розслідування кривавих злочинів на Майдані.\nПовний звіт силових відомств Правоохоронці підбили підсумки результатів розслідувань подій. Getty Images Правоохоронці відзвітували про результати розслідування злочинів під час Майдану Генеральна прокуратура, Міністерство внутрішніх справ та Служба безпеки України відзвітували про результати розслідування кримінальних проваджень за фактами протидії мирним акціям протесту під час Революції Гідності наприкінці 2013 року та на початку 2014 року. Під час розслідування злочинів проведено понад вісім тисяч слідчих та процесуальних дій Допитано п'ять тисяч свідків та потерпілих Призначено понад 1500 експертиз Проведено 900 оглядів місць подій, речей та відеозаписів Близько 500 слідчих експериментів Опрацюванню та аналізу піддано більше 60 терабайт відеозаписів про всі події на Майдані Про це у вівторок, 17 листопада, на брифінгу у Генеральній прокуратурі повідомив начальник управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління ГПУ Сергій Горбатюк. У брифінгу також взяли участь начальник департаменту захисту національної державності СБУ Анатолій Дублик та начальник департаменту карного розшуку МВС Володимир Остапенко. Доповідь ГПУ from tsnua Правоохоронці підбили підсумки результатів розслідувань подій, що відбувалися у столиці 30 листопада, 1-го та в ніч з 10-го на 11-те грудня 2013 року, а також кримінального переслідування мітингувальників та активістів силовими органами. "За своєю складністю та чисельністю особливо тяжких злочинів ці кримінальні провадження не мають аналогів в історії держави. Зокрема, фактів насильницьких та службових злочинів під час Революції Гідності близько 2 тисяч. Потерпілих від них – більше 2 тисяч", - повідомив представник ГПУ. Читайте також: У ГПУ пояснили, чому досі не встановлені виконавці злочинів на Майдані Загалом робота слідчих у цих справах має результатом притягнення до кримінальної відповідальності більше 270 підозрюваних. У ГПУ стверджують, що слідчим вдалося зібрати достатні докази для підозри як колишніх високопосадовців, так і працівників "Беркуту" в організації та силовому розгоні акції протесту 30 листопада 2013 року. Серед підозрюваних: колишні президент України В. Янукович, секретар РНБОУ А. Клюєв та його заступник В. Сівкович, міністр внутрішніх справ В. Захарченко, голова столичної адміністрації О. Попов, керівники ГУМВС України в місті Києві В. Коряк та П. Федчук, начальник управління громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві О. Мариненко, командири підрозділів "Беркут" різних рівнів С. Кусюк, А. Дидюк, М. Тягнирядно, Є. Антонов, Ю. Шевченко, Р. Скрицький та Д. Садовник. Наразі до суду направлено обвинувальні акти стосовно: А. Дидюка, М. Тягнирядна, Є. Антонова, Ю. Шевченка та О. Попова, інші перебувають у розшуку Повідомлено про підозру за фактами подій 1 грудня 2013 року на вулиці Банковій колишнім президенту В. Януковичу, керівництву МВС України (В. Захарченку, В. Ратушняку), керівництву Головного управління МВС України в місті Києві (П. Федчуку), внутрішніх військ, а також колишньому командиру одного з територіальних батальйонів "Беркуту", який утримується під вартою. Слідство встановило, що 1 грудня співробітниками "Беркуту" та внутрішніх військ жорстоким способом були побиті 41 учасник мирної акції протесту та 25 журналістів. Двоє осіб отримали тяжкі тілесні ушкодження, 12 – середньої тяжкості, 36 – легкі тілесні ушкодження. Читайте також: У ГПУ розповіли, як "беркутівців" зганяли на кривавий штурм Майдану Через досить нетривалий час спроба силою позбутися мітингувальників повторилася. Від цього отримали різного ступеня тяжкості тілесні ушкодження 36 осіб, у тому числі один народний депутат. Зокрема, 1 особа отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, 15 – легкі. Зазнали насильницьких дій ще 20 осіб. Слідство виявило осіб, які незаконно застосували насильство. Нещодавно на підставі зібраних доказів повідомлено про підозру нинішньому командиру взводу роти міліції громадської безпеки особливого призначення та колишньому командиру роти міліції особливого призначення "Беркут". За версією слідства, від їхніх дій постраждали 11 учасників акції протесту. Після цих подій, у грудні 2013, лютому 2014 року державні та правоохоронні органи, побачивши що силовими розгонами мітингувальників не зупинити, вдалися до їх кримінального переслідування, яке відбувалося по всій країні. В управлінні спецрозслідувань ГПУ перевіряється законність дій та рішень більше 200 працівників органів внутрішніх справ, вісімдесяти прокурорів та сотні суддів. На лаві підсудних опинились 20 слідчих міліції, прокурорів та суддів, які підозрюються у незаконних діях стосовно громадян. Окрім того, комплексно досліджуються факти незаконного переслідування учасників руху "Автомайдан", організованого вищими службовими особами Департаменту ДАІ МВС України за змовою із службовими особами органів прокуратури, судової влади, інших органів державної влади. Усього перевіряється законність притягнення до адміністративної відповідальності у майже півтисячі випадках. До суду вже направлено обвинувальні акти стосовно 40 осіб, у тому числі 38 працівників органів внутрішніх справ та 2 суддів. Розслідуються факти перевищення влади співробітниками київського "Беркуту" при затриманні учасників руху "Автомайдан" 23 січня 2014 року на Кріпосному провулку столиці. Як показало слідство, це затримання супроводжувалося насильством над потерпілими та побиттям їх автомобілів. За цими фактами повідомлено про підозру двом командирам рот київського "Беркуту". Слідство триває. Читайте також: Андрій Портнов хоче судити на Майдані депутатів провладної коаліції "В кожному випадку цих злочинів слідство підозрює колишнє керівництво держави і правоохоронних органів. Злочини, що вчинялися, не є окремими проявами злочинної діяльності, а системною скоординованою діяльністю колишнього керівництва держави, яке діяло щодо придушення протестів як злочинна організація. Фактично створювалася лише видимість законної діяльності правоохоронних органів, а насправді відбувалося жорстоке незаконне переслідування і побиття протестувальників з тим, щоб утриматись при владі і уникнути відповідальності за вчинені раніше злочини", - підсумував начальник управління ГПУ.\nБільше читайте тут: http://tsn.ua/politika/rezultati-rozsliduvannya-krivavih-zlochiniv-na-maydani-povniy-zvit-silovih-vidomstv-536043.html\nЯценюк зараз робить те саме, що й робив Азаров - Олег Тягнибок\nзлочинна влада, україна, уряд\nЩо насправді підписав Янукович


Визначте, про яку рідку лікарську форму йде мова, заповніть пропуски визначенням\nНавчальний посібник для аудиторної та позааудиторної роботи студентів фармацевтичного факультету очної форми навчання за спеціальністю «Технології парфумерно-косметичних засобів»\nСкачати 267.12 Kb.\nРозмір 267.12 Kb.\nВизначте, про яку рідку лікарську форму йде мова, заповніть пропуски визначенням:\n____________ називають однофазні системи змінного складу, утворені не менш ніж двома незалежними компонентами. Розчинник - індивідуальні хімічні сполуки або суміші, здатні розчиняти різні речовини, утворюючи з ними однорідні системи - розчини.\nПереваги ____________: лікарська речовина швидше всмоктується й швидше чинить резорбтивну дію; виключається подразнююча дія на слизову оболонку, що може мати місце при прийомі багатьох лікарських речовин у формі порошків; простота технології.\nНедоліки ____________: не портативні, не стійкі при зберіганні, більш виражені неприємні органолептичні властивості, більшість розчинів необхідно готовити ex tempore і по магістральним прописам. Особливості розрахунку рецептури розчинів для натурального й резорбтивного застосування (по концентрації й по дозі).\n___________ - дисперсні системи, у яких обидві фази (дисперсна фаза й дисперсне середовище), утворені рідинами, які взаємно нерозчинні або малорозчині. Для стабілізації емульсій вводяться емульгатори (аравійська камедь, гуміарабик у співвідношенні емульгатор: масло -5:10, абрикосова камедь - 3,4:10, трагакант -1:10, порошок салепа - 1:10), які ускладнюють злиття часток дисперсійної фази. Емульгатор надає гідрофобній системі гідрофільні властивості. При призначенні масла у вигляді емульсії прискорюється гідроліз його травними ферментами (прискорюється, послаблююча дія касторового масла), маскується неприємний смак масла, полегшується прийом усяких масел, прискорюється дія лікарських речовин, розчинених у жирній фазі, зм'якшується подразнююча дія речовин.\n_____________ - витяг лікарських речовин з рослинної сировини за допомогою екстрагентів. У якості екстрагентів можуть використатися вода (для витягу водорозчинних речовин) або спирт (для витягу алкалоїдів, глікозідів, ефірних масел, смол).


