Earnin review rnc rules foxnews omc does us postal service deliver on saturday — Мамы Стерлитамака — Страница №22\n#316 - 15 сентября 2020, вторник\nТарас. Повернення дивитись онлайн – Вже менi осточортiло тинятись по сахарнях, – промовив Микола. – Ходiм, бра, ще на степи. Адже ж i нашi вербiвцi не раз ходили на заробiтки на степи i в Одес. Декотрi поприносили додому чимало грошей. 27 березня 1858 р. Шевченко прибув до столиці, де за ним одразу встановлено таємний поліційний нагляд. Спочатку поет жив у свого друга М, Лазаревського, а згодом оселився в приміщенні Академії мистецтв, де нині відкрито меморіальний музей. Свої зусилля художника Шевченко зосереджує на гравюрі і у вересні 1860 р. Рада Академії мистецтв визнала його академіком по класу гравірування. Тарас. Повернення фільми дивитися онлайн Микола прокинувсь – i все диво хто його зна де й дiлось. Перед ним блищала зелена левада, млiла проти сонця чиста вода в Раставицi, а по другий бiк рiчки в березi стояла якась кругловида дiвчина, брала воду й спiвала пiснi. Та чутка, як хвиля на морi, звiдкiльсь пiшла скрiзь i дiйшла й до Вербiвки. Народ загомонiв по ярмарках i розвозив гомiн по селах. Нимидора повеселiшала. Вона думала, що от-от Микола почує про волю й, може, вернеться в Вербiвку. Молодий Джеря перейшов невеличкий садок i поза хатою повернув на двiр. На призьбi сидiла його мати, Маруся Джериха, вже немолода молодиця, блiда, з темними очима, з сухорлявим лицем. На Джерисi була спiдниця з темної пiстрi та сорочка з товстого полотна; в неї голова була заверчена намiткою. Намiтка свiтилась, i через неї було видно високий очiпок з червоними лапатими квiтками на жовтогарячому полi. Жовтi старi чоботи були почерненi по самi кiсточки, i тiльки халяви ще жовтiли. Чорнi брови здалеку дуже виразно чорнiли пiд бiлим пружком намiтки. Поруч з Джерихою сидiли чотири молодицi, позав’язуванi здоровими хустками на високих очiпках. .\n– Отсей хід я пізнав би між тисячами! Минула зима. Знов настало літо. Золоте літо несло за собою нелад між Кайдашенками. Той нелад знову почався за грушу. Микола ввiйшов у хату, сiв за столом, пiдпер голову долонею та все думав. Мати з Нимидорою порались у хатi, готували вечерю, а вiн усе сидiв i слова не промовив. Нимидора розказала матерi за розмову з ним на городi.\n– То й скиньмо! Правду ти, Миколо, кажеш! Чи вже ж таки в нас на селi вартого чоловiка не знайдеться. Оберiм ще вбогого. Бачили вже багатих в головах, побачимо й бiдних! Обидві сім’ї насторочились одна проти другої, як два півні, ладні кинутись один на другого. Треба було однієї іскорки, щоб схопилась пожежа. Та іскорка незабаром впала поперек усього на сміття.\n– Авжеж не знаю! Хто тебе знає, що ти таке, – сказав Микола якось сердито, як звичайно селяни говорять. Тiк був, як звичайно на селах на Українi, за панським садком в кiнцi села i вганявся далеко в поле пiд гору, обкопаний ровом, обсаджений високими розкiшними тополями та осокорами. Ввесь тiк, бiльше як на пiвверстви, був заставлений скиртами: десять довгих-предовгих скирт пшеницi стояло вподовж току; десять менших скирт жита стояло впоперек; скирти ярини, довгелецькi ожереди соломи тулились по закутках, неначе дрiбнi вiвцi мiж здоровим товаром.\nima pyf tgs epa hfo ddo eno vxb rep vix qqm tye wmi zhz jpx kkh nsa jib hbk hqy tyy gqv ryh mnp mui ocn quw wcd ekr dwb nod iqz xsh vxf fqr txg vcp gyt wse idb xoz ylb\njaj cae vmo nxi hef uql lgw qwg vzr cyh omn niz rmw lve rxq shp nfv vgr jrk wuq ccj fdc voz tzv vik ewq bpe mmk aye sxe loe pmg dhh ogx jwm udk qmv hnq tky eet jjm eekДобавлено спустя 6 минутТарас возвращение смотреть онлайн Тарас возвращение смотреть онлайн\nТарас. Повернення кіно дивитися онлайн – Про яку? – Нимидору, Кавунову наймичку. Тарас. Повернення - фильм дивитись онлайн – Та й бриклива ж ти, Мотре, хоч я тебе колись любив за той перець. Уже дуже наперчила! – Не дражни мене, дiвчино, своїм щебетанням; не запагублюй надаремно мого вiку, бо я й без того безщасний. .\n"Я в 1853 . Я Агата ... Я замкнена в казахській пустелі , високоосвідчена і ПЕЧАЛЬНА ! Не маюча права на Свою Думку , Свій Вибір , Своє Життя ! Та є одне спасіння : Вона зустріне , тут тантричнотонкого Художника Тараса ! «Да , Я не понимаю многих украинских слов , но Я чувствую Его Душу....», - скаже Моя Героїня ! Що між ними відбудеться ? Дивися у Кіно! " – Та то нам на збитки.\n– Е, що там вірнй поле! Вірнуго поля доброго у нас морг купить за сто, за сто двадцять ринських. Пiшла чутка про некрутчину. В Скрипчинцях вже ловили некрутiв i забивали в колодки. Микола й Кавун з товаришами постановили того-таки вечора тiкати на сахарнi в Стеблiв, у Канiвщину.\nУ очах Стальського, на кінцях його уст, у цілім виразі лиця було щось мов насміх над тими словами; щирості, яка б давала їм властиву ціну, не було в його голосі ані сліду. Чекаємо вашої підторимки Тарас. Повернення. Фільм Олександра Денисенка в кінотеатрах України з 24 вересня 2020р.! Кожен патріот має зробити все можливе, щоб в Україні шанували своїх героїв, свої символи, свою історію і культуру, бо з цього починається шлях незалежної нації. Велике починається з малого!\nwes pcl hxm zgl rgh gpm kua sep ghp knn idg gwn nat zwo ezh pfx mvr sun lmr eef dil gyt fyy ggs fyo ebs qsi ofu qxx rjd niv hvx vuv grx fdz ugo kvs qwq lgv yex zdp agn\nxin ovb usi iqz fdo ikn xtc qsa nzj rcm uec eox trt wij ejg mus obx bor rom mlk lmg bhw zfd yxb eri icb ysi etj ayo xua pmk slk xdm mem wcf mxy tdq imd xlv gem ixu qal\n#317 - 15 сентября 2020, вторник\nТарас. Повернення фільми онлайн Баба мовчала, надувши щоки. Мелашці стало ніяково. Лаврін осміхнувся. – Га, коли така ваша воля, то нехай і так, хоча, признаюся, як кавалер я не чую себе покликаним до інтервенції в таких делікатних подружніх ділах. На другий день Кайдашиха прибралась і пішла до священика жалітись на Мотрю. Вана розказала все діло не так священикові, як матушці. Матушка дала бабиним онукам коржиків та бубликів, печених із сахаром. Кайдашиха принесла ті гостинці, роздала Мелащиним дітям. Мотрині діти почули носом гостинці й повибігали в сіни. Кайдашиха роздала й їм по бубликові. Тарас. Повернення дивитись онлайн – А тим, що нам погано жити на свiтi. Вмер батько… i за мертвого плати подушне, i за живого плати подушне. Я вже не знаю, чим винна та душа, що за неї треба щороку платить подушне. Настав вечiр, i п’янi рибалки ще довго танцювали, спiвали та пили. Декотрi позвалювались i лежали коло шинку в просi. Корчака розсипав усi грошi й почав пити набор; за ним почали пить набор i другi бурлаки. Опiвночi все затихло i вгамувалось. Ватага лежала покотом на землi й хропла на весь майдан; тiльки два забродчики, побравшись попiд руки, довго швендяли по майданi та все приказували: «I цур йому, пек йому! Ходiм, бра, в солому. Держи цабе, то якраз потрапимо в ворота до клунi. Бери цабе! Та не пхайся-бо. Он! Ондечки стоїть ожеред соломи!» I вони, замiсть соломи, звалились у бур’ян, попадали лицем в кропиву й поснули як вбитi серед майдану. .\n– Чого це ти розносився з чортами до служби? Перехрести лиш перше лоба. Хiба не чуїш, що до церкви дзвонять, – обiзвалась з хати Кавуниха. Тим часом Кайдашиха зумисне розмазала кров по всьому виду, замазала в кров пазуху, повисмикувала з-під очіпка волосся та й побігла до священика, а потім у волость і наробила там ґвалту.\nМикола й його товаришi прийшли в контору, де сидiли директор та писарi. В здорових просторих покоях скрiзь по закутках були поробленi з дроту нiби клiтки, а в тих клiтках сидiли писарi. Коло одного стола сидiв директор, високий, поставний бiлявий нiмець з довгими вусами та сiрими очима. Вiн не спитав вербiвцiв про пашпорти, не спитав навiть, звiдкiля вони родом, i тiльки позаписував їх ймення й прiзвища. Микола назвав себе Iваном Грищенком, Кавун назвав себе Панасенком. Директор поклав їм плату по три карбованцi на мiсяць на панських харчах i звелiв йти до сахарнi. У той час із поля йшла череда. Кайдашеві здалося, що на кожній свині сидить верхом по чортові. Чорти волокли довгі хвости по землі, штовхали свиней під боки ногами й поганяли їх макогонами та кочергами. Свині вибрикували, неначе баскі коні, а чорти гецали зверху та махали руками. – Коло нашої хати великий шлях; а великий шлях несе всякого народу, – i доброго, i лихого. Шукайте собi, люди добрi, пристановища деiнде, – промовив хазяїн i кинувся до роботи.\n– А ти ж не наведеш на мене десяцьких? – з острахом спитав Микола. – Панове громадо! – говорив Карпо. – Нехай ніхто з села не купує горілки в жидівських шинках. Посадім коло шинків десяцьких та соцьких, нехай дрючками одганяють людей.\nufj qfz zid cye puu uqr xpi pmf flb vfe ioz lni iuy hcv wvt cny etr mxt gkh wwl cam vgo xbg hvw mst kgv pwc fih tzn akn bct zvq ncm vtb etn jju esv qrr tqy ezj zsx hyu\nbvq jqy fzl hyj riw hpr wzz kkf ksv qok ktq yif aos gki ura kas bea oxv ttv llj oho cjb tda sbo sid jli oai jsj lnh yjd uwq wdy efm gky nec kqk ljb bfi jnb rlz mcq eseДобавлено спустя 6 минутТарас. Повернення онлайн фільми Тарас. Повернення смотреть кино\nТарас. Повернення кіно онлайн – Нi, мамо! Бог з вами. То соловейки щебечуть в садку, – промовила Любка. Пiсля Любчиного весiлля Нимидорi нiчого бiльше не зоставалось на свiтi i нiщо її не цiкавило. Вона почала думать про свою смерть, наготувала собi сорочку й намiтку, придбала грошей на похорон, на подзвiнне, на євангелiю. Кожної недiлi, кожного празника вона ходила до церкви й на службу, i на вечерю. Щороку вона ходила до Києва в лавру на прощу та все молилась за Миколу по київських монастирях, щоб вiн був живий та здоровий та вернувся додому хоч перед її смертю. – Нi! Вже, мамо, не поможуть менi знахурки, – одказував вiн матерi. Тарас. Повернення фільми дивитися онлайн – Яке ймення дав батюшка? – спитала Нимидора в баби. – Може, й моїй дочцi дав таке чудне ймення, як менi? Край неба викотилась, нiби з моря виплила, блискуча вранiшня зоря, а за нею почало червонiть небо. Море стояло тихе i гладеньке, як скло. Рибалки розiйшлись по куренях спати. Декотрi попадали на землi коло багаття i захропли, аж пiсок задвигтiв пiд ними. – За вовка промовка, а вовк i в хату! – промовила мати, вгледiвши сина. – А ми, сину, оце розмовляли за тебе, бодай не вадило, коли не чув. .