Матеріалізми Маркса та Енґельса\nРозглядаючи питання про матеріалізм у марксистській філософії слід насамперед відзначити, що в ній поєднуються два різних "матеріалізми": "історичний матеріалізм" Маркса (філософія історії) та "діалектичний матеріалізм", на розробці якого особливо спеціалізувався Енґельс.\nЩодо "історичного матеріалізму", то багато дослідників взагалі вважають, що він є не зовсім матеріалізмом. Так, на думку Людвіга фон Мізеса, Маркс назвав свою теорію науковою та матеріалістичною лише тому, що "в його часи жоден епітет не міг забезпечити доктрині більшого престижу": "В середовищі лівого геґельянства, в якому Маркс жив до того, як поселився у Лондоні, матеріалізм був визнаною філософією. Вважалося само собою зрозумілим, що філософія та наука не визнають ніякої іншої трактовки проблеми духу та тіла, крім тієї, якій вчить матеріалізм... Тому Маркс прагнув називати свою філософію матеріалістичною. Насправді... його доктрина взагалі не зачіпала проблему духу та тіла. Вона не ставить питання про те, як з'являються на світ "матеріальні виробничі сили", а також яким чином і чому вони змінюються. Доктрина Маркса є не матеріалістичною, а технологічною інтерпретацією історії." [47, 116]\nРазом з тим, Маркс та Енґельс поділяли основні постулати традиційного матеріалізму. Проблематика праць Маркса має дуже віддалене відношення до проблематики традиційного матеріалізму, що дає деякі підстави для їх протиставлення. Але сам Маркс розглядав свій історичний матеріалізм як частину всезагальної матеріалістичної філософської системи, її конкретизацію у відношенні до суспільних процесів. А загальнофілософські праці його найближчого однодумця та соратника, Фрідріха Енґельса (головні з яких були написані вже після смерті Маркса) цілком перебувають в руслі проблематики традиційного матеріалізму, і лише дещо по-іншому обґрунтовують основні його положення.\nЩе одне значення, в якому марксисти часто вживають слово "матеріалізм", не має прямого логічного відношення до матеріалізму як філософського напрямку, проте на рівні побутової свідомості часто асоціюється з ним. Найбільш характерним прикладом цього є відомі слова Енґельса, виголошені на могилі Маркса: "Подібно до того як Дарвін відкрив закон розвитку органічного світу, Маркс відкрив закон розвитку людської історії: той до останнього часу прихований під ідеологічними нашаруваннями простий факт, що люди в першу чергу повинні їсти, пити, мати житло та вдягатися, раніше ніж бути в змозі займатися політикою, наукою, мистецтвом, релігією і т.ін..." [28, 350-351] Людвіг фон Мізес зауважує, що тут ми маємо справу з "трюїзмом, який з незапам'ятних часів відомий усім, і якого ніхто ніколи не заперечував. Він говорить не більше, ніж заяложений афоризм: "Спочатку жити, а вже потім займатися філософією"". Але цей трюїзм виявився вдалим полемічним засобом. На ньому будується типова аргументація марксистів: "Ви заперечуєте, що людина насамперед потребує їжі? Ви заперечуєте, що людина зацікавлена в покращенні матеріальних умов свого існування? Оскільки ніхто не бажав сперечатися проти цих трюїзмів, то вони робили висновок, що усе вчення марксистського матеріалізму неспростовне. І багато псевдофілософів не змогли побачити хибність цього висновку." [47,110-111] Але, очевидно, сам Енґельс не ототожнював нібито здійснене Марксом відкриття закону розвитку людської історії з цим трюїзмом. Це зрозуміло з продовження цитати: "...що, отже, виробництво безпосередніх матеріальних засобів до життя і тим самим кожна дана ступінь економічного розвитку народу або епохи утворюють основу, з якої розвиваються державні установи, правові погляди та мистецтво і навіть релігійні уявлення даних людей і з якої вони, отже, мають бути пояснені, - а не навпаки, як це робилося досі." [28, 350-351] Цей перехід від "трюїзму" до "історичного матеріалізму" на перший погляд може видатися логічним, проте насправді логіки тут не більше, ніж у "силогізмі": "Філософу, як і всякій людині, в першу чергу необхідно їсти й пити, отже - зміст його філософії має бути пояснений зі з'їденого та випитого."\nОтже, Маркс та Енгельс поєднували постулати традиційного матеріалізму, по-новому ("діалектично") обґрунтовані та проінтерпретовані Енгельсом, з філософією історії, відомою під назвою "історичного матеріалізму". При цьому, всупереч деклараціям та намірам основоположників марксизму, ці два "матеріалізми" логічно досить слабо пов'язані. До того ж, вони стосуються різних предметних областей. З цих причин їх слід розглянути окремо. Але спочатку слід сказати кілька слів про матеріалізм взагалі.\nМатеріалізм - "доктрина, згідно з якою усі людські думки, ідеї, ціннісні судження та волевияви - продукти фізичних, хімічних та біологічних процесів, що відбуваються в тілі людини" [47, 74]. Людвіг фон Мізес в праці "Теорія та історія" дає вбивчу критику цієї доктрини, до якої, здається, небагато чого можна додати. Наведу декілька цитат.\nДодаток. Людвіг фон Мізес про матеріалізм\nМатеріалістична теза ніколи не була доведена або конкретизована. Матеріалісти не висували нічого, крім метафор та аналогій. Вони порівнюють роботу людського розуму з дією машини або з фізіологічними процесами. Обидві аналогії несуттєві і нічого не пояснюють...\nЗадовільна матеріалістична доктрина повинна описати послідовність подій, що відбуваються в матерії, які виробляє певні ідеї. Вона повинна пояснити, чому люди погоджуються або не погоджуються по певним проблемам. Вона повинна пояснити, чому одна людина досягає успіху у вирішенні проблеми, а інші ні. Жодна матеріалістична доктрина досі цього не пояснила...\nРізні люди мають різні ідеї, і жодному матеріалісту ще не вдалося звести ці відмінності до факторів, які можливо описати мовою фізики, хімії або психології. Будь-які посилання на природничі науки та на матеріальні фактори, з якими вони мають справу, нічого не пояснюють, коли ми ставимо питання, чому одні люди голосують за республіканців, а інші - за демократів.\nПринаймні досі природничим наукам не вдалося виявити якісь тілесні або матеріальні властивості, наявності або відсутності яких можна приписати зміст ідей та думок. Фактично, проблема різноманітності змісту ідей та думок ніколи не ставилася в природничих науках. Вони можуть вивчати лише об'єкти, які впливають на чуттєві сприйняття або модифікують їх. Але ідеї та думки не чинять прямого впливу на відчуття. Вони характеризуються смислом, а для осягнення смислу методи природничих наук не підходять.\n...ми не знаємо нічого про фізіологічні явища, що утворюють процес, що виробляє вірші, теорії та плани.\n...незважаючи на прогрес фізіологічного знання, про проблему зв'язку розуму та тіла нам відомо не більше, ніж давнім філософам, що першими замислилися над нею. Жодна з їх доктрин не була доведена або спростована новим отриманим фізіологічним знанням.\n...Дебати про матеріалізм стихли б до середини XIX ст., якби до них не домішувалися ніякі політичні проблеми. Люди усвідомили б, що сучасна наука нічого не додала для прояснення та аналізу психологічних процесів, що генерують певні ідеї, і сумнівно, чи вдасться майбутнім вченим досягти більшого у розв'язанні цієї задачі. Матеріалістична догма розглядалася б як припущення щодо проблеми, задовільне вирішення якої, схоже, принаймні в наш час, недосяжне для людського пошуку знань. Її прихильники не могли б вважати її неспростовною науковою істиною і не осмілювалися б звинувачувати її критиків у мракобіссі, невігластві та марновірстві. Матеріалізм був би замінений агностицизмом.\nЕнґельсова "діалектика природи"\nМаркс та Енґельс намагалися за допомогою діалектичних вивертів створити видимість розв'язання тих проблем, перед якими традиційний матеріалізм виявився безсилим (або давав очевидно безглузді відповіді типу: "людський мозок виробляє думки точно так само, як печінка - жовч"), і побудувати метафізичну систему діалектичного матеріалізму, що була б такою ж всеохопною, як метафізична система діалектичного ідеалізму їхнього вчителя Геґеля.\nЕнґельс спеціалізувався на розробці "діалектики природи". Ми вже згадували про такі перлини його діалектичної інтерпретації дійсності, як "заперечення заперечення", що відбувається при розвитку рослини (заперечення зерна в рослині і рослини в новому зерні), або в математиці при помноженні - a на самого себе.\nГоловну проблему матеріалізму - проблему зведення ідеального до матеріального Енґельс "розв'язав" навдивовижу легко та ефектно. Він постулював, що матерія має різні рівні організації - фізичний, хімічний, біологічний та соціальний, кожному з яких притаманні свої "форми руху" та атрибути (властивості). Різні рівні організації матерії пов'язані генетично (тобто вищий рівень включає в себе нижчі і утворюється на їх основі), але разом з тим атрибути та форми руху матерії на вищому рівні організації є незводимими до атрибутів та форм руху матерії на нижчих рівнях. Мислення, свідомість Енґельс проголосив атрибутом соціальної матерії. При цьому постулат про незводимість звільняв від необхідності пояснювати яким чином вони виникають з фізичних та хімічних) процесів.\nЗа зовнішньою стрункістю теорії Енґельса прихований ряд помилок.\n1) Безглуздість поняття "соціальний рівень організації матерії". Насамперед, слід зауважити, що це поняття у Енґельса не визначене чітко. Що являють собою матеріальні об'єкти на соціальному рівні організації. Енґельсова теорія допускає в якості таких об'єктів і людських індивідів і людські спільноти. Якщо говорити про людину, то очевидно, що безглуздо ставити її в ієрархічний ряд атом -> молекула -> тварина -> людина. Людина не є якимось "макрооб'єктом" який включає в якості своїх складових елементи нижчого, біологічного рівня організації матерії - тобто тварин. В плані "матеріальної", фізичної, біологічної організації людина і є твариною.\nЯкщо ж об'єктом соціального рівня організації матерії вважати суспільство - то з таким же успіхом можна оголосити "вищим рівнем організації матерії" стадо оленів чи зграю вовків. Суспільство взагалі не є фізичним, матеріальним об'єктом. На відміну від фізичних об'єктів воно не має просторової визначеності (і тому не може нікуди "рухатися"). Саме застосування поняття "суспільство" завжди умовне - суспільством ми можемо називати ту або іншу територіальну або національну групу, або людство в цілому.\nПогляд на суспільство як "вищий рівень організації матерії" і визначення мислення як "атрибуту" матерії на цьому рівні організації веде до холістичних збочень. Адже суб'єктом мислення в цьому разі має виступати не людина, а суспільство; таким чином воно має уявлятися по аналогії з живою розумною істотою, а справжні суб'єкти мислення і творці "світу ідеального" (світу думок, ідей та теорій), людські індивіди, при цьому розглядаються як частини, які мають бути цілком детерміновані і підпорядковані "цілому".\n2) Некоректне застосування поняття руху. Поняття руху у строгому смислі застосовне лише до фізичного, механічного руху. Рух у строгому смислі слова - це зміна розташування об'єкта у просторі. Хімічні, біологічні, суспільні процеси не є "рухом" в строгому смислі слова - якщо молекули чи тварини справді "рухаються", змінюють своє положення у просторі - то це є механічним рухом цих об'єктів; щодо суспільства, то воно взагалі нікуди не рухається (хіба що йдеться про переселення кочових суспільств-народів).\nПравда, слово "рух" віддавна широко вживається і в метафоричному смислі - як синонім до слів "зміна", "процес". Саме в цьому смислі як правило і вживається поняття руху в марксизмі. Проте годі й говорити, що теорії, побудовані на метафорах, не можуть претендувати на наукове, строге відображення дійсності.\nНатомість, якщо ми будемо мислити строго, і говорити не про "рух", а про зміни, процеси, то побачимо, що будь-якій відносно автономній сфері людського знання відповідають свої якісно специфічні процеси, зміни, що описуються в різних системах наукових термінів. Спроба вибудувати єдину ієрархію всіх процесів, і прив'язати її до рівнів організації матерії є науково необґрунтованою та неспроможною.\nЗвернемо увагу також на принципову відмінність між фізичним рухом з одного боку, та хімічними й біологічними процесами - з другого. Фізичний рух нібито відповідає найнижчому рівню організації матерії. Але в ньому перебувають усі матеріальні об'єкти, - на усіх рівнях організації. Здавалося б, пояснення відоме: форми руху, властиві нижчим рівням організації, нібито властиві і вищим. Проте, таким поясненням ми лише змішаємо речі, які важливо розрізнювати. Справді, біологічні процеси ґрунтуються на хімічних, а останні - на фізичних. Але крім того, що фізичний рух лежить в основі більш складних процесів (вищих "форм руху"), він ще й відрізняється від усіх інших "форм руху" тим, що матеріальні об'єкти вищих рівнів організації перебувають у фізичному русі як ціле. Електрони, атоми, молекули, рослини, тварини, люди можуть змінювати своє розташування у просторі, тобто рухатися фізично. Натомість, матеріальні об'єкти на біологічному рівні організації не перебувають у "хімічному русі", - тіла й органи рослин, тварин і людей не вступають, подібно до атомів, у хімічні реакції з утворенням хімічних сполук. Насправді, фізичний рух випадає з Енґельсової ієрархії, він є водночас фундаментальним для усіх матеріальних процесів ("форм руху") і позарівневим, не прив'язаним ні до якого рівня організації матерії.\nЗмішування понять руху у строгому (фізичному) та метафоричному (метафізичному) смислах є типовим для сцієнтистсько-історицистських теорій. Карл Поппер у "Злиденності історицизму" пише про цю помилку та її наслідки для суспільних теорій: "...коли ми говоримо у фізиці про рух тіла або системи тіл, то ми маємо на увазі не те, що це тіло чи система зазнає якоїсь внутрішньої зміни, а тільки те, що вони змінюють своє розташування стосовно деякої (довільно обраної) системи координат... Уявлення про швидкість соціального руху, або курс, або напрямок безпечні лише остільки, оскільки до них удаються для того, щоб висловити певні інтуїтивні враження, але як тільки їх починають застосовувати з претензією на науковість, вони стають просто сцієнтистським, або, точніше, голістичним жаргоном. Справді, будь-яку зміну будь-якого соціального чинника, який можна вимірювати, - наприклад, зростання народонаселення, можна зобразити графічно як якусь траєкторію, тобто так, як шлях тіла, що рухається... Ми могли б, звичайно, поєднати низку таких діаграм в одне багатомірне зображення. Але про таку сукупну діаграму не можна сказати, що вона показує шлях руху суспільства; вона не говорить нам більше, ніж говорять всі окремі, разом узяті; вона не становить ніякого руху "суспільства як цілого", а тільки зміну обраних аспектів. Думка про рух самого суспільства, про те, що суспільство, подібно до фізичного тіла, може рухатися як щось ціле по певному шляху в певному напрямку, є лише голістичною плутаниною. Зокрема, надія на те, що одного прекрасного дня ми можемо відкрити "закони руху суспільства", так само як Ньютон відкрив закони руху фізичних тіл, є нічим іншим, як наслідком таких непорозумінь. Оскільки не існує ніякого руху суспільства, який в якомусь розумінні був би схожий або аналогічний до руху фізичних тіл, то не може бути й таких законів." [64, 133-134]\n3) Розглянемо способи вирішення проблеми ідеального в "вульгарному" та діалектичному матеріалізмі.\nПочнемо з вульгарно-матеріалістичної аналогії: "мозок виробляє думки подібно до того, як печінка виробляє жовч". Ця аналогія безглузда, оскільки порівнюються цілком неподібні речі. У випадку виробництва печінкою жовчу йдеться про виникнення матеріального з матеріального ж. У випадку "виробництва думок мозком" йдеться про виникнення ідеального з матеріального. Як таке можливо? На це матеріалісти не можуть дати відповіді. Вульгарний матеріалізм просто ігнорує принципову відмінність (власне, не просто відмінність, а повну відсутність спільного) між матеріальним та ідеальним. Енґельс, натомість, знаходить зручний спосіб ухилитися від проблеми у вигляді постулату про незводимість. Цей постулат звільняє його від необхідності конкретного пояснення способу виникнення ідеального з матеріального і, разом з тим, дозволяє на основі іншого постулату (про те, що вищі рівні організації матерії з їх атрибутами виникають на основі нижчих) стверджувати, що ідеальні процеси детерміновані матеріальними і є вторинними по відношенню до них.\nНасамперед, зауважимо безглуздість визначення мисленних процесів та їх результатів як "атрибутів" матеріальних об'єктів. Атрибути - це властивості, а не об'єкти чи процеси. В той час як сфера ідеального - це процеси та об'єкти, що являють собою свого роду паралельний (по відношенню до матеріального) світ.\nТак само безглуздою є сама спроба поставити мисленні процеси в один ряд з фізичними, хімічними та біологічними, тобто з матеріальними процесами. Всі матеріальні процеси, на будь-якому рівні організації матерії, виявляються у зміні певних фізичних властивостей (розміру, форми, твердості, кольору тощо), ці зміни спостерігаються візуально або можуть бути зафіксовані з допомогою приладів, і тільки завдяки цьому ми про них знаємо. Натомість про мисленні процеси ми знаємо виключно тому, що ми самі мислимо і спілкуємося з людьми, що, подібно до нас, мають здатність мислення.\nВажливо також звернути увагу на нечіткість, розпливчастість поняття "незводимість". В якому смислі можна говорити, що хімічні процеси незводимі до фізичних, а біологічні - до хімічних та фізичних? Будь-який хімічний процес являє собою не що інше як роз'єднання молекул на атоми чи групи атомів (іони) та поєднання атомів та іонів в молекули, заміщення в молекулах одних атомів чи іонів на інші, зміну взаємного розташування атомів в молекулах з виділенням або поглинанням фотонів тощо, - тобто сукупність цілком "фізичних" процесів. Інша справа, що ці складні сукупності фізичних процесів набувають простого, зрозумілого, упорядкованого, компактного вигляду лише якщо вони описуються мовою хімічних формул, а не фізичних рівнянь. За кожним простим хімічним рівнянням стоїть велика кількість фізичних процесів. Перехід між ними не є принципово неможливим; в цьому сенсі хімічні процеси цілком зводимі до фізичних. Про незводимість можна говорити лише в тому смислі, що якби ми описували ці процеси мовою фізики, а не хімії, то отримали б дуже громіздкі теоретичні конструкції, з якими не змогли б ефективно оперувати. Те ж саме стосується "незводимості" біологічних процесів до хімічних та фізичних.\nЩо взагалі означають поняття "матеріальний" та "ідеальний"? Який смисл їх розрізнення та протиставлення? Ідеальні об'єкти - це об'єкти, яким "не можуть бути приписані фізичні характеристики", як то: маса, енергія, розмір, просторові координати тощо. [15,61] Відповідно, матеріальні, - ті, яким можуть бути приписані такі характеристики (точніше, які можливо описати такими характеристиками).\nЗ цього слідує, що ми можемо говорити про матеріальність тих або інших процесів лише остільки, оскільки вони є "зводимими" до фізичних. Знову ж таки, не в тому сенсі, що ми можемо описати усі процеси в даній матеріальній системі системою фізичних рівнянь, (для скільки-небудь складної матеріальної системи відповідна їй система фізичних рівнянь виявилась би настільки складною, що її не зміг би вмістити та обробити ніякий гіпер-суперпотужний комп'ютер), а в тому сенсі, що ми можемо мисленно представити цю систему у вигляді сукупності більш простих елементів та їх фізичних та хімічних взаємодій; далі можемо проробити ту ж операцію з будь-яким з цих елементів, і, врешті решт, поступово "спускаючись" з вищих рівнів організації до нижчих, дійти до найелементарніших відомих фізиці елементів та їх взаємодій, що описуються рівняннями фізики.\nНатомість саме поняття ідеального означає принципову неможливість здійснення над ним такої процедури. Ідеальні об'єкти та процеси (тобто, за визначенням, об'єкти та процеси, які не мають фізичних характеристик) можуть бути мисленно представлені у вигляді системи більш простих, елементарних об'єктів та процесів, які теж не матимуть фізичних характеристик, тобто будуть ідеальними. На цьому шляху перехід від ідеального до матеріального або навпаки є принципово неможливим.\nБенедикт Спіноза був цілковито правий, коли стверджував, що поза мисленням немає нічого, завдяки чому його можна пояснити або зрозуміти. Це, звичайно, не означає, що між мисленням та матерією немає ніякого зв'язку. Наявність такого взаємодії між ними очевидна та безсумнівна. Проте ми не можемо скільки-небудь адекватно описати мисленні процеси, а також почуття та емоції людини, в термінах, в яких ми описуємо речі та фізичні процеси.\nМатеріальні та ідеальні процеси принципово незводимі одне до одного. Дуалізм матеріального та ідеального є фундаментальною і неусувною умовою людського буття.\nНеможливість мисленно звести матеріальні процеси до ідеальних або навпаки не означає, що ідеалізм та матеріалізм обидва хибні. Будь-який з цих світоглядів в принципі може бути істинним, але він завжди буде неспроможним довести свою істинність або показати, що він краще узгоджується з фактами, аніж альтернативні світогляди. Матеріалізм та ідеалізм виявляються ірраціональною вірою; вони не можуть довести своїх постулатів аргументами та фактами, і їх прийняття чи неприйняття в кінцевому рахунку визначається передсудами або особистим світовідчуттям.\nСвідомість та відображення\nАвторами тлумачення свідомості як відображення вважають звичайно французьких матеріалістів ХVIII ст., хоча подібне тлумачення властиве і більш ранньому матеріалізму (наприклад, матеріалізму Гоббса). У Маркса при тлумаченні феномену свідомості на перший план вийшла інша, активістська, і, в певному смислі, ідеалістична концепція - концепція суспільної практики. Енгельс у своїх тлумаченнях феномену свідомості використовує інколи марксівські, а частіше - традиційні матеріалістичні підходи, очевидно, розглядаючи їх як такі, що не суперечать, а доповнюють одне одного. Особливу увагу розвитку філософського обґрунтування теорії відображення надавав Ленін. Власне, саме завдяки його філософським працям теорія відображення стала догматом радянського діамату.\nЗгідно з цією теорією свідомість є "вищою формою відображення". Найнижчою формою є відбитки, які одні предмети залишають на інші. Більш складні форми відображення виникають у органічній природі. Тут організмами здійснюється відбір зовнішніх сигналів і виконується складна програма реагування над них. Ця "програма" ускладнюється від простого реагування на подразнення у найнижчих організмів, до складної психологічної організації вищих. Нарешті, найвищого ступеню розвитку відображення набуває в людині, де воно здійснюється в ідеальній формі - формі мислення.\nЯкщо ми уважніше придивимося на цю концепцію, то побачимо в ній принаймні два "розриви". По перше, відображення-відбиток в неорганічній природі з одного боку та відбір-реагування в органічній - з іншого. Це - принципово різні речі, так що поняття "відображення" явно неадекватне для другого випадку. Звичайно, механізми подразнення та відчуття можуть використовувати механізм відображення-відбитку, але від цього вони не стають відображенням.\nТим більше, неадекватне поняття відображення для характеристики людської свідомості. Поняття, якими люди користуються для позначення речей, явищ та процесів ні в якому смислі не є відображенням цих речей, явищ та процесів. Між словом "стілець" та стільцем немає нічого спільного, ніяких спільних рис, за якими їх можна було б вважати схожими чи несхожими: вони просто непорівнювані. Ідеальний світ не є пасивним відбитком зовнішнього світу, він активно твориться людством та кожною людиною. Все, що ми можемо сказати про зв'язок між ідеальним світом свідомості та матеріальним світом, це те, що зв'язок між поняттями, в якомусь в основі непоясненному, але інтуїтивно зрозумілому смислі, може відповідати зв'язку між об'єктами, що позначаються цими поняттями.\nЯкщо тлумачення свідомості як відображення означає лише це - то воно є простою банальністю. Воно говорить лише про те, що наше мислення має справу з реально існуючим світом і в якомусь смислі може його пізнавати. Воно не пояснює нічого, а лише говорить про те, що переважна більшість людей завжди приймала за самозрозуміле. Але в будь-якому іншому, більш конкретному і "матеріальному" смислі тлумачення свідомості як відображення є явною нісенітницею.\nІсторичний матеріалізм Маркса\nНе містичні "матеріальні продуктивні сили", а розум та ідеї визначають життя людини. Щоб зупинити сповзання до деспотизму та соціалізму, необхідні здоровий глузд та моральна мужність.\nЦентральним поняттям Марксової доктрини історичного матеріалізму є "матеріальні виробничі сили". Рівню розвитку цих сил відповідає система "виробничих відносин" - відносини, у які люди вступають в процесі суспільного виробництва. Ці відносини утворюють "економічну структуру суспільства, реальний базис, на якому виникає юридична та політична надбудова і якому відповідають певні форми суспільної свідомості". [40, 7] Отже, в Марксовій теорії рівень розвитку виробничих сил однозначно детермінує систему виробничих відносин, а та, у свою чергу, однозначно детермінує "форми суспільної свідомості", "юридичну та політичну надбудову", і загалом усі "нематеріальні" аспекти життя людей. Зрозуміло, що розвиток матеріальних виробничих сил є причиною усіх важливих ("сутнісних") суспільно-історичних змін.\nРозвиток матеріальних виробничих сил відбувається постійно, він є в Марксовій теорії основною "константою" суспільно-історичного процесу, його основним законом. Натомість виробничі відносини більш статичні - протягом певного періоду вони залишаються по суті незмінними. В діалектичній термінології система виробничих відносин, а також детермінована нею система "надбудовчих" відносин, являють собою "якість", в межах якої відбувається зростання "кількості" - рівня розвитку матеріальних виробничих сил. Таке зростання відбувається в межах кількісної "міри" даної "якості". Коли зростання "кількості" досягає максимального значення в межах "міри" даної "якості", має відбутися "стрибок" в нову "якість" з новою "мірою". Тобто, на певному етапі розвитку матеріальні виробничі сили "переростають" систему виробничих та "надбудовчих" відносин і вступають з нею в суперечність. Стара система виробничих відносин вичерпує свої "прогресивні" можливості і стає "оковами" для подальшого розвитку матеріальних виробничих сил. Суперечність між матеріальними виробничими силами та виробничими відносинами розв'язується шляхом революційної зміни системи виробничих та "надбудовчих" відносин. Характер нової системи виробничих та "надбудовчих" відносин, само собою зрозуміло, буде детермінований новим рівнем розвитку матеріальних виробничих сил.\nЩо ж являють собою ці вседетермінуючі "сили"?\n"Найцікавіше в цій доктрині, - зауважує Людвіг фон Мізес, - в ній не дане визначення основної концепції - матеріальних виробничих сил. Маркс ніде не говорить нам, що він має на увазі, коли посилається на матеріальні виробничі сили. Ми маємо вивести це з нечастих історичних ілюстрацій його доктрини. Найбільш промовистий з цих випадкових прикладів можна знайти в його книзі "Злиденність філософії"... Читаємо: Ручний млин дає вам суспільство з сюзереном на чолі, паровий млин - суспільство з промисловим капіталістом." З цього прикладу робимо висновок, що словосполучення "матеріальні виробничі сили" означає у Маркса "стан практичного технологічного знання або технологічну якість інструментів та механізмів, що використовуються у виробництві". Отже, саме рівень розвитку виробничої технології є в Марксовій теорії тим чинником, який однозначно детермінує виробничі відносини і тим самим "надбудову". [47, 83]\nСправжнє відношення між людськими ідеями, діяльністю, суспільними відносинами та рівнем розвитку виробничої технології являє собою пряму протилежність тому, як його інтерпретує Маркс. Технологічний прогрес є результатом діяльності людей і тих відносин, у які люди вступають в процесі своєї діяльності - суспільних відносин. Діяльність людей, у свою чергу, спрямовується їхніми ідеями. Вже того факту, що будь-яка технологічна інновація є винаходом людей, тобто продуктом їх мислення, достатньо, щоб спростувати Марксів "матеріалізм".\nМізес особливо наголошує на значенні досягнутого людством ступеня розподілу праці. Інженерний винахід та запровадження парового млина були можливі лише на стадії розвитку розподілу праці, коли його застосування було б ефективним. Це стосується усіх технологічних винаходів та інновацій. Важливо, що саме капіталістична, конкурентна ринкова економічна система, яка орієнтує економічних агентів на максимізацію прибутків, створює найсприятливіші умови для запровадження інновацій, - наслідком чого і є науково технічні революції капіталістичної доби.\nТак звані матеріальні виробничі сили є похідними від сфери ідеального не лише тому, що вони є матеріалізацією ідей винахідників, а й в аспекті використання: поза зв'язком з людською свідомістю, зі знанням про способи виробничого використання вони не є ніякими "виробничими силами", а лише купами металу та брилами каміння.\nЩоб краще зрозуміти Марксову теорію, треба сказати кілька слів про панівну віру ХІХ ст. - віру в прогрес.\nПоняття прогресу мало амбівалентний характер. З одного боку, воно розглядалося як всеосяжне, що охоплює не лише матеріальні, але й духовні аспекти - просвіта, збільшення свободи. З іншого боку - не існує однозначного об'єктивного критерію духовного прогресу. Наприклад, твердженню про збільшення просвіти та свободи традиційно протиставляють твердження про падіння нравів. Врешті-решт, відповідь на питання про духовний прогрес/регрес визначалася особистими уподобаннями та ціннісними установками. Натомість техніко-економічний прогрес - постійне зростання продуктивності праці та обсягу виробництва - був фактом цілком очевидним та об'єктивним. За кілька сторіч з часу англійської промислової революції люди звикли до науково-технічного та економічного прогресу і стали сприймати його як щось само собою зрозуміле, що відбувається саме по собі і буде відбуватися завжди. Ірраціональна віра в техніко-економічний прогрес затьмарила той, здавалося б, очевидний для кожної людини зі здоровим глуздом, факт, що прогрес є ні в якому разі не самочинним, - він є лише результатом діяльності людей і ніяким чином не може вважатися гарантованим на майбутнє. Численні історичні факти занепадів або закостенінь різних цивілізацій також не приймалися до уваги.\nХосе Ортеґа-і-Ґассет, характеризуючи панівну віру ХІХ століття, писав: "Під своєю маскою щирого футуризму прогресист не турбується майбутнім; він переконаний, що воно не має несподіванок чи таємниць, пригод чи ґрунтовних новин, - він певний, що світ піде вже простою дорогою, без закрутів чи поворотів, і тому він гамує свою тривогу за майбутнє і остаточно влаштовується в сучасному." [54, 39] Проте насправді "немає жодного певного прогресу, жодної еволюції, без загрози інволюції і регресу. Все можливе в історії - так само тріумфальний і необмежений прогрес, як і періодичний регрес. Бо життя, індивідуальне чи колективне, особисте чи історичне, є єдиною реальною річчю у всесвіті, що її субстанція - небезпека." [54, 60-61] "Всякий, хто поважно ставиться до свого буття і бере повну відповідальність за нього, відчуває своєрідну непевність, що завжди держить його насторожі." [54, 38] "...чим більший поступ, тим більше він загрожений..." [54, 69] "Цивілізацію ми не "знаходимо" навколо нас, вона не є самодостатня. Вона штучна і вимагає митця чи ремісника. Коли ви хочете використати вигоди цивілізації, але не ладні підтримувати цивілізації... ви розчаруєтесь. В одну мить не стане цивілізації. Одна необережність, і, коли ви оглянетесь навкруги, все пішло з димом! Неначе знято килим, що заслоняв чисту природу, знову з'являється первісний праліс." [54, 67]\nМарксова теорія є породженням прогресистського забобону ХІХ століття - віри в те, що "прогрес" є необхідністю, законом, так само об'єктивним, незалежним від волі людей, як природничі закони. Цей забобон, поєднаний вульгарним позитивістсько-матеріалістичним сцієнтизмом, і дає в результаті "історичний матеріалізм". На закінчення огляду цього вчення наведу резюме Людвіга фон Мізеса:\n"Ми можемо резюмувати марксистську доктрину наступним чином: Від самого початку існують "матеріальні виробничі сили", тобто технологічне обладнання людських виробничих зусиль, інструменти та механізми. Ніякі питання про їх походження не допускаються; вони є - і все; ми повинні припустити, що вони впали з неба. Ці матеріальні виробничі сили примушують людей вступати в певні виробничі відносини, які не залежать від їхньої волі. Ці виробничі відносини далі визначають правову та політичну надбудову суспільства, а також релігійні, художні та філософські ідеї." [47, 85] Згідно з доктриною історичного матеріалізму "людські думки, вибір та дії визначаються матеріальними виробничими силами - інструментами та машинами. Маркс та Енґельс не змогли зрозуміти, що інструменти та машини самі є продуктами людського розуму. Навіть якби їхні наполегливі спроби описати усі духовні та інтелектуальні феномени, які вони називають надбудовчими, як результат дії матеріальних виробничих сил, і увінчалися успіхом, то вони усього лише знайшли б причину усіх цих явищ в чомусь, що само є духовним та інтелектуальним феноменом. Їх міркування йдуть по колу." [47, 109-110]\n Як писав філософський попередник Маркса у справі "постановки геґелівської діалектики з голови на ноги" Людвіг Феєрбах (за влучною характеристикою Вільгельма Віндельбанда, його матеріалістичне вчення являє собою "геґельянство навиворіт": Der Mensch ist, was er isst, - людина є тим, що вона їсть.\n Від сфери матеріального до сфери ідеального неможливий логічний перехід, але можливі інтуїтивні стрибки, які і здійснюються завжди, коли ми мислимо про оточуючий нас світ.\n Маркс К. Злиденність філософії. // Маркс К., Енґельс Ф. Твори. 2-е вид. Т.4. С.133