Блиск шабель над містом Лева - Журнал Віче\nЛьвів козацький… Нечасто про нього почуєш, рідко завважиш на землі, де ступали засновник міста князь (пізніше король) Данило Галицький та його син Лев, пам'ятні знаки славетної епохи української історії, коли від руху Богданових воїнів здригалися не лише Високий Замок і Варшава, а й уся Європа…\nПідковані в Чигирині чи під Білою Церквою коні викрешували з прадавнього каміння переможні іскри, блиск наточених шабель осяював вежі й собори… Де ті сліпучі спалахи, де те невмируще світло? Згасли в нестримній повені часу. Загубилася в ньому й колись бурхлива Полтва, яка допомагала боронити Львів і від татар, і від тих-таки… лицарів із берегів Дніпра. Величне місто втратило свою річку (закувало її в бетон), але зберегло рідну історію. Чимало її сторінок написали козаки.\nз Дикого Поля\nКоли посланці окраїнних Черкас чи Канева гарцювали в Дикому Полі, Львів уже давно жив за твердими законами магдебурзького права (місто отримало цей привілей 1356 року від польського короля Казіміра ІІІ). Зрештою, тоді простори Південної України мали ще давніші назви: Половецьке Поле (Дешт-і-Кипчак) або просто – Поле (по-кримськотатарськи – «Гейгат»). Десь у його трав'янистих глибинах розпочиналися два шляхи. Одним, Чорним, татарські орди намагалися пробратися аж до Києва, а другим, Кучманським, перетнувши Поділля, могли проникнути навіть в осердя Галичини.\nНа обох шляхах вартували козацькі загони. У Львові навіть не воліли знати про черкаського старосту Богдана Глинського, який двічі в 1492–1493 роках зупиняв нападників, а ось про несподівані походи проти Московії одного із засновників запорозького козацтва Остафія Дашкевича (р. н. невід. – 1535) довідалися. Інакше й не могло бути: цей ватажок, здобувши знання в Німеччині та Франції, як сенатор не раз виступав у сеймі, переконував короля будувати фортеці для захисту від кочівників. Сигізмунд І, який ледве тримався при владі, відмовився. Шляхтичі (чи не кожен бачив себе на троні) мріяли про збагачення й гадки не мали витрачати кошти на спорудження укріплень там, де росте небачена ковила. Коли козаки почали привозити до Львова пучечки сріблястої трави (це найчастіше траплялося вже в середині ХVІ століття), панянки аж мліли. Їхні місцеві кавалери дивилися на інше – шаблі, коней та золото-срібло, що мовби сяяло (так здавалося загребущим душам) крізь тонкі полотняні торбинки.\nПеред стратою Іван Підкова сказав: «Я завжди боровся мужньо…»\nДвадцятого травня нинішнього року в Каневі на вулиці Монастирок урочисто відкрили пам'ятник Іванові Підкові (р. н. невід. – 1578). Воістину унікальне діяння, бо це вже третій монумент, який підтвердив невмирущість слави козацького очільника. Його називають то отаманом, то гетьманом, то найпростіше й найточніше – народним героєм. Не кожному звитяжцеві судилося таке визнання. Не кожного ватажка оспівував простолюд, возвеличив у поемі геніальний Тарас Шевченко, а нині визнає офіційна влада Черкас, Канева та самого Львова.\nКим же він був насправді, отой загадковий отаман? На це непросте запитання знову й знову шукає найвичерпнішу відповідь відомий історик, співробітник Львівської наукової бібліотеки імені Василя Стефаника НАН України Іван СВАРНИК. Саме він, залюблений у минувшину рідного міста син видатного байкаря, перекладач із кількох мов українською осяжних досліджень про козаччину, виявив, що одним із перших розповів світові про Івана Підкову не його писар чи сподвижник, а італієць Алессандро Гваньїні з Верони, який був ротмістром польського війська та комендантом Вітебська.\n«Опис Європейської Сарматії» зарубіжного хроніста тривалий час залишався найпопулярнішим на Заході джерелом інформації про Україну. Є в ньому (тогочасне латиномовне видання стало настільною книжкою Богдана Хмельницького) і захоплення дивовижною силою козацького зверхника (легко гнув підкови!), і подив. Бо й справді, запорожець міг не лише зупинити повіз, запряжений шестериком коней, переламати дишель об коліно, а й стати володарем (господарем) Молдови (1577–1578). Та й за походженням – називав себе простим козаком! – був із великокняжого роду: доводився двоюрідним братом молдовському правителеві Івоні. Коли став гетьманом (раніше брав участь у морських походах до кримських берегів, штурмував тамтешні фортеці), поклав собі після смерті Івоні звільнити Молдову від турків і посісти трон. Задля цієї далекосяжної мети, згуртувавши простолюд, повів у далекі (для себе рідні) краї козаків. Перший похід не вдався. Другий – увінчався успіхом. Козацький ватажок став повелителем Молдови. Прагнув запровадити там запорозькі звичаї, мало не приєднати сусідні землі до України. Такі наміри стривожили й Османську імперію, й Річ Посполиту, яка жадала мирно співіснувати з турками. Невдовзі дипломатія шабель змінилася дипломатією потаємних домовлень і зрад. Усвідомивши це, Іван Підкова навесні 1578 року відступив в Україну. Саме там, на козацькій землі, його підступно позбавили волі. На вимогу польського короля Стефана Баторія (походив із відомого угорського роду: був сином трансильванського князя) бранця привезли до Варшави.\nСтефан Баторій, який уникав конфліктів із Січчю, особисто не ставився вороже до Івана Підкови. Навпаки, вважав, що його дії в Молдові відповідали міжнародним інтересам Польщі. Сейм вагався, а шляхта «дуже шкодувала того Підкову, як доброго мужа». Однак Туреччина вимагала кари. Коли король і шляхта почали зволікати, султан пригрозив війною. Колишнього козацького ватажка й господаря Молдови під посиленою охороною доправили до Львова.\nСам король виїхав із міста (нібито на полювання). Всі брами зачинили: побоювалися, що козаки спробують визволити очільника. З королівської ласки йому не зв'язали руки за спиною. На місці страти (на центральній площі Ринок під наглядом турецького посла) вирував натовп і гуркотіли барабани. Підкова, погладжуючи бороду, двічі обійшов площу, відтак виголосив прощальну промову, де, зокрема, наголосив: «Я завжди боровся мужньо…». Всі замовкли, коли він почав пити велику склянку вина. Витерши вуса, підійшов до солом'яного жмута, на який мав стати коліньми. Львів'яни завмерли, й тоді приречений на смерть ватажок твердим голосом попросив принести «мій килимок». Несподівану вимогу негайно виконали. Іван Підкова схилив голову, прочитав молитву й перехрестився за православним звичаєм.\n– Страта викликала в людей велике невдоволення, – зазначає Іван Сварник. – Львів'яни пришили голову до тіла й поклали його в зелену домовину. До речі, Іван Підкова – холоднокровний був козарлюга! – приготував її собі сам. Поховали ватажка з почестями в Успенській церкві. Усе це трагічне дійство міцніше поєднало галичан із наддніпрянцями. Через деякий час козаки перевезли останки бойового побратима до Канева й перепоховали в монастирі під Чернечою горою.\nПо червінцю та\nпо кожухові на рік\nЗ року в рік відомий дослідник козацької минувшини Богдан Сушинський наголошує: «До підступного вбивства Підкови поляки й козаки виступали на міжнародній арені як спільники. Багато шляхтичів ставали козацькими офіцерами, деякі з них були кошовими отаманами й навіть гетьманами. Страта стала поштовхом до ворожнечі…». Справді, це так. Українці постійно перебували між трьома вогнями: Туреччиною, Московією та Польщею. Оскільки саме Стефан Баторій виділив землі для першої козацької столиці (нею став Трахтемирів), лицарі Дикого Поля, затаївши образу, вирішили не йти походом на Львів. Це заспокоїло Стефана Баторія й він продовжив реформи, за якими козацтво ставало самостійною військовою силою королівства: мало свій прапор, булаву та печатку. Ті, хто зголошувався служити вірою й правдою польській короні, одержували державну платню: по червінцю та по кожухові на рік.\nТака злагода викликала чорну лють і в московитів, і в турків. Козаки ходили до Молдови, ніби в свою оселю, нападали на царські загони, розбудовували флотилію, яка мало не панувала в Чорному морі. І ось настав день, коли знатний шляхтич і воднораз гетьман запорозького козацтва Криштоф Косинський (р. н. невід. – 1593) завдав першого удару полякам. Сталося це 1591 року поблизу Білої Церкви, де зимували козаки. Сутичку спровокувала особиста ворожнеча між різними аристократичними родами. Амбіції не вперше й не востаннє взяли гору над суспільними та державними інтересами. Збройний виступ гордовитого, ба навіть пихатого Криштофа Косинського фактично поклав початок козацько-польським війнам, які, вибухаючи одна за одною, тривали протягом двох століть.\nВін знав напам'ять\nвірші старшого брата\nОкремі заворушення дуже швидко переросли в могутнє козацько-селянське повстання (1594 – 1596) під проводом Северина Наливайка, Григорія Лободи та Матвія Шаули. Із цієї трійці заповзятих вояків найбільшої слави зажив Северин Наливайко. Саме про нього написано десятки пісень, історичних творів, зокрема й однойменний роман Миколи Вінграновського.\nУлюблений герой видатного поета мав двох братів і сестру Олену, здобув ґрунтовну освіту в Острозькій академії (де викладав старший брат Дем'ян), зажив поваги на Січі ще за часів Стефана Баторія. Після повернення на рідні землі заходився пустошити маєтки знатного шляхтича – свого особистого ворога. Не пробачив завданої кривди, як раніше Криштоф Косинський, а пізніше Богдан Хмельницький.\nЗагони Северина Наливайка здійснили походи до Молдови, Угорщини, діяли в Замості, панували над Самбором, загрожували Кракову. Річ Посполита вмивалася кривавими слізьми, Львів проклинав той день, коли зганьбив свою ясновельможність і високодуховність стратою Івана Підкови.\nНаливайківці не пощадили свого побратима Григорія Лободу (запідозрили в прихильності до поляків), а після розгрому повстанців несхитного Северина (він знав напам'ять багато віршів старшого брата) привезли спершу до Львова, відтак до Варшави, де майже півроку допитували й катували. Перед цим переможець повстанців Станіслав Жолкевський просто-таки не міг не завітати до міста над Полтвою. Там коронному гетьманові влаштували пишний прийом. Поки пили добірне вино, вишколені кати стратили кількох козацьких проводирів. Деяких інших, зокрема Матвія Шаулу, закували в кайдани й етапували до Варшави.\nЗверхники Речі Посполитої вже не мали жалю до козаків: 11 квітня 1597 року Наливайка не просто публічно стратили, а, як уточнюють новітні енциклопедичні видання, відрубали голову, тіло четвертували й по шматках розвішали в різних кінцях освіченої Варшави. Через століття Кіндрат Рилєєв написав поему «Наливайко», де є такі й нині злободенні рядки: «…Мне ад Украйну зреть в неволе, // ее свободной видеть – рай». Матвія Шаулу теж стратили, оскільки сейм проголосив козаків «зрадниками й ворогами батьківщини».\nЗупинив передовий загін\nбіля Арбатських воріт\nНезабаром козацтво розкололося на два табори: поміркованіші прагнули обстоювати лише надані Польщею привілеї, а ті, хто не боявся ризику, рвалися виборювати цілковиту незалежність. Львів ненавидів лицарів Січі та Дикого Поля. І воднораз потаємно любив сміливців: українськість, увічнена в генах, єднала тих, хто пив воду із Полтви, і тих, хто припадав до неї біля дніпровських порогів.\nЦілком закономірно, що один із найславетніших гетьманів України Петро Сагайдачний (Конашевич-Сагайдачний) народився не десь у степових глибинах, а саме на Львівщині – в селі Кульчицях поблизу Самбора (бл. 1550 – 1622), навчався і на Галичині, і в Острозькій академії, а служив канцеляристом у київського судді. У місті над Дніпром мріяв приєднатися не до священицького кола (виступав на захист православ'я), а до… козацтва. Після недовгих вагань подався на Січ, де швидко здобув і шану, і славу, і владу: 1606 року став гетьманом.\nВодив козаків на турків, вибив росіян із Путивля, дійшов до Калуги, та незабаром повернувся додому: щоправда, не на Січ, а в Київ. Саме там визріли умови для утвердження державницького начала в Україні. Задля цього Петро Сагайдачний зібрав ціле гроно авторитетних… галичан. На той час у Львові вже існувало братство, яке гуртувало свідомі українські сили. Між Києвом і Львовом було налагоджено хоча й незримий, але міцний духовний міст. Його підтримувало все запорозьке козацтво. Це стало унікальним явищем у єднанні Полтви і Дніпра.\n1618 року Петро Сагайдачний зі своїм численним військом вступив до Ліги християнської міліції – міжнародного об'єднання європейських країн, яке боролося проти турецької агресії. Воднораз той-таки Сагайдачний, допомагаючи польським завойовникам, прорвався аж до Арбатських воріт. Козаки, розламавши Острожну браму, вже готові були захопити Москву. Гетьман зупинив передовий загін.\nЧому? Існує сила-силенна версій. Найвірогідніше припущення таке: повержена Москва була потрібна не Україні, а Польщі. Полководець розумів, що краще мати двох ослаблених ворогів, аніж одного могутнього. І відійшов од міста. Пізніше не допоміг полякам, коли 1620 року їх громила 400-тисячна турецька армада. Поразка була жахлива. За свідченням хроністів, полягла вся найдобірніша шляхта. Тоді ж загинув чигиринський староста Михайло Хмельницький – Богданів батько. Майбутній гетьман потрапив у неволю.\nне довезла до Високого Замку\nПоки Богдан Зіновій Михайлович два роки вивчав у Стамбулі турецьку мову, Петро Сагайдачний змилостивився над поляками й доклав багато зусиль, щоб перемогти війська Порти під Хотином. Битва тривала понад п'ять тижнів. Уже поранений у руку український полководець мріяв побачити рідне село, а відтак і Львів. Не судилося. Починалася гангрена. Вдячний королевич Владислав почепив на зморшкувату гетьманову шию коштовне намисто з портретом короля Сигізмунда ІІІ. Портрет висяював рубінами навіть у подарованій кареті, якою гетьмана повезли не в краї дитинства, а до Києва. Там, передчуваючи близьку смерть, Петро Сагайдачний заповів усе своє майно і Київській, і Львівській братським школам.\nУ ній знали про Богдана Хмельницького, адже він раніше вчився в єзуїтському колегіумі. Далеко не всі братчики, вигострюючи розум, забували про свою глибинну українськість. Тож видатний історик Іван Крип'якевич мав підстави послідовно обстоювати загальноукраїнський характер Львова. Як зазначає його дослідниця Мар'яна Долинська, у ХVІ та й ХVІІ століттях економічне становище тамтешніх українців було дуже міцне. Вони мали кам'яниці навіть на площі Ринок позаду ратуші й паралельно до неї. Українська громада, зокрема шановане Успенське братство, активно протестувала проти утисків міської влади, подавала скарги до короля. Ще одне братство, знане як Ставропігія, підпорядковувалося лише Константинопольському патріархові. Воно викупило за 1500 польських злотих друкарню Івана Федорова й, зокрема, випустило в світ збірку віршів, які декламували учні братської школи під час урочистої зустрічі київського митрополита Михайла Рогози. Те дійство нагадувало ідилію. Вона дуже швидко скінчилася.\nЩоб відкупитися, треба мати півмільйона злотих\nУ братській школі викладало чимало видатних діячів української культури. Серед них – Іван Борецький, Памво Беринда, Сильвестр Косов, які виношували наміри перетворити братство на академію й особливо великі надії покладали на визвольну війну Богдана Хмельницького. Та коли козацькі війська перемогли під Пилявцями (23–24 червня 1648), польські шляхтичі, вчасно зникнувши з поля бою, здебільшого сховалися за львівськими мурами. Поки вояки оговтувалися й заїдали вино поразки ще зеленими яблуками, польський гетьман Ярема Вишневецький утік, прихопивши з собою всі пожертви, зібрані на захист міста.\nПередові козацькі й татарські загони підійшли до передмістя лише шостого жовтня. Міська влада ухвалила підпалити околиці. Під похмурим осіннім небом халупи ледве горіли. Господарі не хотіли позбуватися осель, а тому берегли їх і сподівалися на Господній захист та милосердя козаків. Дев'ятого жовтня вони захопили церкву святого Юра й Високий Замок. Цю могутню фортецю на крутому узвишші взяли сміливці славетного Максима Кривоноса (бл. 1600 – 1648). Полководець уже рішуче підкручував пишні вуса й кидав з усипаної жовтим листям гори нетерплячі погляди на принишкле місто, але гетьман в останню мить завагався. Чи то згадав золоті дні навчання в колегіумі, чи то замислився над тим, чому Петро Сагайдачний вирішив не здобувати Москву… Так чи так, а рука з булавою не вперше й не востаннє здригнулася. Богдан Хмельницький зажадав не вельми великого відкупу. Міщани зібрали добра на півмільйона злотих. Майже всю здобич гетьман витратив на платню татарським загонам.\nУдруге гетьман підійшов до Львова 25 вересня 1655 року. Діяв кволо, неохоче, інколи злим оком позирав на союзників. Ними після Переяславської ради стали російські загони. «Краще прийшли б татари», – подумав невдоволено й ухвалив: місто має відкупитися.\nЛьвів одразу пристав на цю вимогу-пропозицію й відбувся сумою, меншою від попередньої. Богдан Хмельницький задоволено всміхнувся: він усе зробив для того, аби місто, яке любив не менше, ніж Переяслав і Київ, не змусили присягати на вірність цареві.\nПолководець повільно їхав на рябому бойовому коні через передмістя, повз Краківську браму. За умиротвореним звитяжцем несли дві корогви – нову червону з гетьмановим гербом, вигаптуваним на китайці, та із зображенням святого Михаїла, що пробивав ратищем змія. Позаду йшли 34 козацькі полки з прапорами, на кожному з яких красувалися герби різних українських земель.\nМосковський воєвода мовчки дивився на цей урочистий парад, але вже нічого не міг учинити. Великий Богдан мовби наврочив: татари (уже як спільники поляків) напали на Придніпрянщину. Гетьман, не радячись ні з ким, спрямував туди своє військо. За козаками потяглися обози московитів. Передусім вони й стали ласою здобиччю зголоднілих татар. Тим часом Богдан Хмельницький, який уже більше навіть здалеку не побачить Високого Замку, за давньою звичкою розпочав хитромудрі переговори з ханом степових нападників. Очільники розмовляли однією мовою – татарською й порозумілися. Але, звичайно, не назавжди.\nЯк можна викрасти\nта ще й одержати санджак?\nБогдан Хмельницький відійшов у вічність, так і не втіливши в життя своєї головної мрії: розширити кордони козацької держави «по Львів, Холм і Галич».\nОсобливо велику увагу Львову приділяв спершу генеральний писар (за Богдана Хмельницького), а потім гетьман Іван Виговський (р. н. невід. – 1664). Він хотів мати саме це місто за надійну, можливо, навіть незрадливу опору. І тоді, коли 8 липня 1659 року виграв одну з найбільших україно-російських битв під Конотопом, і тоді, коли змушений був зректися булави й податися до Польщі, і надто ж тоді, коли 1662 року побував у Львові й записався до тамтешнього православного братства.\nМісто не врятувало колишнього гетьмана, якому польський король Ян ІІ Казімір надав сенаторське звання. Маючи його, ризикнув знову розпочати боротьбу за булаву козацького зверхника. Не вдалося. Івана Виговського арештували й за наказом польського полковника Себастьяна Маховського розстріляли. Сталася ця вкрай заплутана трагедія за гетьманування Павла Тетері (бл. 1620 – 1670). Він, маючи за плечима не менш кручені життєві шляхи, ніж Іван Виговський, також тягнувся душею до завжди загадкового Львова. Побував там ще під час облоги 1655 року, коли за наказом Богдана Хмельницького під наглядом росіян-союзників вів перемовини про відкуп міста. Щоб московити нічого не зрозуміли, розмовляв із поляками добірною латиною, яку вивчив ще замолоду в мінській уніатській школі.\nПавло Тетеря прославився як великий дипломат-авантюрник, лицар і шанувальник жінок. Та, хоч це й дивно, скрізь і в усьому обстоював соборність України. Прагнув об'єднати Правобережжя та Лівобережжя, поріднити Київ і Львів, а тому хитрував ще за Богдана Хмельницького (силкувався надати максимальної невизначеності угодам із Москвою, зокрема Березневим статтям 1654 року), допомагав його синові Юрію (і не раз обдурював цього гетьмана, ченця та вигнанця, який перед засланням до Марієнбурга побував у львівській в'язниці), орієнтувався то на Варшаву, то на Туреччину, отримував пенсію з королівської каси, зрештою, викравши клейноди й козацьку скарбницю, втік до Польщі, а звідти – до Молдови, відтак Адріанополя й добився прийому в султана Мухаммеда ІV.\nДиво дивне: заморський небожитель, повіривши посивілому Павлові Івановичу, видав йому санджак – султанський прапор, який означав затвердження Тетері гетьманом України (під протекцією Порти). Падишах уже віддав наказ готувати війська для походу на Польщу (зокрема, й омріяний Львів), та війну довелося відкласти: на початку квітня 1670 року Павла Тетерю отруїли. І досі немає переконливої відповіді на звичне українське запитання: «А хто це зробив?».\nЗвитяг і зрад було не менше, ніж у Києві…\nМинали роки за роками, та нікому не вдавалося ні покозачити Львів, ні розукраїнити місто. Знаменитий гетьман Петро Дорошенко (1627 – 1698), виборюючи соборну Україну, привів турків не лише до Кам'янця-Подільського, а й під львівські мури. Про це сьогодні нагадує ядро, підвішене біля стіни Латинського кафедрального собору Успення Пресвятої Богородиці. У величній святині, закладеній ще 1370 року, молилися за спасіння рідного міста. І Петро Дорошенко пощадив його.\nЗвитяг і зрад у Львові було не менше, ніж у Києві чи Стамбулі, Відні чи Варшаві. Та все ж місто має герб, який, символізуючи його міць, вияскравлює й гостинність Львова: увінчані вежами ворота завжди гостинно відчинені.