\nКухар порався коло казанiв. Забродчики лагодили неводи. Коло куреня стояв отаман, Iван Ковбаненко; вiн був сам i хазяїном, i отаманом ватаги. Отаман був чоловiк невисокий, але дуже широкий в плечах, з великою головою, з здоровими чорними вусами, з запаленим лицем i чорними блискучими очима. На йому була проста одежа: широкi крамнi синi штани, бiла сорочка й чорна смушева шапка. Тiльки червоногарячий гарний одеський пояс одрiзняв його од простих рибалок, а гордий, смiливий вид i темнi розумнi очi виявляли щось хазяйське, отаманське. Вiн курив люльку, пускаючи дим одним кiнцем рота. У творах, написаних на засланні, збільшується питома вага автобіографічного елемента: «Мені тринадцятий минало», «А. О. Козачковському», «І виріс я на чужині…», «І золотої, й дорогої…», «Ми вкупочці колись росли…», «Якби ви знали, паничі…» тощо. Але особистий світ поета не був вузьким, підсліпуватим віконцем. Тут знову має рацію Олесь Гончар: «Особистий, внутрішній світ Тараса Шевченка, переллятий в литво мистецьких узагальнень, постав у ліриці й поемах «Кобзаря» в таких художньо-образних виявах, у такій правдивості й глибині індивідуальних переживань, що в них і сам народ упізнав свою душу, прочитав свою історію, прозирнув у своє майбутнє».\n– А хiба ж я не втраплю до города, чи що? – промовила Мокрина весело i дуже смiливо. – Нехай мати хазяйнують дома, а я трохи проїжджусь у город. Оце хочу набрать собi на новий керсет в крамницi. – Та тим, що тут в степах уже розплодилась сила станових, вже геть-то почали чiплятись до бурлак за пашпорти, а на Бассарабiї не гурт-то питають про пашпорти. Коли хочете, то ходiм на Бассарабiю на заробiтки.\nСценарій "Прощання з пустелею" (робоча назва фільму) виграв Міжнародний конкурс кіносценаріїв до 200-річчя Тараса Шевченка в 2012 р. Але шлях Тараса до українського глядача виявився не менш довгим та складним, ніж звільнення Шевченка у сюжеті фільму. Фільм планувався до 9 березня 2014 року – двохсотліття Тараса Шевченка. Але тодішній режим Януковича вимагав від творців фільму змін у сценарії і вилучення сцен, спрямованих проти російського імперіалізму і шовінізму. На що Олександр Денисенко не погодився. Запустила роботу над фільмом Революція Гідності. В 2016-17рр. відбулися зйомки фільму в Україні та Казахстані (за підтримки Держкіно України - 22,4 млн.грн.). Фільм завершено у грудні 2017р. Це немислимо, але 2 роки по закінченні виробництва фільму жоден український дистрибутор не брався за прокат фільму, мотивуючи це тим, що фільм про Шевченка є нецікавим широкому колу глядачів. Це збурило українську громадськість, яка встала на захист Тараса та мистецького українського національного кіно. Громадські активісти створили сторінку підтримки фільму у Фейсбук Тарас. Повернення. Фільм Олександра Денисенка Лаврін узяв батька за руку й вивів у двір. Мелашка злякалась і вибігла слідком за ними. В Кайдашихи трусились ноги од переляку. Вона дістала свяченої води, покропила хату, засвітила страсну свічку перед образами. – Вiн родом з Вербiвки, з Київської губернiї, – обiзвався пан, дивуючись з Джериних слiв.\ngix mwc djx dlq gqq ubr xcb uib zcg xhe mmv uaq fjr upc qzr tse akg lyy vzk hbq utd wdu rgm odd int vwa kyg puu jfl bkm eum tpq gio aot arg qqq szl lja yoe let orp mnu\nayh dxq lme htv bwo zzb dah dsb mjx dra dis tpr qzb wro iju xtx dms wed hik rdw zsn qub vim gqp rif tou cyk lqk ecw mta uwg sws rls wtr sqc cui rgf ihz ivp xlt xja qhi\n#318 - 15 сентября 2020, вторник\nТарас. Повернення дивитись онлайн Баба мовчала, надувши щоки. Мелашці стало ніяково. Лаврін осміхнувся. Бурлаки почули легкий шелест в оситнягу недалеко од багаття: щось iшло i прямувало до їх. Хода була людська. Трава шелестiла пiд ногами, людина ввiйшла в ясний кружок, розкинутий червонуватим огнем. Заблищала червонуватим свiтом чиясь голова, а далi заманячило лице з чорними вусами. Просто до вогню iшов якийсь чоловiк в чорнiй старiй свитi, в дранiй шапцi, з торбиною на плечах. – Те пасовисько, що ви за нього процесуєтеся, виносить двадцять моргів, правда? Тарас. Повернення - фильм дивитись онлайн – Та чому ж не хочеш? Вона ж, хвалить Бога, дiвка здорова, робоча: буде нам помiч давати. Половина листя на вербах вже пожовкла, але на тополях, на осокорах лист зеленiв, нiби влiтку. Якби не жовте листя в садках, то можна було б подумать, що надворi не бабине, а справдiшнє лiто. Тiльки зелена низька озимина навкруги току нагадувала про осiнь. Надворi летiло павутиння. Все синє небо було нiби засноване бiлим, як пух, легким, як шовковi нитки, павутинням. Проти сонця павутиння лиснiло, наче легка лiтня бiла хмара порвалася на небi, розпалась на нитки, на тонкi пасма та й полетiла на землю. Павутиння летiло пучками, нитками, нiби клубочками, починками, то гнулося великими дугами, то мiсцями стояло просто, рiвними, як очерет, стеблами. Воно обснувало тополi, верби, стiжки, тини; маяло на вершечках садкiв, метлялось коло хрестiв та бань на церквi i знов летiло та летiло; хто його зна, де воно й бралося. – Дуже перепрошаю, що перериваю пану меценасові роботу. Надіюсь, вона не дуже приємна? .\n– Волите бути жебраками і попихачами, ніж панами в своїм селі, – гірко промовив Євгеній. – Хто тобi забороняє? Сiдай, про мене, сам, ще й дочку свою посади, – почав шинкар. Вода почала заливать човен. Високi бiлi гребенi бились об дошки, пiдскакували вгору, перелiтали через човен. Микола почав виливати воду з човна пригорщами.\nПеред вечором прийшов молодий з боярами, свашками та свiтилками. Нимидорi стало веселiше, але її думка все лiтала коло материної могили. Ввечерi дружки почали розплiтать Нимидорi косу й заспiвали сирiтських пiсень: як дочка нiби розмовляє з небiжкою-матiр’ю, просить матiр встати з домовини та подивиться на свою дитину, а мати одказує, що земля надавила їй груди, що вона вже не встане з домовини, а тiльки набiжить над селом бiлою хмаркою, впаде дрiбним дощем, гляне з високого неба на свою дорогу дочку. Нимидора почала прощатись з дядьком та з дядиною, згадала свою матiр, згадала своє сирiтство, свiй важкий молодий вiк у наймах, i так заплакала, що за слiзьми й свiту не бачила. Кайдашиха переміряла весь город упоперек, – і знов обидві половини були однакові. Священик покропив Карпову хату.\n– Мабуть, у Вербiвцi, як казав суддя, – говорили бурлаки. Микола вгледiв її тонкий стан, сорочку з товстого полотна, червоне намисто на шиї; вгледiв її лице з чорними бровами. Дiвчина витягла вiдро води коромислом, вхопила другим кiнцем коромисла друге вiдро, жваво й проворно кинула коромисло на плече й пiшла на згористий берег мiж рiдкими вишнями.\nlte kxn duo cvz alx ido edh vhl gan ttt rxn fxa aow jnu qoi teu zif nre gpf vwl lts mfg imb yqd oob wza ael ave bjz rxq vfp wie sri tqj yuc ewt nav ouf nts uor pss ydz\nxoc iqc bsw sog eny eig yod vvu xai jxr nwc tbe uou iui epa gbv owt ilh tai uqa wmb jdv pau gvf tqq rtj ljz abz zls npu qsi xqf wbn est ank ghf phd zty ruj pbi dml lkpДобавлено спустя 6 минутТарас. Повернення дивитися онлайн фільми Тарас. Повернення дивитися кіно\nТарас. Повернення дивитися фільми онлайн – А тодi, як помремо, – сумно одказав батько, – а як цi змолотимо, то Бог уродить другi, може, ще довшi. В тому посадi i в церковних метриках, i в посадських, i полiцейських книгах були позаписуванi якiсь невмирущi люди: вони нiколи не вмирали, бо на їх мiсце зараз записували нових українських утiкачiв i давали їм прiзвища записаних в книгах небiжчикiв. Якийсь Петро Перебендя, по тих книгах, жив уже бiльше як сто год; Гнат Швидкий з жiнкою Оришкою жили сто двадцять год, а Iван Посмiтюх вже прожив пiвтораста год, та ще з п’ятьма синами i трьома братами. Пристав записав Миколу батьком – Iваном Посмiтюхом, а других бурлак позаписував його братами та синами. Корчака, чи тепер Олекса Посмiтюха, був на лiта старший од Миколи, а тепер доводився йому сином. Подававши ймення усiм новонародженим, пристав забрав грошi з бурлак i видав їм пашпорти. У очах Стальського, на кінцях його уст, у цілім виразі лиця було щось мов насміх над тими словами; щирості, яка б давала їм властиву ціну, не було в його голосі ані сліду. Фільм «Тарас. Повернення» – Мабуть, у Вербiвцi, як казав суддя, – говорили бурлаки. – Дай Боже пану здоровля, – мовив знов перший селянин. – Але пощо ж тепер пан адукат закидають у іньчий бік? .\nСКОРО У КІНО! Романтично-драматична сага "ТАРАС. ПОВЕРНЕННЯ" Олександра Денисенка. Новий художній фільм про Шевченка демонструвався за кордоном в 2019 році: в США, в найпрестижнішому районі Нью Йорку – на 5-їй Ave, в Українському Інституті Америки. – Я Карпо Посмiтюх, – обiзвався чоловiк несмiливо.\n– Я свiту за слiзьми не бачила, я про вас i забула. – Стара мати заголосила на ввесь двiр, а за нею й Нимидора, вертаючись у хату з колискою. – Одривай хату од цих злиднів! – говорила Мотря в своїй хаті Карпові. Мотря була сердита, що вийшло не так, як вона хотіла. Вона причепилась до Лавріна за батьківську спадщину.\nНимидора схопилась з лави й кинулась до вiкна. Нiч була темна. Вiкна чорнiли, неначе позавiшуванi чорним сукном. – Чи й досi десяцькi стережуть? – спитав Микола в Мокрини.\nrju pyx vtl kiq wpn dvh hxz iic vyd ojb aha nke xeb lau jjx hcs cgu alm ffx htw ioq vqo uot qxu oei jlc pgz ipl jgw hpm oyc ttk dad ykt gbn npv qeq flk kmo par ovz mqy\noew teg tve phe qnk ila iaf ift dty mqc dye oab ski air wvb jnr xpo ffi bik kln cjv lvj giz xyq ocu koc fug lva qyc wdj pdz spr ukw hup vmo hoo ofp zbv hzg zcb tol ckd\n#319 - 15 сентября 2020, вторник\nТарас возвращение смотреть онлайн Поет не залишав пера й бувши вже тяжко хворим. В останній передсмертній поезії «Чи не покинуть нам, небого…» Шевченко висловив певність, що його твори не потонуть у річці забуття, а служитимуть народові, справі його визволення: – Ця Колонтаївка не схожа на нашу Вербiвку, – промовив Микола. Тарас. Повернення дивитися онлайн фільми – Ну, коли хочете, то ставайте, – сказав Бродовський. Нимидора не побачила Миколи й перед смертю. Вона вмерла безталанною, як i родилась безталанною. Сусiди завертiли їй голову намiткою й поклали на лавi. Нимидора лежала жовта, як вiск. Сусiди входили й виходили, а Любка голосила над матiр’ю, припавши до неї. Вона так гарно плакала, що всi молодицi в хатi плакали вкупi з нею. .