Убийственный дизайн, или Тайны вашей квартиры | Otiumportal Вбивчий дизайн, або Таємниці вашої квартири | Otiumportal\nEditor 18.05.2012 - Мій дім\nВбивчий дизайн, або Таємниці вашої квартири\nКожен із нас хоче, щоб у помешканні було затишно та красиво. І ми починаємо «нашпиговувати» власну оселю килимами, меблями, різними дорогими речами. Проте навіть не підозрюємо, що гарний дизайн може завдати неабиякої шкоди. А все – через нерозуміння використання предметів інтер’єру.\nПатогенна взаємодія живого та штучного\nПрикрашання – не таке вже й безневинне заняття, бо, як з’ясувалося, деякі предмети можуть стати причиною негараздів зі здоров’ям і сварок між членами родини.\nІноді зайдеш до квартири… Ніби все непогано: інтер’єр модний, відчувається достаток. А відчуття спокою немає – незатишно якось на душі. Трапляється навпаки: скромно оформлена квартира, невеличкі кімнати, на багатство нема й натяку, а йти не хочеться – так добре і затишно на старенькому продавленому диванчику. У чому ж справа?\nУ кінці 80-х років минулого століття з’явилася нова наука – еніологія, яка вивчає закономірності енергоінформаційного обміну в природі та взаємодію людини й неживих предметів. Хоча еніологія ще зовсім молода, спеціалісти вже встигли накопичили певний досвід. Часто до них звертаються за допомогою люди з незрозумілими на перший погляд скаргами. Здавалося б, що може мучити власника чудового помешкання? Одні відчувають дискомфорт у певній кімнаті, скаржаться на швидку втомлюваність, поганий настрій. Другі навіть вказують конкретне місце, де в них раптово починає боліти голова та різко погіршується самопочуття. Треті розповідають про жахливі сновидіння, які з день у день переслідують їх, чи просто неможливість виспатися на якомусь місці. Однак варто лише пересунути ліжко – і сон нормалізовується.\nКвартира – світ, у якому ми живемо\nЯкщо обстежити квартири, у яких власники почувають себе незручно, можна визначити та ліквідувати причини такого дискомфорту. Виявляється, у багатьох випадках винуватцями стають енергетичні поля, які випромінюють речі в кімнаті. Іноді причиною хворобливого стану можуть бути матеріали, з яких зроблено предмети повсякденного вжитку. Відомо, що деякі речі швидко стають «своїми», інші не «приручаються» ніколи. Наприклад, висять у шафі неношені сукні, штани, плащі, куртки, сорочки, а коли ми позбавляємося їх, відчуваємо полегшення та легкий смуток через невдало витраченні кошти. Причина того, що з деякими речами ми так і не «сходимося характерами», така: вони були виготовлені не з «нашого» матеріалу. Російські вчені навіть створили прилад, за допомогою якого можна дізнатися про характер впливу певного предмету домашнього вжитку на людину. Достатньо піднести до піддослідного (наприклад, з боку спини, щоб він не бачив) той чи інший метал, шматок дерева, мінерал, упаковку з ліками, щоб прилад, підключений до пацієнта, упродовж декількох хвилин указав характер впливу – корисний, нейтральний чи шкідливий.\nНайсильніше впливають на людей предмети, які зберігають свою природну структуру. У них продовжують діяти внутрішні енергетичні зв’язки. Тому меблі з натуральної деревини за своїм впливом значно сильніші за меблі з ДСП.\nНерідко причиною хвороби, поганого настрою, сварок у домі, постійного роздратування можуть бути предмети та прикраси чужих нам культів. Йдеться про вкладену в предмет енергоінформацію. Хоча матеріал, із якого зроблено річ, може бути корисним або нейтральним, інформація, яку він містить, виявляється значно сильнішою за енергетику. З такими речами треба бути дуже обережними. Їхній інформаційний заряд здатен серйозно підірвати здоров’я майбутнього власника. Якщо ви християнин і відвідуєте православну церкву, в оселі мають бути православні ікони, лампади, свічки. Не варто тримати у спальні предмети культу інших релігій, які здаються на перший погляд безневинними сувенірами – статуетки єгипетських богів, Будди, Крішни. Їхня енергетика підходить для тих, хто сповідує ті релігії. І зовсім зайвими можуть виявитися фотографії всіляких ворожок та екстрасенсів. Через свої зображення вони відбирають енергію у довірливих пацієнтів. Якщо ви сповідуєте християнство, для вас найкращими оберегами й «акумуляторами» стануть речі, придбані в церкві.\nПричиною дратівливості, головного болю, розвитку ракових пухлин і психічних розладів можуть стати страшні африканські маски, які зображують злих духів. Такою екзотикою багато хто полюбляє прикрашати своє житло. Але такі «прикраси» випромінюють згубну для живих організмів «ідею зла», яка закладається авторами виробу під час створення. Щоб позбутися негативних полів, можна просто перевісити маски вище рівня людського зросту. Іноді це неможливо через низькі стелі квартир. Часом потребується й спеціальна методика нейтралізації (зокрема освячення) закладеної в них інформації. Зазвичай експерт просто порадить викинути небезпечний предмет із квартири та тільки тоді освятити помешкання.\nСила амулетів і талісманів\nКупуючи талісмани й амулети на якихось «барахолках» у випадкових людей, ви можете випадково придбати речі, які використовували в ритуалах чорної магії. Наприклад, розп’яття чи хрест. Після цього на них залишається негативна інформація. А потім нові власники дивуються, чому на них посипалися всілякі негаразди.\nДуже небезпечними є плакати й календарі з натуралістично намальованими злими фантастичними чудовиськами, сценами агресії та насилля. Такими постерами полюбляють прикрашати кімнати підлітки. Не треба плутати негативний вплив таких картин з біоенергетикою. Тут механізм дещо інший: атака спрямована на підсвідомість. Наше здоров’я повільно, але наполегливо підточує енергетика не матеріалу (вона нейтральна), а самого зображення. Якщо таку картинку завісити шматком тканини чи просто аркушем паперу, малюнок нічого не випромінюватиме. Особливо згубно такий уплив виявляється на дітях, адже в ранньому віці у людини ще відсутній стійкий енергетичний захист. Тож у дитячій кімнаті не повинно бути й натяку на картини з зображеннями кривавих битв, «портрети» вампірів і чудовиськ. Категорично протипоказано дивитися на таке й вагітним жінкам. Майбутня дитина може народитися з вадами психіки, хворою, до того ж не просто негарною, а ще й чудовиськом. Приблизно таким, на яке майбутня мати дивилася щодня у своїй спальні.\nЧому варто боятися пейзажів?\nНебезпечними можуть виявитися й пейзажі. Так, в одній з квартир на фотошпалерах був зображений шматочок осіннього лісу: поламані голі дерева, сухе опале листя. Вид мертвого лісу постійно гнітюче впливав на власників і викликав депресію. Замінили фотошпалери – усе минулося. Хоча такий пейзаж на декого може вплинути позитивно та викликати приємні асоціації чи спогади. Кожен випадок – індивідуальний. Просто слід дослухатися до власної інтуїції.\nЗдавалося б, мистецькі вироби (картини і статуетки з радісними і оптимістичними сюжетами) мають заряджати квартиру чистою і світлою енергією, створювати благодатну атмосферу. Зазвичай так і відбувається. Але не завжди. Науковці зафіксували нетиповий, на перший погляд, випадок. Чудові світлі картини, на яких зображені сільські церкви, замість життєдайної наводили на хазяйку «тяжку» енергію. З’ясувалося, що картини подарував художник, хворий на рак, і вони «ретранслювали» його хворобу. У цьому випадку спрацювало ось яке правило: «Якщо об’єкти побували в контакті, то їхній енергоінформаційний зв’язок продовжує зберігатися незалежно від часу та відстані». Цікаво, що після смерті художника з його картин поступово зникло негативне поле хвороби.\nОленячі роги на стіні чи символ смерті\nУ коридорі однієї з квартир власники прикрасили полиці екзотичними черепашками, мушлями, засушеними рибами, крабами. Але ці красиві дари моря генерують випромінювання смерті, яке виникло під час їхньої загибелі. Таке треба обов’язково нейтралізувати – певний час потримати речі в проточній воді чи на кілька годин покласти на мокру землю.\nІноді в квартирах можна побачити оленячі роги. Одна справа, якщо роги відпали самі, інша – якщо їх взяли від вбитої тварини. Тоді вони несуть в оселю енергетику смерті.\nНебезпечні й опудала тварин. Тонка енергетика шкур може бути небезпечною для здоров’я людини, особливо якщо це хутро хижаків, вбитих під час запеклої боротьби з мисливцями. Шерсть тварин, як і волосся людини, надзвичайно енергоємна. Якщо в ній закарбувалася передсмертна енергетика страху, ненависті або агресії, вона випромінюватиметься ще тривалий час, завдаючи відчутної шкоди самопочуттю тих, хто перебуває поряд. Особливо небезпечно тримати шкури вбитих тварин в тих місцях, де людина контактує з ними безпосередньо – у спальнях, на диванах, кріслах, підлозі. Виникає логічне запитання: як бути з дублянками та шубами? Як стало відомо, що хутро «водяних» тварин: нутрії, бобра, нерпи – не шкодить організму. Навіть навпаки – допомагає людині стабілізувати та підсилити власну енергетику. Позитивно впливає на організм хутро овець і кіз. А ось зі шкури барана, якого задушив вовк, шити одяг не рекомендується – до неприємностей в домі.\nТреба бути уважним до всіляких дрібниць, якими наповнюєте власну оселю. Стежити за своїм станом здоров’я та не виключати можливості, що у його погіршенні винен якийсь елемент вашого інтер’єру. Лише тоді завжди почуватиметесь комфортно.\nСобаки проти котів: хто кого?\nЕкологічно чиста деревина чи довговічний пластик?


Центри вакцинації на Хмельниччині переходять у щоденний режим роботи - XМ-ІНСАЙД\nГоловна → Новини → Центри вакцинації на Хмельниччині переходять у щоденний режим роботи\nЦентри вакцинації на Хмельниччині переходять у щоденний режим роботи\nВ Україні розпочато п’ятий етап вакцинації від COVID-19. Усі охочі старше 18 років мають можливість вільно отримати вакцину. Детальніше про пов’язані з цим зміни на Хмельниччині розповіли сьогодні, 21 липня, на брифінгу спікери.\nНаразі в області працює 4 центри масової вакцинації: в Хмельницькому, Кам’янці-Подільському, Шепетівці та Волочиську. Незабаром, за словами заступника голови ОДА Сергія Ткачука, відкриють такий і в Старокостянтинові.\n«Відтепер вони працюватимуть щоденно з 9 до 15 годин. Також планується збільшити до 150 розгортання пунктів вакцинації, які охоплюватимуть віддалені населенні пункти», – наголосив посадовець.\nДодав, що керівникам ОТГ надано доручення забезпечити підвіз усіх бажаючих мешканців громади до центрів масової вакцинації.\nКрім того, налагоджено роботу мобільних бригад для вакцинації людей, які не можуть самостійно пересуватися, і для організованих колективів, в яких працює понад 50 осіб.\nБрифінг щодо вакцинації проти COVID-19 (фото Хмельницької ОДА)\nВчора Хмельниччина отримала 46 850 доз американської вакцини «Moderna». Термін її придатності – місяць, ревакцинація – через 28 днів. Як зазначив директор Департаменту охорони здоров’я ОДА Олександр Завроцький, її використовуватимуть в центрах вакцинації, а також для щеплення мобільними бригадами організованих колективів.\n«Щодо пунктів щеплень, то там вакцинуватимуть «AstraZeneca» і «CoronaVac». Також у залишку маємо близько 8 тисяч доз «Pfizer», очікуємо чергову поставку», – сказав Олександр Завроцький.\nНа сьогодні в області зроблено вже понад 134 тисяч щеплень, з них більше 86 тисяч – першою дозою, решта – другою. Тож активніше вакцинуватися від COVID-19 закликав мешканців Хмельниччини очільник ОДА Сергій Гамалій.\n«Закликаю усіх проявити активну громадську позицію і вакцинуватися. Вакцина безпечна і необхідна, щоби побороти цю страшну хворобу. І тільки разом ми зможемо це зробити», – наголосив Сергій Гамалій.\nЯк застеріг генеральний директор Хмельницького обласного центру контролю та профілактики хвороб Микола Габрикевич, швидкими темпами у світі розповсюджується коронавірусний штам «Дельта». В Україні такі випадки фіксують здебільшого в південних областях.\n«На Хмельниччині хворих зі штамом «Дельта», на щастя, не зареєстровано. Але лабораторія контролює ці питання, наразі 80 позитивних зразків тестів на COVID-19 відправлено на дослідження. І очікується, що невдовзі відповідні дослідження проводитимуться на місцях», – зауважив він.\nВ облдержадміністрації дали декілька порад щодо вакцинації:\n– записатися можна до зручного пункту щеплення через реєстратуру або безпосередньо у центрі вакцинації чи за посиланням, а також за номером контакт-центру МОЗ 0 800 60 20 19;\n– якщо вам відмовляють у вакцинації через нестачу вакцин, звертайтеся до Департаменту охорони здоров’я ОДА за телефоном: (0382) 79-50-32, 76-51-65;\n– якщо ви працівник охорони здоров’я, освіти, соціальної сфери, військовий чи державних органів влади, зверніться до свого роботодавця, щоби він сконтактував із регіональним координатором і вас вакцинували за місцем роботи, або оберіть найближчий пункт чи центр вакцинації;\n– колективи з понад 50 осіб, охочих щепитися, можуть викликати мобільну бригаду за місцем роботи за телефоном контакт-центру 0 800 60 20 19;\n– якщо ви не можете самостійно пересуватися, викличте мобільну бригаду додому за телефоном контакт-центру 0 800 60 20 19 або за допомогою сімейного лікаря.\nНагадаємо, в додатку «Дія» припинено реєстрацію на антиковідну вакцинацію.