Новий вірус заразив кожен 16-ий комп'ютер у світі - Наука та IT - TCH.ua\nНаука та IT 22 січня 2009, 12:21\nКомп'ютерний вірус Downadup заразив кожен шістнадцятий Windows-комп'ютер у світі.\nКомп'ютерний черв'як Downadup, також відомий як Conficker і Kido, заразив кожен шістнадцятий Windows-комп'ютер у світі, такі дані компанії Panda Security, яка займається комп'ютерною безпекою.\nЗа даними Panda Security, 6% Windows-комп'ютерів, перевірених за допомогою її антивірусних продуктів, виявилися заражені Downadup. Усього інструментами Panda Security було перевірено близько двох мільйонів машин, з яких понад 110 тисяч містили Downadup.\nПредставники Panda Security підкреслюють, що 6% Windows-комп'ютерів, заражених Downadup, це мінімум. Якщо врахувати користувачів, які не працюють з антивірусами і не охоплених в дослідженні Panda Security, то кількість заражених комп'ютерів Downadup може зрости до 20-30% від всіх машин з Windows.\nВперше атака цього черв'яка була зафіксована близько тижня тому. За даними на 14 січня, черв'як Downadup заразив 3,5 мільйона комп'ютерів. До 16 січня цим черв'яком було заражено як мінімум 8,9 мільйонів комп'ютерів.\nДля зараження комп'ютерів черв'як Downadup використовує вразливість MS08-067 в операційній системі Windows. Вона дозволяє зловмисникові виконати будь-який код на комп'ютері користувача, наприклад, завантажити на нього шкідливе програмне забезпечення.\nНа YouTube дозволили скачувати відео\nВ Мережі відбудеться прем'єра першого інтернет-серіалу