Моральне виховання в процесі спілкування з дорослими - Studentam.net.ua\nГоловна Статті Культура. Наука. Освіта. Моральне виховання в процесі спілкування з дорослими\nМоральне виховання в процесі спілкування з дорослими\nСпілкування є головною соціальною потребою дитини, яка виявляється з перших місяців її життя. Спочатку ініціатором спілкування є дорослий, згодом ініціатива переходить до дитини, а наприкінці першого півріччя життя спілкування включається у спільну предметну діяльність дитини і дорослого. Дитина від народження розвивається як соціальна істота, набуваючи в контактах з людьми, які її оточують, певного досвіду. Протягом раннього дитинства розвиток спілкування дитини з дорослим долає два етапи:\n— перше півріччя — емоційно-особистісне, ситуативне спілкування;\n— від другого півріччя до 3-х років — практичне, дієве спілкування. На цьому етапі дорослий виступає партнером у грі, взірцем для наслідування, особою, яка оцінює знання і вміння дитини.\nПотреба дитини в оцінці дорослого є одним із головних стимулів її поведінки. Діти, які мають повноцінне спілкування з дорослими, виявляють ініціативність, прагнуть привернути увагу до своїх дій, довірливо, відкрито й емоційно ставляться до дорослого, вимагають від нього співучасті у своїх справах, чутливі до його ставлення й оцінки, перебудовують свою поведінку залежно від його поведінки. Вони тонко розрізняють схвалення й осуд, віддаючи перевагу предметному співробітництву з дорослим, виявляють до нього любов і охоче відгукуються на ласку, привертають до себе увагу і прагнуть його позитивної оцінки. Якщо дорослий і надалі ініціюватиме емоційні форми спілкування, а дитина вже прагнутиме діяльності з предметами, може виникнути конфліктна поведінка.\nУ дошкільному віці розширюються можливості дитини щодо пізнання навколишнього світу і спілкування з дорослими. Це відбувається у таких формах:\n1. Пізнавальне спілкування. Дитина, добре володіючи мовою, розмовляє з дорослим про речі, які не перебувають у полі її зору, виявляє допитливість.\n2. Особистісне спілкування. Дитина вбачає у дорослому джерело знань, їй важливо заслужити його повагу, визнання, вона потребує підтримки і схвалення дорослим правильності своєї поведінки. Якщо дитина впевнена, що дорослий справедливий і добре до неї ставиться, вона спокійно вислуховує його зауваження і побажання щодо своїх знань, умінь, навичок, активно реагує на них, прагне відповідно скоригувати свою поведінку чи дії. Головною умовою особистісної форми спілкування є потреба у взаєморозумінні.\nНадзвичайно важливо забезпечити дитині емоційний комфорт, оскільки почуття захищеності, задоволеності своїми взаєминами з іншими сприяє формуванню довір'я до людей, є основою розвитку самооцінки й реалізації особистісних потреб. Емоційно захищена дитина активна, самостійна, у неї яскраво виражені емоційні реакції.\nЕфективність виховного впливу спілкування дитини з педагогом залежить від вимог вихователя, які мають бути справедливими, обґрунтованими, послідовними, спрямовуючими; від його зауважень (важливо, щоб вони були необразливими, доброзичливими, не принижували гідності дитини), а також оптимального співвідношення позитивних і критичних оцінок.\nДовірливе, педагогічно ефективне спілкування з дітьми можливе за умови, що педагог є розвиненою особистістю, прагне морального самовдосконалення. Важливе значення має індивідуальний стиль його діяльності. Щодо Цього побутують різні твердження. Прихильники навчально-дисциплінарної моделі взаємодії педагога і дитини ратують за те, що педагог повинен бути суворим, вимогливим, постійним у своїх стосунках з дітьми тощо. Однак вихователі, які наділені сильною або інертною нервовою системою, віддають перевагу особистісно-орієнтованій моделі виховання, для якої характерні довіра і повага до дітей. Вони не лише спрямовуватимуть, а й уміло організовуватимуть діяльність дітей, дбаючи про те, щоб вона була для них цікава і розвивала їх.\nДля оптимальної комунікативної взаємодії з дітьми важлива й адекватна оцінка вихователями власних професійних якостей. Завищена самооцінка може призвести до того, що педагоги із слабкою нервовою системою, для яких типовими є м'які, обережні впливи на дітей, намагатимуться використовувати суворі форми виховання.\nБезперечно, діти прагнуть спілкування з відкритим до них, добрим педагогом, і, спілкуючись із ним, самі намагаються бути такими. Це не позбавляє педагога необхідності бути послідовним у своїх вимогах, адекватно оцінювати вчинки дітей. Доброзичливість вихователя у спілкуванні з дітьми не є альтернативою його вимогливості. Особливості його поведінки залежать від таланту, досвіду, знання дітей і себе. Без цього неможливі добір ефективних засобів педагогічного впливу, очікувані результати від їх використання.