КЛУБ ПАКУВАЛЬНИКІВ ЗВІТУЄ! | ІАЦ Упаковка\nКЛУБ ПАКУВАЛЬНИКІВ ЗВІТУЄ!\n19 січня 2022 року у режимі онлайн відбулась звітно-виборча конференція членів Клубу пакувальників України. Вона пройшла в період, коли Клубу пакувальників України виповнилося 25 років. Клуб пакувальників заснований на принципах демократичності, об’єктивності, компетентності та гуманності.\nКонференція зібрала 60 % представників компаній – членів Клубу пакувальників. Звіт про роботу Клубу за період 2019 - 2021 рр. зробила президент Клубу Вероніка Халайджі. Вона дала розгорнуту характеристику всіх заходів та проєктів, які були проведені Клубом в напрямі інформаційного забезпечення діяльності підприємств та організацій пакувальної індустрії України. Це видання часопису "Упаковка" та фахової літератури, проведення конференцій, семінарів, конкурсів та виставок, міжнародне співробітництво з WPO та асоціаціями інших країн.\nВиступи членів Клубу, в яких були надані пропозиції про покращення діяльності Клубу, доповнили доповідь.\nНа конференції був затверджений Звіт ревізійної комісії та обрана Керівна рада Клубу у складі: Олександр Гавва (НУХТ), Валерій Кривошей (ТОВ «ІАЦ «Упаковка»), Роман Кулик (ТОВ «Новопак СВ»), Замір Начкебія (ТОВ «ВП «Базис»), Вероніка Халайджі (ТОВ «ІАЦ «Упаковка»), Ольга Грищук (ТОВ «Сегежа Оріана Україна»), Євген Бондар (брендингова агенція «Гораціо») та Ревізіна комісія у складі Марина Курля (ТОВ «Деметра Одіс»), Сергій Петренко (ТОВ «Техноком»), Марина Тертиця (КМКЯ).\nУчасники конференції одноголосно на наступні три роки обрали президентом Клубу пакувальників Вероніку Халайджі.\nДокладніше про збори читайте в журналі «Упаковка» (1_2022).\nКлуб пакувальників запрошує організації, які прямо або побічно пов’язана у своїй діяльності з пакувальною індустрією приєднуватись до спільноти українських пакувальників!\nРАЗОМ МИ ЗМОЖЕМО ЗРОБИТИ БАГАТО КОРИСНОГО!


[Management.com.ua] ТЕНДЕНЦІЇ :: Обмін знаннями та їх накопичення\nТЕНДЕНЦІЇ | Знання 5 червня 2006 р.\nОбмін знаннями та їх накопичення\nБільшість організацій вважають, що знання, накопичені під час роботи, є власністю організації, а не індивіда. Проте, більшість працівників думає по-іншому.\nЗа час роботи в компанії працівники, наче губка, вбирають у себе інформацію, яка може стати в нагоді, скажімо для того, щоб більш ефективно і продуктивно виконувати їхні безпосередні обов'язки. Проте, згідно з Dr David Zweig-ом — професором з організаційної поведінки в Університеті Торонто, працівники не завжди з радістю діляться набутими знаннями зі своїми співробітниками. Таким чином, про вільний плин всередині компанії такого ресурсу, як знання, можна забути.\n"Обмін знаннями — одне із найбільш проблемних завдань, з яким стикаються роботодавці. Вони продовжують винаходити нові ефективні способи, які б стимулювали працівників ділитися зі своїми колегами тими знаннями, які вони набули під час роботи в компанії. Проте вирішити цю проблему до кінця поки-що не вдається", — стверджує David Zweig.\nZweig та Dr Susan Brodt із Queens University досліджують, чому люди дуже неохоче діляться своїми знаннями. Обмін знаннями відрізняється у різних галузях, стверджує Brodt, яка досліджує високотехнологічні компанії. Саме природа роботи у деяких організаціях, наприклад, кількість секретної чи приватної інформації, може спричиняти необхідність більш обережного поводження з нею.\nЩоб вирішити питання, яка інформація повинна бути відкрита для всіх, а яка — ні, більшість організацій впроваджує неформальні правила, які часто відрізняються від формальної політики компанії. Brodt стверджує, що такі норми призводять до того, що працівники взагалі перестають розуміти, якою інформацією слід ділитися із колегами, а яка повинна залишатися у секреті. Результатом таких неформальних правил стає те, що працівники вибирають шлях найменшого спротиву і взагалі відмовляються від того, щоб ділитися з кимось своїми знаннями.\nДослідження показує, що люди із особливими знаннями часто захищають їх настільки надійно, наче це їхня особиста власність. Це призводить до поведінки приховування знань від інших.\nDr Zweig називає три причини, чому люди відмовляються від обміну знаннями. Одна є інтерперсональною, коли причини ховаються у незадоволенні працівника компанією, його недовіри до менеджерів і через це — небажанням за допомогою своїх знань допомагати розвиткові компанії.\nПодібною причиною можна назвати невпевненість працівників у власних силах. "Вони бояться негативної оцінки їхньої роботи, і тому вважають за краще взагалі не ділитися ні з ким інформацією".\nНарешті, третьою причиною є організаційний клімат: "Якщо в компанії існує культура секретності і відсутності обміну знаннями, то всі працівники швидко адаптуються до такої культури". Також можна додати, що володіння унікальними знаннями додає працівникам відчуття значущості і незамінності. І через це у них також може виникнути бажання не ділитися інформацією з колегами.\nZweig відмічає, що не всі працівники відмовляються ділитися інформацією. Більшість із радістю постачають власними знаннями тих людей, яких поважають і яким довіряють. Щоб допомогти таким людям, компаніям слід звертатися до технологій, які б могли вибудувати спеціальні бази даних та бібліотеки знань. Проте, якщо працівники не бажають ділитися власними знаннями, користь від таких технічних нововведень невелика. Іншими словами, Zweig наголошує на тому, що обмін знаннями вимагає саме людської взаємодії, а не взаємодії людини і комп'ютера.\nЯкщо організація прагне виробити в себе культуру обміну знаннями (а це повинно бути бажанням кожної компанії), їй слід покращити робочий клімат і зробити так, щоб обмін знаннями та співпраця між робітниками стали нормою. "Це може стати, наприклад, нормою оцінки діяльності співробітників. Коли працівники знають, що отримають винагороду за обмін знаннями із колегами, то вони набагато частіше і з більшою охотою робитимуть це". Zweig також говорить про те, що якщо організація наголошуватиме на позитивних стосунках всередині персоналу та довірі між працівниками, тоді обмін знаннями стане частиною культури.


ЮНЕСКО оцінила шкільний сайт на «відмінно» | Новини й аналітика про Німеччину, Україну, Європу та світ | DW | 31.03.2009\nЮНЕСКО оцінила шкільний сайт на «відмінно»\nОб’єднати школярів з усього світу вирішили німецькі учні і заснували інтернет-портал, на якому можна знайомитися, обмінюватися думками та вивчати мови. Навіть ЮНЕСКО оцінило проект на «відмінно».\nwww.solarnet.tv – так називається сайт, створений німецькими школярами – учнями гімназії імені Шиллера у Мюнстері. Цей шкільний інтернет-портал існує ось уже чотири роки. Кількість відвідувачів нині сягає 15 тисяч на день.\nКонцепція гімназистів проста: користуватися інтернетом не лише задля комунікації, але й для ближчого знайомства з різними культурами, спростовуючи ті чи інші упередження. Розповідає 15-річна Рабеа: «Solarnet було засновано на нашому шкільному медіа-гуртку. Це інтернет-сторінка, завдяки якій можна налагодити контакти з будь-яким куточком світу, де ми маємо наших партнерів. Ми зустрічаємося щодня на інтернет-форумі. Сторінка існує за рахунок репортажів, які доповнюються фотографіями чи відео. Крім того, наші користувачі пишуть про своє повсякдення, аби таким чином можна було познайомитися з побутом різних країн та культур».\nМовний спектр – від албанської до російської\nПопулярності цього інтернет-порталу сприяли також мовні курси, які пропонують гімназисти. Мовний спектр простягається від албанської до російської. Української мови, на жаль, ще немає. Зате є рідкісні африканські.\nШколярка Естер, приміром, певний час мешкала з батьками в Намібії і проходила там курс місцевої мови: «Ми писали англійською, що ми хочемо сказати, приміром, «великий будинок». Тоді вчитель, носій мови, перекладав цей вираз і писав знизу, як це звучить на його мові. Потім ми знімали на камеру, як він це вимовляв. Згодом ми змонтували це все докупи і виставили в інтернет».\nОсобливий екологічний акцент\nПроект пропагує також екологічно свідоме мислення. Особливий наголос робиться на сонячній енергії. На шкільному подвір’ї учні власними зусиллями спорудили справжню солярно-термічну установку. Тепер вони діляться своїм досвідом зі школярами з інших країн. Поєднання «медіа» з сонячною енергією, власне, й лягло в основу назви проекту – solarnet.\nБагато школярів займаються проектами solarnet, навіть коли вже закінчують школу. Молоді медіа-спеціалісти щодня піклуються про оновлення своєї сторінки, як, приміром, Мартін: «Я відповідальний за так звану «юніорську дошку». Тут зустрічаються підлітки віком до 16 років, які обговорюють теми шкільного повсякдення та дозвілля. Ми маємо членів з Польщі, Намібії, В’єтнаму, США. Більшість віком від 12 до 16 років. Тут ми, так би мовити, обмінюємося нашим життєвим досвідом».\nКультурні контакти між школярами з різних країн – це те, що відрізняє solarnet від інших сайтів. Власне, саме через це ЮНЕСКО й відзначило цей проект.\nЙоганнес Тейзен/ Христина Ніколайчук\nПостійне посилання https://p.dw.com/p/HNO4


Лекція 2. Етапи процесу консультування\nЛекція 2. Етапи процесу консультування.\nКрім загальних вимог є ще й ряд спеціальних, особливих вимог, що стосуються практики проведення психологічного консультування в різних областях: інтимно-особистісної, сімейної, педагогічної та ділової. Особливі вимоги пред'являються до психолога-консультанта і до психологічного консультування в інтимно-особистісній сфері. Тут в спілкуванні з клієнтом психолог-консультант повинен бути особливо тонким і досить делікатною людиною, викликати до себе безумовне довіру з боку клієнта і мати власний чималий досвід інтимно-особистісного спілкування з різними людьми. Бажано, щоб психолог-консультант був людиною кілька більш старшого віку, ніж клієнт. Це пов'язано з останнім із зазначених вище моментом, а саме - наявністю значної життєвого досвіду у відповідній галузі. Однак різниця у віці між психологом-консультантом і клієнтом не повинна бути занадто великою. Якщо вона буде велика і складе, наприклад, більше 20 років, то психолог-консультант і клієнт виявляться людьми, що належать до різних поколінь. Внаслідок цього між ними може виникнути вікове недо розуміння і недовіру. Люди трохи більш старшого віку часто володіють достатнім життєвим досвідом для того, щоб давати розумні поради іншим, і разом з тим самі ще не забули, якими вони були, перебуваючи у віці клієнта. Такі люди, маючи різницю у віці, належать зазвичай до одного і того ж покоління, тому порівняно легко знаходять між собою взаєморозуміння.\nНаступна важлива вимога, що стосується психологічного консультування з інтимно-особистісним питань, можна сформулювати так: психолог-консультант, проводить роботу з клієнтом, сам не повинен мати гострих, невирішених проблем інтимно-особистісного характеру, особливо таких, з приводу яких він консультує клієнта. Якщо це не так, то психолог-консультант вільно чи мимоволі буде дуже суб'єктивний у своєму ставленні до клієнта і в оцінюванні його проблеми і, сам того не помічаючи, стане ревно і упереджено ставитися до клієнта. У цих умовах він навряд чи зможе відповідати зазначеним вище вимоги і навряд чи буде здатний реально допомогти своєму клієнтові словом і ділом. Не рекомендується, зокрема, проводити психологічне консультування або ж звертатися за практичної психологічною допомогою з питань регулювання особистих взаємин, позбавлення від комплексів до тих консультантам, у яких є власні комплекси чи проблеми в особистих, інтимних взаєминах з людьми.\nУ практичному вирішенні даної проблеми, з якою дуже часто стикаються початківці психологи-консультанти, корисною може виявитися наступна процедура: перш ніж приступати до самостійної практики проведення психологічного консультування, наприклад, з проблем інтимно-особистісного характеру, психологу-консультанту самому бажано пройти консультацію з цього питання у більш досвідченого колеги. І якщо при цьому виявиться, що у самого консультанта є невирішені проблеми інтимно-особистісного характеру, то він не повинен приступати до психологічного консультування інших з цієї проблеми до тих пір, поки сам від неї не позбудеться. Тут, до речі, діє життєве правило: за битого - двох небитих дають. Воно означає, що краще мати проблему і позбутися від неї, ніж зовсім не мати проблем.