Як приготувати смачну закуску з смаженого болгарського перцю\nСтрав з болгарським перцем існує безліч. Одне з них — смажений перець під томатним соусом. Завдяки яскравим фарбам це частування неодмінно прикрасить стіл. А також воно ідеально підійде до шашлику у вигляді закуски.\n— болгарський перець зелений не великий — 7 шт.;\n— помідори — 5 шт. або томатна паста — 3 — 4 ст. л.;\n— зелень кінзи — третина пучка;\n— кріп — третина пучка;\n— часник — 2 зубчики;\n— чорний перець мелений;\n— рослинна олія.\nБолгарський перець промийте, але плодоніжку витягувати не треба. Щоб надалі перець краще просочився, гострим ножем зробіть на ньому поздовжній надріз з кінця до плодоніжки і добре просушіть.\nПомідори перекрутіть через м’ясорубку. Можна натерти їх на тертці або перетворити в пюре за допомогою блендера. Зелень кінзи і кріп промийте і подрібніть. З часнику зніміть піну і дрібно поріжте. Якщо ви використовуєте томатну пасту, то візьміть трохи менше однієї склянки води, додайте кілька ложок пасти і приготуйте густий сік.\nРозігрійте сковороду і налийте в неї рослинне масло. Коли масло добре розігріється, покладіть в сковороду болгарський перець і накрийте кришкою. Обсмажуйте перець з двох сторін до золотистого кольору при середній температурі. Коли будете перевертати перець, відкривайте кришку акуратно. Масло може сильно бризкати.\nУ перекручені помідори або томатний сік покладіть подрібнену кінзу, кріп і часник. Додайте чорний мелений перець і сіль за смаком. Томатну масу добре перемішайте.\nСмажений болгарський перець перекладіть зі сковороди в окремий посуд. Залийте його томатною масою і залиште на столі, щоб настоявся. Зазвичай для повної готовності страви вистачає одного або двох годин. Чим довше перець буде просочуватися, тим смачніше вийде закуска.\nЯк приготувати рубані котлети з лемонемы\nЯк спекти пиріг з грушами і родзинками\nЯк приготувати салат «Кісточка» на Новий рік 2018\nКуряче філе в кукурудзяних пластівцях\nСвинина з білою квасолею\nЯк приготувати домашні вафлі