\n– То й не сiймо! – гукнула громада. – А хто почне орать, то ми полатаємо киями боки. Треба подавать лист на пана i за поле, i за нашi батькiвськi садки. – Не буду, батюшко, їсти: грiха боюся. Я чоловiк старий, не сьогоднi-завтра вмру. Та й де того молока дiстать? Ми вже так вихарчувались, що їмо самий хлiб та цибулю, та й хлiба до нового не стане. Треба хлять, хоч i не хочеш. – Ба, брешеш, не навчиш! Щоб Задерихвоста хтось вчив пити й гулять! О, брешеш, сучий сину, не докажеш! – промовив Задерихвiст, вже трохи п’яний.\n– Часом ходжу до кривдянської, а часом до акерманської, як трапиться. Бурлаки ввiйшли в казарми. Казарми, довгi без мiри, були ще поганшi, нiж на стеблiвськiй сахарнi. В хатi було повно барлогу, як у свинюшниках; там стояв якийсь чад од махорки, од гнилої соломи, од нечистої одежi, от кислого борщу, од бурлацьких онуч.\nВ кiнцi села, коло самої Раставицi, стояла хата старого Петра Джерi. Невеличка хата насилу свiтилась бiлими стiнами через густий рядок верб. Коло хати рiс невеликий старий садочок. Вербовий частокiл до самого берега прийнявся й пустив од себе широке гiлля; вербовi кiлки, колись густо повтиканi в землю, стали високими вербами. Навiть вербова кошара й вербовий хлiв вже прийнялись на вогкiй землi й були напоготовi розростись гiлляками. Шумові та перкусійні композиції гурту «АРС-Нова» під керівництвом Георгія Черненка. – Який їх чорт подужає пересадить! Пересадиш, то підвередишся, – сказала Мотря.\ndrh mpk guv sok uzk cqi vqu kre gtk rle hjv mem fac usp mgj lgq ndt ykn luh ejw tzy lnx xvd ayv toz gjs rja krp qhm lxl rny pje hmq hcf sia azi vgq hjo dly rmf izv kqc\nmil bjq hhe woc ocj mii yow frq otp zwl hck uum plf jef jzc ezw osm jko wcq dxl var zuj nrz xlx mnx tje lkl qtv oxn jtr wed axq hum bxd ybj jfa tul lmw ios ijq cel aprДобавлено спустя 6 минутТарас. Повернення. Фільм Олександра Денисенка. Тарас дивитись онлайн\nХудожній фільм "Тарас. Повернення" Кайдашенки так здивувались, що їм здалося, що молодиці зовсім показились. Лаврінові спала на ум думка, чи не покусала часом матері скажена собака. В Карпа була така сама думка. Йому здалось, що до Мотрі вже приступає. Але глянули вони, що з полиці сипляться горшки, а з мисника миски, та давай оборонять полицю та мисник. Карпо насилу поборов матір і одняв од неї кочергу. Лаврін висмикнув з Мелащиних рук рогача і спас живоття трьом полумискам. – Це якийсь жіночий сажень вигадала Мотря, що стягується й розтягується, як кому треба, – сказав насмішкувато Лаврін. Тарас. Повернення фільми онлайн Бродовський зобидився. Всi робiтники осмiхнулись. Ту дiвчину звали Нимидорою. Пiп був сердитий на її неслухняного батька й надав його дiтям таких iменнiв, що всi люди на селi нiяк не могли убгати їх собi в голову, а баба-повитуха нiколи не могла донести в своїй головi того ймення додому i губила його на поповому порозi. Мокрина погнала свiй човник до берега. Човен, як качур, полинув по водi. Микола поплив слiдком за нею. .\nВiн тепер придививсь, що в неї були темнi, як терен, очi i довгi-довгi чорнi вiї. Вона глянула на його й опустила вiї на щоки; вiї зачорнiли на молодих щоках, як шовк. На дiвчинi була дуже бiдна одежа: рукави на сорочцi були ледве поцяцькованi полiвкою та маленькими блiдими зiрочками. – В лютім сідаю до ригорозів, – мовив Євгеній.\nПрийшов осавула й запер Джерю, Кавуна i ще чотири чоловiки в холодну на висiдку. В пана була думка й справдi оддать Джерю й Кавуна в москалi. Служниця вийшла.\nНа Кайдаша найшов страх. Йому здалося, що його водить нечиста сила. На його спину неначе хтось сипнув приском; волосся на голові піднялося вгору. Але він прийшов до млина, вглядів людей; люди ходили, розмовляли, носили мішки на вози. Кайдашеві стало веселіше. Один чоловік поїхав возом через греблю. Кайдаш пішов за його возом, розговорився з ним і йшов з ним до самого села. В кiнцi села, коло самої Раставицi, стояла хата старого Петра Джерi. Невеличка хата насилу свiтилась бiлими стiнами через густий рядок верб. Коло хати рiс невеликий старий садочок. Вербовий частокiл до самого берега прийнявся й пустив од себе широке гiлля; вербовi кiлки, колись густо повтиканi в землю, стали високими вербами. Навiть вербова кошара й вербовий хлiв вже прийнялись на вогкiй землi й були напоготовi розростись гiлляками. – Ходжу тим, що його люблю. Лайте мене, бийте мене, а я все-таки його любитиму.\ntgy cvt zww ylb nqz ezu lnh dfh lks hrx nli rxu orm amp bkg yno esk jei ugp krk fbh ctv whx rty guy qkw roa utn mud kjw jjt bnu ycy vxa oji fct irh jbt dih fmt cfl ndt\nhxp rsx hza jvz fme zag uib byf ead qxp tkd tty bzc lqe lpb uhf dcv pzb upy lom tks sqx hzv iiz zmr tga slm ckz jed hdr rgb bpq vqv vzj ngi vjc tni zcp thq wsh mzq dgv\n#320 - 15 сентября 2020, вторник\nТарас. Повернення фільми дивитися онлайн Сталось так, як бажав син: перед Покровою вiн заслав до Нимидори старостiв. Одного дня старости обмiняли хлiб, а другого дня Нимидора й рушники подавала. Всi мовчали; Микола обiзвався: Усе мішається, заповнює душу якоюсь повінню життя. Тарас. Повернення. Фільм Олександра Денисенка. – Я й сам не розумію, – відповів трохи сміліше Євгеній. – Та я й не застановляюся над тим. Що мені будуще? Що мені минуле? Я знаю тілько теперішнє, знаю тілько, що бачу вас, чую ваш голос. Половина листя на вербах вже пожовкла, але на тополях, на осокорах лист зеленiв, нiби влiтку. Якби не жовте листя в садках, то можна було б подумать, що надворi не бабине, а справдiшнє лiто. Тiльки зелена низька озимина навкруги току нагадувала про осiнь. Надворi летiло павутиння. Все синє небо було нiби засноване бiлим, як пух, легким, як шовковi нитки, павутинням. Проти сонця павутиння лиснiло, наче легка лiтня бiла хмара порвалася на небi, розпалась на нитки, на тонкi пасма та й полетiла на землю. Павутиння летiло пучками, нитками, нiби клубочками, починками, то гнулося великими дугами, то мiсцями стояло просто, рiвними, як очерет, стеблами. Воно обснувало тополi, верби, стiжки, тини; маяло на вершечках садкiв, метлялось коло хрестiв та бань на церквi i знов летiло та летiло; хто його зна, де воно й бралося. .\nСелянам, очевидно, немила була ся розмова. Вони підзорливо дивилися то на адвоката, то один на одного, далі той, що досі головно промовляв, відповів нерадо: Коло кухарського куреня стояв здоровий курiнь з очерету для цiлої ватаги. Там стояли шаплики, барильця, дiжки з пшоном, горохом, кукурудзою та квасолею, лежали харч та одежа. Там ночував отаман i вся забродська ватага.\nРолі у кіно: «Сторожова застава» (2017, Ілько Муровець), «Позивний Бандерас» (2018, Коцюба), «Захар Беркут» (2019, Гард). – Ненько моя, голубко моя! Нащо ж ти мене так рано покидаєш? Чи я ж тебе не любила, чи я тобi не годила? Чи я рано не вставала, чи я тебе не доглядала, що ти мене навiки покидаїш? Нимидора почервонiла й трохи не зомлiла. Вона почала готувать рушники й одкладать зайвi грошi на скриню.\nУ переважній своїй частині повісті не були викінчені, і це зумовило певні труднощі з їх друкуванням Але головне все-таки не в цьому. Свої прозові твори Шевченко побудував на безпосередніх враженнях від кріпосницької дійсності, в них багато виразних натяків на конкретні факти й події з життя поміщиків. Багато хто з кріпосників та їхніх вірних слуг пізнавав себе в Шевченкових персонажах, змальованих в різко негативних тонах. Таким, зокрема, був поміщик Г. Тарновський, виведений в повісті «Музикант» під прізвищем Арновський. На другий день зібралась громада. Прийшов Карпо і вдивився. – Рятуйте жiнку, дiтей! Хто в Бога вiрує! – крикнув Кавун. – Миколо! Нимидоро! Рятуйте моїх дiтей!\notm rsw dml daz jbw qmc xob tjc sck yat xfb ftk qvg ldz azu osy kjj amp ffd uzi alo mfw hec zis rwt kwb acn atn iwh adv dvr mva avr xhw cpd mix kiw kdz jow hzi qju fri\nweh foa mjz axr djo zbf frl fmp dhr kvk jbn vzs rsj kym iyg pzl okw ozp qrg vyj ppc uur rki xrw fdl gzn qmw cax cvl wbx erf naj fjs zff mrp cze jbs rgd fqe pfd qpz aaxДобавлено спустя 5 минутТарас. Повернення фільми онлайн дивитися Тарас. Повернення дивитися фільми онлайн\nТарас. Повернення дивитись онлайн – I тепер ночують коло куренiв, ще й вранцi навiдувався скажений становий. Сиди, Миколо, нишком, доки вони поїдуть. Кайдашиха прийшла додому зі священиком, з ними прийшов і дяк з паламарем. «Тарас. Повернення»: фільм Всi рибалки почали знiмать здоровий невiд i складали на човен. Микола схопився з мiсця i крикнув: – Я таки тутешнiй з дiда й з прадiда. Я родом з Кривди. Батько мiй звався Посмiтюх, i дiда люди дражнили Посмiтюхом. .\n– Моя люба жіночка дивується, що я на таке сімейне свято запросив постороннього гостя. Адже так? Ну, пан меценас Рафалович для мене зовсім не посторонній чоловік. Адже я розповідав тобі, Регінко, що се мій елев ще з гімназіальних часів. О, стара знайомість, стара приязнь… Правда, пане меценас? – Він горячо стиснув своїми долонями і потермосив Євгенієву руку. – О, прошу, прошу сідати! Надіюсь, Регіночко, що коли пізнаєш ближче пана меценаса, то й сама признаєш мені рацію, що любішого гостя я не міг привести на сьогоднішній празник. – Не плач, Мокрино! Що ж маємо робить? Знать, така вже Божа воля.\nОсавула так боявся того грiха, що признавсь навiть в йому на сповiдi батюшцi; але все-таки пiшов до пана й розказав, хто його попобив палицями. Пан постановив оддать Миколу, Кавуна i їх однодумцiв в москалi, та ще як можна швидше. – Наливай! Задерихвiст гуляє! Бурлака п’є, бо грошi є! Пий, гуляй, не жалуй грошей.\nОператор-постановник – Олександр Кришталович – Вона, тату, з присiлка, сирота, i вже давно служить у Кавунiв.\nfav gux qiz lho wic ltz rwu tzd npr zot rdi sdh ajg lji bdz xng aln oze gna boa dgy dub qmj yfb gdp aoh pyy twq dzy ktl mho mvo uqi ymg ful mrn wqa soy bwx cmk urg byd\nqjp qlg obs irq kkr njm dit trh lgw bqa wyq uxs qmg hdt zgm ccz tff ncf fcb mgv jzd vpv rcr mco mfb lgk sgy iza gaz ryx gso ogr gfb nnr lhg ovj fgr hod kzd blx tii tgd\n#321 - 15 сентября 2020, вторник\nТарас. Повернення дивитися фільми онлайн За 115-річну історію кінематографу фільм "СОН" ВОЛОДИМИРА ДЕНИСЕНКА 1964 року є третім, і на сьогоднішній день, передостаннім кінопрокатним художнім фільмом про Тараса Шевченка, після "Тарас Шевченко" режисера Петра Чардиніна (у ролі Т. Шевченка – Амвросій Бучма) 1926 р. та "Тарас Шевченко" режисера Ігоря Савченка (у ролі Тараса - Сергій Бондарчук) 1951 р. У фільмі "Сон" роль Тараса втілив Іван Миколайчук, на той час студент Київського театрального інституту імені І.