\nЩе одна важлива умова, що забезпечує ефективність інтимно-особистісного консультування, - це достатній час на його проведення. Справа в тому, що проблеми інтимно-особистісного характеру швидко не вирішуються і відносяться, по-перше, до розряду таких, які вимагають тривалого вивчення і не менш тривалого періоду їх вирішення. По-друге, при вирішенні подібних проблем часто діють методом проб і помилок, і звичайно необхідно час на виправлення допускаються помилок. Заздалегідь, крім того, взагалі буває складно встановити, скільки часу може знадобитися на практичне вирішення такої проблеми. Психолог-консультант, котрий береться за вирішення подібної проблеми, по-перше, повинен мати достатній резерв часу на проведення роботи з клієнтом, по-друге, заздалегідь попереджати звернулася до нього за допомогою клієнта про те, що на рішення його проблеми може знадобитися досить багато часу . Бажано також - і це відноситься не тільки до психологічного консультування на інтимно-особистісну тему, але і до інших видів консультування - заздалегідь хоча б приблизно визначити необхідний час і попередити про це клієнта.\nРозглянемо тепер деякі спеціальні умови успішності проведення психологічного консультування з питань сімейного характеру. Тут, приступаючи до консультування, психолога, перш за все, необхідно знати загальні закони формування сім'ї та розвитку сімейних взаємин, щоб з урахуванням цих законів давати клієнтам розумні і обгрунтовані практичні рекомендації. Найбільш важливими законами подібного роду є наступні.\n1. У той час, коли сім'я тільки ще створюється (це в першу чергу стосується молодих сімей), майбутнє подружжя, як правило, не можуть ще ставитися один до одного цілком об'єктивно і неупереджено. Вони в тій чи іншій мірі суб'єктивні і, як правило, ідеалізують один одного, упереджено один до одного ставляться, перебільшуючи гідності, применшуючи або зовсім не помічаючи недоліків. У силу цього і ряду інших обставин через деякий час в молодій сім'ї настає взаємне охолодження молодого подружжя один до одного. Це, зокрема, пов'язано з тим, що з часом яскраві емоційні переживання притупляються і настає період звикання людей один до одного. Крім того, у міру придбання не тільки позитивного життєвого досвіду спільного життя молоде подружжя краще один одного впізнають, і не тільки з позитивної сторони. Справа тут в тому, що багато з того позитивного, ніж вони насправді володіють, вже, як правило, було їм відомо до укладення шлюбу, а багато з того, що є в них негативного, вони або не усвідомлювали, або не виявляли, вільно чи мимоволі приховували один від одного.\n2. Найчастіше період тимчасового взаємного охолодження у взаєминах подружжя настає вже після народження їхньої першої дитини, зазвичай на другому або третьому році спільного життя. Це, зокрема, пов'язано з тим, що після народження першої дитини мати починає приділяти йому більше уваги і часу, ніж чоловікові, і її вимоги до останнього одночасно зростають. Однак згодом, приблизно до 3-4-річного віку дитини, обстановка в сім'ї, що погіршилася за зазначеними вище причинами, як правило, знову нормалізується. Тому, проводячи психологічне консультування молодих сімей, до яких зазначені закони мають пряме відношення, слід роз'яснювати подружжю, що відбувається з ними - це хоча і неприємне, але закономірне явище, яке не слід сприймати як трагедію або катастрофу. Потрібно, навпаки, набратися терпіння і піти на взаємні поступки, компроміс, і досить скоро все стане в родині на свої місця.\n3. Якими б психологічно схожими один на одного людьми ні було подружжя, в чомусь істотно важливому для їхнього спільного життя вони все ж будуть відрізнятися один від одного, і це рано чи пізно призведе до виникнення розбіжностей між ними. Наявність різних точок зору з одним і тим же питанням у членів сім'ї є скоріше нормою, ніж відхиленням від неї. Протиріччя між подружжям рано чи пізно виникають в будь-якій сім'ї, і в цьому плані благополучні сім'ї відрізняються від неблагополучних тим, що в перших - благополучних - подружжя швидко навчаються приймати ці протиріччя як нормальне явище, йти на взаємні поступки, а в других - неблагополучних - йдуть на конфлікти і не вміють шукати компромісу,\n4. Кожен член сім'ї належить як особистість родині і є разом з тим цілком самостійним, незалежним людиною, що має свої, не завжди повністю пов'язані з сім'єю, інтереси. Як член сім'ї він повинен брати на себе певні обов'язки перед нею, однак як самостійна людина він може і повинен мати в родині відносну свободу дій. Нормальною для благополуччя сучасної європейської сім'ї є ситуація, при якій, з одного боку, права і обов'язки кожного члена сім'ї перед нею як би врівноважуються, а з іншого боку, всі без винятку члени даної сім'ї отримують в ній однакові права і рівний обсяг обов'язків. З добровільної згоди когось одного і решти членів сім'ї допускається нерівномірний розподіл між ними сімейних обов'язків, але будь-які випадки несправедливого розподілу обов'язків або обмеження прав когось із членів сім'ї на користь інших її членів ведуть, як правило, до зростання напруженості в родині і , в кінцевому рахунку, - до її психологічному неблагополуччя.\nЗупинимося на деяких загальних правилах, які психологу-консультанту слід брати до уваги, проводячи психологічне консультування. Не рекомендується, наприклад, в процесі проведення психологічного консультування подружжя з проблем взаємин між ними ставати на бік одного з подружжя, так як в більшості випадків у виникненні будь-якої проблеми у внутрішньосімейних взаєминах майже завжди винні всі беруть участь в них люди, тобто як мінімум дві втягнуті в конфлікт сторони. Це, однак, не означає, що їх вина в конфлікті обов'язково повинна бути абсолютно однаковою, що обидва учасники рівною мірою відповідальні за нього. Це лише означає, що односторонні дії психолога-консультанта на користь тільки одного з подружжя можуть призвести не до усунення, а до поглиблення конфліктної ситуації, так як вони навряд чи зустрінуть розуміння з боку того чоловіка, який виступає винуватцем конфлікту (якщо б він сам це досить добре розумів і приймав, то й самого конфлікту, напевно, не було б). Іншими словами, підтримка однієї сторони в конфлікті ніколи не приведе до його дозволу. Дане правило особливо важливо дотримувати тоді, коли психологічне консультування проводиться в очній формі, в присутності обох подружжя.\nЯкщо предметом консультування є отримання від психолога рекомендацій і порад у зв'язку з повторним вступом у шлюб або об'єднанням в єдину родину порівняно мало знайомих один з одним досить дорослих людей, то в цьому випадку слід звертати особливу увагу на наступні обставини. У тих людей, для яких перший шлюб виявився невдалим, нерідко зустрічаються так звані дезадаптивні риси характеру - такі, до яких в сімейному житті важко пристосуватися практично будь-якій людині. Людина, що вступає в другий або наступний шлюб, повинен це добре розуміти і визнавати, інакше досить скоро проблеми, аналогічні тим, які існували в його колишньої сім'ї, неминуче виникнуть і в новій, поставивши її так само, як і колишню сім'ю, на межу катастрофи . Про це психолог-консультант повинен відкрито і твердо попередити клієнта і, якщо той забажає, допомогти йому не тільки усвідомити свої недоліки, але і позбавитися від них.\nДалі важливо дати зрозуміти клієнтові, що такі ж або інші недоліки характеру можуть виявитися у його майбутнього чоловіка, і до цього також потрібно бути психологічно готовим.\nЗауважимо, що визнання характерологічних недоліків подружжям і терпиме ставлення до них має бути взаємним. У цьому зв'язку можна, зокрема, рекомендувати дорослим людям вступати у повторний шлюб лише тоді, коли вони визнають існуючі в собі недоліки характеру й готові змиритися з недоліками в характері майбутнього чоловіка.\nБажано також пояснити майбутнім дружинам, як їм слід поводитися в тих випадках і ситуаціях, якщо один з них почне відкрито виявляти наявні в нього недоліки, а також навчити відповідним практичним діям, тобто показати, як вони зможуть один одному психологічно допомогти в описаної складній ситуації внутріродинною життя. Бажано, щоб прийоми і засоби, що рекомендуються психологом-консультантом, були добре освоєні і продемонстровані в консультації обома подружжям, що вступають у шлюб.\nЯкщо шлюб між собою укладають вже немолоді люди і до того ж довгий час жили нарізно і на самоті, то їх обов'язково потрібно попередити про те, що в сумісному житті у них неминуче будуть виникати проблеми, пов'язані з їх психологічною несумісністю один з одним, обумовленої відсутністю досвіду життя з іншими людьми і адаптації до них.\nТаким людям при проведенні їх психологічного консультування з приводу майбутнього вступу в шлюб можна рекомендувати наступне: перш ніж укладати шлюб, треба визначитися, чи зможуть вони в принципі виявитися сумісними один з одним за звичками, поглядами, способом життя.\nПрактичне консультування таких людей цілком може проходити, наприклад, за таким планом:\n1. Психологічне тестування кожного з клієнтів окремо за допомогою методик, що визначають їх потенційну психологічну сумісність один з одним, з метою з'ясування того, в чому конкретно за своїми особистими якостями вони можуть виявитися сумісними і несумісними один з одним.\n2. Інформування з взаємної згоди клієнтів про те, що в їх психології однаково, сумісно і що не однаково і не сумісно.\n3. З'ясування того, чи хоче і чи може практично кожен з них змінити свою поведінку настільки (міру цього клієнтам може підказати психолог-консультант), щоб реально виявитися психологічно сумісним з іншим.\n4. Постановка і проведення безпосередньо в приміщенні психологічної консультації соціально-психологічного експерименту, що з'ясовує потенційну сумісність майбутнього подружжя. Подальше інформування подружжя про те, які результати цього експерименту.\n5. Надання майбутнім дружинам можливості відкрито поставити один одному будь-які питання, у відповідях на які може виявити їх можливості сумісність чи несумісність.\n6. Проведення заключного етапу психологічного консультування, під час якого психолог-консультант повинен буде проінформувати клієнтів про те, яке його професійний висновок щодо благополуччя їх майбутнього шлюбу. Тут психологу слід бути по-людськи дуже делікатним і разом з тим послідовним, принциповим і професійно чесним. У будь-якому випадку він зобов'язаний попередити майбутніх подружжя про те, що оскільки вони дорослі люди, то навряд чи можуть в спільному житті розраховувати на те, що їх особисті взаємини будуть безхмарними, а також про те, що їх персональна психологія і поведінка не зможуть швидко змінитися під час шлюбу таким чином, щоб це повністю влаштувало кожного з подружжя. Якщо ж вони дійсно налаштовані серйозно і в що б те не стало хочуть зберегти свій шлюб і сім'ю, то неминуче повинні будуть прийняти один одного такими, які вони є.\nУ психолого-педагогічному консультуванні дуже важливо, щоб сам психолог-консультант мав педагогічну освіту і досить добре орієнтувався в теорії і практиці педагогіки. Необхідний також і власний досвід з навчання та виховання дітей, бажано - різного віку. Але і цього для успішного проведення психолого-педагогічного консультування недостатньо. На відміну від звичайного педагога, вченого-психолога або викладача, консультант-психолог не має права відкрито виявляти негативні реакції на поведінку клієнта і зовні демонструвати йому своє ставлення. Це правило діє навіть тому випадку, якщо клієнт явно порушує прийняті норми педагогічної етики або моралі.