Операція при варикоцеле: види, показання та наслідки - МОЄ ЗДОРОВ'Я\nВарикоцеле характеризується розширенням великих вен в паховій області. При цьому кровопостачання в даній зоні погіршується, що призводить до появи дискомфорту і хворобливих відчуттів. А якщо в патологічний процес залучений і насіннєвий канал, виникає пухлина мошонки. При варикоцеле операція або консервативне лікування проводяться відразу після виявлення захворювання, в іншому випадку можливо безпліддя та інші ускладнення.\nОперація по методиці Мармара\nПри варикоцеле хірургічне втручання проводиться з метою ліквідації уражених ділянок судин. При цьому самі вени не видаляються, а блокується доступ крові. Вид операції залежить від ступеня розвитку захворювання і індивідуальних особливостей пацієнта.\nВтручання полягає в почергової локалізації вен, що знаходяться в яичковой зоні. Розріз при цьому роблять невеликий, від 20 до 30 мм, а післяопераційний рубець має маленькі розміри і практично непомітний. Якщо не виникло ускладнень, хворий може повернутися додому в той же день, через 5-8 годин після операції.\nНайчастіше втручання проходить із застосуванням місцевої анестезії. Однак неприємні відчуття при цьому мінімальні, пацієнт може відчувати тільки недуже поколювання. Загальний наркоз при таких операціях використовується в рідкісних випадках.\nПеревагою методики Мармара вважається те, що після такого втручання ризик появи ускладнень або рецидиву хвороби вкрай малий.\nПри такому втручанні проводиться розріз в клубової зоні, після чого виконується перетин уражених вен. Операція проводиться під місцевим або загальним наркозом, а відновлювальний період займає не менше 20 днів.\nМетод Іваніссевіча вважається застарілим і низькоефективних, після такого втручання великий ризик рецидиву. А також багато що залежить від кваліфікації хірурга, найменша лікарська помилка може призвести до порушення сперматогенезу.\nЦе втручання мало відрізняються від методу Іваніссевіча. Різниця полягає в тому, що розріз роблять трохи вище, в іншому оперує лікар діє так само.\nНезважаючи на те що істотних відмінностей між двома методами не спостерігається, ризик виникнення рецидиву після втручання за способом Паломо на 10-15% нижче. Це відбувається завдяки тому, що доступ до ушкоджених венах вільніше, якщо робити надріз вище пахового каналу.\nЛапароскопія вважається найбільш ефективним способом лікування варикоцеле, тому що використовується обладнання дозволяє виявити всі пошкодження, що утворилися на яичковой вені.\nВ ході втручання на передній черевній стінці робиться прокол розміром не більше 05 см, через який вводяться інструменти для огляду ураженої області. Після цього вени перев’язують або встановлюють скоби з титану.\nПри лапароскопії використовується місцевий або загальний наркоз. У першому випадку пацієнта виписують вже через добу, якщо не виникло ускладнень, а в другому йому знадобиться залишитися в лікарні на 3-7 днів.\nПеревагою такого виду втручання вважають те, що рецидиви виникають не більше ніж в 2% випадків.\nЦя операція є різновидом лапароскопії. У черевній стінці роблять розріз або прокол, величина якого не перевищує 15 мм. Спочатку вводиться трубка з камерою, а потім проводиться перев’язування пошкодженої вени.\nЗавдяки візуальному контролю при варікоцелектомія ризик пошкодити тканини, прилеглі до ураженої області, наближений до нуля, а рецидиви виникають вкрай рідко.\nПісля хірургічного лікування пацієнт проводить в клініці від 24 до 48 годин, а потім може відправлятися додому. Єдиним мінусом цієї операції можна назвати високу вартість і те, що необхідне обладнання є в небагатьох клініках.\nТака операція ефективна тільки на початкових стадіях захворювання, коли патологічні зміни в судинах незначні.\nВтручання проводиться під рентгенівським контролем. В пошкоджену вену вводиться зонд, а потім речовина, що склеює її стінки. Потім до посудини через зонд надходить контрастний розчин, що дозволяє визначити, чи проходить кров до цієї артерії. Коли посудину блокований, операція завершується.\nНезважаючи на те що для проведення такої операції хворому не потрібно перебувати в стаціонарі, рентгенендоваскуляція призначається рідко, оскільки великий ризик рецидивів. Такий вид лікування визнаний одним з найбільш неефективних.\nТаке втручання проводиться з метою нормалізувати кровообіг в паховій артерії. При операції використовується загальна анестезія.\nРеваскуляризація характеризується повним видаленням яичковой вени, після чого її функції виконує надчревная. Розріз робиться в нижній частині живота і має розміри від 4 до 5 см.\nЦе втручання вважається фізіологічним, так як процеси кровообігу відновлюються відразу після його закінчення. Ризик рецидивів вкрай низький.\nТака процедура має на увазі припікання пошкодженої частини артерії. Для цього в черевній зоні роблять невеликий розріз, через який вводять ендоскоп, а потім здійснюють вплив на вену. Лазерна коагуляція проводиться без наркозу.\nВ результаті втручання ушкоджену судину виключається з системи кровотоку, і кров до проблемній зоні не надходить.\nТривалість операції при варикоцеле залежить від її типу. Лапароскопію здійснюють протягом 15-40 хвилин, але в середньому втручання займає близько години. А в складних випадках це зажадає декількох годин.\nПоказаннями до операції при розширенні вен в мошонці є такі випадки:\nбольові відчуття в паховій області, що посилюються при ходьбі і фізичних навантаженнях;\nпорушення спермообразования, коли знижується кількість сперматозоїдів і їх рухливість;\nнаявність в спермі крові або гною;\nВ окремих випадках лікар призначає операцію і при відсутності зазначених симптомів. Є думка, що лікувати варикоцеле потрібно тільки хірургічним шляхом, в іншому випадку пацієнту загрожує безпліддя.\nперед проведенням операції пацієнт проходить обстеження. Проводяться наступні заходи:\nдослідження на виявлення ВІЛ і вірусів гепатиту B і C;\nЗалежно від стадії захворювання і клінічної картини можуть призначатися додаткові дослідження.\nВ день операції хворому не можна приймати їжу і напої, потрібно видалити волосся з лобка і живота.\nЩоб прискорити одужання і запобігти ускладненням, пацієнту потрібно дотримуватися ряду правил.\nУ перші 2 доби після операції хворому потрібно:\nуникати попадання вологи на шов.\nПротягом 14 днів після проведення хірургічного втручання заборонені:\nзаняття сексом і мастурбацією;\nВ період реабілітації буде потрібно приймати ліки, щоб прискорити відновлення сперматогенезу. Прописують такі типи медикаментів:\nБАДи, що містять селен і цинк;\nЗовнішньо застосовують антибактеріальні засоби для запобігання попадання інфекції в рану.\nПо завершенні відновного періоду чоловік може повертатися до нормального сексуального життя в разі, якщо статевий акт не викликає больових або тягнуть відчуттів. А фізичних навантажень і занять спортом бажано уникати протягом місяця.\nПацієнтам потрібно розуміти, що проблемні вени не прибирають з мошонки, а тільки блокують. Тому прооперована артерія визначається візуально або прощупується при пальпації до 4-6 місяців після операції.\nЯкщо операція проведена вчасно, прогноз сприятливий. Приблизно у 50% пацієнтів відновлюється сперматогенез, а в 85-95% випадків показники поліпшуються.\nДо можливих ускладнень відносяться такі стани:\nБольовий синдром. Виникає, коли зачеплені нервові закінчення. У таких випадках ефективні фізіопроцедури і голкотерапія.\nЗапальний процес. Стан проявляється характерними симптомами і лікується медикаментозно.\nНабряки або водянка . Розвиваються через пошкодження лімфатичних судин при оперативному втручанні і частіше проходять самостійно. У цьому стані показано носіння бандажа і спеціального підтримуючого білизни.\nПошкодження кишечника або сечоводу. Такі проблеми виникають після лапароскопії, проведеної недосвідченим фахівцем. Лікування залежить від типу порушення.\nЗакупорка вен. Виявляється через внутрішніх крововиливів в місці проколу.\nЗменшення яєчка. Це відбувається у випадках, коли пошкоджується насіннєва артерія. Вважається небезпечним ускладненням, оскільки усунути його непросто.\nРецидив. При повторному розвитку варикоцеле показано тільки хірургічне лікування.\nПричиною останнього ускладнення частіше стає те, що пацієнт ігнорує заборони в реабілітаційний період. Після операції хворим потрібно дотримуватися заходів профілактики, щоб запобігти рецидив.\nЩоб знизити ризик виникнення рецидиву, в післяопераційний період потрібно дотримуватися наступних правил:\nприймати лікарські препарати за призначеною схемою;\nвиконувати приписи лікаря;\nстежити за харчуванням, щоб запобігти запори;\nПри появі підозрілих симптомів або погіршенні самопочуття потрібно відразу звертатися до лікаря. Тільки своєчасні заходи дозволять уникнути проблем зі здоров’ям і відновитися після операції у визначений термін.


Шторм Белла з Великобританії дістався до країн Євросоюзу - Главред\nПотужний шторм із Британії дістався Європи\nШторм призвів до обмерзання на дорогах.\nНа країни Євросоюзу обрушився шторм\nПотужний шторм Белла з Великобританії сьогодні дістався берегів Франції та Бельгії - він приніс сильний вітер і загрозу снігопадів.\nЯк пише Brusselstimes.com, синоптики оголосили помаранчевий рівень попередження для автодоріг у Бельгії. Там очікують поривів вітру до 100 кілометрів на годину в глибині суходолу та до 120 км/год - на узбережжі.\nТакож сильні снігопади спостерігаються в горах Арденни, які розташовуються на території Бельгії, Франції та Люксембургу. Шторм також призвів до обмерзання на дорогах.\nчитайте такожУкраїну накриє сніговим штормом: синоптики попередили про небезпеку\nУ Брюсселі через сильний вітер закрили парки й лісові зони. Продовження стихії очікується в понеділок у вигляді крижаного дощу та ожеледиці.\nЯк раніше писав головред, сьогодні на Великобританію обрушився потужний шторм Белла - наслідками стихії стали повалені дерева і знеструмлені будинки.\nЄвросоюз погода новини Великобританії штормове попередження новини Європи\nЗараз ви переглядаєте новину «Потужний шторм із Британії дістався Європи». Інші новини світу читайте в розділі «Світ». Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter. Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter


Як лікувати герпес на губі\nСьогодні я хотіла б поговорити про таку неприємної проблеми, як герпес. Думаю, багато хто вже на собі відчули це захворювання, а з цього давайте розберемося, як вилікувати герпес на губі.\nАле для початку коротко-що таке герпес?\nГерпес-це шкірне захворювання, яке викликається вірусом герпесу. Найчастіше вірус уражає слизову людини (глотка, губи, очі). Ви здивуєтеся, але 90% людей на планеті заражені вірусом герпесу, який може роками не подавати ознак активності.\nЯк дізнатися, що у вас герпес?\nВірус проявляється у вигляді бульбашкових висипань на шкірі. Сприяє прояву герпесу переохолодження і сильне зниження імунітету людини. Саме з цього, найчастіше герпес з’являється взимку.\nХоча може проявитися і від перегрівання.\nВірус герпесу передається контактним шляхом або через предмети побуту. Є ймовірність заразити герпесом іншої людини повітряно-крапельним шляхом, простіше кажучи, просто чхнув або кашлянув поруч.\nНа ранній стадії хвороби, на слизовій з’являється висип, яке досить легко лікується. Але якщо запустити герпес, то бульбашки з гноєм можуть розкриватися, а це може стати причиною потрапляння нових вірусів, інфекції. У підсумку, весь уражену ділянку може перетворитися в одну суцільну гнійну рану.\nПерша стадія герпеса- шкіра слизової починає свербіти, людина відчуває, що починає хворіти застудою. У тому місці, де проявиться герпес з’являється біль, шкіру починає щипати, з’являється свербіж. Не тягніть з лікуванням і нанесіть на проблемні ділянки мазь Зовіракс або будь-яку іншу на основі ацикловіру.\nЩоб зупинити свербіж, можна випити таблетку аспірину або парацетамолу.\nДруга стадія герпесу-на ураженій ділянці з’являється пухирець, наповнений рідиною, яка з часом починає мутнеть.\nТретя стадія-бульбашка розривається, з нього тече безбарвна рідина. Рідина містить мільярди вірусних частинок герпесу. На місці пухирця утворюється ранка.\nЦе сама заразна стадія герпесу.\nЧетверта стадія-язвочка покривається скоринкою. Місце може сильно хворіти, можуть утворюватися кровотечі.\nДля лікування герпесу в домашніх умовах використовують мазі і таблетки.\nІзопринозин противірусний препарат на основі инозин пранобекс. Поряд з противірусну дію, він має виражену імуномодулюючу дію. Виробляється фармацевтичною корпорацією Teva, у вигляді таблеток.\nАЦИКЛОВІР препарат для лікування герпесу. 1 таблетка містить 200, 400 або 800 мг ацикловіру. Випускається також у вигляді мазі, крему або розчину для внутрішньовенних вливань.\nПрепарат розроблений в 1976 році англійською дослідницею Гертрудою Елайон.\nЕфективним способом лікування герпесу є мазі. Найпопулярніші-це зовиракс і ацикловір.\nЯкщо у вас під рукою немає медичних препаратів від герпесу, то їх можна замінити народними способами лікування.\n2-3 рази на день змащуйте уражену ділянку соком алое.\nЗмащуйте 2-3 рази на день герпес соком каланхое.\nЗмочувати уражені місця відваром трави м’яти перцевої. Залити 1 столову ложку трави 1 склянкою води, кип’ятити 15 хвилин на водяній бані і процідити.\nПлоди калини розтерти в ступці. Залити 20гр. розтертих плодів 1 склянкою води. Настояти 4 години.\nПриймати по півсклянки 4 рази на день.\nЗалити 10-15гр. бруньок берези 1 склянкою молока, варити 5 хвилин, загорнувши в марлю. Застосовувати як зовнішній протизапальний засіб.\nЗалити 15гр. сухих квіткових кошиків арніки (продається в аптеці) 0,5л. окропу. Настоювати 2 години. Застосовувати для компресів при захворюванні герпесом.\nЗмащувати місця ураження герпесом соком осикових листя 3-4 рази на день.\nЩо робити, якщо герпес на губах з’явився під час вагітності? Як не нашкодити дитині і вилікувати герпес?\nЯкщо у вас з’явився герпес вперше, то дитина може постраждати, якщо до вагітності вже був герпес, то ситуація не така небезпечна. Для вагітних краще використовувати Зовиракс. Лікування герпесу необхідно почати якомога раніше.\nДуже небезпечний генітальний герпес напередодні пологів. Його поява на статевих органах може послужити показанням до кесаревого розтину.\nЯк доглядати за дитиною, якщо у вас герпес?\nПри контакті з дитиною надягайте маску. Ні в якому разі не торкайтеся тіла дитини губами. Коли скоринки герпесу підсохнуть, ризик заразити дитину буде зведений до мінімуму.\nСподіваюся вам сподобалася стаття і ви тепер знаєте, що таке герпес, чому він з’являється і як його вилікувати.\n« В’язання гачком для дітей\nЦиссус фото »