Близькість граду Божого – Слово\nГрад Божий і міста світу цього існують у паралельних всесвітах (на наш погляд), які обмінюються низькорівневими сигналами. Є небезпека, що ми занадто вже обживемося в цьому світі, забувши про світ інший. Чари світу цього руйнує смерть. Працюючи над цим розділом, я дізнався, що мій розумний, добрий, глибоко віруючий друг Лью Смідс, розвішуючи удома різдвяні прикраси, впав зі сходів. Він впав у кому, і лікарі вже наступного дня відключили апарат штучного дихання. Але Лью будував плани на майбутнє, думав, як він проведе Різдво з сім’єю… І раптом, в одну мить, цього земного майбутнього не стало. Але головним для мого спочилого друга завжди був світ інший, нехай навіть Лью, як і решта, не міг його ясно бачити і повністю розуміти. Я не сумніваюся, що Лью пішов із землі, передчуваючи найдивовижніше Різдво у своєму житті.\nЩоб несподівано усвідомити близькість Граду Божого, часто потрібна трагедія: вбивство, падіння друга зі сходів, вибух хмарочосів у нижньому Манхеттені. Град світу цього не дає про себе забути: його сигнали долітають до органів нашого чуття, ваблять і тягнуть. Град Божий, навпаки, тихий і невидимий. Чи існує він взагалі? Проте прірву можна здолати – через молитву, уважне вслухування…\nНезабаром після початку другої світової війни, 22 жовтня 1939 року, Клайв Л’юїс вимовив в оксфордській церкві Святої Діви Марії проповідь. Він почав її з питання, яке тривожило усіх студентів Оксфорда: чи варто в такий час займатися математикою і класичною грецькою мовою, середньовічною англійською літературою та історією? «Чи не рівнозначно це грі на лірі, коли палає Рим?»\nПрофесор Л’юїс делікатно нагадав студентам, що війна лише виявила ситуацію, яка існувала завжди. Ніхто з нас не знає дня своєї смерті: війна лише посилює можливість, що це станеться незабаром. І питання не в тому, чи варто вивчати літературу у військовий час, а в тому, чи варто вивчати літературу взагалі. Мудра людина, громадянин Граду Божого і граду світу цього, постійно пам’ятає і про час, і про вічність.\nМій знайомий англійський видавець став отримувати від однієї черниці листівки, пописані тонким дрібним почерком. Черниця справляла враження людини, що добре знає мистецтво. Провівши невеличке розслідування, видавець з’ясував, що Венді Бекет з конгрегації Сестер Божої Матері Намура – дуже розумна жінка з філологічною освітою. Живе вона у фанерному вагончику на території кармелітського монастиря. Майже весь день проводить у молитві, приділяючи роботі лише дві години. А робота її – перекладати середньовічні латинські рукописи, а ще вона вивчає живопис за репродукціями.\nКомусь на Бі-Бі-Сі спало на думку зробити документальний серіал, в якому черниця водила б глядачів музеями і картинними галереями світу і розповідала про експонати. Літня, років за шістдесят, старомодна черниця в рясі, в окулярах з товстими лінзами і з кролячими зубами ніяк не відповідала уявленням про телезірку. Проте, сестра Венді стала сенсацією, спочатку у Великобританії, а потім у Сполучених Штатах. Її книги про мистецтво увійшли до списку бестселерів, і вона зайняла одне з перших місць серед знаменитостей туманного Альбіону.\nАле сестра Венді неначе і не помітила своєї трансатлантичної слави: вона продовжувала жити в маленькому вагончику, присвячуючи вісім годин молитві. Журналісти були приголомшені: у неї немає телевізора, вона не читає газет. «Вони заважали б мені молитися», – пояснила черниця. Їй було важливо, щоб її думки були зайняті Богом, а не зовнішнім світом.\nЯ дивився передачі з сестрою Венді, і в мене з’явилося враження, що вона дивиться на мистецтво, особливо релігійне, з двох різних ракурсів. З одного боку, вона бачить мазки на полотні, художні прийоми, використання кольору і тіні. З другого – прозріває глибинний естетичний і духовний сенс, який вклав у свої творіння художник. Довгі години молитви привчили черницю бачити те, що таїться під поверхнею. Свята Трійця, ангели, біблійні персонажі – про усе це сестра Венді знає за особистим досвідом, і для неї зображення на полотні – ворота в іншу реальність, де вона почуває себе як вдома.\nМені до сестри Венді далеко: я занадто легко впадаю в помилкове розмежування між «природою» і «духовністю». Релігійне мистецтво, про яке розповідає черниця, зводить ці світи воєдино. Віра Авраама явила себе в тому, що він переселився з обжитого місця в невідому землю. Давид став великим царем. Ісус забивав цвяхи в теслярській майстерні. Апостол Павло шив намети, планував подорожі і збирав пожертвування для єрусалимської бідноти. Через такі звичайні, повсякденні дії приходило Царство Боже. Важливо було не стільки те, що робили ці люди, скільки чому і для кого робили.\nБільше того, як нагадав Л’юїс оксфордським студентам, звичайних дій не буває взагалі. Коли я пишу ці рядки, коли Лью Смідс підіймається сходами, щоб славити Різдво Христове, коли сестра Венді схиляється над творіннями святих Церкви, – усі ці дії стають актами поклоніння Богові. Як і суп, поданий з посмішкою в церковній трапезній; як і повсякденні прояви любові, що скріплюють узи шлюбу; як і щоденна допомога хворій дитині або батькам; як і добросовісна, компетентна професійна праця.\nГрад світу цього щодня і щогодини примушує нас жадати, споживати, експлуатувати і домінувати. Але будь-який акт опору йому – перемога граду Божого, яка перетворює життя відразу в обох світах. «А роблячи добре, не знуджуймося, бо часу свого пожнемо, коли не ослабнемо» (Гал. 6:9), – писав апостол Павло, звертаючись, швидше за все, не лише до нас, але і до себе самого.\nІноді самі християни говорять про християнство як про контркультуру. Я гадаю, що справа йде інакше: культура – це саме град ... Читати далі


Вінниччину з офіційним візитом відвідав головний дипломат Європейського Союзу в Україні » Lada.FM - перше регіональне радіо\n13 грудня 2021 19:36 #Вінниця Переглядів: 2021 Коментарів: Надрукувати\nВінниччину з офіційним візитом відвідав головний дипломат Європейського Союзу в Україні\nУ понеділок, 13 грудня, в приміщенні облдержадміністрації відбулась зустріч керівництва області з Головою Представництва Європейського Союзу в Україні, Послом Матті Маасікасом.\nВітаючи високоповажного гостя, перший заступник Голови ОДА Наталя Заболотна висловила сподівання, що даний візит сприятиме поглибленню співробітництва між Вінницькою областю та Представництвом ЄС в Україні. Також вона подякувала за незмінну позицію Європейського Союзу щодо підтримки територіальної цілісності та суверенітету України в її міжнародно-визнаних кордонах, запровадження відповідних санкцій країні агресору, а також налаштованість і надалі поглиблювати партнерство з Україною.\nВ свою чергу, Посол Матті Маасікас відзначив, що це його перший візит на Вінниччину і висловив переконання, що він точно не буде останнім.\nЩодо економічного та інвестиційного потенціалу, а також пріоритетних напрямків розвитку Вінницької області розповіла Наталя Заболотна: «Вінниччина є стабільною у своєму розвитку, але є ще багато планів та ідей, які треба реалізувати. Область перетворилась на великий будівельний майданчик. У рамках програми Президента України «Велике будівництво» будуються дороги, школи, дитячі садочки, центри екстреної медичної допомоги, медичні амбулаторії в сільській місцевості та спортивні об’єкти. У 2020 році Вінницька область увійшла до ТОП-5 по легкості ведення бізнесу за рейтингом Світового банку. Вінниччина має великий науковий потенціал. Ми займаємо 6-е місце в Україні за кількістю ІТ-компаній. Вінницька область-потужний аграрно-промисловий регіон, де створюються нові підприємства і поліпшується інфраструктура. Майже 10% загальнодержавного виробництва сільськогосподарської продукції вироблено у Вінницькій області. Ми є лідерами за обсягом виробництва ряду продуктів харчування».\nГолова Представництва Європейського Союзу в Україні Матті Маасікас поцікавився результатами децентралізації в області та планами подальшого її втілення. На що Наталя Заболотна відмітила, що головною метою реформи децентралізації є наближення якісних соціальних послуг до громад з відповідним ресурсом: «Наразі у бюджеті на 2022 рік додатково передбачено 4% від податку фізичних осіб, який надходитиме громадам. Це дозволить їм займатися комплексно низкою питань, які роками накопичувалися: насамперед це удосконалення і покращення інфраструктури – будівництво доріг, шкіл, садочків, медичних амбулаторій тощо».\nНаталя Заболотна також підкреслила - на даному етапі є чітке розуміння того, що дуже багато ще потрібно зробити, зокрема, підвищити кваліфікацію працівників на базовому рівні громад, адже є для цього і можливості і ресурси. «Створення ЦНАПів, запровадження надання в громадах низки соціальних послуг – це те що зараз є найважливішим. Перший, важливий крок зроблено, тож наразі триває процес налагодження співпраці влади і громади: чітке розмежування сфер відповідальності та спільне бажання покращити розвиток як окремих громад, так і регіону загалом».\nУ діалозі з паном Матті Маасікасом Перша заступниця Голови ОДА зауважила, що на Вінниччині функціонують 44 стаціонарні ЦНАПи і 2 мобільних. «Мобільні ЦНАПи можуть доїхати у віддалені села нашого аграрного регіону і це має значний попит, адже дозволяє надавати соціальні послуги адміністративного характеру людям похилого віку та маломобільним групам громадян»,- додала посадовиця.\nСтосовно інвестиційного клімату в області та роботи в регіоні окремих підприємств переробного напрямку зі спільним капіталом розповів заступник Голови облдержадміністрації Сергій Здітовецький.\nВін, зокрема, зазначив що Вінниччина багата на сировину, яка потребує переробки: кукурудза, яблука, ягоди тощо. Продукція заморожується, переробляється на концентрати та відправляється в країни ЄС. На що Голова Представництва Європейського Союзу в Україні зазначив: «У Європі існують певні квоти на сільськогосподарську продукцію, яку вона потребує, захищаючи свій ринок. Але сподіваємося, що найближчим часом все зміниться, і експорт української продукції на європейському ринку збільшиться».\nНа Вінниччині обговорили організацію у громадах соціальної і психологічної ...


Путін не розуміє, за що Тимошенко дали 7 років\n18 квітня 2021, Київ 01:41\n11 жовтня 2011, 18:01\nЮлія Тимошенко та Володимир Путін у супроводі керівників «Нафтогазу» і «Газпрому» після підписання газових угод 19 січня 2009 року\nПрем’єр-міністр Росії Володимир Путін заявив, що не цілком розуміє, за що колишній прем’єр-міністр України Юлія Тимошенко отримала сім років, і зазначив, що ставити під сумнів комплекс досягнутих за підсумками переговорів з нею газових домовленостей між Росією та Україною – небезпечно і контрпродуктивно.\n«Сім років – цифра така ... Сама по собі цифра – хороша. Я, щоправда, не дуже розумію, за що їй дали ці сім років», – заявив Путін, який прокоментував в Пекіні на прохання журналістів рішення Печерського суду міста Києва, який засудив Юлію Тимошенко до 7 років ув’язнення за газові контракти з Росією, укладені в 2009 році.\nПутін зазначив, що сама Тимошенко нічого не підписувала. «Контракти підписані на рівні господарюючих суб’єктів «Газпромом» і «Нафтогазом».\n«Тимошенко для нас і для мене особисто – не приятель і не родич, більш того, політичний опонент», – зауважив російський прем’єр, пояснивши, що Юлія Тимошенко завжди була політиком західно-орієнтованим. Про це Володимир Путін заявив у Пекіні, де він перебуває з державним візитом.\nТакож у вівторок «історію з обвинуваченням Юлії Тимошенко» прокоментували в МЗС РФ. У дипломатичному відомстві вбачають у вироку «очевидний антиросійський підтекст», оскільки екс-прем’єра України засудили за діючі та ніким не скасовані угоди між «Газпром» і «Нафтогазом Україна».