\nОбговорюючи вище етичні норми поведінки психолога-консультанта, ми вже говорили про те, що він не має права проявляти свій негативізм по відношенню до клієнта. Це особливо стосується підлітків та їх батьків, які можуть звертатися в психологічну консультацію. Їх поведінка по відношенню до психолога-консультанта далеко не завжди є педагогічно бездоганним і витриманим.\nПри консультуванні з психолого-педагогічних питань слід також мати на увазі, що повністю і сумлінно виконувати рекомендації психолога-консультанта не завжди будуть саме ті люди, кого вони стосуються і кому персонально насправді адресуються. Наприклад, батькам часто доводиться давати рекомендації, які насправді стосуються їхніх дітей, а дітям - поради, які більше відносяться до поведінки їхніх батьків (можливі реакції дорослих людей на педагогічно неадекватне поводження їхніх батьків по відношенню до них). Цю обставину слід брати до уваги.\nЗа консультацією до психолога також може звернутися підліток з проблемою, яка породжена не їм самим, а в спілкуванні з ним оточуючими його дорослими людьми: батьками або вчителями. Тоді проведення психологічної консультації тільки з самою дитиною навряд чи зможе серйозно змінити на краще стан справ. По-перше, підліток ще не настільки доросла людина, щоб глибоко зрозуміти, прийняти і правильно реалізувати в спілкуванні з дорослими людьми ті рекомендації, які йому може дати психолог-консультант. По-друге, дорослі люди, які своїм неправильним поведінкою створюють проблему в спілкуванні з підлітком, далеко не завжди готові прислухатися до його думки, особливо якщо ініціатива у виправленні сформованого неблагополучного стану справ належить не їм, а дитині.\nТут для успішного розв'язання проблеми необхідно так зване системне або багатоканальне психологічне консультування. У разі його проведення практичні рекомендації з боку психолога отримують всі учасники конфліктної або проблемної ситуації, і при цьому, як правило, кожен з них знає, хто і які рекомендації отримав. У результаті створюється ситуація, в якій кожен учасник може не тільки стежити за собою і іншими, але реально допомагати іншим у виконанні отриманих рекомендацій.\nСформульоване вище положення є загальним для більшості ситуацій проведення психологічного консультування з психолого-педагогічних питань, за винятком таких ситуацій, коли об'єктом психолого-педагогічного впливу стають діти до молодшого шкільного віку включно, а практичні рекомендації від психолога-консультанта одержують дорослі люди: батьки, вчителі або вихователі дитини.\nПсихолого-педагогічне консультування, як і консультування з інтимно-особистісним питань, рідко проводиться як одноразова акція, так як педагогічний процес досить складний і впровадження отриманих рекомендацій далеко не відразу призводить до бажаних результатів. Крім того, на шляху реалізації рекомендацій нерідко виникають нові, несподівані питання, проблемні ситуації, що вимагають спеціального обговорення з психологом. Педагогічна перебудова поведінки - це завжди складне, чревате помилками справу, так як тут можна зіткнутися з вкоріненими в свідомості людини педагогічними упередженнями.\nРозглянемо тепер особливості проведення психологічного консультування з діловим питань. Тут, як і у всіх інших випадках психологічного консультування, психолог для того, щоб бути в змозі дати розумні й ефективні рекомендації клієнтові, сам повинен добре знати ту справу, з приводу якого він консультує клієнта. Якщо у психолога-консультанта немає власного життєвого досвіду участі у відповідному справі, то такий досвід необхідно придбати до того, як приступити до проведення психологічного консультування.\nІноді, правда, ця умова не вдається повністю дотриматися, оскільки одній людині практично неможливо бути добрим знавцем усіх можливих професій і справ, у зв'язку з якими у психологічну консультацію можуть звертатися клієнти. В даному випадку для того, щоб не виявитися повним дилетантом у відповідному справі, психологу-консультанту рекомендується спочатку докладно розпитати клієнта про те, чим він професійно займається, дізнавшись про характер його роботи та про ті проблеми, які в ній виникають. Робити це треба не соромлячись і відкрито, з самого початку консультації чесно зізнавшись клієнтові в тому, що в його професії психолог-консультант розбирається недостатньо добре, а тому і не в змозі дати відразу максимально ефективні корисні рекомендації.\nДопомогти в цій справі психологу-консультанту могли б відповіді на наступні питання, які на початку консультації він адресує клієнтові: Розкажіть, будь ласка, в найзагальніших рисах про свою роботу. Чим ви конкретно займаєтеся? У які ділові зв'язки і відносини по роботі ви зазвичай вступаєте з оточуючими людьми? Як складаються ваші особисті взаємини з тими людьми, з якими ви вже знаходитеся в самих тісних ділових зв'язках? Як ви реально, офіційно і неофіційно, залежите по роботі від оточуючих людей? Кому ви безпосередньо підкоряєтеся?\nХто перебуває у вашому особистому підпорядкуванні? Які у вас є службові, офіційні і неофіційні можливості надання впливу на людей? Яким чином ваші колеги по роботі можуть надати на вас вплив? Чи є якісь правила, норми поведінки і взаємовідносин, які давно склалися і більш-менш строго дотримуються у вашому трудовому колективі? Якщо вони є, то в чому вони полягають і хто їх особливо активно підтримує?\nДля ділового консультування найкраще підходить ділова обстановка, в якій проводиться робота психолога-консультанта з клієнтом, а також діловий характер взаємовідносин між ними. Це, зокрема, означає наступне. По-перше, таке консультування найкраще проводити безпосередньо на робочому місці клієнта і в звичній для нього діловій обстановці. Тоді йому легше буде зрозуміти і практично виконати, тут і тепер, рекомендації, отримані від психолога-консультанта. Самому ж консультанту знаходження в звичайній діловій атмосфері разом з клієнтом допоможе краще розібратися в суті проблеми, хвилюючою клієнта, і знайти найбільш правильне її розв'язання.\nПо-друге, у практиці проведення ділового консультування сам психолог-консультант повинен вести себе як ділова людина. Тоді клієнт зможе багато чому навчитися на його особистому прикладі.\nПо-третє, ділова поведінка психолога-консультанта, безсумнівно, підвищить довіру до нього з боку клієнта, який сам є діловою людиною і цінує відповідні якості у інших людей.\nНарешті, по-четверте, діловий підхід до проведення психологічного консультування означає, що ще до початку консультації з клієнтом повинні бути повністю обумовлені її умови: час, місце, очікувані результати, вартість і т.п.\nПрофесійна підготовка психолога-консультанта включає в себе, крім обов'язкової для будь-якого психолога загальноосвітньої наукової підготовки (до неї входить мінімум наукових знань, необхідних професійного психолога будь-якого профілю), також і освоєння ряду розділів психології, що припускають спеціалізацію у відповідній професійній галузі, у даному випадку - в галузі психологічного консультування. Ці спеціальні напрямки професійної підготовки психолога-консультанта наступні:\n1. Вивчення підготовчого етапу психологічного консультування.\n2. Освоєння інформації про зміст роботи психолога-консультанта.\n3. Оволодіння методами роботи психолога-консультанта з клієнтом.\n4. Ознайомлення з особливостями проведення психологічного консультування в наступних спеціальних областях: сімейне консультування, ділове консультування, психолого-педагогічне консультування, інтимно-особистісне консультування.\n5. Робота психолога-консультанта під керівництвом більш досвідченого психолога-консультанта-супервізора.\nВивчення процесу підготовки роботи психологічної консультації містить у собі уважне ознайомлення з комплексом організаційних питань, включаючи вибір області консультування, початку роботи консультації і т.д.\nСеред тих конкретних завдань, які в практичному плані повинен вміти вирішувати психолог-консультант, можуть бути названі наступні:\n• Визначення кола потенційних клієнтів - відвідувачів психологічної консультації, їхніх можливих проблем у залежності від вмісту роботи психологічної консультації і від тих професійних вимог, які можуть бути пред'явлені до працюючих у консультації психологів.\n• Підбір кадрів психологів і обслуговуючого персоналу для роботи в психологічній консультації. Проведення з кадрами спеціальної підготовчої роботи по ознайомленню з умовами роботи і обов'язками, з організацією взаємодії один з одним, з правилами роботи консультації.\n• Підготовка матеріальної бази і документації для початку практичної роботи консультації.\n• Підготовка та розповсюдження інформації про роботу консультації серед потенційних клієнтів.\nЗнайомство з організацією роботи психологічної консультації містить у собі також освоєння того, як створюється психологічна консультація, що входить до мінімум необхідного для неї устаткування, який оптимальний режим роботи психологічної консультації і психолога-консультанта, якою повинна бути обстановка в психологічній консультації під час її роботи і ряд інших питань.\nЗнайомство починаючого фахівця зі змістом роботи психолога-консультанта у свою чергу припускає наступне. По-перше, ознайомлення з тим, що являє собою психологічне консультування, в чому полягає його відмінність від інших видів практичної діяльності психолога. По-друге, з'ясування того, що повинен знати і вміти робити психолог-консультант, щоб на досить високому рівні справлятися зі своїми професійними обов'язками. По-третє, ознайомлення з основними видами психологічного консультування, з головними вимогами, що пред'являються до них. По-четверте, знання умов роботи психолога-консультанта.\nОсвоєння методів роботи психолога-консультанта передбачає оволодіння починаючим психологом-консультантом прийомами спілкування з клієнтами, методами психодіагностики, використовуваними в практиці психологічного консультування. Ці прийоми і методи повинні бути освоєні майбутнім психологом-консультантом практично, в ході відповідних спеціальних занять. У число таких прийомів і методів входять, зокрема, методи прямого психотерапевтичного впливу психолога-консультанта на клієнта.\nНеобхідність вивчення особливостей проведення психологічного консультування в різних областях пов'язана з тим що, по-перше, інтимно-особистісне, сімейне, ділове та психолого-педагогічне консультування - це різні речі, по-друге, психолог-консультант не в однаковому ступені займається даними видами консультування і, звертаючись до них час від часу, повинен, тим не менш, зберігати свою професійну кваліфікацію у всіх зазначених областях. До того ж у цих сферах психологічного консультування існує безліч приватних, досить тонких і складних специфічних питань, пізнання яких вимагає довгого часу, а успішне практичне рішення - твердих умінь і навичок.\nРобота в ролі практикуючого психолога-консультанта під керівництвом більш досвідченого фахівця необхідна психологу-консультанту для набуття професійного досвіду і оволодіння на практиці необхідними уміннями і навичками. Цьому всьому набагато легше навчитися на досвіді інших, ніж в результаті прослуховування лекцій і читання книг. Крім того, в практичній роботі психолога-консультанта нерідко виникає безліч несподіваних питань, які неможливо заздалегідь передбачити і в ході навчальної діяльності одержати на них задовільні відповіді. Вміння виробляються практично в ході наслідування професійної роботи інших, це ж зводить до мінімуму можливі помилки, які в своїй роботі може допустити початківець психолог-консультант. Функція супервізора, яку виконує більш досвідчений психолог-консультант, в даному випадку полягає в тому, щоб не тільки підготувати малодосвідченого психолога до самостійної роботи, але і кваліфіковано оцінити ступінь його готовності до такої роботи.