Масло для росту вій - основоположна чарівної краси.\nМасло для росту вій — основоположна магічної краси.\nНебагато дівиці знають, що мати шикарні довгі вії — це зовсім не означає розтрачувати великі суми коштів на косметичні процедури в салонах. І навіть не необхідності ризикувати дорогоцінним здоров’ям, вдаючись до штучного подовження і нарощування волосків. Досить легко вірно доглядати за своїми своїми віями і насичувати їх цибулька потрібною кількістю вітамінів і мінералів. Такий метод доступний для кожної дівчини, яка мріє вражати всіх оточуючих ляльковими очима. Масло для росту вій — ось засаднича магічної краси.\nВ аптечних пт ви зможете відшукати величезну кількість різнокаліберних бульбашок і баночок з різними маслами і рослинними екстрактами. Але як в їх розібратися й обрати конкретно те, що допоможе прискорити ріст наших дорогоцінних війок? Адже такі засоби основному не містять докладної анотації з списком параметрів. А торговець далеченько не завжди зможе порекомендувати вірний варіант. Нижче ми розглянемо більш користуються популярністю засоби, які є фактично в хоч якій аптеці. Ціна у їх досить низька, а ось ефект ви помітите вже в ближньому майбутньому після початку впровадження.\nМасла для росту вій. Краса, доступна кожному\nМетодом аналізу наявних у вебі даних, також відгуків живих людей, можна виявити абсолютного фаворита посеред натуральних екстрактів і витяжок, діючі на зростання і здоров’я вій. Це — касторове масло. Знайоме фактично кожному з юнацтва врівень з риб’ячим жиром, воно, не рахуючи власного основного впровадження, є гарним доглядають засобом. Конкретно це масло для росту вій служить реальним каталізатором. Завдяки йому, волоски помітно товщають, також поліпшується їх структура зсередини. При всьому цьому вії стають більш кошлатими і доглянутими з вигляду. Але касторка досить алергенність. З нею треба бути обережним, так як в кінцевому підсумку можна просто нашкодити не тільки лише віям, та й очам. Адже алергічні висипання, почервоніння, також нестерпну сверблячку в області повік — результати далеченько не з приємних.\nОбліпихова олія для вій є більш корисним засобом. Результати, правда, будуть не настільки класними, як у минулому разі, але, все ж, вражаючими. Не рахуючи того, обліпиха не так небезпечна в плані алергії. Це масло має пом’якшувальну дію на шари епідермісу, також не збільшує загальну жирність шкіри. Тому їм можуть скористатися навіть ті дівиці, в яких вона з завищеними салоотделением або відноситься до змішаного типу.\nМигдальне масло. Для росту вій це засіб також підходить фактично зовсім. Але зустрічається істотно рідше, ніж два минулих. І вартість виявиться трохи вище. Крім підходящого впливу і загального зміцнення, воно перешкоджає випаданню волосків. Відзначався навіть прискорене зростання нових вій замість втрачених.\nМетод впровадження масел\nПринципово не тільки лише вірно підібрати засіб, та й нанести його. Масло для росту вій повинно бути чуйний теплим, але ні за яких обставин не жаркої. Для зручності впровадження його можна змішати з вазеліном або живильним густим кремом для обличчя. У такому випадку суміш виявиться більш щільною, а масло не буде розливатися по шкірі так дуже. Наносити засіб потрібно по зростанню вій, починаючи з самого їх підстави. Робити це можна вузької пензликом з м’яким натуральним ворсом або ватною паличкою. Диски краще не використовувати. У неприємному випадку масло потрапить куди завгодно, але тільки не на вії. Тримати засіб слід 10-15 хвилин, після цього прибрати теплою проточною водою.\nНе лякайтеся експериментувати. Ви зможете сміливо поєднувати відразу кілька масел. Ефект від такого коктейлю буде тільки посильніше. Візьміть на замітку також персикове і реп’яхову масла. Вони допоможуть віям отримати весь потрібний набір вітамінів для здорового росту і симпатичного зовнішнього вигляду.\nЗвичайний Метод формування командного духу Одружений мужик. Як він себе веде. За якими ознаками його розпізнати


Квантова камера може робити фотографії майже в повній темряві, їй потрібно менше одного фотона на піксель - Обчислення\nКвантова камера може робити фотографії майже в повній темряві, їй потрібно менше одного фотона на піксель\nНе секрет, що камери швидко покращують зйомку зображень за слабкого освітлення. Дослідники з Університету Глазго підштовхнули цю тенденцію до створення візуатора, який може працювати з менше 1 фотона на піксель. Поєднуючи дві езотеричні технології - геральдування фотонів та стиснене зображення - команда досягла знаменного етапу, який на поверхні здається неможливим. Залишаючи осторонь величезну кількість математики та фізики, необхідних під ковдрами, сам процес насправді є досить простим і дуже розумним.\nПерша половина дивної науки - віщування зображень, яке також називають 'зображенням привидів' - базується на тому, що називають оголошеними фотонами. За певних обставин пари квантово заплутаних фотонів можуть бути створені за допомогою процесу, званого спонтанним параметричним перетворенням (SPDC), а потім розділені. Більшу частину часу, коли ви виявляєте одне, можна виявити і інше. Виявлення першого фотона 'віщує' існування другого.\nВідображувач команди використовує роздільник променя, щоб відправити по одному з кожного пара фотонів, яку він створюєчерез об'єкт, що зображується (камера працює лише для створення зображень пропускаючих цілей), і до дуже чутливого однопіксельного детектора. Він відправляє іншого на високошвидкісну камеру. Детектор активується лише тоді, коли фотон відчувається, що проходить через цільовий об'єкт. Коли це відбувається, детектор подає сигнал на відкриття затвора камери - розташованого в кінці шляху іншого фотона від вихідної пари - приблизно на 15 наносекунд. Це достатньо довго, щоб записати положення другого - оголошеного - фотона, але досить коротке, щоб уникнути майже всіх фонових шумів. По суті, однопіксельний детектор діє як дуже високошвидкісний затвор для камери, так що він робить тільки фотони фотонів, які пройшли через ціль. Щоб забезпечити час, щоб сигнал спуску затвора надходив від детектора до камери, до шляху фотона до камери додається лінія затримки близько 70 наносекунд.\nЦе використання оголошених фотонів зменшує потребу світла в зображенні майже до одного фотона на піксель - хоча все ще залишається неминучий шум пострілу, який виникає при розподілі фотонів Пуассона. Стиснене зображення дозволяє знімачеві справлятися з цим шумом і ще більше розширювати межі - до менш ніж одного фотона на піксель. Спираючись на властиву надмірність інформації природним суб’єктам, стиснене зображення використовує інформацію частотної області - в даному випадку, породжену виконанням дискретного косинусного перетворення (DCT) на зображенні - для по суті реконструкції частин зображення, які не були безпосередньо захоплені. (Науково-дослідна робота: arXiv: 1408.6381 - “Зображення з невеликою кількістю фотонів”)\nУ цій парі зображень, наданих дослідниками, ви можете побачити користь техніки стиснення зображень. Зліва - зображення крила оси, захопленого з використанням близько 10 000 фотонів. Праворуч - це відновлена версія після того, як інформація про частоту на зображенні оброблена, щоб створити „найімовірнішу” версію оригінального предмета:\nКрило оси через однофотонний тепловізор\nЦя дивовижна камера призначена не лише для показу. Команда сподівається, що це може призвести до розробки камер для наукових досліджень, які можна використовувати для вивчення та документування предметів, які є дуже чутливими до світла, як певні біологічні зразки.\nКредит за обране зображення:Девід Кардинал\nоновлення xbox scarlett - -\nбездротова зарядка oneplus 7t


Заморожені огірків. Рецепти на зиму\nЗаморожені огірків - Це не самє Поширеними заняття у пана. Багато з них вважають, что заморожуваті огірки НЕ можна. Однак Це зовсім не так. Існує масу способів заготовіті огіркові плоди в морозільній камері. Мі розповімо вам про Це в Нашій статьи.\nЗаморожені огірків на зиму рецепти.\nРозгорнути плоди вімійте, вісушіть. Шкірку можна Залишити, а можна - зрізаті. Основу наріжте кружечками, щільно укладіть в банки, Які Попередньо промійте и просушіть. Ємності щільно закрійте кришкою, відправте в морозилку. Перед тім, як вжіваті, дайте огірочкам Повністю розморозітіся.\nОгіркові кухлика використовуются для Приготування бутербродів. Можна такоже нарізаті овочі кубиками и кідаті їх в окрошку и салати.\nЗробіть такоже аджику з кабачків на зиму.\nВізьміть кілька огірочків, зріжте з них кінчікі, розріжте вздовж на 4 частин, поверніть, розріжте поперек. В результаті у вас винна Війтєв скібочкі неправільної формува. Однак можна нарізаті і правильне кубиками. Покрішені плоди вікладіть на тарілку, покрійте ее ХАРЧОВИХ плівкою, поставте в морозильну камеру. Через 6 годин кубики пересіпте в пакет, відаліть Повітря с помощью соломинки, зав'яжіть.\nЗаморожені огірків на зиму.\nЦею способ застосовується в тому випадка, если ві хочете прікрасіті огірочкамі якусь страву. Візьміть кілька плодів, відріжте у них кінчікі, Покришів кружечками, розподіліть по тарілці, оберніть ее плівкою, поставте в морозилку. Через 6 рік. Пересіпте кухлика в пакет, Відаль Повітря, як и в Першому випадка.\nПригото такоже капусту з баклажанами на зиму.\nЕсли ві любите делать огіркові маски, то цею способ Ідеально вам підійде. Відіжміть сік, вікорістовуючі Соковижималка. Готується заготовку розлійте у формочки для льода, поставте в морозильник, пересіпте в пакет, укладіть на зберігання.\nОгіркові плоди натріть на тертці, вікладіть в пакетики, заморозьте, перед вживанию дайте відтануті.\nПам'ятайте, что Проводити розморозка плодів звітність, Повільно, на Нижній поліці холодильника Протяг декількох годин. Чи не Варто цього делать в мікрохвільовці або гарячій воде, оскількі в цьом випадка втрачається Багато корисних Речовини.\nЯк бачите, сделать заморозку огірків можна самим різнімі способами. Вибирайте тієї, Який найбільше вам Підходить, и насолоджуйтеся смачним ПРОДУКТІВ в зимову холоднечу! Можете спробуваті заготовіті їх хочай б раз и Вже НЕ зможете відмовітіся від них! Причому заморожуваті можна відразу в декількох варіантах.