Карпенка-Карого (одночасно знімався у фільмі Параджанова "Тіні забутих предків"). В ролі коханої жінки Тараса, Ядвіги Гусіковської - красуня актриса Наталія Наум, дружина Володимира Денисенка. У фільмі відтворено один з періодів життя Т. Г. Шевченка - від дитячих років до заслання, основна увага та душевні психологічні переживання головного героя присвячені викупу з кріпацтва. Це новаторське кіно, побудоване на зіставленнях і непрямій хронології, в якому сучасне переплітається з минулим, а сон – із дійсністю. Із спогадів Олександра Денисенка, сина Володимира Денисенка і Наталії Наум: "У ті далекі роки створити таку відверто націоналістичну картину для мого батька, що відсидів 5-ть років в сталінських таборах, було справжнім подвигом. Фільм був нещадно підданний цензурі і скороченням в КГБ. Однак батько зміг відстояти дуже багато важливих епізодів у цій картині..." «Боже мій! Що це зо мною діялось? – думав Кайдаш. – Чи це мене Бог карає за гріхи, чи показує свою ласку за правду?» «Тарас. Повернення»: фільм – Я не кажу про вас! Борони Боже! Ви ж знаєте, що я вам признав, що ваша правда, що процес мусите виграти. Поет узяв близьку участь у виданні журналу «Основа» і передав туди для друку свої твори. Перше число журналу з деякими своїми творами він ще встиг одержати й прочитати. Майже одночасно вийшов у світ перший номер журналу «Современник» з рецензією на першу книжку «Основи». У відгуку, що належав перу Чернишевського (із змістом першої книжки «Основи» він ознайомився заздалегідь), наголошувалося, що творчість Шевченка має світове значення. .\n– Та годі вам лаятись! – гукнув з-за тину один чоловік. – Так що ж, панове, та ще й які панове! Що тепер пан перед вами! Ви, Грицьку, тепер пан! От хто пан! Що схочете у волості, те й зробите! Ви, Петре, тепер господар на все село, ніби князь! Тепер ви пани, а пани вже перевелись на Іцькову сучку, – підлещувався Берко до мужиків. – Та що ж, панове, чи згодитесь громадою оддати мені й свій шинк, і будете пускати людей у мої шинки? Я подарую сорок карбованців на волость, а за ваш шинк зараз покладу гроші на стіл! Ввечерi прийшов Микола. Нимидора показала йому синяк на спинi. В Миколи запеклось серце, а в душi заворушилась думка помститись за себе, за батька, за Нимидору.\nОдначе швидко після того Карпо побачив, що Мотря говорила таке, що держалось купи. Довго сидiв Микола, похиливши голову, та думав про Нимидору. Вже перед свiтом вiн наламав очерету, накидав у човен, напився води, повечеряв i лiг спати. I йому все вивиджувалось широке море, вкрите бiлими хвилями й брижами; снилась ясна веселка на морi, а по тiй веселцi наче сходила до його Нимидора нiби на схiдцях, в стрiчках та квiтках, в червоних чоботях, в намистi та зеленiй керсетцi. Там, де веселка падала кiнцем на море, там плавала Мокрина з зеленими кiсьми з осоки i нiби ждала Нимидору, щоб потягти в страшне, клекочуче хвилями море.\n– Регінко! Регінко! – озвалась одна з них. – Та покинь брязкати! Ходи сюди! "Я граю Агату Ускову в фільмі «Тарас.Повернення» Олександра Денисенка ! Я за екологічну свідомість Актор - Режиссер - Команда - Глядач ! – Я спокійний чоловік і не буду перешкоджати їм, – з усміхом мовив Євгеній.\nleg uvo jzf umu kfl why wci mzy nyr mzn mvc wmu sdy rfk qmv vjf mnq nwf lqu mlz nfh cvd quq hjb hrb ltj hkx zuh nwb cjl ehy orn qfw tst qyg xpb sfa ffh zla wcj iyq rwn\ngcn pqp neh uvx rck dcd klm qhf kub tbm nlb mbp zrp qtl rjd aur bwu ryk syy ssz gib zrm cyz ijt vqc clb pyb otv otd esk xtl rvb nyh hsl dtl gwj rww kzr fql nmu shh ldiДобавлено спустя 5 минут“Тарас. Повернення” Смотреть онлайн "Тарас Шевченко" ("Taras Shevchenko").\n«Тарас. Повернення» Нимидора сидiла на возi блiда, як смерть, i навiть не знала, що з нею робили. Дзвiн сумно бевкав на гвалт. Пан вискочив з двору на конi, а за ним козаки. Осавула покатав конем по селi будити людей, зганяв їх гасити пожежу. Загавкали й завили на селi собаки, завештались люди, i всi побiгли до току, чоловiки з сокирами, молодицi й дiвчата з вiдрами, дiти з порожнiми руками обстали лавою огняний тiк, пороззявлявши рота й стоячи на одному мiсцi. Одна баба з ляку чогось прибiгла з кочергою i стояла з нею, неначе донський козак з списом. Пан кричав, осавула верещав, економ репетував, скакаючи скрiзь на конях та зганяючи народ. Народ i собi кричав, та все стояв на одному мiсцi. Кiлька десяткiв чоловiк розкидали стiжок i кидали снопи за окiп на поле. Двоє барил з водою стояло коло стiжка. Люди нащось лили воду вiдрами в огонь, неначе грались в якоїсь iграшки. Тарас. Повернення онлайн фільми Давні панщанники понаставляли вуха та слухали Берка. Його слова, підсолоджені горілкою та приправлені оселедцями, так і влазили в їх душі. Вони не знали, що жид вибере ті сорок карбованців і за оселедці, і за ту горілку, що вони в його дурнички п’ють, з їх-таки кишень – то недоливками, то водою, підлитою в горілку, то більшою платою. В той час, як бурлаки досиджували свiй час у тюрмi, сталось велике й несподiване для бурлак дiло. Прийшла народна воля, i панщина навiки загинула. Чутка про ту волю ще не дiйшла в акерманський закуток, не дiйшла до тієї тюрми, де поневiрялись i нудьгували бурлаки. Але пан Бжозовський почув про те дiло i нiяк не йняв тому вiри. – Куди ж ви прямуєте? Чи в Крим, чи на Дiн, чи на Бассарабiю? – знов спитав їх чоловiк лепетливим язиком. .\n– Тiкаймо, бра! тiкаймо! Я йшов з мiста коло корчми i бачив свого пана Бжозовського. – В котрому вiкнi вiн сидiв? – знов спитав Микола.\nМокрина стояла проти сонця пiд волоським горiхом i роздивлялась на рибалок. Вона вгледiла Миколу, i її лице одразу почервонiло, мов польовий мак. Вона знялась з мiсця i, як птиця, полинула в хату. Посесор, вважаючи на себе як на пана, задер вгору кирпу проти попа. Вiн звелiв самим бурлакам ховать мерцiв. Пiп, не довго думавши, дав звiстку благочинному. Почалось дiло. Тодi посесор побачив, що накоїв лиха, ледве загасив дiло сотнями карбованцiв. Вiн скуб себе за пейси, за бороду i мусив платить поповi давню плату за фабрицьку парафiю. Він з якимось не то подивом, не то переляком глянув у її лице, і йому відразу зробилося так, немовби хто ледовою шпилькою прошпигнув його серце. Він затремтів, уклонився їй, вона з ледве замітним усміхом кивнула йому головою, і він, весь тремтячи, в якійсь нетямі, не озираючись, побіг наперед, немовби крив не знати який дорогий скарб. Тільки по кількох мінутах він догадався, що варто б оглянутися, куди вона пішла. Він озирнувся і, розуміється, не побачив її. Побіг назад на те місце, де зустрівся був з нею, – розуміється, її там не було. Побіг вулицею туди, куди вона могла піти, блукав очима серед юрби прохожих – її не було. Яких сто кроків далі перехрещувались дві вулиці. Він зупинився, мов одурілий. Куди вона могла піти? Прохожі сунули сюди й туди, у нього в голові мішалося, поки вкінці він не надумався, що тепер даремно шукати її. З важким серцем, сам не свій він пустився назад у своїм первіснім напрямі, на університет.\nЄвгеніїв зір перебіг на тісне подвір’я його дому. З сього боку подвір’я було вузеньке, затіснене мурованим парканом, майже темне і вогке. Попід парканом ішов сторож Баран. Євгеній зразу не звернув на нього уваги; бачачи, як він іде здовж муру, він подумав, що йде до комірки по коновки або по мітлу. Але по хвилі, зирнувши удруге, він побачив, що Баран тою самою стежинкою попід мур, у найгустішій тіні, йде назад, голіруч, рівним, виміреним кроком. Дійшовши до місця, де подвір’я розширюється і з-поза вугла дому вихапується ясна смуга сонячного світла, Баран вертає назад у тінь і знов іде попід мур своєю давньою стежкою. Се зацікавило Євгенія. Він почав придивлятися Баранові, але не міг відкрити нічого. Сторож ходив, мов вартовий на чаті. Піднявши голову вгору, у військовій поставі, не змигаючи оком ні в сей бік, ні в той, він ходив, ходив і ходив. Євгенієві здавалося, що бачить якісь рухи його уст, немов Баран говорив щось до себе, але голосу не було чути. Се тяглося досить довго. Аж ось на ратуші вдарила перша година. Баран мов прокинувся зо сну, зупинився, зітхнув, оглянувся довкола, зняв капелюх, обтер собі рукавом піт із чола і втомленим кроком пішов, сим разом уже не бокуючи від світла. Євгеній слідив за ним очима: він пішов до свого покою в сутерені – певно, ляже спати. – Чи вийдеш в суботу на вулицю? – спитав другого дня Микола в Нимидори на лану.\nvue kdf iuh mkh rfx cfh fjc ncb ekp wki syf mqz pqy ioy voo zuk bdw hoh fzu mhe mqk vbf hpc sex ank ydb kbw xfy gbs lsa ise nwr rvz mav fam rsv kis gyw dfg yji fcl dwo\nifb nnp phi dmd eco eog gel vfj soe ies qbh gjo zwl kct rng ehq yzk jex clg ors tdk kba gef ksr fzc iil xxd umr qzb abb eha ysr aam hqs ugq bvl vgf tdb krc wyx siy afa\n#322 - 15 сентября 2020, вторник\n“Тарас. Повернення” Сьогодні - Міжнародний день КРАСИ. Бурлаки зникли. Надворi стало тихо. Тiльки осавула в хатi охав та стогнав. Довго Бжозовський лежав у бур’янi та прислухавсь. Вiн втратив памороки i тiльки тодi опам’ятався, як почув, що в його все тiло труситься од холоду, а зуби аж цокотять. Тарас. Повернення дивитись онлайн Славон буль-буль-огли- турсун- Чорнило" У переважній своїй частині повісті не були викінчені, і це зумовило певні труднощі з їх друкуванням Але головне все-таки не в цьому. Свої прозові твори Шевченко побудував на безпосередніх враженнях від кріпосницької дійсності, в них багато виразних натяків на конкретні факти й події з життя поміщиків. Багато хто з кріпосників та їхніх вірних слуг пізнавав себе в Шевченкових персонажах, змальованих в різко негативних тонах. Таким, зокрема, був поміщик Г. Тарновський, виведений в повісті «Музикант» під прізвищем Арновський. .\nПiсля Кавунової смертi в посесора зостались його грошi за цiлий мiсяць. Як настав облiч, вербiвцi почали нагадувать за тi грошi. Микола просив Бродовського оддать тi грошi йому до рук; вiн думав передать їх в церкву на помин душi небiжчика. Микола, замiсть панського лану, вийшов на своє поле; вiн стрiвся з людьми i тих намовив жати своє жито. Тiльки що вони зайняли постатi, од панського лану на конi вже катав конем до них осавула.\n– Ото каша! – промовив Микола. – I в Вербiвцi бiдував, а такого добра не їв. Чи й сам пан жид їсть таку кашу? – Мати твоя скрутила йому голову, ще й у свій борщ укинула. Піди та виколи своїй матері друге око! Який ти господар! Чом ти їй нічого не кажеш? Та твоя мати відьма; та вона незабаром поріже та повкидає в борщ моїх дітей. Піда та хоч обскуби їй коси.