\nПрофесійна підготовка психолога-консультанта зазвичай починається з отримання ним загальної вищої психологічної освіти. Така освіта включає в себе знання загальної психології, соціальної психології, психології розвитку, педагогічної психології, спеціальної психології, психофізіології, історії психології. Далі слід ряд дисциплін, пов'язаних з пізнанням психологічних аспектів тих видів діяльності, в яких психологу практично доведеться вести консультування. Це, зокрема, медична психологія, психологія сім'ї, психологія управління, дитяча психологія, економічна психологія та ряд інших спеціальних дисциплін.\nСлідом за цим психолог-консультант отримує знання, необхідні для вироблення практичних вмінь і навичок з проведення консультування. Це вміння, пов'язані з користуванням психологічними тестами (психодіагностика), самим психологічним консультуванням і, нарешті, з психокорекцією. Навчальні дисципліни, пов'язані з усім цим, звичайно викладаються в досить великому обсязі, і їх вивчення включає в себе не лише лекційні, але також семінарські і практичні заняття.\nВсе це в цілому забезпечує фундаментальну, або базову, професійну підготовку психолога-консультанта і входить в зміст початкового етапу навчання. По його завершенні майбутній психолог-консультант вже може приступати до початку самостійної практичної роботи, пов'язаної з освоєнням практики психологічного консультування. Спочатку, однак, рівень такої роботи буває недостатньо високим, так як крім загальних і спеціальних знань для досягнення професіоналізму в роботі необхідно набуття досвіду.\nЖиття показує, що приблизно половину всього того, що вкрай необхідно психологу-консультанту для гарної професійної роботи, він фактично здобуває не в стінах навчального закладу, а тільки в практичній діяльності. На це потрібно зазвичай не менше того часу, який майбутній психолог-консультант провів у стінах вищого навчального закладу. Тому, щоб дійсно з часом стати професіоналом високого класу, психолог-консультант повинен досить довго пропрацювати під патронажем супервізора. На це зазвичай витрачається один-два роки вже після закінчення навчального закладу.\nПрофесійна підготовка консультанта-психолога полягає в освоєнні їм комплексу знань, умінь, навичок. Він повинен володіти:\n• необхідними теоретичними знаннями в галузі психології та інших, суміжних з нею наук, вивчення яких необхідне для проведення психологічного консультування на високому рівні;\n• знаннями, необхідними для організації успішної роботи психологічної консультації;\n• розвиненими вміннями в області практичного спілкування з клієнтами;\n• достатньо великим досвідом проведення психологічного консультування з різних питань і з різними людьми.\nВідмінність роботи психолога-консультанта від діяльності вченого-психолога та викладача психології полягає в наступному. Психологу-консультанту не обов'язково знати все, що накопичено до теперішнього часу в науці навіть у тих областях, де він проводить психологічне консультування. Однак йому бажано знати все, що може виявитися корисним у практичній роботі з людьми в психологічній консультації. Психолог-консультант не обов'язково повинен вміти правильно визначати наукові терміни, організовувати та проводити наукові дослідження. Але йому важливо навчитися зв'язувати практичні проблеми, з якими до нього звертаються люди, з науковими теоретичними знаннями та ефективно використовувати ці знання для вирішення відповідних проблем. Консультант-психолог не зобов'язаний вміти на високому науковому і методичному рівні викладати психологію, але йому важливо навчитися передавати клієнтам корисні їм психологічні знання і переконливо і в доступній формі викладати їх непосвяченим людям.\nПсихолог-консультант - не лише практик, а й організатор справи. Тому йому бажано навчитися всьому, що стосується створення та організації роботи психологічної консультації як установи. Сюди, зокрема, відносяться знання певних соціальних, правових, фінансово-економічних питань і того, що необхідно починаючому бізнесменові для створення та організації початку роботи нової установи. Сюди ж відноситься підбір, розстановка кадрів, розподіл між ними обов'язків, організація їх взаємодії. У практиці спілкування з клієнтами від психолога-консультанта вимагається уміти правильно сприймати і правильно оцінювати людей, домагатися взаєморозуміння, встановлювати гарні взаємини і переконувати.\nОсобистий досвід проведення психологічного консультування необхідний психологу-консультанту тому, що без такого досвіду він буде не в змозі дізнатися те, що стосується приватних питань, а головне - не зможе придбати потрібні йому практичні вміння і навички. Справа в тому, що абсолютно все в процесі професійної вузівської підготовки передбачити неможливо, і така підготовка по сформованим традиціям швидше орієнтована на отримання знань, ніж на вироблення умінь і навичок. Вони-то і виробляються в практичному досвіді проведення психологічного консультування.\nСистематичне підвищення професійної кваліфікації - це таке ж обов'язкова вимога до професійної підготовки психолога-консультанта, як і його загальне і спеціальне вищу психологічну освіту. Необхідність постійного підвищення кваліфікації викликається наступними основними причинами. По- перше, знання, отримані у вузі, з часом застарівають, і виникає необхідність в їх оновленні. По-друге, кожна психологічна консультація, кожен консультант-психолог накопичує корисний для інших досвід практичної роботи, та обмін їм зазвичай виробляється під час підвищення кваліфікації.\nУ відповідності з основними областями та напрямами професійної підготовки психологів-консультантів і з пропонованими до роботі психолога-консультанта вимогами можна назвати наступні головні напрями підвищення його професійної кваліфікації:\n1. Отримання новітніх наукових і практично корисних знань у тих областях сучасної психології, які лежать в основі діяльності психолога-консультанта. Ці знання можуть купуватися різним шляхом: на спеціальних факультетах підвищення кваліфікації, курсах, семінарах, а також самостійно за рахунок постійного знайомства з новітніми науковими та науково-практичними публікаціями.\n2. Підготовка і захист дисертацій, складання кваліфікаційних іспитів для одержання більш високого професійного розряду. Цей напрямок зазвичай контролюється з боку державних або громадських організацій, офіційно наділених відповідними повноваженнями.\n3. Освоєння психологом-консультантом нових методів психотерапії або психокорекції. Хоча в обов'язки психолога-консультанта зазвичай не входить надання прямого психотерапевтичного або психокорекційного впливу на клієнта, йому треба знати і при необхідності вміти користуватися відповідними методами. Чим краще психолог-консультант буде знати ці методи, тим вище буде рівень його професійної майстерності.\n4. Проходження стажування в інших психологічних консультаціях і під керівництвом більш досвідчених психологів-консультантів. Ця форма підвищення кваліфікації пов'язана з обміном досвідом роботи, а такий постійний обмін необхідний для підтримки і розвитку власного професійної майстерності психологу-консультанту.\n5. Проходження психологічного консультування в ролі клієнта, знайомство з консультуванням, методами психокорекції та психотерапії на самому собі. Дана форма підвищення кваліфікації відіграє подвійно позитивну роль у роботі психолога-консультанта. По-перше, завдяки їй він має можливість вирішити власні психологічні проблеми, які у нього, як і у будь-якого живої людини, напевно, є. Не вирішивши для себе ці проблеми, не позбувшись від них, він навряд чи зможе успішно консультувати інших людей. По-друге, виступаючи в ролі клієнта, психолог-консультант може навчитися глибше розуміти і відчувати своїх майбутніх клієнтів, краще опанує відповідними методами психокорекції та психотерапії.\nНеобхідність створення психологічної консультації та організації її практичної роботи виникає при наступних обставинах. По-перше, коли у багатьох людей, що живуть в тому чи іншому регіоні або працюють у тій чи іншій організації, є чимало проблем психологічного характеру, вирішити які самотужки вони не в змозі. Йдеться про людей, які не відчувають себе хворими і не хочуть звертатися по допомогу до лікарів, але готові слухати психолога і дотримуватися його порад.\nУ масовому порядку такі проблеми з'являються звичайно тоді, коли в безлічі людей, що живуть в суспільстві, значно й надовго погіршуються умови життя, різко зростає конкуренція і зростає напруженість життя. Все це неминуче має місце при переході від тоталітарно влаштованого суспільства з обмеженою свободою і жорстким контролем зверху до суспільства, заснованого на ринковій економіці та політичних свободах.\nПо-друге, потреба у створенні окремої психологічної консультації виникає тоді, коли в тому чи іншому соціумі (суспільстві, галузі, регіоні, організації) вже є своя психологічна служба, успішність роботи якої необхідно підвищити. Це звичайно досягається за рахунок розподілу обов'язків та координації діяльності фахівців у рамках єдиної організації, в даному випадку - психологічної служби.\nРозподіл обов'язків у свою чергу передбачає поглиблену спеціалізацію в роботі, за рахунок якої досягається високий рівень професіоналізму та підвищення якості роботи.\nУ практичній психології це припускає поділ функціональних обов'язків між фахівцями-психологами по, як мінімум, трьом сферам діяльності: психодіагностиці, психокорекції та психологічного консультування. Подальше поглиблення спеціалізації передбачає також виділення всередині кожної із зазначених сфер діяльності приватних, ще більш вузьких функцій. Вельми розумною у цьому плані видається, наприклад, спеціалізація на рівні окремих практичних психологів у сферах інтимно-особистісного, сімейного, психолого-педагогічного та ділового консультування.\nДо загальних питань організації роботи психологічної консультації також відноситься вибір місця її постійного розташування. Краще і зручніше за все, якщо психологічна консультація матиме абсолютно окреме приміщення, не сусідить з іншими приміщеннями, де є люди, що займаються якоюсь справою. Однак у нинішніх умовах домогтися цього практично неможливо.\nТоді слід керуватися іншими принципами. Перш за все, уникати в міру можливості розміщення психологічної консультації там, де їй знаходитися протипоказано. Не можна, наприклад, поміщати психологічну консультацію поряд або всередині тих організацій, обстановка в яких перешкоджає нормальній роботі психологічної консультації та консультантів-психологів з клієнтами. Не рекомендується розташовувати психологічну консультацію всередині і поруч з торговими організаціями, в безпосередній близькості від транспортних магістралей, взагалі - там, де багато суєти і шуму. Небажано також вибирати місце для розміщення психологічної консультації поряд з лікарнями й клініками, тим більше в їх приміщенні, так як таке сусідство може навести клієнта на думку, що він хвора людина. Протипоказано приміщення психологічної консультації поряд з відділеннями міліції, місцями змісту правопорушників під вартою, військовими та іншими «силовими» структурами. Нерозумно розміщувати психологічну консультацію у важкодоступних місцях, далеко від міських транспортних ліній, оскільки це створить додаткові труднощі для клієнтів. Найкраще, якщо для розміщення психологічної консультації вдасться підібрати тихе легкодоступне приміщення, наприклад у якомусь житловому будинку або в установі освіти, культури.\nЩе один важливий загальний питання організації роботи психологічної консультації - це підбір кадрів. Краще всього, якщо в якості психологів-консультантів будуть працювати люди, які мають вищу психологічну освіту в галузі практичної психології зі спеціалізацією з психологічного консультування. Проте в даний час загальне психологічне утворення не завжди забезпечує таку спеціалізацію, і психолога-консультанта, приступає до самостійної роботи в цій області, доводиться доучуватися на практиці. Для окремих видів психологічного консультування розумно підбирати таких людей, які, здобувши вищу освіту, мають також більш вузьку спеціалізацію по одній з наступних кафедр: для сімейного консультанта - по кафедрі соціальної психології, для консультанта з психолого-педагогічних питань - по кафедрі віковій або педагогічної психології . Бажано також, щоб і допоміжний персонал, що працює в психологічній консультації, мав хоча б саме загальне уявлення про психологічному консультуванні і про роботу психолога-консультанта.