2. Практично ніхто не покараний за останні два роки. І що найдивовижніше — жоден регіонал.\nУ цьому питанні колишній голова міністерства палива та енергетики Юрій Бойко — кандидат №1 на зустріч з правосуддям. Людина, чиє відомство під його керівництвом відстібнуло прибалтійським офшорам — одним з яких володіє бомж-алкоголік — більше $300 млн за посередництво при купівлі нафтових вишок у Сінгапурі, досі не в СІЗО, не в залі суду і навіть не на допитах. Вдень він на роботі у Верховній Раді, а ввечері — у будинку в елітному селищі Іванковичі під Києвом.\nАле і це не все. Російський бізнесмен Костянтин Григоришин — зараз не будемо оцінювати його — прямо на диктофон нам і зі своїм ім'ям стверджує, що раніше на держзакупівлі сиділи люди Бойка, вони просили помножити ринкову ціну на 6 (!), поставити державі трансформатори, які виробляє підприємство Григоришина, та заробити на них 80%. Прямо говорить під запис зі своїм ім'ям.\nНещодавно журналіст Сергій Лещенко опублікував інше розслідування, з якого випливає, що друг і колега Бойка Сергій Льовочкін прекрасно почуває себе на віллі вартістю $40 млн неподалік від Ніцци. На віллі, яку він навіть теоретично не може купити, тому що всі ці роки був чиновником і головою адміністрації президента за часів Віктора Януковича. Більше того, тепер є всі підстави припускати, що він був замішаний у ще одній грубій та прямій, як двері схемі з приватизації телекомунікаційного гіганта Укртелеком кіпрським офшором, який купив компанію без тендеру, або як любили називати регіонали — в тендері з одним учасником. У розслідуванні є все — імена, прізвища, компанії, явки, паролі. Залишилося тільки запросити всю цю інформацію офіційно, провести розслідування і підтвердити або спростувати. АЛЕ — розслідувати та довести справу до суду.\nЯкось у Нью-Йорку я розговорився з таксистом, вихідцем з Ефіопії. Помітивши, що він не видає чек, я запитав, чи не означає це, що він може «коригувати» цифри своєї виручки за день чи за місяць, від якої нараховується податок. Він подивився на мене зі здивованою посмішкою та відповів, що це повна дурість. У тебе таке може виходити рік, або навіть 5 років, але якщо хоча б раз тебе спіймають на цьому, податківці знищать тебе, твій бізнес і твою сім'ю. Людина з Ефіопії в Нью-Йорку це розуміє. Це називається незворотність покарання. І вона є одним з головних факторів, що стримують майбутні злочини.\nУ людей має з'явитися відчуття справедливості. Життя стає важчим. І люди повинні розуміти, за що вони терплять і куди ми йдемо.\nЯкщо життя стає важчим, але ми розуміємо, куди йдемо, тоді нормально. Але якщо для одних воно стає важчим, а для інших — ні, так не піде.


Народна Воля » Державна реєстрація прав на нерухоме майно по-новому » Print\nДержавна реєстрація прав на нерухоме майно по-новому\nPosted By Модератор On 01.03.2013 @ 11:45 In Влада,Економіка,Закон | No Comments\nПри Надвірнянському районному управлінні юстиції (РУЮ) створено Реєстраційну службу, яка знаходиться за адресою: м. Надвірна, вул. Грушевського, 18. Крім того, функції реєстрації прав на нерухоме майно покладено також на державних та приватних нотаріусів, які діють у межах району.\nРеєстраційна служба проводить державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: у випадку проведення реєстрації з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, зокрема, на новозбудовані об’єкти, реконструйовані об’єкти нерухомості, тобто у разі «первинної» реєстрації; на підставі рішень органів влади, у т. ч. на підставі рішення суду, органів місцевого самоврядування тощо; якщо державна реєстрація прав не відбулася до 1 січня 2013 р. та вони не були зареєстровані відповідно до законодавства, яке діяло на час їх виникнення.\nНотаріуси виконують функції державного реєстратора прав у таких випадках: перед вчиненням певної нотаріальної дії, у разі, якщо реєстрацію такого права власності проведено відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, тобто до 1 січня ц. р; у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об’єктом незавершеного будівництва, тобто реєстрацію тих прав, виникнення яких «посвідчує» нотаріус.\nЗа державну реєстрацію права власності на нерухоме майно сплачують 119 грн. державного мита, за держреєстрацію речового права на нерухоме майно, обтяження права на нерухоме майно – 51 грн. Плата за внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у т. ч. виправлення технічної помилки, що допущена не з вини державного реєстратора прав на нерухоме майно, становить 51 грн., а за надання інформації з реєстру у формі витягу, виписки чи інформаційної довідки – 120 грн.\nНотаріуси здійснюватимуть державну реєстрацію тоді, якщо захочете продати або купити, обміняти, здати в оренду (найм), передати в спадщину чи іншим чином розпорядитись нерухомим майном. Достатньо буде у таких випадках звернутися до нотаріуса, який зареєструє це ж речове право в єдиному реєстрі речових прав і вже не треба звертатись до інших органів із цією метою.\nДля державної реєстрації права власності на нерухоме майно (у т. ч. земельну ділянку) слід звернутися до державного реєстратора прав (або до нотаріуса) з відповідною заявою та документами. Перелік документів різниться залежно від способу набуття права власності та типу об’єкта нерухомого майна, права на який підлягають державній реєстрації. Але в обов’язковому порядку для проведення державної реєстрації прав подають: заяву встановленої форми про державну реєстрацію, яку вам видасть державний реєстратор чи нотаріус; копію документа, що посвідчує особу заявника; копію ідентифікаційного номеру (крім випадків, коли особа через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття ідентифікаційного номеру, офіційно повідомила про це відповідні органи державної влади та має позначку в паспорті громадянина України); квитанцію, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав; квитанцію про сплату державного мита (крім випадків, коли особа звільнена від сплати державного мита). Також, у разі необхідності проведення реєстрації на новозбудований, реконструйований об’єкт нерухомого майна, на недобудований об’єкт, незавершений будівництвом, або на об’єкт нерухомого майна, що утворився у результаті поділу, об’єднання об’єкта нерухомого майна або виділення частки з об’єкта нерухомого майна, обов’язково подають документ, що містить технічну характеристику такого об’єкта нерухомості та складається за результатом проведення технічної інвентаризації (наприклад, технічний паспорт).\nУ спрощеному вигляді процедуру державної реєстрації прав можна зобразити у три кроки: перший – подання документів для державної реєстрації прав заявником і отримання картки прийому заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; другий – проведення державної реєстрації прав (за відсутності підстав для відмови в її проведенні або зупиненні, чи зупиненні розгляду відповідної заяви); третій – отримання документів про державну реєстрацію прав заявником.\nСам процес реєстрації триває не більше 14 робочих днів. Старі документи, що посвідчують право на нерухоме майно та є на руках у більшості громадян, є дійсними до проведення реєстрації згідно з новим порядком. Лише у разі необхідності здійснення подальшої купівлі-продажу, дарування майна чи іншого розпорядження вже зареєстрованим згідно з чинним на час реєстрації законодавством майном процедуру проводитимуть по-новому.\nВарто звернути увагу на ще одне нововведення. Якщо раніше реєстрували майно, а потім земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, то нині цю процедуру проводять одночасно. Адже земля також є нерухомим майном і має бути зареєстрована в державному реєстрі. Однак, у випадку звернення до органів держреєстрації прав для проведення реєстрації новоствореного майна, реконструйованого об’єкта нерухомого майна або реєстрації майна, яке збудоване до 1992 р. та не зареєстроване в органах БТІ, необхідно в обов’язковому порядку мати правовстановлюючий документ на землю.\nУсі державні акти, видані до 2013 року, є дійсними. Раніше право власності на новосформовану земельну ділянку визначав саме державний акт. Із цього року акти на земельну ділянку видавати вже не будуть. Замість них органи державної реєстрації прав видаватимуть свідоцтво про право власності на нерухоме майно.\nЗгідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державні реєстратори, нотаріус зобов’язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав. Також перелік документів є на інтернет-сайтах Державної реєстраційної служби України http://www.drsu.gov.ua/  і Головного управління юстиції в Івано-Франківській області http://obljust.if.ua/ \nголовний спеціаліст відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби РУЮ.\nURL to article: http://volya.if.ua/2013/03/derzhavna-rejestratsiya-prav-na-neruhome-majno-po-novomu/


Сувенірна іграшка підвіска на ялинку "Україночка": продажа, цена в Івано-Франківській області. новорічні іграшки та прикраси от "Скарбниця Карпат- інтернет магазин виробів ручної роботи" - 607793821\nСувенірна іграшка підвіска на ялинку "Україночка"\nПід замовлення, 2 дніКод: 184\nСувенірна іграшка брілок підвіска на ялинку "Козачок"\nВиконана іграшка в українському стилі, ручна робота. Сувенір, який стане оригінальним декором для Вашої оселі. Чудово виглядає на новорічній ялинці. Завдяки шнучорку, можна підвісити де забажається, або використовувати як брілочок. Кожна модель є індивідуальною. Наповнювач синтепон. Тканина натуральна, подекуди декорована атласними всавками та бантами. Обличчя розфарбоване вручну. Усі іграшки приємні і позитивні, особливо подобаються діткам. Такий сувенір можна залюбки подарувати на згадку: дитині, другу, закоханим, близьким та створити їм гарний настрій.\nРекомендуємо придбати у парі з україночкою!