В цілому, як влаштована сонячна батарея, не залежить від того, які саме сонячні модулі (моно або полікристалічні, гнучкі) використовуються. Конструкція сонячної батареї – це багатошарова структура, в основі якої матриця з фотоелектричних модулів.\nЯк влаштована сонячна батарея: основні елементи\nЩоб отримати необхідну потужність сонячної панелі, окремі фотоелектричні модулі з’єднують послідовно (домагаючись необхідного значення напруги), а отримані ланцюжки з’єднують паралельно (отримуючи необхідне значення сили струму). Якщо подивитися, як влаштована сонячна батарея, то це зазвичай матриця 6х10 фотомодулів, середня потужність якої 250-260 Вт.\nПісля з’єднання фотоелектричних модулів готують «сендвіч»:\nзадня поверхня – водонепроникний, з хорошим відводом тепла. Стандартно – матеріал Tedlar, дуже тонкий шар спеціального полімеру\nплівка герметизуючого матеріалу – ламінуюча плівка EVA\nматриця з фотоелектричних модулів\nлицьова поверхня – особливе міцне скло з хорошими показниками пропускання світла і низьким відбиттям. Воно повинно бути дуже гладке, щоб на його поверхні не накопичувались пил і бруд. Воно повинно тривалий час не втрачати прозорості і витримувати досить великі температури, адже поверхня сонячної батареї може розігріватися до 90-95 градусів.\nПісля цього проводиться випробування на відсутність розривів електричного кола і «сендвіч» відправляють в спеціальну піч, де під впливом високого тиску і температури відбувається герметизація сонячного модуля. Після цього модуль укладають в каркас з алюмінію. Він спрощує монтування сонячної панелі на несучі конструкції, крім того, рамка використовується для організації заземлення. Щоб забезпечити більшу довговічність сонячної батареї, всю конструкцію додатково обробляють захисним силіконовим герметиком. Провідні виробники надають гарантію на свої виробт до 25 років – це не тільки дає можливість окупути сонянчі панелі при роботі по зеленому тарифу, але й отримати додатковий прибуток.\nНа задній панелі монтується клемна (розподільча) коробка, що дозволяє підключати сонячні батареї до інвертору (контролеру).\nНезважаючи на досить складну конструкцію та особливі вимоги до технології, збільшення обсягів виробництва та зростання потужностей соняної енергетики призвели до стрімкого падіння ціни на сонячні батареї.


ТелеФакт | Осучаснення на українських пунктах пропуску\nРетельніше контролювати міграцію Україні допоможе Євросоюз. Для цього вже виділили 27 мільйонів євро. Вже невдовзі прикордонники і міграційна служба відкриють бази даних одне для одного. За потреби встановити особу іноземця зможуть і просто на вулиці – за допомогою спеціального мобільного пристрою. Це передбачає фінансований ЄС проект.\n«Відповідні служби знатимуть статус усіх іноземців – чи особа легально в Україні, чи розшукується поліцією в Україні чи у світі – буде доступ до бази даних Інтерполу та інших. І це те, що дуже сильно підсилює безпеку українців»,– зазначає представник Європейської комісії Франк Пол.\n04.02.2017 / Без категорії\nУ Самбірському районі п’яний син важко побив матір\nЛекція та показ колекції українського жіночого традиційного одягу з регіонів


Чернівецька поліція нагадала про правила перевезення дітей\n– однієї області – автомобільний перевізник завчасно звертається з відповідним листом на ім’я начальника Головного управління Національної поліції цієї області;\n– декількох областей – автомобільний перевізник завчасно звертається з відповідним листом на ім’я керівництва Національної поліції України.\nмарку та номерний знак транспортного засобу, що здійснює перевезення;\nпрізвище, ім’я, по батькові водія та номер його телефону;\nпрізвище, ім’я, по батькові керівника групи та номер його телефону;\nПро це Сайту громадської журналістики повідомила Прес-служба ВБДР в Чернівецькій області.\nМатеріали за темою:ВБДР, Діти, Перевізники, правила


+10 нових випадків коронавірусу на Рівненщині | ITV MEDIA GROUP | Новини Рівного та області\n+10 нових випадків коронавірусу на Рівненщині\n09 травня 2020, 10:18\nСтаном на ранок 9 травня на Рівненщині зафіксовано 10 нових випадків коронавірусу. Про це повідомляє голова Рівненської ОДА Віталій Коваль. Це: ?3 мешканці з м.Радивилів; ?7 з Рокитнівського району (1 з с.Дубно, 2 - с.Березове, 2 - с.Хміль, 2 - с.Рокитне) Вік хворих від 6 до 84 років. ✅Таким чином в Рівненській області наразі маємо 918 випадків захворювання на коронавірус. З них – 202 медпрацівника, 45 - дітей. ✅ 21 летальних випадків. З них 19 підтверджено лабораторно. Вчора помер 33-річний чоловік з Рокитнівського району (с.Хміль). Сьогодні - 45-річний чоловік з Рівненського району (с.Обарів). Діагноз їм поставили клінічно та за результатами швидких тестів. ✅Одужало 165 хворих. Найбільше з м.Рівне та Сарненського району. З них 14 медпрацівників та 2 дітей. На перевірці в Рівненському обласному лабораторному центрі та Центрі громадського здоров’я 467 зразків.


У скільки років оптимально ставати батьками | Экономические Новости\nУ скільки років оптимально ставати батьками\nГоловна » Останні новини » Здоров’я » У скільки років оптимально ставати батьками\nСпівробітники Джорджтаунського університету вважають, що для народження дитини важливий вік не тільки матері.\nБіологічний вік батька теж має величезну роль. І більше того — по багатьох параметрах він навіть важливіший.\nТому бажано, щоб чоловік встиг стати батьком до певного віку. До якого? Це намагалися з’ясувати науковці, інформують Економічні новини.\nДля цього вивчили здоров’я дітей і вік батьків, коли дитина була зачата. Згідно з отриманими даними, діти, чиї батьки зачали їх в пізньому віці, тобто, коли їм було більше 40 років, в 6 разів частіше виявляються жертвами аутизму, порівняно з тими малюками, чиї батьки були молодші.\nТобто, для чоловіків важливо встигнути зачати дитину до 40 років.\nТакож виявилося, що вік батька корелюється з підвищеним рівнем шизофренії і вроджених дефектів потомства.\nПсихоемоційні відхилення і стрес батька пов’язані з дефектами поведінкових ознак у його сина або дочки.\nЧитайте: Українським батькам приготували приємний сюрприз\nА вживання майбутнім татусем алкоголю призводить до зниження ваги новонародженого. Також було відзначено зниження загального розміру мозку і порушення когнітивної функції навіть у разі, якщо мати взагалі не вживала алкогольні напої. Експерти заявили, що близько 75 відсотків дітей, у яких лікарі діагностували фетальний алкогольний синдром, були зачаті представниками сильної статі “під шофе”.\nЩо ще наголошується в доповіді вчених:\nЗ віком у представників сильної статі зростає ймовірність пошкодження сперматозоїдів.\nБатьківське ожиріння пов’язане з дитячим збільшенням жирових клітин, змінами метаболізму, а також з діабетом, ожирінням і розвитком раку мозку.\nІ навпаки, розумне здорове харчування в порівняно молодому віці (до 40 років) пов’язане зі зменшенням ризику серцево-судинної смерті у дітей та онуків.\n– Ми всі знаємо, що харчування, гормональний і психологічний стан майбутньої матері істотно позначається на стані її майбутньої дитини, – говорить керівник дослідження Івана Китлинська, доктор філософії, професор в області біохімії, молекулярної та клітинної біології. – Але наше дослідження показує, що те ж саме стосується і майбутніх батьків. Їхній спосіб життя, вік, харчування, все це в подальшому позначиться на молекулах, які контролюють функції генів.\nПри цьому вона звертає увагу на те, що наслідки пізнього зачаття можуть передаватися навіть через покоління, тому літні батьки є загрозою не тільки для дітей, але і для онуків.\nЗ кожним роком після 41 сперматозоїди втрачають свої якості на 7 відсотків. Після 45 років відсоток збільшується. Є і ще серйозний аргумент. Середній вік чоловіків, що йдуть на ЕКО – 41 рік. А середній вік чоловіків, які не змогли стати батьками за допомогою ЕКО – 45 років. Шанс стати татом для чоловіка 41 року – 60 відсотків. А для 45-річного – 35 відсотків.\nРаніше, нагадаємо, вчені Цюріхського університету визначили оптимальний вік для вагітності жінок. На їхню думку, найкращий час для народження дитини – у віці від 25 років до 35, ну максимум сорока. І пояснюють, що до 25-ти років у жінок, на відміну від чоловіків, формується широкий таз. Вчені вважають, що це робота гормонів і послання природи: прийшов час народжувати!\nПочинаючи приблизно з 30 років,розширення тазу повністю припиняється.\nА з 40-45 років кістки знову починають змінюватися, стаючи схожими на чоловічі, з подальшим зменшенням ширини родового каналу.\nУкраїнським батькам приготували приємний сюрприз\nДо уваги батьків: як розвинути в дитині позитивну поведінку\nУкраїнців шокувала історія про неадекватних батьків у Харкові (ФОТО)\nАліменти на батьків: українцям пояснили, чи повинні вони платити\nУкраїнським батькам приготували новий удар по гаманцю\nПрості дотики батьків здатні змінити геном малюка, - учені


Сьогодні мешканці Калинівки зможуть організовано повернутися додому – голова ОДА\n▪ Станіслав Козлюк 28 вересня, 2017 12:00\nЗа його словами, о 15:00 служби, які відповідають за розмінування, підпишуть загальний акт, після цього місцеві жителі зможуть повернутися.\nУ четвер, 28 вересня, мешканці Калинівки Вінницької області, яка постраждала від вибухів на складі боєприпасів, зможуть почати організовано повертатися до своїх домівок. Про це під час брифінгу в Калинівці розповів голова Вінницької ОДА Валерій Коровій, передає кореспондент Тижня.\nКалинівка. Фото Станіслава Козлюка\nЯк розповів Коровій, на полігоні ще звучать поодинокі вибухи, але вони не загрожують життю та здоров'ю громадян, тому було прийняте рішення зняти блокпости з центральних вулиць міста.\nТакож уже відновлюється газопостачання, електропостачання, обстежуться школи, щоб з понеділка почалося навчання.\n"Ми починаємо роботи з відновлення газопостачання Калинівки, насамперед багатоповерхових будівель. Стоїть завдання відновити газопостачання впродовж трьох днів. У Павлівці істотно постраждала система електропостачання, зараз живлення відновлюється. У міській та районній радах розгорнуті пункти прийому громадян. Вчора уряд виділив 100 млн грн із резервного фонду на відновлення осель та об'єктів соціальної інфраструктури, зараз завдання полягає в тому, щоб запустити цей механізм. Є завдання обстежити школи, щоб у найкоротші терміни, з 2 жовтня, діти пішли в школу. Зараз відновлюється павлівська школа, яка постраждала найбільше", - розповів Коровій.\nвибухи в Калинівці, Калинівка, Вінницька область