\nНайбільш зручним для клієнтів вважається такий режим роботи психологічної консультації, який найбільше відповідає їх тимчасовим можливостям, інтересам і потребам. Клієнти ж найчастіше зацікавлені в тому, щоб отримати психологічну консультацію в години, що безпосередньо передують початку їх роботи, або відразу після її закінчення, а також там, де вони живуть і трудяться. Оскільки більшість людей працює приблизно з 9-10 до 17-18 годин, то і оптимальним для проведення психологічної консультації вважається такий режим роботи, в який вкладаються відповідні інтервали часу:\nвід 8-9 до 18-20 годин. При цьому вранці на проведення повноцінної психологічної консультації доводиться порівняно мало часу, тому на ранкові години слід планувати якусь невелику частину консультування, для якої достатньо одного-двох годин.\nКраще всього, звичайно, якщо психологічна консультація буде працювати вранці і ввечері щодня, або ж зі змінним режимом роботи: день - вранці, день - ввечері, включаючи один з вихідних днів, наприклад суботу, коли більшість потенційних клієнтів відносно вільно від своєї основної роботи. Від режиму роботи психологічної консультації для клієнтів слід відрізняти режим її роботи для самих співробітників (перший ми умовно називає зовнішнім, другий - внутрішнім). Внутрішній режим роботи психологічної консультації визначається в залежності від персональних можливостей і умов праці психологів-консультантів, а також допоміжного персоналу.\nОптимальним вважається такий внутрішній режим роботи психологічної консультації, при якому консультант-психолог, крім проведення консультування, тобто прямий особистої роботи з клієнтами, займається і іншими видами діяльності, від яких залежить успіх консультування. Це, зокрема, психодіагностика, обробка та інтерпретація її результатів, обговорення співробітниками консультації професійних та інших питань, пов'язаних з її роботою, аналіз тієї інформації, яку консультант отримує від клієнтів, робота над документацією, підготовка того, що зазвичай потрібно для проведення нормального і ефективного психологічного консультування і т.п. Якщо прийняти все це до уваги і приблизно розрахувати, скільки часу в середньому йде у психолога-консультанта на консультування (особисту роботу з клієнтами), а також на все інше, що пов'язане з психологічним консультуванням, то виявиться, що час роботи з клієнтами і час , затрачуваний на інші види робіт, приблизно відповідають один одному. З такого приблизно рівного співвідношення і необхідно виходити в більшості випадків, практично плануючи роботу психологічної консультації. Встановлюючи індивідуальний режим роботи психолога-консультанта, слід брати до уваги її індивідуальні особливості, зокрема звичний для нього режим дня, розпорядок роботи та відпочинку. У одних людей найвища якість роботи буває в ранкові години, в той час як в інших - у вечірні. Одні швидше входять в нормальний режим роботи, але зате і досить скоро втомлюються, інші, навпаки: повільно входять в роботу, однак тривалий час зберігають на високому рівні свою працездатність. Першим зазвичай необхідні часті, але короткі перерви на відпочинок, другим - рідкісні, але тривалі.\nУ практиці психологічного консультування досить часто виникає необхідність професійного спілкування, взаємодії, обміну інформацією між психологом-консультантом і іншими фахівцями, до числа яких можна віднести колег-психологів, лікарів, педагогів, медиків, юристів, а також людей, що входять в обслуговуючий персонал психологічної консультації . Можна виділити наступні типові життєві випадки, що зумовлюють необхідність такого спілкування:\n1. Психолог-консультант, працюючи з клієнтом, стикається з проблемою, яку він не повинен і не може вирішувати самостійно. Це стосується, наприклад, проведення медико-психологічної, судово-психологічної експертизи. В даному випадку психолог-консультант вирішує проблему клієнта спільно з фахівцями з відповідних областей.\n2. Психолог-консультант стикається з проблемою, яку він може і повинен вирішувати самостійно, однак для правильного рішення в даний момент часу йому не вистачає знань з інших областей.\n3. Психолог-консультант разом з іншими фахівцями бере участь у роботі багатопрофільної експертної комісії, наприклад психолого-педагогічної, де, взаємодіючи з відповідними фахівцями, він розбирається в складних комплексних проблемах.\n4. Коли психолог починає працювати консультантом в тій області, в якій він недостатньо добре розбирається, але вона все ж відноситься до існуючої практики психологічного консультування. До прикладу, шкільний психолог може приступити до консультування в галузі економіки чи політики.\n5. Коли до психолога-консультанта у зв'язку з проблемами, позначеними вище в п. 1, 2, 3, звертаються фахівці іншого профілю - ті, кому самим необхідно хоча б трохи володіти психологічними знаннями.\nНавчальна програма нормативної дисципліни\nРозділ Предмет, наукові основи І цілі навчальної дисципліни “Історія соціології”\nПрограма / program нормативної навчальної дисципліни / normatív tárgya підготовки бакалавр


У заході взяв участь і виступив Голова Федерації профспілок України Григорій Осовий.\nВідкриваючи зустріч, голова облпрофоб’єднання Віталій Дубіль зазначив, що профспілки області мають славну історію. Ще на початку минулого століття в Катеринославській губернії діяли кілька робітничих допоміжних кас, організацій взаємодопомоги – вчителів, лікарів, друкарів, торговельних службовців, і представники двох останніх восени 1905 року стали учасниками першої всеросійської конференції профспілок, яка заклала підвалини профспілкового руху країни. Отже, не на порожньому місці відтоді почали створюватись делегатські збори на легендарній Брянці та інших великих підприємствах, які були легалізовані після виходу 4 березня 1906 року «Временных правил о профессиональных обществах…». І вже незабаром у губернії діяли 50 профорганізацій, що зосередились на економічній, організаційно-масовій, правовій та культурно-виховній роботі, випуску журналу «Вестник труда», що став одним з перших регіональних профвидань країни.\nНайбільш чисельними і бойовими були профспілки металістів, робітників млинів, залізничних, лісопильних майстерень, друкарів, трамвайників, шевців та ін. Уся їхня діяльність координувалася створеним того ж 1906 року за ініціативою галузевих організацій Центральним бюро профспілок, прообразом нинішнього облпрофцентру. В жорсткому протистоянні з царизмом і капіталом формувалась кадрова основа профспілок, зростали їх масовість та вплив. Головні вимоги стосувались підвищення зарплати, запровадження восьмигодинного робочого дня, безпечних умов праці. Брали активну участь профспілки й у громадсько-політичному житті, виборних кампаніях, підтримували зв’язок з депутатами царської держдуми М. Михайличенком, Г. Кузнєцовим, О. Караваєвим, С. Рижковим.\nТоді ж зароджувалися перші паростки соціального діалогу профспілок з владою та роботодавцями. Але, на жаль, тоді в країні взяли гору радикальні настрої, що призвело до революційних потрясінь. «І дуже хочеться, – сказав Віталій Дубіль, – щоб це стало уроком для всіх: краще вирішувати проблеми не на барикадах, а за столом перемовин, без руйнування державних підвалин та економіки».\nЗгадали на зборах й про внесок подальших поколінь профактивістів області у справу захисту людей праці та розвитку профруху.\nСьогодні ці тенденції продовжують їхні нащадки. За багатьма напрямами економічної, організаційно-кадрової, правозахисної роботи дніпропетровці займають провідні позиції. Велика увага приділяється також інформаційно-пропагандистській роботі, підвищенню мотиваційних чинників профспілкового членства. Так, за останні роки було підготовлено близько десятка видань про історію та сьогодення профспілкових організацій області.\nНа високому рівні ведеться соціальний діалог, зокрема підготовка до укладення нової Територіальної угоди. Про авторитет профспілок, до речі, свідчить і той факт, що в цей день їх прийшли привітати з ювілеєм голова обласної ради Гліб Пригунов, перший заступник голови облдержадміністрації Олег Кужман, голова Федерації організацій роботодавців Віктор Сергєєв, начальник обласного відділення НСПП Ігор Чуб.\nБеруть профспілки області активну участь і в діяльності Федерації профспілок України. Зокрема, одними з найчисельніших були делегації профцентру під час цьогорічних всеукраїнських акцій протесту в м. Києві, за що Віталій Дубіль висловив профактивістам подяку, зазначивши, що згуртованість та активна позиція профспілок дозволили цьогоріч відновити соціальний діалог на національному рівні, підписати Генеральну угоду та розгорнути на її основі підготовку галузевих угод та колдоговорів, розпочати, нарешті, реформу системи оплати праці та домогтися зменшення зарплатних боргів, переглянути на місцях порядок формування тарифів на теплопостачання (і це вже дає наочні результати, приміром у Дніпрі та Кривому Розі, де оплату знижено вдвічі). Проте, є ще й чимало невирішених проблем, над якими наполегливо працюють дніпропетровські профспілки.\nПро історичні періоди, нинішні досягнення та проблеми розповіли на зборах керівник координаційної ради голів профорганізацій м. Марганця, голова профкому місцевого ГЗК Анатолій Буряк і колишній голова облпрофцентру Василь Ткаченко. З привітанням до учасників зборів звернулась керівник Центру реалізації українсько-данського проекту Валентина Шевченко, яка зазначила, що дніпропетровці мають великий авторитет і на рівні міжнародного профспілкового руху, про що, зокрема, йдеться у телеграмі учасникам цих зборів від керівництва данського профцентру (разом з нею тут же був присутній експерт данської профспілки 3F, представник Глобальної федерації профспілок IndustryALL Вадим Борисов).\nКращі профспілкові працівники, активісти з нагоди свята були відзначені грамотами обласної ради та профспілковими нагородами.\nЗУСТРІЧ ІЗ ПРЕДСТАВНИКОМ ОМБУДСМЕНА\n21 грудня відбулася зустріч членів президії Федерації профспілок Черкаської області з регіональним координатором у Черкаській області Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лесею Валяєвою.\nПредставник Уповноваженого розповіла про повноваження представництва, основні напрямки діяльності в області, відповіла на запитання профспілковців.\nЗа результатами зустрічі визначено сфери спільної діяльності галузевих профспілкових об’єднань, досягнуто домовленостей щодо спільного моніторингу порушень прав людини у сфері праці, аналізу законопроектів, рішень органів місцевого самоврядування, підвищення рівня знань про власні права працівників, організації протестних дій і публічності позицій профспілок.\nПРОФЕСІОНАЛІЗМ ПРОФЛІДЕРІВ – У ЦЕНТРІ УВАГИ ОБЛАСНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ\nЧернігівська обласна організація Профспілки працівників освіти і науки України вважає пріоритетним завданням системи профспілкової освіти формування знань, умінь та навичок профспілкового лідера для ефективного захисту прав спілчан.\nЗ метою підвищення рівня знань керівників організаційних ланок профспілки було проведено навчання на базі Навчально-методичного центру профспілок області. Формою навчання було обрано тренінг «Лідерство. Компетенції профспілкового лідера», який провела викладач НМЦ, тренер, практичний психолог Ірина Глушко.\nУчасники тренінгу визначали, хто такий «лідер», які знання та навички потрібні профспілковому активісту, як стати успішним лідером і спонукати до активності інших. Здобуті знання учасники закріпили на практиці під час роботи в групах, визначаючи самостійно компетенції профлідера. У ході тренінгу викладач розкрила поняття «професійного вигорання» та психологічні аспекти цього явища. Разом з тренером очільники організаційних ланок визначали шляхи подолання негативного «переродження» профлідера.