Питання впливу твору М. Гоголя “Тарас Бульба” на українську літературу | Шкільні твори\nHome ⇒ 📕Шкільні твори ⇒ Питання впливу твору М. Гоголя “Тарас Бульба” на українську літературу\nПитання впливу твору М. Гоголя “Тарас Бульба” на українську літературу\nХарактерно, що у забороненій у свій час трагедії “На дні морському” письменника-дисидента радянських часів Миколи Руденка головна героїня Оксана Лугова теж стріляє у свого сина Миколу, котрий, засліплений помстою чекістам (вони у 37му заарештували матір), наводить есесівських карателів на партизанський загін. Микола зі спрямованою на партизанів гранатою у руці гине від пострілу рідної матері.\nОднак героїня п’єси М. Руденка Оксана Лугова карається своїм вчинком, звинувачуючи при цьому і каральну репресивну систему, яка призвела\nсина до зради: і мати, і сини виступають у творі письменникадисидента як жертви двох режимів – сталінського і гітлерівського. Посвоєму, в дусі ідеологічних штампів, часто зі змінами плюсів на мінуси, розв’язувалась проблема почуття та обов’язку у літературі революційних та постреволюційних років: герої чи антигерої ставали жертвами не в ім’я вітчизни (вона для апологетів класовості могла й не існувати), не в ім’я священних принципів, а в ім’я привнесених і примарених ідеалів – руйнівних у своїй основі )таке спостерігаємо і в п’єсі “Любова Яровій” К. Треньова, і в новелі “Роман Ма” Ю. Яновського,\nі в повісті “Сорок перший” Б. Лавреньова, і в драмах “Патетична соната” М. Куліша, “Яблуневий полон” (.Дністровського, у ряді творів Мирослава Ірчана, Л. Первомайського, М. Хвильового, Я. Галанатощо.\nХарактерно, що в новелі М. Хвильового “Мати” використана ремінісценція з повісті М. Гоголя “Тарас Бульба”: синів однієї матері, які у класовому протистоянні готові вбивати одне одного, опинившись по різні сторони барикад братовбивчої війни, в ідейному фанатизмі і непримиренності, звати Остап та Андрій. Усі ці персонажі є образамисимволами, і відомий гоголівський мотив вірності та відступництва розглядається тут зовсім в іншому ключі – у ключі усвідомлення руйнівної сили революції, десакралізації традиційних понять, коли фізичні поневолення підмінялись поневоленням душ.\nПитання впливу епопейного твору М. Гоголя “Тарас Бульба” на українську та й загалом на всю слов’янську літературу – питання окреме, воно досить широке і, безперечно, не підлягає оскарженням, тим паче, якщо воно грунтуватиметься на різних ідеологічних кліше, кон’юнктурних імперативах. І суть тут полягає не лише в глибокому історизмі як наслідку деміфологізованого романтизму гоголівської повісті. Співзвучність мотивів та образів цьому справді геніальному твору спостерігатимемо не тільки в ряді поем Т. Шевченка чи історичних хронік М. Старицького, І. НечуяЛевицького, А. Чайковського, Б. Лепкого, А. Кащенка, 3.Тулуб, П. Панча тощо, а й передусім у кіноповістях О. П. Довженка – по суті у творах великого майстра кіно на сучасну авторові тематику. Саме екранізація гоголівського “Тараса Бульби” як твору з історикофункціональними засадами була мрією О. Довженка протягом усього життя. Війна і перервала роботу майстра над фільмом за мотивами історичної повісті Гоголя. Однак мотиви гоголівського твору звучатимуть у воєнних кіноповістях та оповіданнях О. Довженка, зокрема в так і не реалізованій екранізації “України в огні”. ГоголівськІ мотиви є пріоритетними у віршованому романі Л. Костенко “Маруся Чурай”, як, до речі, у багатьох її віршахпритчах з історичними ремінісценціями.\nАфоризм з “Марусі Чурай” “…і чураївські голови на палях, і вишняківські голови на плечах” адекватний ідеям духовноетичного стоїцизму як моральній альтернативі обивательській, егоцентричній, меркантильній позиції.\nГоловна ідея “Тараса Бульби” викладена на останній сторінці повісті стисло, лаконічно, афористично: “Да разве найдутся на свете такие огни, муки и такая сила, которая бы пересилила русскую силу”. Нагадаємо, що поняття “руський” і “православний” у Гоголя, як і пізніше у Достоєвського, нерозривні. Обидва, і Гоголь, і Достоєвський, глибоко релігійні письменники.\nРелігійним залишається Гоголь і в наступних своїх творах, про що б він не писав, власне і в тих, де змальовує примітивність обивательського середовища з його вульгарністю, безликістю, духовною убогістю, нікчемністю прагнень і смаків.\nГоголь-романтик переходив на позиції реалізму – реалізму, адекватного авторській свідомості – закодованого реалізму, теологічномістичного реалізму.\nПопередній Попередній запис: Чи готові ви до вибору життєвого шляху\nНаступний Наступний запис: Трагічні картини минулого українського народу в творі Л. Костенко “Маруся Чурай”


Наприкінці березня цього року наші земляки – військовослужбовці Олександр Гуржій та Дмитро Б., – знаходячись з перших днів війни на передовій, попали під ворожий обстріл, у результаті чого амуніція хлопців стала непридатною.\nТож в Олександрії було об’явлено про збір коштів на нові бронежилети. Координувати роботу взявся голова правління благодійного фонду “Шлях до життя” Анатолій Тримач.\n– Буквально за кілька днів була зібрана необхідна сума (11900 грн. – надали небайдужі олександрійці, 7000 грн. доклав власних коштів. Звіт про зібрані кошти знаходиться у фонді) та придбані два бронежилета високої ступені захисту.\nПроте відправити амуніцію нашим захисникам до сьогоднішнього дня не було можливим. Лише вчора пізно ввечері хлопці вийшли з гарячої точки і з’явилася можливість доправити їм амуніцію.\nУ середу ми відправляємося до них, але окрім бронежилетів хотіли передати хлопцям ще й подарунки до Великодня. Якщо хтось бажає долучитися до цієї справи – несіть благодійну допомогу завтра до офісу нашої організації за адресою: вул. Першотравнева, 9, к. 177 (3-й поверх Будинку побуту) з 11:00 до 14:00. Контактні телефони: 050-157-73-26 (Світлана), 099-099-11-82 (Анатолій).


Фільм Джоді Моді і веселеньке літо (2011) онлайн українською мовою в HD\nUAKINO.CLUB » Фільми » Комедія » Джоді Моді і веселеньке літо\nJordana Beatty, Parris Mosteller, Джанет Варні, Кристоффер Райан Вінтерс, Гаррет Райан, Престон Бейлі\nДивитися фільм Джоді Моді і веселеньке літо в HD якості безкоштовно\nПро що Фільм "Джоді Моді і веселеньке літо":\nВесела, життєрадісна комедія про пригоди дівчинки на ім'я Джоді. Закінчено навчальний рік і настали довгоочікувані канікули. Батьки обіцяли провести все літо з дітьми, але виникли обставини, які змусили їх виїхати до Каліфорнії. Щоб син і дочка не були надані самі собі, тато і мама відправляють Джоді і її брата до життєрадісної тітоньки з красивим ім'ям Опал. Будь-яка дитина засмутлася б, тому що не буде поруч батьків, але тільки не Джоді. Щоб не прославитися серед друзів, як найбільша невдаха, дівчинка становить план дій, вона вже точно знає, що її літо буде найкращим на заздрість однокласникам.\nОдним з найважливіших пунктів плану є знайомство зі Сніговою людиною, але, щоб познайомитися з кимось, спочатку потрібно його знайти. А Єті, як відомо, просто так по вулицях не розгулюють, і в громадському транспорті не їздять. Дівчинка не сумнівається, що знайти загадкову істоту їй допоможе тітонька, адже вона така весела, і любить пригоди не менш, ніж діти.\nСкачати фільм "Джоді Моді і веселеньке літо" через торент безкоштовно\nМузика з фільму Джоді Моді і веселеньке літо\nХлопчик на ім'я Вітрильник


Леопон — Вікіпедія\nВікісховище: Panthera pardus × Panthera leo\nЛеопон — це гібрид великих кішок між самицею лева і самцем леопарда.\nГолова леопона нагадує левову, тоді як решта частин тіла нагадує пардуса. За розмірами леопони більші за леопардів, але менші левів. Самці леопонів можуть мати гриву близько 20 см завдовжки, коричневі (рідше чорні) плями і хвости з пензликом як у левів.\nПерший випадок народження леопона задокументований в 1910 році в індійському місті Колхапур, штат Бомбей. З двох кошенят вижило лише одне (перше померло у віці 2,5 місяців). Британський зоолог Реджинальд Інес Покок описав дитинча в 1912 році. Вчений писав, що кошенята мало схожість з леопардом, але плями по його боках були менші і ближчі один до одного, ніж у індійського леопарда, та були коричневими і нечіткими, як плями неповнолітнього лева. Плями на голові, спині, животі і ногах були чорні та різні за розміром. Хвіст був плямистий зверху і смугастий внизу, закінчувався пензликом чорної шерсті. Підгруддя було брудно-біле, вуха мали широку чорну смугу, але не було білої плями як у леопардів. Череп і шкіра леопона з Колхапур зберігаються в Британському музеї.\nЗгодом леопонів почали розводити в більшості великих зоопарків Європи, зокрема, в Італії та Німеччині. Карл Хагенбек, який описав багато різних гібридів, відзначив народження леопонів в Гамбурзькому зоопарку в Німеччині, хоча жоден з них не дожив до зрілості.\nУ японському заповіднику на острові Хонсю вчені досягли більших успіхів в порівнянні з зоопарками Німеччини. Перші 2 кошеняти з'явилися на світ в 1959 році в японському місті Ніномія в парку Koshien Hanshin; в 1962 році народилося ще 3. Батьками стали левиця Соноко та леопард Канео. Дитинчата були безплідними. Останнє померло в 1985 році. Довжина самиць становила 1,4-1,6 м, самців 1,5 - 2,4 м. Всі леопони відмінно лазили по деревах і проводили багато часу у воді.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Леопон&oldid=25083004\nГібриди великих кішок\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 21:28, 5 травня 2019.


Зниження депозитних ставок. Чи є куди “спускатися”ще? - відповіді експертів\nЗниження депозитних ставок. Чи є куди “спускатися”ще? - відповіді експертів\nЧому “падають” депозитні ставки?\n“Ставки будуть знижуватися, й про це слід знати. Нагадаю, що на початку червня було зниження ставки за валютними депозитами. Зараз відсоткова ставка в доларах - 3%, в євро - 1,25%. Дохідність валютних депозитів низька, тому найбільш вигідними та прибутковими й надалі залишаються депозити в гривні зі ставками на рівні 14,5%. Стабілізація ситуації на банківському ринку буде вести до зниження депозитних ставок й надалі. Тож ті, хто скористається шансом зафіксувати діючу відсоткову ставку зараз, зможуть поповнювати свій депозитний рахунок на протязі року, зможуть отримати більший відсоток, навіть коли поточна ставка стане меншою ”, - розповідає керівник напрямку Збереження Черкаської філії ПриватБанку Неля Онищук.\nДійсно, зберігання грошей під матрасом призводить до їх знецінення, ще й силовики наголошують: у державі складна криміногенна ситуація, багато квартирних крадіжок - за 2017 рік в Україні скоєно більше 277 тис. крадіжок.


Ігровий автомат Triple Flame - грати безкоштовно\nГрати у Triple Flame безкоштовно в демо-режимі від Merkur Slots\nНатисніть тут щоб зіграти Triple Flame безкоштовно зараз\nІгровий автомат Triple Flame - грати безкоштовно онлайн. Грайте в слот Triple Flame без скачувань і реєстрацій.\nTriple Flame — це слот від Merkur Slots. Відповідно до кількості гравців, які шукають цю гру, Triple Flame не дуже популярна. Це, звісно, не значить, що вона поганий, тож спробуйте зіграти в неї безкоштовно, щоб перевірити самостійно, або ж перегляньте інші популярні ігри казино.\nІгри подібні на Triple Flame\nHot Bells on Fire від Amatic\nSantas Fruits від Amatic\nНайкращі казино на справжні гроші з Triple Flame


Quantum Attorneys – юридичний партнер Blockchain & Bitcoin Conference Kyiv | Blockchain Conference Kyiv 2018\nQuantum Attorneys – юридичний партнер Blockchain & Bitcoin Conference Kyiv\nРозвиток технології блокчейн сприяє створенню правових норм і законів для ведення криптовалютного бізнесу. Щоб їх грамотно дотримуватися, блокчейн-проекти потребують юридичної підтримки.\nРішення надає фірма Quantum Attorneys. Вона спеціалізується на угодах сфери фінансових технологій і виступить юридичним партнером Blockchain & Bitcoin Conference Kyiv.\nQuantum Attorneys – фірма, яка надає юридичну підтримку стосовно питань фінансів, електронної комерції та криптовалютного бізнесу. Серед клієнтів – блокчейн-стартапи, брокери, біржі, власники криптоактивів, інвестори, які беруть участь в ICO.\nФірма пропонує консультації щодо дотримання правових норм, а також правил KYC і AML. Крім того, команда експертів надає поради стосовно ведення блокчейн-бізнесу з юридичного боку, корпоративного управління і підготовки контрактів.\nКеруючий партнер Quantum Attorneys – Володимир Воробйов – виступить спікером конференції і розповість, яким чином блокчейн-індустрія залучає інвестиції та яка різниця між сучасними моделями і попередніми.\nДізнайтеся більше про індустрію блокчейну від криптоексперта на конференції!