Статистика стверджує, що авіація - найбезпечніший вид транспорту. У середньому за рік у всьому світі в авіаційних катастрофах гинуть трохи більше трьох тисяч чоловік. Для порівняння наведу все ту ж статистику дорожньо транспортних пригод, що забирають тільки в одній нашій країні - більше 30 тисяч життів!\nЧому ж ми тоді з таким полегшенням зітхаємо, коли літак, завершивши свій недовгий політ, стосується шасі бетонної смуги аеродрому? Напевно, тому, що повітряні катастрофи, якщо трапляються, залишають пасажирам авіалайнерів дуже небагато шансів на порятунок.\nАле все ж таки залишають? Так. І чим більше підготовлений людина до самопорятунку в умовах льотних пригод, тим вони вищі. Прикладом тому може служити катастрофа, яка сталася в 1974 році з літаком "У 707" в самоанською аеропорту паю паю. З 102 пасажирів залишилися в живих тільки п'ятеро.\nСлідча комісія зробила висновок, що вижили вони лише завдяки тому, що уважно прочитали пам'ятки та вислухали інструкції стюардеси перед польотом. При аварії більшість рятуються пасажирів кинулися до вхідних дверей, перегородивши своїми тілами вузький прохід. Почалися паніка і тиснява, що позбавили їх надій на порятунок.\nП'ятірка уважних пасажирів до дверей не кинулася, а віддала перевагу, як рекомендувала стюардеса, скористатися аварійним виходом, ведучим на крило літака. Інші за своє зневажливе ставлення до службових інструкцій заплатили дорогою ціною.\nНайбезнадійнішими з точки зору виживання слід визнати аварії, пов'язані з вибухами літаків у повітрі, зіткненнями авіалайнерів. Трохи більше шансів на порятунок при некерованих поданих на землю.\nЄдине, що тут можна порадити, - це чітко виконувати вказівки екіпажу. Застебнути ремені, причому відрегулювати їх під свої габарити, щоб вони не бовталися на тілі і були якомога нижче, бажано майже на стегнах (мал. 1). Покласти схрещені руки на спинку знаходиться перед вами крісла, нахилити, притиснути до них голову, ноги витягнути і впертися ними в підлогу або переднє крісло.\nПри іншій рекомендованої на випадок аварії позі, яка мені видається більш переконливою, слід зчепити руки ліктями з низкою сидячими пасажирами, долонями захистити голову (або, закривши ними голову, уперти лікті в спинку переднього сидіння), на коліна і під живіт покласти складену ковдру, пальто, сумку з м'якими речами, щоб створити максимально об'ємний м'який буфер, нахилитися, жорстко притиснути підборіддя до грудей і впертися колінами в спинку переднього крісла (рис. 2).\n! Від очок, сережок, брошок, авторучок, ключів і т.п. кишенькової дрібниці краще позбутися, щоб згодом медикам не довелося вирізати і виколупувати їх з вашого тіла. Небезпечні шарфи, хустки, краватки, ланцюжки і шнурки на шиї, які, зачепившись за випадковий виступ, можуть задушити вас.\nУ момент удару треба максимально напружити всі м'язи, особливо в напрямку вперед і вниз, звідки, найімовірніше, піде поштовх.\n! До повної зупинки літака ні в якому разі не покидайте крісло і не розстібайте ремені. Після першого удару можуть послідувати другий і третій, більш нищівні.\nПокидати літак слід як через основні, так і через аварійні люки. Люки ці розташовані, як правило, в кожному салоні. На жаль, досвід аварій показує, що пасажири прагнуть покинути літак тим же шляхом, яким до нього потрапили. І гинуть в утворилися біля входів пробках.\nДля спуску з потерпілого аварію літака на землю передбачені спеціальні канати з вузлами (рис. 3) і надувні трапи, що представляють собою два надутих повітрям балона з натягнутим між ними дном. Одним кінцем трап закріплюється в літаку, іншим - впирається в землю. Пасажири сідають (при швидкій евакуації стрибають) на підлогу і з'їжджають по ньому вниз (рис. 3).\nПобачити аварійні люки і зрозуміти, як вони працюють, треба до початку польоту. Більшість люків відкривається поворотом ручки вниз, після чого двері відтягується всередину салону і зсувається в бік (рис. 4). Щоб не пошкодити гумові поверхні трапа, перед посадкою на нього жінкам необхідно зняти взуття на високих підборах. Не слід триматися руками за бічною окантований шнур (щоб не отримати опіків) і за підтримуватися внизу біля трапа, заважаючи спуску інших пасажирів.\nНа випадок посадки на воду в аварійному комплекті кожного літака є колективні та індивідуальні спассредства - рятувальні плоти і рятувальні жилети. Рятувальні жилети зберігаються в сидіння літакових крісел, знизу.\nАвіаційний рятувальний жилет (АСЖ) має дві ізольовані один від одного камери (передню і задню), для кожної з яких передбачено окремий клапан для поддува. Одягається жилет через голову. Для кріплення на тілі передбачені спеціальні ремені. Для залучення уваги рятувальників - свисток і аварійний ліхтар. Вага жилета 950 грамів, позитивна плавучість 15 кілограмів.\nДля надання медичної допомоги на борту літака є аптечка. Стюардеси і члени екіпажу навчені прийомам долікарської допомоги.\nАварії на висоті понад сім тисяч метрів нерідко супроводжуються декомпресією. Спочатку пасажири чують оглушливий рев, характерний для масованої витоку з салону повітря. Навколишній простір наповнюється пилом і туманом, від чого різко падає видимість.\nОкремі незакріплені предмети і речі можуть літати по салону. З легких дуже швидко витягується весь знаходиться там повітря, утримати який силовими методами неможливо, як не напружуй грудну клітку. Одночасно перевантажуються барабанні перетинки, що супроводжується болем і шумом у вухах, кишечнику, де розширюються внутрішні гази, викликаючи різкі болі. Вже через кілька секунд людина втрачає свідомість від задухи.\n! Єдина можливість не втратити свідомість при розгерметизації літака - це миттєво скористатися кисневою маскою, яка зазвичай зберігається в спинці розташованого попереду крісла, надівши її на обличчя. Саме надівши, а не притиснувши до рота - досить на мале мить втратити свідомість, що може статися і при кисневої підживленні, щоб вона випала з ослабілої руки.\nДо моменту, поки ви не наділи маску, намагатися надавати допомогу іншим людям не можна! Навіть якщо це ваша улюблена або ваша дитина. Як не блюзнірськи це прозвучить, але перша турбота повинна бути про своє здоров'я. Що толку, якщо ви спочатку кинетеся до них і загинете раніше, ніж зможете допомогти. Спочатку рятуйте себе, тоді, зберігаючи свідомість і дієздатність, ви зможете допомогти й іншим.\nВідразу після закріплення маски застебніть ремені. Перше, що зробить екіпаж, - це направить що втратив герметичність літак вниз, від чого вас може викинути з крісла. Найбільш безпечні місця в аваріях, пов'язаних з вимушеними посадками, розташовані ближче до задньої частини фюзеляжу, але не в самому хвості. При вибуху і розвалі літака в повітрі безпечних місць, природно, немає. Всі ці місця падають з однакової висоти і однаковим прискоренням.\nІ проте навіть у такій безнадійній ситуації, як вільне падіння з висоти в кілька кілометрів, люди примудряються виживати! Історія авіації знає воістину дивні випадки. Під час Другої світової війни підбитий бомбардувальник валиться на землю.\nУ викинувся з кабіни пілота не розкривається парашут. Люди, впавши з п'ятого поверху (всього то 15 метрів), на смерть розбиваються, а тут кілометр! Але спрацьовує щасливий випадок - літак, що обігнав пілота, вибухає, і ударна хвиля на вильоті м'яко підхоплює приреченої людини і акуратно ставить на землю. До речі, цей епізод по гарячих слідах був використаний у фільмі "Небесний тихохід".\nЛьотчик невеликого спортивного літака виконує звичайний тренувальний політ. Раптово відмовляє двигун. Спроби запустити його не вдаються. Літак звалюється в штопор. Пілот покидає кабіну, але парашут не розкривається. До землі кілька сотень метрів. Шансів на порятунок нуль. Точніше, один на мільярд. Але саме він спрацьовує.\nПілот у вільному падінні наздоганяє покинутий їм літак і обрушується в кабіну, на власне місце. Від нічого робити - парашута то у нього немає - він намагається запустити мотор, і той оживає! Вихід з штопора і ... посадка на рідному аеродромі! Друзі, що спостерігали пригода знизу в біноклі, перебувають не меншому шоці, ніж сам дивом врятований пілот.\nУ Міністерстві авіації нам розповідали ще один випадок з серії "Якби не було правдою, ніколи б не повірив". У повітрі розвалюється рейсовий літак. Пасажири і екіпаж гинуть. Рятується один солдат, що летів додому у відпустку. Його крісло було біля крила, і треба ж такому статися, щоб воно разом з цим крилом і обломилось.\nСолдат був пристебнутий (ось вона, користь вчасно виконуваних команд екіпажу) і на персональному крилі спланував до землі. Звичайно, він переламав мало не всі кістки, але залишився живий!\nТочно так само вижила здійснила беспарашютний стрибок з висоти 10 тисяч метрів югославська стюардеса Весна Вулович! Це я до того, що, можливо, саме вам пощастить. Може, ви той, один з мільярда. Так що не втрачайте присутності духу і боріться за життя до останньої можливості, в якій би безнадійної ситуації ви не опинилися.\nСівши в літак, ТРЕБА:\nвивчити пам'ятки, прослухати інструкції екіпажу;\nзастебнути ремінь, підігнавши його під фігуру;\nпри розгерметизації літака - негайно надіти кисневу маску, допомогти це зробити сусідам;\nпри аварійній посадці зняти сережки, окуляри і викинути інші гострі і б'ються предмети;\nприйняти позу безпеки - голову схилити, ліктями і колінами впертися в переднє крісло, під живіт і груди укласти м'які речі;\nпри тисняві на виході - скористатися запасним виходом.\nзахаращувати верхні полиці важкими речами;\nрозстібати ремені, вставати до команди;\nдопомагати іншим до надягання кисневої маски;\nПісля вимушеної посадки залишилися в живих пасажирам слід виконувати вказівки екіпажу, який навчений діям у подібних екстремальних умовах.\n! Але ще до того, не чекаючи окремого запрошення, треба: відбігти від здійснив аварійну посадку літака, щоб не потрапити під можливий вибух, лягти на землю за яке небудь перешкоду і закрити голову руками. І не вставати до команди екіпажу. Або до тих пір, поки літак не охолоне і не випарується розлите по землі пальне.\nПісля цього пасажири, якщо не послідує інша команда, повинні зібратися разом, віднести на безпечну відстань від потерпілого аварію літака поранених і надати їм першу медичну допомогу (спочатку людям з сильними артеріальними і венозними кровотечами і забитими сторонніми предметами дихальними шляхами, потім - з переломами, ранами та ін ушкодженнями); відокремити від основної маси людей загиблих; оглянути уламки літака і навколишню місцевість з метою пошуку корисних для виживання предметів; спорудити тимчасове, що захищає від вітру та опадів притулок.\nЦе першочергові дії, до завершення яких іншими займатися недоцільно. Це вже потім можна проаналізувати місце, де ви знаходитесь, на предмет топографічних небезпек та зручності перебування і спробувати відшукати більш безпечне.\n! Ні в якому разі не йдіть від уламків літака далеко, якщо це не викликано реальною необхідністю. Перше, що зроблять рятувальники, - це пройдуть по нитці маршруту зниклого авіалайнера. Його вони завдяки розкиданим, добре помітним з повітря уламках і пошкодження природного вигляду місцевості відшукають швидко, а от вас, якщо ви пішли в далекі ліси і розбрелися по двоє, по троє в усі сторони, доведеться ще позбирати.\nВсякий пошук зручних для виживання місць повинен проводитися тільки в денний час і тільки парами або трійками. Одиночне ходіння неприпустимо! Поки розвідники ведуть пошук, всі інші повинні максимально утеплитися і розпалити багаття. Вогонь, крім тепла, важливий як фактор моральної підтримки. Вид вогню завжди заспокоює і вселяє надію. Крім того, багаття полегшує пошук місця катастрофи, так як видно з повітря за десять і більше кілометрів!\nПри розподілі обов'язків і робіт слід враховувати, що найбільшої уваги до себе вимагають поранені і травмовані люди. Діти при удаваній їх незахищеності фізично дуже витривалі (згадайте дошколят, які в лютий мороз з реготом напихають один одному за комір сніг і після цього примудряються не захворіти! Так дорослий б на їх місці помер!), Але слабкі духом, тому їм потрібна підтримка.\nСтарики, навпаки, слабкі фізично, але це з лишком компенсується їх життєвим досвідом і моральної витривалістю. Жінки - це просто таки зразок витривалості та довготерпіння, але їм важливо участь в їхній долі сильної статі, а головне - раціональне керівництво.\nУ ситуаціях, коли загинув екіпаж літака, важливо, щоб із середовища розгублених пасажирів виділився лідер. Він повинен вселяти довіру всім своїм виглядом і поведінкою, віддавати накази без нотки сумніву в голосі, нехай навіть не знає, що робити в наступну хвилину.\nАнархія багато гірше самого недалекоглядного командирського єдиноначальності. З самовисуванням на керівну посаду в екстремальних умовах аварії проблем зазвичай не виникає. Розгублені люди будуть тільки раді, що хто то візьме відповідальність за їх життя на себе.\nЩоб уникнути можливих помилок, командир повинен спиратися на поради найбільш досвідчених з врятувалися людей. Всі інші дії пасажирів зробив вимушену посадку літака повинні бути підпорядковані головною і єдиною завданню - вижити до моменту прибуття рятувальників.\nВідразу після зупинки літака ТРЕБА:\nпокинути літак через основні та аварійні виходи;\nвідбігти від літака;\nнадати першу медичну допомогу постраждалим пасажирам;\nобладнати тимчасовий притулок з уламків літака, гілок дерев, снігу;\nзібрати в одне місце воду, їжу, теплі речі;\nобладнати капітальний табір.\nнаближатися до літака до висихання пального;\nбез крайньої необхідності залишати місце аварії;\nрозділятися на дрібні групи;\nходити на розвідку місцевості вночі і поодинці.\nНаступним за ступенем небезпеки видом авіаційних катастроф слід визнати пожежа.\nПолегшені зі зрозумілих причин паливні баки і десятки тонн укладеної в них горючки мало сприяють протипожежної безпеки. Недарма кожна п'ята авіаційна аварія супроводжується подальшим пожежею. І саме тому так важливо виконувати льотні інструкції, що категорично забороняють провезення в літаках легкозаймистих горючих та вибухових речовин.\nПовітряні протипожежні нормативи більш жорсткі, ніж наземні. Воно й зрозуміло - в салоні палаючого на висоті 10 тисяч метрів літака стоп кран не смикнеш і у вікно НЕ вистрибнеш. Крім того, додатковим провокатором загорянні тут служить викликане висотою розрідження атмосфери, значно підсилює випаровування летючих рідин.\nНа землі таких проблем не знають. У цій ситуації досить мікротріщини в ємності, де зберігається пальне речовина, чи погано притертою пробки плюс мікроіскри, щоб пролунав вибух. Мені здається, перерахованих причин вистачить для вивчення та дотримання протипожежних інструкцій.\n! Швидко позбутися горючої і плавиться під впливом вогню синтетичного одягу. Наприклад, жінкам від колготок. А ось верхній одяг із погано палаючих природних матеріалів, навпаки, надіти, щоб захиститися від жару полум'я. З тією ж метою і для захисту ніг від можливих осколків надіти взуття. Обов'язково - негорючі головні убори. Якщо є - накинути зверху плед або ковдру.\nНе забороняються спроби гасіння пожежі за допомогою бортових протипожежних засобів (про місцезнаходження яких краще дізнатися заздалегідь).\n! Слід захистити дихальні шляхи від диму змоченими у воді, молоці, соку, сечі ганчірками. При сильній задимленості пересуватися краще на четвереньках у самої підлоги. Якщо прохід блокований, повзіть поверх опущених спинок літакових крісел. Не можна відкривати запасні люки, якщо за ними видно дим і вогонь.\nІ ще, по ходу всіх цих дій не можна забувати, що все складається не так вже погано!\nЧитайте також: Y-хромосому можна звести до двох генам?