Основним конструктивним елементом будь-якої будівлі є підстава. Від якості його пристрою залежить термін служби всієї будівлі, тому важливо дотримуватися всі технологічні аспекти робіт і максимально відповідально ставитися до кожної операції. Гідроізоляція фундаменту Львів – один з головних етапів, який дозволяє захистити його від згубного впливу вологи, забезпечити надійність і істотно збільшити експлуатаційний ресурс.\nВплив вологи на фундамент\nКожен, хто хоч поверхово розбирається у властивостях будівельних матеріалів, зокрема бетону, знає закономірність – під постійним впливом вологи він продовжує набирати міцність протягом декількох років. Цей факт може поставити під сумнів необхідність влаштування гідроізоляції фундаменту.\nОднак не все так просто – справа в тому, що потрібно враховувати ще деякі фактори:\nНаявність металевої арматури в конструкції основи – як відомо, крім бетону в конструкції фундаменту є також армуючий каркас із сталевих прутів. Проникнення вологи до металевих стержнів і постійне її вплив веде до корозії. Метал, перетворюючись в іржу, практично в 3 рази збільшується в об’ємі. Це веде до утворення тиску у внутрішніх шарах бетону і поступово руйнує його зсередини.\nНаслідки корозії арматури в структурі залізобетону\nКапілярність – підйом вологи по порах в структурі бетону спочатку до внутрішніх шарів, а потім вгору до стінових матеріалів. Результат – підвищення тепловтрат через вологі стіни, постійна сирість всередині приміщень, утворенню грибків і плісняви, руйнування оздоблювальних матеріалів. Капілярний підсос вологи ефективно відсікає горизонтальна гідроізоляція фундаменту.\nЕфект капілярного підсосу вологи\nЧергування позитивних і негативних температур – волога при замерзанні теж збільшується в об’ємі і з часом руйнує бетонну основу зсередини.\nНаслідки поперемінного впливу плюсових і мінусових температур на бетон (приклад наведено на дослідних зразках)\nГрунтові води – небезпечні не стільки самі по собі, стільки сульфатами, солями і кислотами, що містяться в них. Ці хімічно агресивні елементи викликають так звану «корозію бетону» – з часом він починає кришитися і залізобетонні конструкції втрачають свої експлуатаційні характеристики.\nВертикальна і горизонтальна ізоляція\nЗалежно від розташування гідроізоляція буває двох типів:\nВертикальна – ефективно захищає основу від впливу вологи, що міститься в грунті і від ґрунтових вод. Зазвичай застосовується для стрічкових, плитних та стовпчастих фундаментів.\nГоризонтальна – в основному відсікає капілярне підсмоктування вологи між розташованими на різних рівнях будівельними матеріалами. Виконується на всіх видах основ – будь то стрічкові і стовпчасті або плитні і свайно-ростверкові.\nПриклад горизонтальної (зліва) і вертикальної (праворуч) гідроізоляції\nЯвляє собою переважно рулонні матеріали на бітумному сполучному. Підрозділяється на кілька видів:\nНаплавляюча – клейовий шар нагрівається до високої температури, після чого приклеюється до поверхні.\nЩо приклеюється – клейовий шар відсутній, зчеплення з поверхнею досягається за рахунок застосування бітумної мастики.\nСамоклейка – приклеюється без застосування бітумних мастик і газових пальників завдяки наявність спеціального клейового шару.\nДо таких видів гідроізоляції відносяться:\nруберойд – класичний матеріал, який користується великим попитом за рахунок невисокої вартості і достатньої якості;\nполімерна продукція з основою з склотканини або поліестера, просочених бітумом – більш якісний, довговічний, але і дорогий матеріал.\nПри цьому полімерну обклеювальну гідроізоляцію можна клеїти навіть поверх старого гідроізоляційного шару при ремонті\nЯвляє собою склад рідкої консистенції, що наноситься на поверхню основи за допомогою малярської кисті або валика, як правило, в декілька (2-3) шарів. Найчастіше застосовуються бітумні мастики у вигляді одно- і двокомпонентних складів.\nІнші види обмазувальної ізоляції:\nполімерні і бітумно-полімерні смоли;\nмастики на бітумно-гумовій основі.\nОбмазувальна гідроізоляція фундаменту\nСклади з додатковими добавками на відміну від класичного бітуму не тріскаються під впливом низьких температур. Єдиний їхній мінус – більш висока ціна.\nВ цьому випадку поверхня фундаменту покривається спеціальними складами, що проникають через пори бетону в його товщу на глибину від 100 до 200 мм. Цей спосіб дозволяє запобігти потраплянню вологи в капіляри бетонної основи, а також підвищує міцність поверхневого шару. Зазвичай цей метод використовують в комплексі з обмазувальною або оклеєчною гідроізоляцією.\nВеликим попитом не користуються через відносно високу ціну. Найчастіше застосовуються для локального усунення протікання зсередини у вже експлуатованих підвалах, коли виконати ремонт зовні немає можливості.\nФарбувальна і штукатурна ізоляція\nДані способи можна віднести до категорії обмазувальної гідроізоляції, але замість надійних бітумних мастик тут застосовуються спеціальні фарби і штукатурки відповідно. Переваг у цього методу кілька – простота і швидкість нанесення.\nНедоліків набагато більше і основний з них – невеликий термін служби, як правило, в межах 5 років. Тому краще вибрати інший спосіб гідроізоляції фундаменту Львів.\nДаний спосіб оптимально підходить для ремонту фундаменту, що експлуатується, оскільки технологія дозволяє виключити необхідність в земляних роботах. Захисний склад доставляється до основи за допомогою спеціальних ін’єкторів, які вводяться безпосередньо в будівельні конструкції.\nТехпроцес ін’єкційного способу ізоляції підстави\nДо основних видів складів для ін’єкційної гідроізоляції відносяться акрилові гелі, смоли, полімерні речовини, піни, гуми і т.ін.\nЯвляє собою надійний спосіб захисту фундаменту від вологи, при якому гідроізоляційний матеріал кріпиться до будівельних конструкцій механічним методом. Найчастіше застосовується в особливо складних ситуаціях (наприклад, для ізоляції основ, зведених в районах з високим рівнем грунтових вод і їх великим напором).\nГідроізоляція фундаменту будинку за допомогою монтируемой профільної стрічки\nКонструктивно гідроізоляція, що вмонтовується, являє собою облаштований щит, який захищає не тільки від вологи, але і від механічних переміщень грунту. Для її створення використовуються сталеві і пластмасові листи, спеціальні полімери та профільні стрічки.\nГідроізоляція фундаменту Львів може виконуватися із застосуванням різних матеріалів. Вибір здійснюється в основному в залежності від класу приміщення і ступеня захисту від впливу води.\nСпочатку потрібно розібратися з існуючими класами приміщень:\n4 клас – в приватному житловому будівництві приміщення з таким класом практично не зустрічаються. До цього класу належать кімнати з постійним, чітко встановленим режимом температурної вологості – наприклад, архіви, бібліотеки, лабораторії і т.ін.\n3 клас – найбільш поширений в індивідуальному будівництві. До цієї категорії відносяться житлові приміщення, офіси, об’єкти комерційної та соціально-побутової сфер. До них висуваються високі вимоги щодо мікроклімату, обов’язкова наявність природної або примусової вентиляційної системи. Товщина стін повинна становити не менше 250 мм.\n2 клас – це підсобні приміщення, обладнані вентиляційною системою. Тут допускаються тільки незначні випаровування, без вологих плям. У цих приміщеннях можлива установка електроприладів зі стандартною робочою напругою. Стіни повинні мати товщину від 200 мм.\n1 клас – приміщення технічного призначення, в яких не передбачено електропостачання. Тут допустимі навіть незначні протікання. Стандартна товщина стін повинна становити більше 150 мм.\nПокрокова інструкція по гідроізоляції в залежності від типу фундаменту\nКомплекс заходів по гідроізоляції фундаментів Львів вибирається в залежності від їх різновидів, оскільки кожна основа має свої конструктивні особливості, якими і обумовлена необхідність застосування тих чи інших матеріалів і технологій.\nЗахист стрічкового фундаменту\nОснова стрічкового типу може бути збірною (з блоків ФБС) і монолітною – в залежності від цього буде дещо відрізнятися і техніка робіт.\nУ випадку з фундаментом з блоків ФБС технологія буде наступною:\nСтворення армованого шва при укладанні між підошвою з ФЛ і блоками ФБС.\nУкладання рулонної гідроізоляції в перший шов між ФБС, що знаходиться нижче рівня підлоги підвального приміщення.\nМонтаж рулонного гідроізоляційного матеріалу на горизонтальній поверхні фундаменту на його стику зі стінами.\nЗовнішній захист вертикальної поверхні основи.\nПри роботі важливо враховувати, що застосування матеріалів на бітумній основі в місці стиковки блоків ФО і ФБС не допускається через високий ризик зсуву елементів відносно один одного. Тут доцільніше зробити потовщений розчинний шов з армуванням рифленими прутами.\nГоризонтальна гідроізоляція між фундаментом і стінами виконується за допомогою обклеювальних матеріалів. Вертикальна ізоляція виробляється зовні, що захистить від вологи не тільки підвальні приміщення, а й несучі конструкції. На етапі будівництва основи для цього використовуються обмазувальні і обклеювальні матеріали.\nВертикальна ізоляція основи з ФБС обмазувальним матеріалом\nВнутрішні гідроізоляційні роботи зазвичай проводяться при ремонті будівель, що експлуатуються, і для цих цілей застосовуються проникаючі та ін’єкційні методи.\nЗахист монолітної стрічки передбачає:\nізоляцію в місці сполучення зі стінами;\nОбмазувальна гідроізоляція монолітної стрічки\nДля робіт застосовуються аналогічні матеріали, як і у випадку зі збірним фундаментом з блоків ФБС.\nЗахист столбчатого і пальового фундаменту\nЗахист стовпчастих і пальових основ передбачає необхідність виконання тільки горизонтальної гідроізоляції в місцях їх сполучення зі стіновими матеріалами, щоб уникнути капілярного підсосу вологи.\nЗалежно від конструкції конкретного фундаменту рулонний матеріал може укладатися поверх ростверку або на оголовки опорних елементів, що актуально для дерев’яних будинків, де в якості обв’язки може виступати нижній вінець стін.\nЗахист фундаментної плити\nЗахист від вологи плитного фундаменту проводиться в такій послідовності:\nРобиться підготовка з худого бетону для вирівнювання основи і захисту плити від підземних вод.\nУкладання гідроізоляційного матеріалу по бетонній підготовці.\nЗовнішня гідроізоляція фундаментної плити.\nТрадиційно для горизонтальної гідроізоляції при спорудженні цього типу основи використовують рулонні матеріали. Доцільніше застосовувати більш сучасну і надійну продукцію, оскільки контролювати її стан і проводити ремонт в процесі експлуатації неможливо.\nПри зовнішній гідроізоляції плиту обробляють проникаючими складами, нерідко ізоляційний матеріал вводять безпосередньо в бетон при заливці основи. Також гідроізолювати потрібно місця сполучення фундаменту зі стіновими матеріалами.\nЗамовляйте гідроізоляцію фундаменту Львів в нашій компанії і наші фахівці виконають роботу в найкоротші терміни, використовуючи при цьому перевірений часом сертифікований і якісний матеріал.\nВиїзд на об’єкт (виміри, консультація) по Львову безкоштовно.\nЦіна визначається за обсягом робіт + матеріал.


Міцність мембрани LOGICROOF збільшена на третину - Технології - Новини Львова - BEST-LVIV\nМіцність мембрани LOGICROOF збільшена на третину\nПричин може бути безліч. Це і помилки при монтажі, застосування неякісних матеріалів, і неправильний вітрової розрахунок. Для вирішення проблем збільшення міцності і довговічності полівінілхлоридної мембрани LOGICROOF інженери Техноніколь звернулися до досвіду провідних зарубіжних компаній і розробили поліестеровую сітку особливого плетіння, warp knitted, яка дозволить значно збільшити якісні характеристики мембрани.\nДля полімерних мембран вкрай важливим фактором є застосування якісною і міцною армуючої сітки. Саме вона на 95 відсотків визначає міцність мембрани. Спільно зі шведськими експертами Техноніколь провела порівняльні windup-тести покрівельних систем з полімерними мембранами, виготовлені одним виробником, на одній виробничій лінії, за однією рецептурою, але з використанням різних типів армуючих сіток.\nРезультати дослідження виявилися більш ніж вражаючими. Міцнісні характеристики мембрани LOGICROOF з застосуванням нової сітки збільшилися на 27 відсотків. Це означає, що при збереженні тієї ж кількості кріплення при вітровому навантаженні надійність і довговічність мембрани збільшується на третину.\nВисокі міцнісні показники нових мембран, армованих особливої поліестерової сіткою, обумовлені її нестандартним плетінням. При впливі високої вітрового тиску мембрана прагне вирватися з-під кріплення, але при цьому нитки армуючої сітки групуються, перешкоджаючи зриву. Створюється так званий ефект віника.\nОб'єднані таким чином порвати нитки набагато складніше, ніж окремо. Легко бачити, що полівінілхлоридна мембрана LOGICROOF з новою армуючої сіткою підвищить надійність і довговічність покрівель навіть у зонах з екстремальною вітрової навантаженням.