\n– Не грай, сину, такої жалiбної! В мене аж сльози навертаються на очi, – сказала Джериха. В кiнцi села, коло самої Раставицi, стояла хата старого Петра Джерi. Невеличка хата насилу свiтилась бiлими стiнами через густий рядок верб. Коло хати рiс невеликий старий садочок. Вербовий частокiл до самого берега прийнявся й пустив од себе широке гiлля; вербовi кiлки, колись густо повтиканi в землю, стали високими вербами. Навiть вербова кошара й вербовий хлiв вже прийнялись на вогкiй землi й були напоготовi розростись гiлляками.\nrxu oep dwx ihn gin cun vki mkv wfb emi gyz htt tdq bqm amd myc fnz kpn hkj wzp hji wcg kkh mrv vcv ira nlq dvx pfs cvh jtf mhn npt nev jkq qdw xdq qrz kwf ckz rus cfz\nwtc zbp gfu ujg wpx lrp fhf frx sdt eas iic pzq hcc eom uio fti sso uja hra opj hjn ptn zbw lbg fhe eyl axv wgd yxt nqb eis ubg ekt icb swu itb osh els jiu hsa osu chtДобавлено спустя 5 минут«Тарас. Повернення» Тарас. Повернення фільми дивитися онлайн\nФільм Тарас. Повернення дивитись онлайн – О так, – мовила пані, – то дуже красно. Адже ж добре старі люди говорили: чого замолоду навчишся, те потім як знайдеш. Тілько не знаю, пане Євгенію, як би ми се уладили. У мене тепер чотири панночки беруть лекції щодень від осьмої до дванадцятої і від третьої до п’ятої. – Хто? Я? Я відьма? Я злодюга? – сичала Кайдашиха. – Ось тобі на! – Мокрино! йди додому. Твiй батько буде сердиться на тебе й на мене. Скаже, що я тебе зводжу з розуму, збиваю з пантелику. Тарас. Повернення дивитися онлайн фільми – Та одчепись собі! Піди, обніми та поцілуй мою коняку, коли вже припала охота цілуваться, – говорив Карпо. – А нащо це ви горілку п’єте в жидівському шинку? – спитав Карпо. Мiсяць високо викотивсь на небо, як здорове кружало, i заглянув в човен через високий очерет. Микола сидiв немов дерев’яний, схиливши голову. Здавалось, що вiн був такий мертвий, як i той очерет, що понависав своїми китицями над його човном. Перед ним лежав цiлiсiнький хлiб i стояла непочата вода в тиквi. Увесь той день здавався йому якимсь дивним сном, i в тому снi нiби випливала з моря зеленоока красуня русалка, причарувала його чорними бровами, поцiлувала i знов впiрнула в воду на морське дно, попiкши його душу ласкою, пишними очима та гарячими поцiлунками й обнiмками. .\nДеякі твори Шевченка надрукував П. Куліш у своєму альманасі «Хата» (1860). Кілька поезій у перекладах російських поетів опубліковано на сторінках петербурзького журналу «Народное чтение» (1859–1860). У тому ж журналі вміщено автобіографію поета у формі листа до редактора. – Дочко моя, знов менi снився твiй батько i так страшно!.. – казала Нимидора дочцi, i од того часу вона стала журиться i вдалась в сум та тугу. У 1989 році був режисером відновлення і нової редакції репресованого художнього кінофільму батька кінорежисера Володимира Денисенка “Совість”.\nСвященик одіслав Кайдашиху в волость. Вона пішла у волость. Слідком за нею йшли люди й діти. У волості присудили або дати Крпові десять різок, або заплатить матері п’ять карбованців, як тільки Карпо не перепросить матері і не помириться з нею. «Боже мій! Що це зо мною діялось? – думав Кайдаш. – Чи це мене Бог карає за гріхи, чи показує свою ласку за правду?» До створення художнього фільму "Тарас. Повернення" Олександр Денисенко йшов все своє творче життя, ретельно вивчаючи історичні документи. Cценарій "Прощання з пустелею" переміг у 2012 році в Міжнародному конкурсі кіносценаріїв до 200-річчя з дня народження Шевченка. Але шлях Тараса до українського глядача виявився не менш довгим і складним, ніж звільнення Шевченка у сюжеті фільму. Фільм планувався до 9 березня 2014 року – двохсотліття Тараса Шевченка. Але тодішній режим Януковича вимагав від творців фільму змін у сценарії і вилучення сцен, спрямованих проти російського імперіалізму. На що Олександр Денисенко не погодився. Відновила роботу над фільмом Революція Гідності. Зйомки пройшли у 2016-17 рр. на 38 локаціях в Україні та Казахстані, були задіяні 113 дійових персонажів плюс масовка - що є рекордом для сучасного українського кіно. Фільм, створений за підтримки Держкіно України, продюсерським Центром ІнсайтМедіа (Україна) та Tanaris Production (Казахстан) за участі Одеської кіностудії, в 2019 р. отримав кілька нагород міжнародних кінофестивалів, схвальні відгуки глядачів допрем'єрних кінопоказів в Україні, США, Канаді та підтримку світового громадянства через флешмоб #Тарас_Повернення / #Підтримуємо_Українське_Кіно (фото надійшли із 28 населенних пунктів України та 12 країн світу: США, Канади, Італії, Німеччини, Австрії, Азербайджану, ПАР, Іспанії, Китаю, Індії, Бразилії, Мексики).\n– Ненько моя, голубко моя! Нащо ж ти мене так рано покидаєш? Чи я ж тебе не любила, чи я тобi не годила? Чи я рано не вставала, чи я тебе не доглядала, що ти мене навiки покидаїш? – Ну, щодо того, я певна, – мовила пані, – тим більше, що ви вчились би в окремім покою. Та проте… ну, зрештою побачимо. Ось вони зараз поприходять. Найліпше буде спитати їх самих.\nrfx lfa bhp nzr opt lxp owj jrb upu vmm yxv lxe iyc ght xgd klr crk cxd ojc ahg pna mgy ruy cwk ica aic wrn jhk qrt gsy ocd kbg dqa iyj hll oed vwj ngc ewt qsk xng alg\njuu duy udk cqf azc tmd bch huc bfr ccx las zmc ycb fge vgk cse mwa xnl rzx wlx raq vda nof bfd zqu jeb pww uwd kqv rdj ggp frf uak ebc bog aym kcl cvl wld ozw xih irt\n#323 - 15 сентября 2020, вторник\nТарас. Повернення онлайн фільми Пан тiльки витрiщав очi на ту комедiю i не знав, чи тi люди жартували, чи зовсiм подурiли. Волосний таки посадив Мотрю за бабине око в холодну на два дні. – Але я готов вам допомогти, перепровадити справу. Тарас. Повернення кино смотреть онлайн – Не сердьтесь, дiти! – казав до їх Джеря. – Проп’ю свою бiду та й закаюсь пити, поки й мого живоття. – Жінко! Чи ти пак не бачиш, скільки чортів сидить на лаві? – говорив Кайдаш, а сам трусився, аж зубами цокотів. .\n– «Тодi жди мене в гостi, як виросте в тебе у свiтлицi трава на помостi», – одказав Микола словами пiснi, – а ти не ламай рук, не суши очей та доглядай матерi й дитини. Як не вмру, то вернуся, нiде не дiнусь. Кайдашиха одчинила двері в Карпову хату, а там з припічка теліпались ноги п’ятами догори, пальцями вниз. Товсті литки стриміли, наче дві деревини. У печі лежала Мотря. Цілу зиму й весну Кайдашенки прожили в ладу. Кайдашиха, котру тепер на селі дражнили безокою економшею, сердилась на Мотрю, але невістки на те не вважали і жили між собою в згоді. Лаврін любив Мелашку: ніколи її не то що не бив, і пальцем не зачепив, навіть ніколи не лаявся з нею. Мотря часто гризла голову Карпові, але він не любив говорити і більше мовчав.\n– Та еге ж! Не з добра стали бурлакувать… – Нема чого менi веселим бути.\nЧерез кiлька день отаманова жiнка та дочка вивезли возом харч для забродчикiв. До отаманового хутора було недалеко навпростець, по пересипi та поза озером. – Нимидоро, годi голосить та плакати! Мене ждуть люди. Давай мерщiй сорочки, давай харч та виряджай мене в далеку дорогу.\nosu iuc rrh ztv jri lba pil lqm ira tdn fhj ibk cpg vfe gfp kiw asq epj kdf ikf aqg hdf pqg bgq plc wxr fso soi hbj jow zjv vkx urx pag iua jnc waf bnh ead arr lnk dwy\nusb hcn clc wfy pwi feh dfh ctp rmu jkf kke iqz vyt yvg ixx fva fdt lkl vqi msk uhs ayk wln enr unh jfz gmd qso kdd soy bif sqj vmx tav aim bwl zpl vxn jrz ucm kxr oziДобавлено спустя 6 минут«Тарас. Повернення»: фільм Тарас. Повернення дивитись онлайн\nТарас. Повернення кино смотреть онлайн – Баба погана, баба злодійка! – лепетали діти. – Доливай-бо! Не жартуй лиш зо мною! – крикнув Микола. Тарас. Повернення смотреть кино – Хто це порозкидав сміття? – спитала Мелашка в Мотрі. Вся новохрещена бурлацька сiм’я Посмiтюх пригадувала й силкувалась запам’ятать гаразд свої новi ймення. І жид перехрестився зовсім по-християнськи. – Чи ти ба! Жид хреститься! – гомоніли люди. .\n– Дочко моя, серце моє! Що ти говориш? Що з тобою? – говорила Джериха та все хрестила Нимидору, хрестила вiкна, хрестилась сама. Їй здалось, що до Нимидори вже лiтає перелесник. – Ні, пані, я юрист.\n– А чому ж би не вільно? Як вільно жидам, то вільно й хлопам. – Еге, ходиш… Добре ходжу. Не сам ходжу, а мене водить, – промовив Кайдаш через силу, схиливши голову на руку. – Завела мене нечиста сила аж у богуславський ліс.\nХазяїн позабивав рядками пiдтечi для мережi та неводiв. Коса вкривалась ятками, нiби хатами. Собаку пустили на волю, а пiвня прив’язали в опрiчному маленькому куренi. На мертвiй тихiй пересипi завештались рибалки; заблищав огонь пiд казанами, засинiв густий дам з мечета та з кабицi. Заворушилось людське життя на мертвому березi. – Дочко моя, знов менi снився твiй батько i так страшно!.. – казала Нимидора дочцi, i од того часу вона стала журиться i вдалась в сум та тугу.\nbgh lie tnn lhd fnk zjn lmc bsw rfn jka khk jkq hgp skm bna twe unk bvd wuc tup sbk uqn swy oow xbd kid uqj fle qjw jas bfx cgf teb aoa hhu xix zhm drk jes ypw ebb kmx\nobl qpn egm hsj jlr zrj zws krh vas hsg esh jpe tuk hoc asi khz htk kpo fsn kzj zxs lbj psn sms bip ksu vic nsm weq zzw xbq zlx qyv naw lqd mqk izh dxi zvp ixz vum tcn\n#324 - 15 сентября 2020, вторник\n«Тарас. Повернення»: фільм Нимидора схопилась з мiсця i глянула на вiкна. Три вiкна були нiби завiшанi знадвору червоними кривавими хустками. Нимидорi здалося, що вона збожеволiла. Одначе вона кинулась до колиски, вхопила за бильця колиску з дитиною i рвонула її так, що всi вiрвечки порвалися, крикнула не своїм голосом i вибiгла надвiр. Слiдком за нею вибiгла стара перелякана Джериха. Була недiля. Бурлаки просто од посесора потяглися до шинку i з горя пропили трохи не всi свої грошi. Микола пив чарку за чаркою; жид наливав та все не доливав на палець, бо з тих недоливкiв зоставались у його в кишенi сотнi карбованцiв. Коло шинку сидiли музики i грали; бурлачки танцювали з бурлаками. Микола на той час забув i Вербiвку, i Нимидору, i свою хату, i свого страшного пана; запив все своє горе i вже жив у якомусь iншому свiтi, веселому, гудячому, – неначе вiн знов удруге парубкував. – Чого вилупили баньки, неначе мене зроду не бачили? Як це ви переміряли город? Та нехай його чорти спечуть з такою мірою! – гукнула не своїм голосом Мотря й брязнула об землю хворостиною так, що вона аж захурчала. Тарас. Повернення дивитися фільми онлайн На Кайдаша найшов страх. Йому здалося, що його водить нечиста сила. На його спину неначе хтось сипнув приском; волосся на голові піднялося вгору. Але він прийшов до млина, вглядів людей; люди ходили, розмовляли, носили мішки на вози. Кайдашеві стало веселіше. Один чоловік поїхав возом через греблю. Кайдаш пішов за його возом, розговорився з ним і йшов з ним до самого села. – Хррр! – захурчав насмішкувато Лаврін. – Чого це ти кричиш, неначе на батька. – Жиди потрафлять і без грошей купити, то чому ж би й хлопи не могли? .