Українські вчителі так і не повернулися із заробітків до 1 вересня | I like news — Перші новини. Новини Вінниці, Новини Одеси та усієї України з першоджерела\n«Вони продовжили трудовий договір з польськими підприємствами та працюють дотепер. З викладання освітньої програми вони перекваліфіковуються на пакувальників, різноробочих, водіїв, будівельників тощо» - розповіла експертка.\n«Працюю різноробочим у Вроцлаві, ну загалом в`яжу арматору на столі. Робота не дуже важка, більш одноманітна. В Польщі працівники без кваліфікації можуть отримувати часто навіть вдвічі більшу зарплатню за ту ж або легшу роботу. Власне вчителі починають розуміти, що їх відпустка дозволяє поїхати на сезонну роботу при цьому не звільняючись. Їздять на період 1-1,5 місяці, в межах відпустки. На жаль, за чотири місяці я зароблю більше, ніж за рік викладання у школі», - поділився Олександр Лозюк.\n«В Польщі була перший раз. Була на зборі лохини. Працювала один місяць.Вирішила поїхати, тому що можна заробити пристойні гроші. На наступне літо планую поїхати ще раз. Мої знайомі вчителі всі повернулися назад. Знаю лише одну вчительку, яка залишилась працювати в Польщі», - вчителька англійської мови, Віта Поліщук, поділилася своїм досвідом як заробітчанина. Стаж пані Віти 27 років.\nУ 2021 році український уряд затвердив нову тарифну сітку, яка обіцяє підвищену заробітну плату. У середньому українські вчителі отримують 325 доларів на місяць або 3900 доларів на рік - зазначено на сайті видання «Оsvotoria.media». У порівнянні з країнами Європи, заробіток значно відрізняється, навіть якщо ти працівник вищої категорії, з нарахування надбавок та доплат.


Три любові на одне життя\nЧетвер, 27 червня 2019 , опубліковано в Оповідання для душі\nТого вечора не хотіла спати. Ліжко стояло біля вікна і я бачила небо. Вдивлялася в нього і немов тонула у сутінках. Там народжуються мрії і спогади…\nЯ дивлюся на крісло в кутку кімнати. Там Олесь завжди дивився футбол. Не пропускав жодного матчу, вболівав за наших, пив із друзями пиво і вигукував слогани місцевого фан-клубу.\nОлесь давно уже не мій. Навіть не знаю, чому він мені згадався саме сьогодні. Можливо, тому, що я застудилася і мені не вистачає його піклування. Ароматного чаю з липи і меліси, смачного рогалика з повидлом… Він, як ніхто, про мене піклувався. Був найкращим чоловіком у моєму житті, але я пізно це усвідомила.\nУ мене в житті було три офіційних чоловіки. Олесь був першим. Студентське кохання, романтичне і багатообіцяюче.\n– От отримаємо дипломи, а далі підемо працювати. Заробимо гроші, купимо машину, квартиру, тобі дорогих суконь. Кожного року мандруватимемо. Спочатку поїдемо в Єгипет. Я там ніколи не був, але дуже хочеться, – казав тоді Олесь.\nОднак нічого з цього всього у нас не збулося. Ми одружилися і переїхали з тісного гуртожитку у квартиру до моїх батьків, де я зараз живу. Із подорожей за три роки сімейного життя раз побували у Криму на морі. Ні машину, ні квартиру ми так і не купили. Та й за що? За його мізерну вчительську зарплату чи за мою бібліотечну? І суконь дорогих він мені так ніколи і не купував. Перші два роки такого бідного життя мене не дуже тішили, адже я, молода і вродлива, знала, що можу мати більше. Я ніколи не думала, що зможу зраджувати… Але коли відчула на собі погляд Павла, який прийшов тоді в бібліотеку, зрозуміла, що з ним у мене більше перспектив.\nТож із Олесем ми розлучилися через три роки після одруження. Я не хотіла кривити душею і зраджувати йому, тож сказала все, як є.\n– Доню, так як Олесь тебе ніхто не кохатиме. Ти ж не цінуєш, що він для тебе робить. Хіба щастя у машині чи квартирі? У тебе ж є дах над головою. А сукні? Так Олесь тебе кохає і без дорогих речей. Повір мені. Я лише мріяла, щоб батько приносив мені чай, у вихідні випікав різне печиво, прав одяг чи куховарив. Але я нічого цього не мала, зате це все є у тебе. Ти маєш бути щасливою, – заспокоювала мене мама і прохала одуматися, вибачитися перед Олесем і не руйнувати нашу молоду сім’ю.\nОднак через місяць нас розлучили. Олесь склав свій одяг у валізу і поїхав. Він сумно дивився мені в очі. Я ніколи не згадувала його погляд, але добре його пам’ятаю зараз, хоча і спливло багато років... Олесь звільнився зі школи і поїхав до своїх батьків у сусіднє місто, звідки родом. Я чула, що він там влаштувався викладачем в училище. І більше не знала про нього нічого… Я просто викреслила його зі свого життя, бо моє життя наповнював яскравими фарбами мій новий чоловік.\nЗ Павлом почала зустрічатися після того, як сказала Олесю, що ми не пара. Павло був тоді перспективним юристом із хорошими зв’язками, які йому допомогли налагодити батьки. Він мене балував, купував дорогий одяг і прикраси, ми двічі на рік подорожували. Кілька разів до одруження він просив мене залишити роботу і бути вдома, щоб я його могла зустрічати, щоб з ним ходила на різні робочі зустрічі з впливовими людьми, щоб завжди була поряд. Я не хотіла залишати роботу, але вже після одруження, переїхала до нього і звільнилася. Яке то було щастя! Порожні дні, які ти сама маєш заповнити і розфарбувати, а до всього у тебе є гроші і можливості.\nІз Павлом ми прожили двадцять років. У нас двоє дітей – Марійка і Петрик. Ми їх любили і плекали, допомагала його мама і мої батьки. Якби не вони, не знаю, як би я справилася. Адже мої двійнята весь час вимагали уваги і любові, які ми дарували всі. Але не Павло… Він додому приходив пізно, завжди казав, що купа роботи, що йому потрібно заробляти більше грошей, щоб діти були усім забезпечені. Я свято в це вірила. Вірила, допоки через три роки не побачила повідомлення у телефоні про те, що його вже зачекалася подруга і він запізнюється. Допоки пізніше не побачила його у кав’ярні з гарною брюнеткою, розмальованою, як лялька. І хоча він мені спершу говорив, що то колега, але хіба тримають колег за руки?.. О, далі було скільки таких випадковостей, що вже і не перелічиш. Спершу я хотіла піти від нього, але не могла. Він юрист, сказав, що дітей відсудить, якщо я навіть спробую подати на розлучення. І я жила, як у клітці, маючи абсолютно все, крім взаємного кохання… Наші подорожі двічі на рік так і продовжувалися, тільки з дітьми, які раділи новим містам і щоразу допитувалися, куди наступного разу їх повезе татко.\nЖиття бігло, діти дорослішали, закінчили школу. Павло однозначно вирішив, що вони їдуть на навчання в Польщу. Діти були тільки щасливі, адже вони єдині з їхнього класу вищу освіту здобуватимуть за кордоном. Чим далі, тим було страшніше. Ким я заповнюватиму своє життя, коли діти переїдуть в іншу країну?.. Та відповідь на це питання прийшла одразу, коли Марійка і Петрик поїхали на навчання. Павло мені сказав прямо: тепер я дам тобі розлучення, дітей ми виростили, вони вже самостійні, ти можеш збирати свої речі…\nЧи стала я перечити йому? Ні, я просто взяла те, що було близьке моєму серцю. Переїхала у квартиру, де колись ми разом жили з батьками, а ще з Олесем… За кілька місяців Павло привів до себе нову жінку – молоду тридцятирічну юристку. У моє життя він більше не втручався, все, що нас поєднувало – це діти.\nВдома я не могла сидіти, адже потрібно було на щось жити. Влаштувалася продавцем у супермаркет. Життя за графіком. Подруг у моєму колі стало менше, вони мене просто цуралися без дорогої сукні і коштовностей… Але не в цьому щастя, я вже розуміла.\nСтепан до мене придивлявся з півроку. Він працював охоронцем у нашому супермаркеті. Його дружина померла. Мав троє дорослих дітей. І він, і я жили самотньо. Спочатку ми просто спілкувалися, потім із колективом ходили на природу чи в кіно. Ми обоє були вже дорослими для залицянь і сором’язливих питань. Тож кілька відвертих розмов завершилися спільним рішенням жити разом. І ми зійшлися. Степан переїхав до мене. Часто до нас приїздили діти – його і мої. Ми влаштовували спільні посиденьки на природі. У нас була така велика і дружня сім’я. І все було добре і я вже нічого не хотіла змінювати.\nА Олесь? Олеся більше немає. Я про це пізніше дізналася від нашого спільного колишнього друга. У нього була одна дружина, яку він теж любив, донька, яку він назвав, як і мене, Анюткою, і син, який зараз грає за місцеву футбольну команду.\nТакі довгі спогади за п’ятдесят років…\n– Анютко, ти спиш? – зі зміни повернувся Степан.\n– Тебе чекала. Йди руки мий та будемо їсти, – зустрічала чоловіка і йшла гріти вечерю.\n– Донька телефонувала. Завтра в онуки день народження, запрошувала. Підемо?\n– Підемо. Що подаруємо?\n– Зараз за вечерею про це і поговоримо, – казав Степан, з яким будь-які рішення ми приймали разом. У нас були взаєморозуміння і гармонія, тому нам було добре разом.


Також голова Офісу генпрокурора підписала клопотання про обрання запобіжного заходу\nГолова Офісу генерального прокурора Ірина Венедіктова заявила, що підписала підозру народному депутату та клопотання про обрання запобіжного заходу. Про це повідомляє APnews з посиланням на заяву Венедіктової.\n"Ми разом із прокурорами САП в цій справі провели декілька годин над вивченням матеріалів цього кримінального провадження, в результаті чого я прийняла рішення і, відповідно - одночасно відповідальність, підписати народному депутату підозру і клопотання про обрання запобіжного заходу - тримання під вартою", - йдеться у повідомленні.\nВенедіктова не вказала прізвище депутата, але, ймовірно, мова йде про парламентаря від "Слуги народу" Олександра Юрченка.\nНагадаємо, що президент України Володимир Зеленський закликав правоохоронні відомства "почути суспільство" та почати працювати продуктивніше, й виявляти та карати хабарників.\nКернес потрапив в клініку Charité у Берліні\nЛяшко офіційно програв на довиборах у Верховну Раду\nКанабіс 3 в 1. "Слуги народу" підготували три законопроекти про "легалайз"\nЄрмак заявив, що зіграє ключову роль у припиненні війни на Донбасі


З Різдвом Хистовим!\nГоловна » Новини » З Різдвом Хистовим!\n08.01.2019 року голова районної ради Андрій Ющенко провів апаратну нараду з працівниками виконавчого апарату районної ради. Накреслено чіткий план роботи на тиждень. Зокрема, обговорено план підготовки до проведення наради з питань використання майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ району.\nВ цей святковий Різдвяний День, коли традиційно продовжується в Україні колядування, у районну раду завітала солістка хору Хорошівського Будинку культури Петрунеля Горбачевська з прекрасною колядкою.


У ряді міст, підконтрольних "ЛНР", до 80% товарів надходять з РФ, - ОБСЄ - 112 Україна\nУ ряді міст, підконтрольних "ЛНР", до 80% товарів надходять з РФ, - ОБСЄ\nТакож жителі повідомляють про збільшення цін на продукти\nУ ряді міст, підконтрольних "ЛНР", до 80% товарів надходять з РФ. Про це йдеться у звіті Спеціальної моніторингової місії (СММ) ОБСЄ.\n"Спостерігачі відвідали ряд населених пунктів у Луганській області, розглядаючи економічні умови її жителів. Спостерігачі поспілкувалися з продавцями на ярмарках в Луганську - продавці з підконтрольних "ЛНР" Алчевська (39км до південно-заходу від Луганська), Краснодона (44km Південний схід від Луганська), Свердловська (60 км на південний схід від Луганська) , які повідомили, що до 80% продаваних товарів і продуктів харчування приходять з Російської Федерації. Під час відвідування підконтрольного "ЛНР" Перевальська (40 км до південно-заходу від Луганська), власник магазину повідомила, що більшість товарів надійшло з РФ. Також в підконтрольному "ЛНР" Артемівську двоє продавців сказали спостерігачам, що 70-80% їхнього товарів куплені в Луганську і вони з Росії", - йдеться у звіті.\nНовини за темою: Місія ОБСЄ вперше змогла підійти з обох сторін опору до зруйнованого мосту на р. Кальміус\nТакож спостерігачі говорили з 12 жителями підконтрольного "ЛНР" Ключового, які повідомили, що ціни на основні продукти збільшилися.\nРаніше повідомлялося, що деякі школи на підконтрольних бойовикам територіях користуються російськими підручниками і перейшли на російську мову навчання. Бойовики заявляли, що школярів "ДНР" будуть навчати за новими підручниками історії та російської мови.\n#ОБСЄ #продукти #Росія #ЛНР #товари