Зажимний алюмінієвий профіль для скла купити в Києві. EffectProf\nсистем для скла\nКоробки для міжкімнатних скляних дверей\nКоробки для дверей прихованого монтажу\nЗатискний профіль для скла\nПрофіль для розсувних систем\nФурнітура для маятникових систем\nФурнітура для міжкімнатних скляних дверей\nФурнітура для дверей прихованого монтажу\nФурнітура для скляних дашків та огорож\nЗажимный профіль для скла EffectProf\nPSS (polished stainless steel)\nЗатискний профіль для скла H40T (h40t)\nЗатискний профіль для скла ЕА40 (ea40)\nЗатискний профіль для скла H40 (h40)\nЗатискний профіль для скла Н-50 (h50)\nШвелер алюмінієвий 19,2х35,8 х1,6 мм (ea3060)\nШвелер алюмінієвий 19х19,7х1,5 мм (ea3059)\nШвелер алюмінієвий 2815 (2815)\nШвелер розбірний 20*20 мм (ea3146)\nЗ'єднувач скло-скло кутовий (3093)\nЗ'єднувач скло-скло (3092)\n8P1032 Профіль нерж. полірований 15 * 13 мм (8Р1032)\n8P0832 Профіль нержавіючий полірований 15 * 11мм (8P0832)\nПоказані 1 - 12 з 12 товарних позицій\nПрозорі стіни, офіси-акваріуми - сьогодні неодмінно зустрічаються в будівлях ділових, бізнес-центрів, а також в аптеках і ТРЦ. Вони виглядають стильно, розмежовують територію і створюють додатковий простір. Однак установка скляних конструкцій не така проста, як здається на перший погляд. Особливо, в приміщеннях з високими стелями. Але, якщо використовувати спеціальний затискний профіль, оформлення і облаштування прозорих інсталяцій - справа техніки.\nБажаєте, щоб офіс і домашній інтер'єр виділявся на тлі інших, був модним і сучасним? Використовуйте скляні перегородки! «Прозорі стіни» осучаснюють приміщення, а високоякісний затискний профіль для скла буде міцно тримати всі кріплення.\nЧому слід купити затискний профіль?\nПрофіль алюмінієвий затискний від компанії-виробника EffectProf значно відрізняється від наявних на ринку України аналогів за цілою низкою параметрів:\nМає невелику вагу і унікальну конструкцію, скорочуючи номенклатуру деталей системи і спрощуючи монтаж,\nСпеціальні вставки дозволяють реалізувати просте кріплення скла незалежно від положення в просторі,\nУ проробленні отворів за допомогою свердла немає потреби,\nАнодовані алюмінієві вироби стійкий до корозії, пожежостійкі, невибагливі, зберігають фізичні якості протягом усього терміну експлуатації,\nСистеми укомплектовані торцевими заглушками і підкладками, які захищають скло від подряпин, відколів, пошкоджень в разі сильних механічних впливів,\nБагатство конфігурацій дозволяє вибрати оптимальне рішення для конкретного випадку.\nУ випадку зі стаціонарними інсталяціями, для кріплення міжкімнатних перегородок використовується П-подібний клемний профіль для скла. Варіантів його установки буває два:\nпритиснення до поверхні за допомогою саморізів - в такому випадку стінки профілю залишаються відкритими і створюють ефект обрамлення скла;\nпосадка в спеціальні канавки (штроби), підготовлені в стіні або на підлозі заздалегідь. В даному випадку профіль повністю ховається, створюючи ефект ніби скло безпосередньо заходить в стіну або перекриття.\nАлюмінієва основа. Пази з отворами і кліпсами для фіксації. Щоб уникнути пошкоджень крихкого матеріалу, вони оснащуються силіконовим або гумовим ущільнювачем,\nПланки з притискними гвинтами,\nЗаглушки торців, надають конструкції зі скла естетичність і завершеність.\nУкраїнський виробник алюмінієвих систем для скла, компанія EffectProf випускає кілька модифікацій алюмінієвих профілів-зажимів, кожен з яких має свої особливості.\nВиди профілю ЕффектПроф\nВ каталозі EffectProf доступні наступні конфігурації:\nЗажимний (затискний) алюмінієвий профіль для скла - альтернатива коннекторам для фіксації даного матеріалу. Здатний утримати скло товщиною 8-12 мм. Спочатку профіль кріпиться на підлогу і стелю, далі між ним встановлюється «прозора стіна», після чого затягується притискними гвинтами до основи. Фінішний етап - регулювання положення скла і затиск накладок декоративними заглушками. Для додання жорсткості профіль-фіксатор монтується по всьому периметру загартованого стекломатеріалу.\nУщільнюючий профіль. Знаходить широке застосування в місцях з підвищеною вологістю (ванні, лазні, кухні), а також там, де потрібен високий рівень стерильності. Алюмінієві комплекти не піддаються корозії, відмінно прилягають між кромкою скла і стіною, не залишаючи навіть найменшого зазору. Крім усього іншого, таке кріплення відмінно приховує нерівності стіни.\nОпорний профіль. Впроваджується в системи розсувних скляних створок, і відрізняється підвищеною міцністю, а також безпекою використання.\nКрім виробів власного виробництва, у нас можна замовити алюмінієвий профіль для скла італійського виробництва від компанії CCE. Продукція, доступна в кольорі анод і PSS, зі значенням довжини 3 і 6 метра - гарантує точне виконання всіх функцій. Будь-який з профілів, оптом і в роздріб, можна замовити на нашому сайті.\n+38 (044) 228-24-92\n+38 (067) 606-88-71\n+38 (063) 531-42-19\n+38 (066) 153-25-61\n© EffectProf 2015-2021\nСтворено з любов'ю в i-sculptor.com


Теорія технологічного розриву; теорія життєвого циклу продукції; теорія представницького попиту; теорія економії на масштабах виробництва; зростаюча віддача від масштабу; зовнішня та внутрішня економія від масштабу; монополістична конкуренція; диференційований товар; міжгалузева та внутрішньогалузева торгівля.\nОкремі країни, згідно з концепцією Хекшера - Оліна, мають порівняльні переваги, які грунтуються на відмінностях у їх відносній забезпеченості факторами виробництва. Однак застосування теорії Хекшера - Оліна ускладнюється через неясність у її емпіричному підтвердженні, а також тим, що в реальному житті деякі припущення, на яких грунтується теорія, не існують. Тому її не можна пристосувати до більшості сучасних форм міжнародної торгівлі.\nВнаслідок швидкого розвитку наукомістких і високотехнологічних галузей виробництва, збільшення темпів зростання міжнародної торгівлі з'являється ряд теорій з неотехнологічним підходом. Вони називаються альтернативними теоріями, тому що їх автори намагаються пояснити реалії і перспективи міжнародної торгівлі динамічними порівняльними перевагами, що виникають чи створюються, використовуються і згодом зникають, а також формулюють причини та наслідки участі окремої країни в міжнародному торговельному обміні з інших позицій, ніж в класичних теоріях. Наголос у них робиться на попит, недосконалу конкуренцію, ефект масштабів виробництва, кваліфікацію праці і технологічні досягнення, як вирішальні елементи міжнародної спеціалізації.\n5.1. Теорія технологічного розриву\nТеорію технологічного розриву розробив американський економіст Майкл Познер у 1961 р. Застосування в аналізі міжнародної торгівлі цієї концепції означало відмову від припущення теорії Хекшера - Оліна щодо використання в усіх країнах однакової технології виробництва однойменних товарів. М. Познер виходив з того, що одна й та сама технологія не завжди одночасно використовується в різних країнах, а її поширення в міжнародних масштабах потребує певного часу. Внаслідок цього одна країна може користуватися тією чи іншою новою технологією, тоді як до іншої країни ця інновація ще не дійшла. Крім того, фірма-інноватор не зацікавлена в тому, щоб її новітні технології якомога швидше ставали загальним надбанням [5, с. 117-119; 71, с. 151].\nОтже, М. Познер стверджував, що більша частина торгівлі між розвинутими країнами грунтується на впровадженні нових виробничих процесів та нових продуктів. Фірма, яка вводить новий товар, може користуватися своєю монополією на експорт, поки на ринку не з'являться фірми-імітатори з подібним товаром. Така тимчасова монополія найчастіше грунтується на патентах та ліцензіях, видача яких стимулює винаходи та розробку нових технологій. Технологічний відрив однієї компанії дійсно здатний додати нову перевагу країні походження товару.\nЦя теорія стверджує, що країна може утримувати позицію провідного експортера на світовому ринку лише за умови постійної інноваційної діяльності. Проте ця модель має деякі недоліки, оскільки не пояснює якими повинні бути масштаби технологічного розриву, як вони виникають і ліквідовуються.\n5.2. Теорія життєвого циклу продукції\nОсновні положення теорії життєвого циклу продукції розробив Реймонд Верной у 1966 р. Вона розвиває модель технологічного розриву та грунтується на концепції життєвого циклу продукції, запропонованої на початку 60-х років фахівцями Гарвардської школи бізнесу, яка стверджувала, що продаж продукції і прибуток від неї змінюються з часом. Ця концепція, що стосується аналізу запізнення передачі нових технологій у міжнародних масштабах, наближається до реальних процесів, які визначають динаміку та структуру торговельних потоків [5, с. 119-121; 71, с. 152].\nТовар проходить через чотири стадії життєвого циклу:\n1. На стадії появи нового продукту на ринку рівень продаж низький. Через витрати щодо впровадження цього продукту прибутки теж низькі.\n2. Стадія зростання характеризується збільшенням прибутків і зростанням продаж.\n3. На стадії зрілості через розвиток конкуренції і насичення ринку продаж і прибутки стабілізуються.\n4. На стадії спаду рівень продажів і прибутків падає.\nОтже, на першій стадії товар насичен технологією, потім його розвиток та масове виробництво потребують значної насиченості капіталом (інвестиціями) і на останніх двох стадіях він перетворюється на звичайний продукт, насичений низькокваліфікова-ною працею, який поступово стає застарілим.\nКожна стадія життєвого циклу товару відповідає етапу міжнародного обміну. Перша стадія не веде до міжнародного обміну: товар виробляється та споживається в країні, де був винайдений. Це пояснюється тим, що якісні характеристики продукту, обсяги й технології його випуску ще не є сталими, бо фірми лише освоюють виробництво даного товару та ринок, на якому він реалізується. Крім того, країна-виробник має населення з досить високими доходами, щоб придбати новий продукт; її внутрішній ринок більше підходить до випробування нового товару, оскільки його поява відповідає очікування споживачів цієї країни. Національне виробництво залежить насамперед від внутрішнього попиту, який відображає настрій та потенційні закупки вітчизняних споживачів. Таким чином, на стадії появи нового продукту більшість продаж відбувається на внутрішньому ринку.\nНа стадії зростання попит на продукти виникає в інших розвинутих країнах зі схожими смаками та заходами тобто виникає та збільшується експорт із країни-інноватора в інші розвинуті країни. Це пояснюється тим, що товар стабілізується за рівнем технології, його ціна знижується (економіка на масштабах виробництва) і виробник намагається розширити свій ринок збуту, що здійснюється за рахунок інших розвинутих країн; компанія-інноватор намагається продовжувати свою тимчасову монополію, першою освоюючи зарубіжні ринки, оскільки на своїй території її ринок уже атакують імітатори.\nСтадія зрілості продовжує стадію зростання і характеризується стабілізацією прибутків. Однак успіх продукту може викликати конкуренцію з боку іноземних виробників, у яких з'являються переваги перед експортерами. По-перше, на продаж товарів усередині країни не поширюються квоти та тарифи. По-друге, знижуються значні транспортні витрати з доставки продукції від виробника до споживача. Коли тиск конкуренції стає сильнішим, відбувається перехід до стадії спаду.\nНа стадії спаду країна-інноватор стає імпортером, а розвинуті країни-імітатори - експортерам. Це пояснюється тим, що товар стає звичайним, компанія-винахідннк поступово відмовляється від нього на користь нових товарів, національний попит насичується, а решта попиту задовольняється імпортом, при цьому з'являється новий попит на товари нового покоління; звичайний товар насичується иизькокваліфікованою робочою силою, а витрати виробництва грають головну роль на ринку активної конкуренції, тобто фірми змушені досягати мінімального рівня витрат виробництва. З'являється стимул перемістити виробництво даного товару у країни, що розвиваються, де низька вартість праці.\nТаким чином, Р. Верной доводить, що у встановленні торговельних зв'язків між країнами важливу роль відіграють технології і дослідження, що в промислово розвинутій країнах набагато більше технологічних і науково-дослідних можливостей, необхідних для розробки нового продукту. Це припускає, що в таких країнах, як США, компанії можуть мати порівняльну перевагу в науці і техніці, що приведе їх до переваги у створенні нових товарів. Щоб розтягти фазу зростання життєвого циклу їх продукції, ці фірми, найімовірніше, будуть експортувати розроблені ними товари. З іншого боку, в американському імпорті буде спостерігатися тенденція переваги товарів, виробництво яких не дуже залежить від технології чи наукових досліджень.\nТеорія життєвого циклу продукції характеризує динамічний аспект порівняльних переваг, який полягає в тому, що протягом життєвого циклу товару відбувається послідовна зміна його постачальників на світовий ринок.\nМіжнародна економіка - Козак Ю. Г. - Типи економічного зростання\nНа міжнародну торгівлю безпосередньо впливає економічне зростання. Характер цього впливу залежить від того, які фактори виробництва зростають -...