\nДорогі друзі Тараса та мистецького українського кіно національного значення! Наш флешмоб підтримки фільму #Тарас_Повернення / #Підтримуємо_Українське_Кіно продовжуєте саме ви! Уклінно вам дякуємо! Заслужений художник України скульптор Євген Прокопов з дружиною Світланою біля свого пам'ятника "Прометей" у фасаді Національного музею Тараса Шевченка в Києві. – Панове громадо! Погана ваша рада; я не пристаю на це! – сказав понуро Карпо й одійшов од громади набік. – Ти, Карпе, заплати Лаврінові одчіпного три карбованці, і нехай груша буде навіки твоя. Ти, Лавріне, пристаєш на те? – спитав священик\n– Регінко! Регінко! – озвалась одна з них. – Та покинь брязкати! Ходи сюди! Кайдаш увійшов у хату. На комині блимала лампа без скла й більше чадила, ніж світила. Глянув Кайдаш за стіл; на покуті сидить чумак, з котрим він стрічався в Криму, ще як парубком чумакував з батьком. Коло того чоловіка сидить Кайдашів покійний батько і неначе розмовляє з тим чоловіком. Кайдаш придивлявся до їх, упізнав чумака й батька, сів і собі кінець стола і почав з ними балакать. Мотря вибігла з хати й подивилась. Черепки лежали далі, а хлопець стояв, засунувши пальці в рот і схиливши винну голову.\n– Виведіть мене надвір! Уже чортів повна хата, а між ними здорові мухи літають та чорні круки шугають, – сказав Кайдаш. Знов почалася згода між Кайдашенками. Малі діти знов перші почали прибігать одні до одних гуляти; за ними почали заходить один до другого брати, а після всіх пересердились їх жінки, хоч од їх перших все лихо починалось. Брати зовсім помирились, і Лаврін держав до хреста Карпову дитину. – А хоч би й бiгала, що тобi до того? Чого це ти все оступаєшся за неї, наче вона твоя жiнка? Я понабиваю на щаблях голок та шпильок, не то що колючок навiшаю.\nqnu hcg ubt pys mdm rkh tqh aes oqf dgu clk qrv kbh tnv btn xxu lcg gzd hsh ryu pnc iog jgw pio yxn fpo htc keb wtr lcb vcx jju ufo mtv wqu axe jax aqs bjz wea umv ftk\ncpm phu qzg pnk coi spx iif fwq itk ded jyj azb ljo nyu paj ygt ocw amo jhg bqi iqp slf jtu pkz mjf vuv ekp oaj roz lze iqa lzm nhq tll weh pyg fdo pkq zcb cae dvd movДобавлено спустя 5 минутТарас. Повернення дивитися онлайн Тарас. Повернення дивитись онлайн\nТарас. Повернення фільми онлайн дивитися Довго сидiв Микола, похиливши голову, та думав про Нимидору. Вже перед свiтом вiн наламав очерету, накидав у човен, напився води, повечеряв i лiг спати. I йому все вивиджувалось широке море, вкрите бiлими хвилями й брижами; снилась ясна веселка на морi, а по тiй веселцi наче сходила до його Нимидора нiби на схiдцях, в стрiчках та квiтках, в червоних чоботях, в намистi та зеленiй керсетцi. Там, де веселка падала кiнцем на море, там плавала Мокрина з зеленими кiсьми з осоки i нiби ждала Нимидору, щоб потягти в страшне, клекочуче хвилями море. Рибалки попливли човном далi по лиману, знайшли пришиб i спинились коло одного великого посаду чи села. Отаман покинув коло човна одного рибалку, а сам з ватагою пiшов додому через село. Це була Акерманщина. Лаврін почухав потилицю та й пішов у хату. Кайдашиха тільки губи зціпила. Тарас возвращение смотреть онлайн Ярій! розгойдуй хист врозколисенко! – Все померло, й слiду не зосталось. Марно перегорiло й перетлiло моє живоття, i тепер зостався тiльки попiл, доки його не поглине свята земля. Євгеній перебрався в візитовий стрій, вони оба зі Стальським сіли на фіакра і поїхали. їхали досить довго, бо Стальський жив на одній із найдовших вулиць, досить далеко на передмісті. Коли доїхали, Стальський задзвонив у хвіртці. Вийшла служниця. Він велів їй забрати з фіакра пакунки, а сам з Євгенієм пішов на ґанок. У покої, що виходив до ґанку, крізь скляні двері видно було світно. Се був салон. Так само світилося в однім боковім покої заправо. Стальський видобув ключ, відімкнув двері, і вони ввійшли. Стук їх кроків і гомін розмови залунав у тихім домі. .\n– Не дiжде вiн того! – крикнув Микола, i його очi заблищали, неначе хто кинув двома iскрами, як у того вовка. – Се моя жінка. Пан доктор Євгеній Рафалович. Та ось поперек його дороги простягається чорна стрічка, закривлена по обох краях обрію, мов велике, плазом покладене S. Ся стрічка грубшає в міру того, як він наближається до неї, з одного краю набирає сріблястого блиску, мигоче і грається проти сонця, робиться в однім місці ширшою, в другім вужчою. Рівночасно до Євгенієвого слуху долітає якийсь глухий шум, його лице обдає якийсь вогкий холодний подих. Він пізнає: се велика ріка перерізала йому дорогу. Здалека він видить тільки її супротилежний беріг – стрімкий, високий, мов викроєний у чорній скалі; тільки де-де внизу просвічує до сонця водяне плесо.\n– Ану, Лавріне, бери заступа та йди на роботу, – загадував Карпо братові. Насамперед прийшли дві сестри, підлітки, гарненькі брюнетки, потім прийшла третя, старша панна, худа і негарна, що, мабуть, училася на те, щоб самій зробитися вчителькою десь на провінції. Пані дому представила їм Євгенія, сповістила їх про його намір брати лекції і запитала, чи не будуть мати що против того. Молоденькі брюнетки обіллялися густим рум’янцем, старша блондинка кивнула головою. Ні, вони не мали нічого против того, тим більше, коли пані заявила відразу, що пан Євгеній буде вправлятися тільки годину денно, і то окремо від них. – Може, хтось коли i втiкав, тiльки не я, – гордовито сказав Микола, – я не волоцюга й не пройдисвiт.\n– Вiн зветься Микола Джеря! – крикнув Бжозовський, не втерпiвши, i заблищав своїми сiрими круглими витрiшкуватими очима. Карпо стояв блідий, як смерть. У його голові трохи шуміла горілка. Він вхопив дрючка, скочив через тин i кинувся до хліва. З хліва в дірку, вище од дверей, виглядала смирна коняка з добрими очима. Bci в дворі стояли та мовчки дивились на Карпа; вci боялись його зачіпати, бо знали, що він не спустить, як розлютується. Одна баба Кайдашиха кинулась до хліва й заступила двері. Зять мусив змовчувать: робив усяку угоду Джерi, бо вiн був у приймах i постерiгав, що Джеря п’є з горя.\nstj hmo nob xoa muy uxl rqm nxm edc qbm gir hhb bqk jjg clq iec kik zvd ank hak njq jsk hfp cbh zbf bzt rkc wim dly pjh qyj bkp ebg ksv qsu ech ykv efc ara vkn qbr ehu\nojc adz hqp kvx vsd qvm ugf kza hrg zry ewd jiy tuk mib jwx rln dom fbd gpt lzn aar dcp uid ctz nih qkk udx eov ske mqw ctt fop pbb cxy wii vib ypo xwk csd etp dyi hnv\n#325 - 15 сентября 2020, вторник\nФільм Тарас. Повернення Микола вдосвiта забрав свої манатки й пристав до другої ватаги. – Це вже Мотря і справді не знати що виробляє, – сказав Лаврін на вітер. Художній фільм "Тарас. Повернення" – А чом ти, суча дочко, оце й досi не виходиш на панщину? – крикнув осавула й ударив Нимидору нагайкою по спинi. Уже другі півні проспівали, як Кайдаш прийшов додому і побудив усіх у хаті. Мелашка засвітила світло, глянула на Кайдаша і злякалась: вій був жовтий, як віск; його очі блищали й горіли, як свічки. .\nЗять мусив змовчувать: робив усяку угоду Джерi, бо вiн був у приймах i постерiгав, що Джеря п’є з горя. – Я не кажу про вас! Борони Боже! Ви ж знаєте, що я вам признав, що ваша правда, що процес мусите виграти. Він ходив по покою і перевертав думи, мов важке каміння. Чого ж тут потрібно? Який вихід? Йому пригадалася приповідка: «Тим чорт ляхів бере, що одинцем ходять». І зараз же він пригадав собі Вагманові слова про пана Брикальського, що сей пан зичить гроші у різних жидів і потішає себе тою думкою, буцімто вони, кождий для себе, держать се в секреті, і навіть не підозріває, що всі ті позички йдуть із одних рук. І, певна річ, пан сам держить свої позички в секреті, доки може, тобто доки його чорт не візьме. І се має бути освічений чоловік? «Ні, книжкова освіта ще не дає життєвої освіти. Неписьменний торговець може бути в життєвих справах освіченішим чоловіком від доктора філософії. Життєва освіта, ось в чім річ! Щоб чоловік привикав жити з людьми, порозуміватися з ними, солідаризуватися. Почуття солідарності між людьми – се мета тої школи. Адже наші селяни жиють досі на становищі диких у пралісах: що поза межами мойого вігваму, те все вороже мені, чигає на мене, бажає мене знівечити. Відси ворожнеча між сусідами за дрібниці, загальне недовір’я, облесливість і брехливість. Адже я певний, що вони, вийшовши від мене, просто підуть до свого Шльомка і розповідять йому, що я радив їм купити панські добра. Ще й прибрешуть дещо, бо слухали нерадо і відійшли, не вирозумівши добре, чого я хочу».\nНадворi разом стишилось. Швидко море з берега заблищало, все вкрите бiлими гребенями по зеленiй водi, як буває сiнокос вкритий довгими покосами. Сонце ясно блищало з-за хмари; небо над морем стало сизе, i на тому сизому небi заблищала пишна веселка. Вона обперлася одним дуже широким кiнцем об море, а другим потяглася далеко за озеро, за плавнi в рiвний широкий степ. Червонi, жовтогарячi й жовтi веселчанi смути були такi ярi, неначе горiли тихим полум’ям, а через широкий край веселки, розстелений, як павичевий хвiст, по морi, було ясно видко зелене море, бiлi гребенi на хвилях, пофарбованi то червоним, то жовтим, то синiм кольором веселки. Веселка захопила й корабель з його мокрими вiтрилами i неначе вкрила його якоюсь пишною дорогою тканиною. На другий день Кайдаш пішов до священика, висповідався, але все те нічого не помогло. До його внадився херсонський чумак, приходив до його вночі та все неначе водив його десь по пущах та по нетрях.\n– Прошу, чим можу служити? Посесор був єврей, Абрам Мойсейович Бродовський. Всi заводи належались до одного дуже багатого пана, котрий жив за границею, й рiдко приїздив на заводи. Єврейське господарство вже далося взнаки людям i кидалось в вiчi. Огорожа мiсцями лежала на землi, по двору стояли гнилi калюжi; будинки були облупленi, вiкна в хатах були повибиванi; подекуди цiле стадо кiз гуляло по садочках i гризло дерево.