В Обухові розшукують родичів радянських військових часів Другої Світової\nВ рамках співпраці з містом Радебойль (Німеччина) Обухівська міська рада розшукує родичів радянських військовополонених, котрі загинули під час Другої Світової.\nПро це йдеться у повідомленні Відділу муніципальних ініціатив та ініціатив ОМР, передають Хроніки Обухова.\nСеред тих, родичів кого розшукують:\n- Горобець Григорій Іванович – 23 серпня 1920 року народження, місто Обухів, який потрапив у полон 28 червня 1941 року в Молодчино (Білорусь) в якості військовослужбовця червоної армії. Загинув 20 лютого 1942 року у таборі для військовополонених Цейтайн;\n- Солодовник Іван Платонович - 23 серпня 1920 року народження, місто Обухів, який потрапив у полон 7 жовтня 1941 року в Єльня (Росія) в якості цивільної особи. Загинув 18 листопада 1941 року у таборі для військовополонених Цейтайн;\n- Калита Павло Єфимович – 1895 року народження, місто Обухів, який потрапив у полон 20 жовтня 1941 року у Вязьмі (Росія) в якості цивільної особи. Загинув 4 березня 1943 року у таборі для військовополонених Цейтхайн;\n- Литвинов Семен Павлович – 1895 року народження, місто Обухів, який потрапив у полон 11 жовтня 1941 року в якості солдата будівельного батальйону червоної армії. Загинув 16 червня 1942 року у таборі для військовополонених Цейтхайн;\n- Якщо Ви знаєте рідних загиблих чи володієте будь – якою інформацією - звертайтесь за т. (068) 231 89 85 чи email: invest@obcity.gov.ua або до відділу муніципальних ініціатив та інвестицій Виконавчого комітету Обухівської міської ради (вул. Київська, 10, кабінет №5), - додали в ОМР.\nОбухівська майстриня спробувала відтворити автентичну вузлову ляльку\nБоксер з Обухова отримав золото на Чемпіонаті України


Нова варіація аромату Fan di FENDI. - Vitalira\nДодому Мода Краса Нова варіація аромату Fan di FENDI.\nКолекція ароматів Fan di FENDI поповнилася новим творінням: Fan di FENDI Blossom. Ця нова квіткова композиція, підкорює променистим акордом квітучої вишні, покликана дарувати воістину весняну ніжність.\nFan di FENDI Blossom відкриває абсолютно новий вимір, повне привабливості. Цей сяючий квітковий акорд побудований навколо ніжного квітки Сакури. Його промениста свіжість, наче розкривний весняний бутон, звеличує жіночність і життєрадісність.\nАромат відкривається делікатним фруктовим акордом, в якому соковита груша з Японії гармонійно поєднується з ласою малиною. Рожеві ягоди з острова Реюньйон привносять в цей мікс іскристу свіжість. У серце Fan di FENDI Blossom б’ється ніжний аромат квіток Сакури. Все тут говорить про ніжності: нескінченне чергування витончених білих квіток з їх м’якими і насиченими нотами лише підтверджує основний тембр композиції. У надрах аромату елегантний акорд злегка припудреним ванілі резонує з витонченістю квітки Сакури, а ноти білого мускусу роблять шлейф більш насиченим і витонченим.\nСяючий весняний аромат Fan di FENDI Blossom покликаний стати новим об’єктом тяжіння, символом іскристою свіжістю, витонченості і життєрадісності.\nпопередня статтяВесільні фото Вікторії Бекхем.\nнаступна статтяЯк підтримати красу і здоровя шкіри?.


Томас Мейхью — Вікіпедія\nангл. Thomas Mayhew\n31 березня 1593(1593-03-31)\nангл.Tisbury(Тісбьорі),графство Вілтшир, Англія\n25 березня 1682(1682-03-25) (88 років)\nУ Вікіпедії є статті про інші значення цього терміна: Мейг'ю.\nТомас Мейг'ю Старший (англ. Thomas Mayhew; нар. 31 березня 1593 — пом. 25 березня 1682) — засновник першого англійське поселення на острові Мартас-Віньярд, Нантакет у 1642 році. Його помічник Пітер Фоглер був дідом Бенджаміна Франкліна.\n3 Поширення релігії\n4 Місіонерська робота\nТомас Мейг'ю одружився з Енн Пакест. У 1621 році у них народився син, Томас Молодший, якого хрестили в рідному місті Енн, Саутгемптоні. Через два роки на світ з'явився, Роберт Мейг'ю, хрестився в Тісбьорі.\nСім'я покинула Англію в 1631/2 роках під час Великого переселення пуритан. Через агентство «Метью Кредока»(Cradock) у Лондоні, Мейг'ю був призначений для управління властивостями в Медфорд, штат Массачусетс. Близько 1633 року, дружина Мейг'ю, Енн померла. У 1634 році він повернувся в Англію на ділову зустріч з Кредоком. У той час в Англії, він одружився на Джейн Геліон, і вони разом приїхали до Нової Англії. Їхня донька Ханна народилася в 1635 році, і ще три дочки, Мері (1639), Марта (1642), і Бетіат. У 1657 році Томас Мейг'ю Молодший потонув, коли їхав на кораблі до Англії. Онуки Томаса, Метью Мейг'ю (1648), Джон Мейхью (1652), та інші члени його родини допомагали йому керувати бізнесом.\nМартас-Віньярд[ред. | ред. код]\nТомас мав великий успіх у політики щодо відносин до індіанців. Через справедливе звернення індіанців, колонія була захищена від кровопролиття, яке сталося в іншому місці, під час війни короля Філіпа. У 1646 році Генеральний суд штату Массачусетс направляв релігійних лідерів колонії, щоб служити місіонерами, до тубільців. На жаль, спалахнув масовий конфлікт, війна короля Філіпа (1675-76), яка призвела до загибелі багатьох людей - як поселенців так і корінних жителів. Проте, з'являються три відомі імені. До них відносяться: Джон Еліот (відомий як апостол до індіанців); Томас Мейг'ю; і Єлеазар Вілок, який створив «Академію доктора Вілок для просування християнства і цивілізованості серед диких індіанців цього континенту».\nУ 1641 році, в ділових підприємствах околиць Бостона, Мейг'ю вдалося придбати права на острови, які в даний час складають Округ Нантакет, Мартас-Віньярд і Острови Королеви Єлизавети.Потім він купив графство за 40 фунтів. Мейг'юзарекомендував себе на посаді губернатора Мартас-Віньярд у 1642 і послав свого сина, Томаса Молодшого та близько сорока англійських сімей оселитися там. Разом, він і Томас Молодший, створили перше поселення Мартас-Віньярд.\nПоширення релігії[ред. | ред. код]\nДо 1660 року налічувалося близько 85 білих людей, що живуть миролюбно серед тубільців, заробляючи собі на життя сільським господарством та рибальством. Сімейство Мейг'ю, яке з того часу стало невід'ємною частиною історії острова, хотіло розділити свою релігію з місцевими жителями, але ті були не надто зацікавлені, маючи свою власну духовну віру. Однак, як тільки стало відомо, що Мейг'ю був губернатором, який є мало не вождем у білої людини, деяким з місцевих жителів стало цікаво про Бога. Коли уродженець на ім'я Гайкемс проявив інтерес, Мейг'ю запросив його в свій будинок і розповів йому англійською мовою про християнство. Хайкемс, в свою чергу навчав Томаса говорити його рідною мовою. Як тільки Мейг'ю почав розмовляти з місцевими жителями їхньою мовою, він пройшов 20 миль проповідуючи Євангеліє.\nТомас Мейг'ю є найдовшим і найстійкішим місіонером. Він шукав поліпшення свого соціального та економічного становища. Його син Томас Молодший емігрував з Англії, здобув гуманітарну освіту, мабуть, у приватних репетиторів, а після переїзду до Мартас-Віньярд став пастором маленької англійської церкви, а також виконуючим обов'язки губернатора за відсутності батька. Проте згодом відмовився від своїх обов'язків і почав жити серед тубільців. Ситуація дещо покращилася, коли у 1649 році утворилася компанія, яка надавала допомогу місіонерам. Восени 1657, Томас Мейг'ю молодший відплив до Англії на поїздку, яка поєднувала заклик до місіонерських коштів та особисті справи. Після виходу з гавані Бостону, корабель більше ніхто не бачив. Смерть свого єдиного сина у віці тридцяти шести років була тяжким ударом для Мейг'ю. Він неодноразово приймав спроби знайти заміну, щоб продовжити служіння свого сина до індіанців, але не було священика, який знав би мову або був готовий її вивчити та постійно проживати на острові.\nДжонатан Мейг'ю (1720—1766) був відомий у 18 столітті працював священнослужителем, який придумав фразу «Ні оподаткування без представництва».\nМетью Мейг'ю (1648—1710)\nISNI: 0000 0000 2977 4721 · LCCN: n91076974 · NTA: 070749582 · VIAF: 70572741\nБудь ласка, допоможіть додаванням доречних внутрішніх посилань або покращенням розмітки статті. (лютий 2017)\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Томас_Мейхью&oldid=23187008\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 07:45, 25 серпня 2018.