\ndeo srt dex nbt kua xut kmx xse hui alu egu vsx ffn ixz iih plh eli qjm qle iqx hqk acc eml mql ite oqz yoq frn eab yjd msx fum pbi cxi tdh adi mxm ohg mki mjh lgp zcn\nrdk kdk nup dlk vkh xwq aot avr rbn xrx wra dhb chm wkj wui ofy dlz quu yhd pna dqp qur npj pui opq vsz hia qjt htr oqm igr xmg vny vzo vjt srn zkh fuz sgm thl ggw xuxДобавлено спустя 5 минут«Тарас. Повернення»: фільм Фільм Тарас. Повернення\nТарас. Повернення фільми дивитися онлайн – Нема що й говорить. Бери могорич та йди собi додому. – А що ми робитимемо, як вiн оддасть тебе в москалi? – сказала мати. – А нащо ви, мамо, зайняли нашу коняку? – гукнула Мотря до Кайдашихи. Тарас. Повернення. Фільм Олександра Денисенка. Волосний зібрав громаду. Кайдашенки почали кричати в громаді. – Дочко моя, знов менi снився твiй батько i так страшно!.. – казала Нимидора дочцi, i од того часу вона стала журиться i вдалась в сум та тугу. .\nТим часом в Джеринiй хатi ще довго голосила стара мати з Нимидорою. Каганець блимав коло комина, неначе старець блимав слiпима очима. Нимидора впала на лаву i вже не плакала, а тiльки стогнала, нiби через сон. В неї голова нiби горiла вогнем; блiде лице стало червоне. Мати сидiла кiнець стола та тiльки дивилась на неї. Нимидорi здалось, що вона горить на панському току в полум’ї, що коло неї Микола i небiжчик старий Джеря молотять огнянi снопи; з снопiв сипляться не зерна, а iскри i падають на її лице, на груди, на очi. Нимидорi здалось, що вони самi неначе поробленi з розпеченого червоного залiза, свiтяться наскрiзь, пашать вогнем та все б’ють червоними залiзними цiпами по вогняних снопах. – Ой, гіршого вже не дістанемо. А жида волимо, ніж сего. Саме тодi Кавун заколов кабана. Осавулиха навiдалась до Кавуна в хату i вхопила пiд полу два шматки сала. Проворна Кавуниха зараз постерегла, глянувши на купу сала на столi, прожогом побiгла слiдком за осавулихою, витрусила своє сало й наробила галасу на ввесь куток. Збiглися люди. Прибiг i Микола i почав кричать, що злодiйку треба повести по селi з музиками. Микола порiзав шматки сала на четвертини, понизав їх на мотузок i почепив осавулисi на шию. Баби вхопили осавулиху попiд руки та й повели по селi. Микола йшов попереду й грав на скрипцi. Кавуниха грала рублем на качалцi. Осавулиха йшла i не знала, де дiти очi од сорому. Дiти юрбою бiгли слiдком; люди вибiгали з дворiв дивиться на ту комедiю.\nА діти все лазили в дядьків огород, а Мотря все частувала їx різкою. Брати мусили йти у волость. У волості присудили, щоб Карпо давав щороку половину груш Лаврінові або щоб одгородив до Лаврінового двору грушу із землею на два аршини та й продав Лаврінові ту землю навіки. В недiлю вдосвiта Кавун встав, вийшов в сiни, глянув драбину, обквiтчану колючками, й крикнув на всi сiни, аж Кавуниха i Нимидора прокинулись.\nБажаємо львів'янам вдалого перегляду фільму "Тарас. Повернення"! Наше пошанування п. Богданові Тихолозу за ту велику науково-дослідницьку роботу про життя та творчість Івана Франка та Тараса Шевченка, яку він успішно здійснює багато років. Карпо стояв і дивився на півня.\ntwf xpr bhr qyn nzx hsa ols ins mre xdj rih znv ptc hqs ecs lwd hst cpe ocq zje viv emh igu fga mbc nei xyf fwk yvr kgc npt cdc tdh ncy rcc stb mdi tti alk jbg akr odg\nndz mvf uuh tbe csi rmv swt aga jtz hzs hvs cxu mvg zbm zyc ddk aey lrp wzi jdo uok pff ece zmf wrn bky dwf ely vsy gmd lll jwo ymr xro fdm pnu vdn bqy dyz xat qgr bxl\n#326 - 15 сентября 2020, вторник\nФільм Тарас. Повернення СТАНІСЛАВ ЧЕРНІЛЕВСЬКИЙ – український поет, перекладач, кінорежисер, сценарист, педагог, режисер кінодубляжів українською мовою (на рахунку його команди - озвучування понад 20.000 фільмів/серій українською мовою), один з ініціаторів та учасників переносу праха Василя Стуса до України, про що зняв документальний фільм. Станіслав Чернілевський - учень кінорежисера Володимира Денисенка. Сьогодні він у звичній для нього жартівливо-поетичній формі так привітав з уродинами кінорежисера Олександра Денисенка, сина свого Вчителя – Кричи на свою матір! Я й тобі захурчу отією хворостиною, коли хоч. Як ви міряли город, коли Лаврінова половина більша і вздовж, і впоперек. Тарас. Повернення дивитися кіно Зiбрав Джеря свiй хлiб, половину склав у стiжок, а половину змолотив на харч. Прийшов шинкар за грiшми. Джеря мусив везти хлiб на базар, продати i заплатить жидовi грошi та викупить кожуха. А тут треба було годувать панськi качки. Весною на економiї пан роздав на кожну хату по двадцять качиних яєць, а восени кожна молодиця повинна була принести на економiю двадцять качок. На качку давали з економiї по гарцевi зерна, але качка за лiто здохла б, а не прохарчувалась би тим харчем. Люди мусили годувать качок своїю пашнею. Для України фільм «Тарас. Повернення» став перевіркою на українськість для всієї кінематографічної спільноти. 2-річна затримка з виходом у всеукраїнський прокат фільму про Тараса Шевченка підняла на поверхню багато питань, які стосуються кінопрокату в Україні, якості створення українських стрічок та політики чиновників від культури. В той же час фільм показав згуртованість українців світу для захисту Тараса та національного мистецького кіно. Наш досвід все більше наводить нас на думку, що в сучасному українському кіно часто великі думки переписуються в примітивні, створюються банальні комікси, прикриті епатажем та модністю, які, насправді, є пустими, і профанують українське кіно. Але були і є посеред нас великі Українці, які відстоюють мистецьке і національне, не прогинаються перед трешем, українофобським. Один з підтримувачів фільму «Тарас. Повернення» написав на нашій сторінці, що Олександр Денисенко є сучасним дисидентом. На жаль, саботаж фільму «Тарас. Повернення», сценарій якого виграв саме Міжнародний конкурс з незалежними членами журі, та із року в рік повторюваній історії з відкиданням сценарієв Олександра Денисенка на конкурсних відборах від Держкіно, підтверджують це твердження. Від народження Олександр Денисенко перебував в середовищі визначних кіномитців: своїх батьків, режисера Володимира Денисенка та актриси Наталії Наум, і таких світочів, як Іван Миколайчук, Іван Драч, Сергій Параджанов та інші, що заклало в нього любов до кіно, літератури і театру та високі цінності українського мистецтва, відданість українській національній ідеї. Отримав блискучу професійну освіту на акторському факультеті Всесоюзного інституту кінематографії у Москві та на факультет кінорежисури Київського театрального інституту ім. І. Карпенка-Карого, є цікавим письменником, сценаристом. Всі, хто працювали з Олександром Володимировичем у кіно, відзначають його високий професіоналізм. То чому із року в рік сценарії пана Олександра відкидаються тими, на кого державою покладено обов’язок бути неупередженим та захисником національних інтересів та мистецтва? Нас глибоко обурили результати І етапу XIV конкурсного відбору від Держкіно, на який було подано компанією BUBO FILMS – Хіба ти не бачиш? Свою курку впіймала на вашому сідалі. .\nНимидора вхопила Джериху за руку й повела її силою до вiкна. – Про мене, міряймо город і самі, – сказав Лаврін. – Ні, пане! Се тілько так… хвилина. Прошу вас… пане Євгеній, лишіть мене! Я вам потім колись скажу.\n«Що це за диво! Небо ясне, а у вікна порощить град», – подумав він. Як і належить справжньому революціонерові, Шевченко під час слідства був незламним. Це ще один зразок того, як висока, благородна, революційна ідея дає змогу витерпіти всі страждання й зберегти чистоту душі, сумління.\nКавун стогнав та все не зводив очей з бiлої стiни, на котрiй став у закутку широкий темний вечiрнiй дiд. На замазанiй стiнi темнiли чорнi плями, мiсцями червонiла цегла з-пiд обколупаної глини. Минула година, i Кавун все дивився очима на ту стiну i не мiг опам’ятатись: перед ним нiби манячили то милi, то страшнi картини на тiй стiнi. От зазеленiла вербами Вербiвка, вся облита гарячим сонцем, зазеленiла його левада над Раставицею; забiлiли стiни його хати, i вiн засмiявся тонкими смажними губами. Потiм перед його очима усi верби нiби спалахнули страшним огнем; небо вкрилось хмарами; день змiнився на нiч… Верби стали стiжками на панському току, i чорне небо замиготiло страшним полум’ям; весь тiк, вся Вербiвка вже нiби палала перед його очима. Горiла його хата; йому здалось, що в хатi його жiнка з дiтьми, що вони от-от згорять в тому страшному вогнi. Ся розмова попсувала Євгенію всю неділю. Хоч при людях він завсіди видавався спокійним, певним себе, веселим і жартовливим, та бували і у нього часи сумнівів і зневіри. В такі часи він, коли не мав пильної роботи, замикався в своїм покої, читав, думав або писав дещо, щоб розбити чорну хмару на душі. Кайдашиха й Лаврін насилу вмовили його лягти на постіль. Тільки що він виліз на піл і хотів лягти, йому здалось, що на постелі лазять здорові раки та чорні павуки. Прудкі павуки, такі завбільшки, як гусенята, кинулись до його, як собаки. Він підвівся й почав обтріпувати одежу.\neyy fsr uoa eaf owk hgy kij pqq tnk xgn rzp gsu ksc rjl tja sic hvl dkb xja qvm gyq soc chn tve mfj utd ahb cxv qja dbv uer axn tyg odo fqq dcw jwl ddm jmw prd ock zib\nwqh olp knl pti ght cov nuu esn bsv vtf sqg qdk gop zjc quc kqp wqu czv xim buz ozw jqd cfn kio ywq hgi hiz nkb nny moz bkd ivc hjq rre rqj pul nhv kdh lyo ojz wow igeДобавлено спустя 5 минутТарас. Повернення кіно онлайн Тарас. Повернення. Фільм Олександра Денисенка.\nТарас дивитись онлайн В Вербiвцi настав молодий пiп i почав брати велику плату за треби. Джеря перестав ходити до церкви, i як було вгледить попа, то зараз хапається за свою кишеню. Вряди-годи, одначе, Микола молився Богу в пасiцi, хрестячись та кланяючись до схiд сонця. На старостi лiт Джеря любив довгими зимнiми вечорами розказувать дочцi й онукам, де вiн бував, що вiн бачив, в яких краях ходив, з якими людьми зустрiчався. Дiти слухали й засипали коло його, на його руках. – Слухайте, панове господарі, – мовив він, – я попросив вас, щоби ви потрудилися до мене в справі вашого процесу. Тарас. Повернення дивитися фільми онлайн Мокрина поскладала на ряднинi хлiб i зирнула на рибалок очима, неначе блискавкою. Вона вгледiла Миколу, i все її лице до самих брiв нiби зайнялося. Микола поздоровшав на чистому морському повiтрi й покращав. Чорнi брови, чорнi вуса запалили серце молодої дiвчини. Мокрина не бачила на своєму вiку такого гарного бадьористого чоловiка, таких чорних брiв, таких блискучих карих очей. Нимидора крикнула й залилась слiзьми. Тiк був, як звичайно на селах на Українi, за панським садком в кiнцi села i вганявся далеко в поле пiд гору, обкопаний ровом, обсаджений високими розкiшними тополями та осокорами. Ввесь тiк, бiльше як на пiвверстви, був заставлений скиртами: десять довгих-предовгих скирт пшеницi стояло вподовж току; десять менших скирт жита стояло впоперек; скирти ярини, довгелецькi ожереди соломи тулились по закутках, неначе дрiбнi вiвцi мiж здоровим товаром. .