Віктор Шепета: «Найефективніший шлях побудови європейської України – подолання корупції» – Тернопільська обласна організація Батьківщина\nНа двадцять другому році незалежності Україна продовжує тонути у болоті тотальної корупції та бандитизму. Ще з далеких радянських часів перейшли у спадок молодій Україні старі керівники з комуністичним способом мислення та кримінальним минулим. За таких умов не дивно, що сьогодні народ опинився на межі виживання. І виходу з такої ситуації годі сподіватися. Залишається надія на політиків молодого покоління, у яких кардинально інше бачення шляхів розвитку держави, виведення її на європейський рівень. Сьогодні ми поспілкуємося з представником політики нової генерації, головою Чортківської районної організації ВО «Батьківщина» Віктором Шепетою.\n– Вікторе Михайловичу! Який, на вашу думку, найкоротший шлях досягнення Україною європейських стандартів щодо рівня життя населення?\n– Найкоротший та найефективніший шлях – це подолання корупції, яка проникла в усі сфери суспільства і практично паралізує його розвиток. Жоден закон, яким би хорошим він не був, не може сам по собі змінити життя людей. Потрібно ще й щоб його виконували на всіх рівнях суспільства – від найвищих представників влади до кожного громадянина.\n– Ви є головою фракції ВО «Батьківщина» у Чортківській районній раді. Які принципово важливі питання для жителів району вам вдалося порушити та позитивно вирішити разом із фракцією?\n– Варто зазначити, до складу фракції ВО «Батьківщина» в районній раді входить 18 депутатів із 90 обраних. В усіх питаннях ми відстоюємо виключно інтереси громади. Нами було розроблено «Положення про матеріальну допомогу», завдяки якому кожен депутат районної ради має у своєму розпорядженні дві тисячі гривень на рік, для надання матеріальної допомоги хворим та малозабезпеченим людям. Також цього року на липневій сесії за нашою пропозицією Чортківською районною радою прийнято рішення про заборону звільнення працівників сільської медицини.\n– Ви належите до потужної політичної сили – ВО «Батьківщина». Як відомо, громадська приймальня партії працює постійно, а не лише у період виборів різних рівнів. Скажіть, з якими проблемами найчастіше звертаються до вас громадяни, чим реально ви їм допомагаєте?\n– Звертаються з проханням про надання матеріальної допомоги для лікування, для покращення житлово-побутових умов. Також просять допомогти розв’язати питання пенсійного забезпечення та соціальних виплат. Трапляється, що через недобросовісне ставлення місцевих чиновників до виконання своїх обов’язків, людина змушена шукати правди в Києві, за сприяння народних депутатів. Приходять люди і з просьбою передати пропозиції вищому партійному керівництву.\n– Вікторе Михайловичу, ви є доволі молодою людиною. Читачам буде цікаво дізнатися про деякі деталі вашої біографії, наприклад, вашу освіту, вашу родину.\n– Народився у 1984 році в Чорткові де і проживаю по сьогоднішній день. Закінчив Івано-Франківський національний університет нафти і газу за спеціальністю «Менеджмент організацій». Виховуємо з дружиною Наталею двох синів. З 2005 року очолюю Чортківську районну партійну організацію ВО «Батьківщина», у період з 2006 по 2009 рік депутат Тернопільської обласної ради. На даний час – голова депутатської фракції ВО «Батьківщина» у Чортківській районній раді.\n– Скажіть, будь ласка, що привело вас у політику? І чому саме ВО «Батьківщина»?\n– Привело бажання проводити позитивні зміни в нашій державі. І, на мою думку, як тоді, так і тепер, Юлія Тимошенко єдиний політик, який справді хоче і може змінити державу на краще.\n– Деякі противники політичної сили, до якої ви належите стверджують, що в структурі відносин всередині партії домінують диктатура і залізна дисципліна. Це так? І якщо так, то чи так вже це погано для її розвитку та діяльності?\n– Дисципліна є і має бути, бо як інакше виконувати завдання, поставлені керівництвом партії. Саме завдяки внутрішній дисципліні партія ВО «Батьківщина» є найбільшою структуризованою організацією. Не секрет, що ми єдина фракція в районній раді, яка за порушення партійної дисципліни може виключити зі свого складу депутата з подвійними стандартами. А на рахунок диктатури, то її нема і не може бути. Всі рішення приймаються колегіально – на засіданнях фракції, бюро, конференції, ніхто одноосібно важливих рішень не приймає.\n– Не за горами президентські вибори. Чи зможуть, на ваш погляд, опозиційні сили вибороти перемогу, а заодно і шанс на краще майбутнє для українського народу у боротьбі з бандитською владою і за яких умов?\n– Опозиційні сили зможуть здобути перемогу за умови, що самі українці схочуть змін. Влада йде від народу. І, якщо люди хочуть жити в демократичній, заможній, сильній державі, де демократія – це верховенство права, а не вседозволеність, то мають зробити рішучий крок і вибрати для себе такий шанс.\n– 19 вересня у жителів міста Чорткова з’явилася нагода сподіватися на якісні зміни в їхньому житті у зв’язку з новим статусом. Чи є підстави очікувати, що ці сподівання не є даремними? Що принесе місто обласного значення кожному окремому чортківчанину та всій міській громаді?\n– Зміна статусу обов’язково піде на користь чортківській громаді. Водночас, жителям Чорткова не треба поспішати з висновками. 2014 рік буде перехідним періодом. А позитивних змін слід чекати десь влітку 2015 року, коли ми побачимо відремонтовані вулиці, покращення матеріальної бази комунальних підприємств у зв’язку з перерозподілом бюджету на користь міського господарства. Дещо негативно люди сприймають розширення апарату міської ради, але , по-перше – це нові робочі місця для жителів міста, по-друге – у відділах міської адміністрації працюватимуть спеціалісти, які будуть займатися розв’язанням проблем тільки міського населення, що покращить якість надання адміністративних послуг.\n– І, на закінчення, що побажаєте нашим читачам у цю прекрасну осінню пору?\n– Побажаю найважливішого – міцного здоров’я, а ще – злагоди в сім’ях і, звичайно, мудрості і щоб пам’ятали, що, коли їм раз у п’ять років дається влада у вигляді бюлетеня, то нею треба розумно скористатися, а не продавати свою совість за гроші.\n– Дякую, Вікторе Михайловичу, за щиру та відверту розмову.\nГазета \_”Номер один\_”\nTags: Батьківщина Віктор Шепета\nОпозиція передала до Ради законопроект про лікування Юлії Тимошенко закордоном та понад 150 підписів за скликання позачергового засідання парламенту


Світові ціни на нафту перевищили $ 67 за барель » Слово і Діло\nЦіни на «чорне золото» поступово зростають\n21 лютого 2019, 00:00\nСвітові ціни на нафту еталонних марок помірно зростають, досягнувши максимумів з 19 листопада.\nПро це свідчать дані торгів увечері в середу, 20 лютого, пише «Слово і Діло».\nТак, квітневі ф'ючерси на нафту марки Brent на лондонській біржі ICE Futures зросли на $ 0,92 (1,38%) і торгуються на рівні $ 67,37 за барель.\nКотирування ф'ючерсів на нафту WTI на квітень на торгах Нью-йоркської товарної біржі (NYMEX) піднялися на $ 1,03 (1,82%) - до $ 57,48 за барель.\n«Чорне золото» дорожчає на сигналах про просування США і Китаю у торгових переговорах, а також інформації про скорочення поставок нафти з країн ОПЕК. Також стало відомо, що Нігерія готова скоротити видобуток нафти, щоб забезпечити більш високі ціни на ринку. Про це заявив президент країни Мохаммад Бухарі після зустрічі з представником короля Саудівської Аравії Ахмадом Каттані.\nРаніше стало відомо, що в американському штаті Техас встановлений новий рекорд з видобутку сланцевої нафти. За підсумками 2018 року в Техасі були здобуті 1,54 млрд барелів сланцевої нафти. Колишнє досягнення було встановлено ще в 1973 році - 1,28 млрд барелів.\nінфографікаОкуповані території Донбасу: що обіцяють у програмах кандидати в президенти


Толерантність – це єдність у всьому своєму різноманітті | Офіційний сайт ХНУРЕ\nТолерантність – це єдність у всьому своєму різноманітті\n31.03.2015р. в рамках «Комплексного плану заходів, спрямованих на виховання толерантності, інтернаціоналізму, патріотизму в студентському середовищі», затвердженого в.о. ректора ХНУРЕ 27.11.2014р. відбувся урочистий концерт «ХНУРЕ – наш спільний дім», присвячений Дню боротьби за ліквідацію расової дискримінації, вихованню толерантності, взаєморозуміння і дружби між студентами різних національностей.\nЗахід був організований факультетом навчання іноземних громадян, студентським сенатом ХНУРЕ та студентським клубом ХНУРЕ.\nПеред початком концерту у фойє університету викладачі, співробітники та студенти могли ознайомитися з фотовиставкою «Харків очима студентів», на якій були представлені роботи студентів та слухачів, що навчаються на ФНІГ.\nПовага, сприйняття і розуміння багатого різноманіття культур нашого світу, форм самовираження людської особистості – саме це хотіли донести організатори та учасники концерту за допомогою музики і танців, які є унікальною формою спілкування між людьми, сприяють їх зближенню, навіть якщо вони не володіють мовою один одного.\n«Ми повинні дбайливо ставитися до історії, культури і традицій один одного, вивчати їх, більше спілкуватися, і тоді ми всі з вами зможемо сказати, що ми толерантні. І такі прояви темних сторін людської душі, як расизм, націоналізм, назавжди зникнуть з нашого життя» – з цими словами, звернулася до всіх присутніх професор Лєсна Н.С., яка відкривала урочистий концерт.\nЗ вітальним словом виступив декан ФНІГ професор Омаров М.А.: «Вітаю вас із сьогоднішнім святом, з Днем боротьби за ліквідацію расової дискримінації, Днем толерантності. У нашому університеті навчаються студенти більш ніж 60-ти національностей. Ми всі різні: ми відрізняємося кольором шкіри, традиціями, звичаями, мовами, але нас усіх об’єднує спільний дім, ім’я якому ХНУРЕ. Дуже хочеться, щоб в цьому домі нам жилося затишно, комфортно. Це залежить від кожного з нас. Тому я закликаю всіх ставитися один до одного толерантно, поважати один одного, намагатися зрозуміти один одного. Від цього залежить і наш успіх, і наша перемога ».\nПомічник ректора з організаційно-виховної роботи доцент Сакало Є.С. у своєму зверненні сказав: «Толерантність – це таке поняття, таке почуття, яке ми б хотіли, в першу чергу, відчувати по відношенню до себе, і яке не менш важливо дарувати оточуючим нас людям. У нашому університеті немає «іноземних» студентів, у нас є студенти з різних країн – це принципова відмінність, тому що не важливо, якої ти національності, важливі два поняття: наскільки ти є патріотом свого університету і наскільки якісно проводиш роки, перебуваючи в університеті з точки зору навчання та соціалізації. Те, що в нашому університеті навчається багато студентів з різних країн, дуже важливо. Це говорить про те, що наш університет по-справжньому престижний, що він міжнародний, що ім’я ХНУРЕ знають у багатьох країнах світу. З іншого боку, всі ви маєте різну культуру, різні потреби, спілкуєтеся різними мовами, і це змушує нас шукати нові форми співпраці з вами, народжує бажання краще знати вашу мову, краще розуміти вашу культуру. І, таким чином, спілкуючись з вами, ми й самі стаємо трішки краще, трішки сильніше. Ми вчимо вас, а ви вчите нас, тому я хочу побажати всім, дорогі друзі, щоб від спілкування один з одним всі ми ставали і краще, і добрішими, і сильніше! »\nЗ вітальним словом до присутніх звернулася голова Студентського Сенату ХНУРЕ Романовська Владислава: «Шановні студенти та викладачі, те, що в нашому університеті навчаються студенти з різних країн, з різних куточків світу – це по-справжньому велика гордість для нас і водночас – це велика відповідальність. Дуже хочеться, щоб наш університет завжди залишався рідним домом для всіх студентів, незалежно з якої країни вони приїхали сюди вчитися. Будинком, в якому завжди цінують дружбу, в якому завжди панує взаєморозуміння. Будинком, в який хочеться повертатися знову і знову. Іноземні студенти, яких об’єднав разом факультет навчання іноземних громадян, – це невід’ємна частина нашого університету. Але не тільки іноземних студентів об’єднав ФНІГ, факультет проводить колосальну роботу, об’єднуючи подібними заходами всіх студентів університету – і іноземних, і українських – разом. Хочеться побажати, щоб університет і далі продовжував розширювати кордони, і щоб через багато років іноземні студенти, які приїхали до нас з різних країн, завжди згадували про університет з великим теплом, повагою та любов’ю».\nВ ході урочистого концерту був продемонстрований відеоролик, що був відзнятий телецентром нашого університету, про те, що думають студенти, які приїхали до нас з різних країн, про толерантність і дружбу. Інтернаціональна група ведучих концерту: Отебаева Зауре з Казахстану, Худайберенова Айгуль з Туркменістану, Морозов Ігор і Ковальов Євген (Україна) яскраво і натхненно вели концертну програму, їхні промови буяли цитатами про толерантність і дружбу великих представників усіх часів і народів. Номери, представлені учасниками концерту, залишили яскраві і незабутні враження. Подібні заходи мають стати традиційними в нашому університеті.


Вітаємо з Днем народження секретаря Полянської сільської ради Петрус Нелю Іллівну! | Полянська громада\nПолянська громада » Новини » Вітаємо з Днем народження секретаря Полянської сільської ради Петрус Нелю Іллівну!\nВітаємо з Днем народження секретаря Полянської сільської ради Петрус Нелю Іллівну!\nДата: 06.09.2020 11:19\nБажаємо Вам міцного здоров’я, успіхів у роботі, миру і злагоди у родині! Нехай Вас завжди оточує любов і турбота Ваших рідних, друзів, колег, а кожен день наповнює Ваше життя новими позитивними емоціями та приємними подіями!