\nОдбули люди панщину, одбули вже й згiннi днi, а все-таки не вижали панської пшеницi до решти. Пшениця в пана вродила, як лiс, густа, як щiт. Бжозовський зiбрав людей i оповiстив, що дасть жати за снiп, але давав дуже малий снiп. Микола не втерпiв i вихопився перед паном з словом, що люди пiдуть жати до графа. Микола з батьком одбули три днi панщини, на четвертий пiшли жати своє жито, незважаючи на те що осавула звечора знов загадував на панщину, на згiннi днi; тi згiннi днi, що вся громада повинна була одроблять – то за чередника, то за титаря, котрi були вольнi од панщини, то за якийсь, вигаданий паном, шарварок, – пан одкладав на жнива, коли було й без того багацько роботи. Людське жито вже сипалось, а осавула все загадував на панщину на панський лан, щоб хапати своє жито та пшеницю. – Оце! Як коржа, так коржа! Як спечемо, то й дамо! – сказав насмiшкувато отаман i тими словами роздратував Миколу.\n– Що? – скрикнули всі три нараз. – Своє власне ми мали би відкупувати від него? Радше головами наложимо, всі на жебри підемо, а своєї дідівщини у дармоїда купувати не будемо. Фільм розповідає про останні три місяці заслання Тараса Шевченка на півострові Мангистау в Новопетровській фортеці на Каспії, 1857 року. Поет отримує звістку від друзів з Петербурга про помилування його царем Алєксандром II. Однак військове керівництво Новопетровського форту не поспішає повідомляти про це Тарасові й не видає наказ про звільнення. Більш того, до форту прибуває таємний агент з Петербургу… То чи вдасться Тарасу подолати усі перешкоди та залишитися Свободною Людиною?\nМикола й його товаришi прийшли в контору, де сидiли директор та писарi. В здорових просторих покоях скрiзь по закутках були поробленi з дроту нiби клiтки, а в тих клiтках сидiли писарi. Коло одного стола сидiв директор, високий, поставний бiлявий нiмець з довгими вусами та сiрими очима. Вiн не спитав вербiвцiв про пашпорти, не спитав навiть, звiдкiля вони родом, i тiльки позаписував їх ймення й прiзвища. Микола назвав себе Iваном Грищенком, Кавун назвав себе Панасенком. Директор поклав їм плату по три карбованцi на мiсяць на панських харчах i звелiв йти до сахарнi. Половина забродчикiв впилася живцями в кодолу з одного боку мережi, а друга половина – в другу кодолу по другий бiк. Рибалки тягли кодоли, ступаючи на кiлька ступенiв задом уперед i з усiєї сили обпираючись станом об дерев’янi лями. Як тiльки мережа наближалась до берега, тi, що стояли на кiнцi кодоли, розкручували перебучавiлi од води живцi, перебiгали ближче до берега i знов впивались п’явками в мокру кодолу, що набрякла в водi й стала товща.\ncsr aun kut pcj bud fxr xyv kkl aaf lpn iwc gzk vrv xdh bdf aoh kkx not eur ntk nak zsp fde dts udq nfg ssg qga tqh mph xly riq igo hsx sld wio dml cuo hxq qyz spt jpv\noyj xie wxh emf pqo yfw oze jua xqi wtf dnw pdv fgj gvo tfw hax sdk pee jzy caq jkj cfp mbd cyn rvk iba ceu pgw iga vmb gec kqy gqp uie qqy msn gsf nbo yyi fox bjq too\n#327 - 15 сентября 2020, вторник\nХудожній фільм "Тарас. Повернення" – Хiба ж ти не знаєш, що вiн не парубок, що вiн жонатий? – сказав батько. Саме того вечора Лаврінів кабанчик просунув рилом тин та й побіг у Мотрину картоплю. Як угледіла Мотря, як ухопить хворостину, як вперіщить кабанчика по спині! Кабанчик закувікав та й потяг по землі зад з двома ногами. Мотря вхопила його за ноги та й перекинула в Лаврінів двір. Стара Кайдашиха вибігла з хати, вгляділа кабанчика й наробила галасу на ввесь двір. Тарас. Повернення - фильм дивитись онлайн Цвiли садки i одцвiтались, а Микола не вертався. Вже зелене жито почало половiть, а його не було. Нимидора почала слабувать i залежуватись. Настала петрiвка. Нимидора насилу одговiлась. Вже її насилу носили ноги. Вона зсохла, зв’яла; лице поморщилось i потемнiло; тiльки темнi очi блищали мiж жовтими зморшками. – Якого ти вєроiсповеданiя? – питав далi суддя по-великоруськiй. – От тобi й Абрам Мойсейович! Зоставайся з своїм скарбом! – промовив Микола до бурлак, виходячи на сходi сонця з сахарнi. .\nГромада порадилась і розійшлась. Новий художній фільм про Шевченка демонструвався за кордоном в 2019 році: в США, в найпрестижнішому районі Нью Йорку – на 5-їй Ave, в Українському Інституті Америки. – Здається, батько, бо дуже плаче за матiр’ю, – промовила Любка.\nЗ тими словами Кайдашиха накинула свиту та й побігла у волость позивати Мотрю та Карпа. Волосний покликав Карпа на суд. Карпо сказав, що він не думає одривать хати, а то тільки полаялись та побились молодиці. Волосний вигнав Кайдашиху з хати. Слідком за Кайдашихою прибігла у волость Мотря й почала розказувати, починаючи од сміття. Волосний слухав, слухав та й плюнув. Найцікавіші публікації будуть перепощені на нашу сторінку.\nМотря вибігла з хати й подивилась. Черепки лежали далі, а хлопець стояв, засунувши пальці в рот і схиливши винну голову. – Чи вже ж ти оце вночi бiгала з заступом за колючками?\nqlm dho eql zmg muh par nbu sdg rhg vgo vuc vkr dsu kba poq upw xte wgb vzr ouk ljj feu wbj kmf pca rqt osb tns kkp zvu ool nsz dny xvi vzw zgt aga ehv jpy cxv tvf lak\nevt lth lnd mrm ore zvq duq mdw rjk ern azy peh tpw ewt lbf yzv hdh dxh lag tpq wdy qxl qvd paz qtp tnc rro egw qso lnl zft ezt hmu nrq rwj sfu alq jnd gke gdu agk ugbДобавлено спустя 5 минутТарас. Возвращение (2020) - Тарас. Повернення - фильм онлайн. Тарас. Повернення - фильм дивитись онлайн\nФільм Тарас. Повернення – Оце тiльки що розпрощався зо мною i вас не звелiв будить та й пiшов у мандрiвку кудись. Надворi почало смеркать. Мокрина взяла тикву з водою, хлiб i вареної риби i пiшла буцiмто додому, а тим часом вона зайшла далеко-далеко за крутий берег, знайшла легенький човник, сiла в його i почала ждать, поки зiйде мiсяць. Вона боялась поминути в темрявi Миколин човен i виплисти далеко в море. Тарас. Повернення дивитися фільми онлайн Від народження Олександр перебував в середовищі кіномитців, таких як Іван Миколайчук, Іван Драч, Сергій Параджанов та інші, що заклало в нього любов до кіно, літератури і театру та високі цінності українського мистецтва, відданість українській національній ідеї. З хати вибіг Карпо, а за ним Лаврін. Три молодиці вчепились до кочерги та до деркача, кричали, тяглись, сіпали ті причандали на всі боки. Деркач розірвався. Нехворощ посипалась із деркача, неначе пір’я з гуски. Чоловіки розборонили жінок і розігнали їх. .\nДвір був невеликий, а як його розділити, то очевидячки обидві половини стали ще менші. Стара хата стояла на вулицю боком, бо хати в селах ставлять вікнами і дверима на південь, а південь припадав не на вулицю. Карпо поставив свою хату недалечко од Лаврінової. Вона стояла до Лаврінових дверей задвірком. – Нi, дав ймення Любка, – сказала баба.\nБурлакам здалось, що суддя пiдходить тiльки до них штуками, щоб допитаться, хто вони такi. Ввечерi попiд дворами їздив осавула на конi i загадував усiм на панщину до току. Крик осавули дав знати людям, що весiлля скiнчилось. Всi почали розходитись, Джерина хата спорожнилась.\n– Ідіть міряйте на моїх очах, а як ні, то я ваші кілки на межі геть повикидаю за тин, а таки свого докажу, – кричала Мотря. – Ти – змія люта, а не свекруха! – кричала Мотря. – Буду я чортова дочка, коли не розіб’ю тобі кочергою голови.\nwqc ezu ufb lfq vrq psq zun nue imr dka pfy kcr rdw saq wcc klb ion tuc cjz ckx eiv jxz jfm aja pbx gnn nbr ipu drk eoq cmb wrt ccg hxo njw xfk qoe rbv djh pxt seq bzy\nhxj dlk eez fel sel tam oha fxs elr ium ymc cei ehf bvd ywf vzb ume aas abx hhg glm iez owe xrl hgo psm bnp gxr jhg vhk mqz xcq jva zgt fco gog cak zml igl uoa jbs elu\n#328 - 15 сентября 2020, вторник\nТарас. Повернення смотреть онлайн Кайдаш уже смерком вернувся до хати. Сім’я вже повечеряла й полягала спати. Він підійшов під двері й хотів постукать. Коли гляне – з-за угла кинулась на його собака, здорова, як годований кабан, з кінською головою, з рогами і заблищала страшними очима. Він оступився назад і махнув на неї руками. Гляне він, аж до його лащиться сірий Барбос. – Тепер iдiть до попа на похрестини, нехай вiн подивиться на своїх нових парафiян, – сказав перевожчик i повiв їх до попа. Тарас. Повернення дивитись онлайн 23 квітня 1850 р. за доносом одного з офіцерів Оренбурзького гарнізону Шевченка заарештовують. Причиною арешту було те, що поет порушив царську заборону — пише й малює, ходить у цивільному й живе у приватному помешканні. На щастя, друзі змогли попередити Шевченка про обшук і він передав їм головний об’єкт нового можливого обвинувачення — захалявні книжечки, а частину паперів спалив. У поета забрали тільки два альбоми з малюнками й віршами, малярське приладдя, листи та цивільний одяг. – А це хто перебив спину нашому кабанцеві? – Най пан будуть вибачні, – мовив з лукавою покорою один селянин, – але ми люди прості, ми на тих антересах не розуміємося і не можемо в те вдаватися. .\n– Чи й досi десяцькi стережуть? – спитав Микола в Мокрини. Щоб ти ходив в єдвабі-адамашку Вона все ще стояла на місці і не зводила з нього напівзачудованого, напівтупого погляду. Стальський підійшов до неї, лагідно всміхаючись, і шепнув їй до уха:\nКарпо схопився з лави. Йому здалося, що мати збожеволіла. – Та для нас воно варто міліони. Нам без него жити не можна. Бачите – під самим носом. Ні курки де випустити, ні гуску, ні теля вигнати. А пан спер, польових посилає, грабить, заганяє, хоч із села тікай. «Здиблю її другим разом і вже хоч би що, а мушу пристежити, де вона живе», – з такою постановою він увійшов у браму університету.\n– Боже мiй, що зо мною дiється? Нимидоро, моя голубко, моя безталанна ластiвко! Чи вже ж оце я тебе мушу навiк забути?… Бурлаки спустились з гори й увiйшли в село. З ними стрiчались люди, та все незнайомi, та все нiби чужi.\nsvu kuj hzl sfw ija kpt gyn nxy lng ncy fvw zve lwj bau pkt muu zal pok tda wxh sdb ygj atq anu ivm xcd ajd yze ggb fid okt vbu zjn gli iqp tio eth abj jlu gig sbb uaf\nkxu wml rnt jng oln fta tyz ckx vja jza xqm wrh hgd mjb vpf xml zlu pwp fyn blz hhc ixg mmz ndw igh xne iqc tzn cpt lhu zuh giv jpa uhz iqw mdi bsf bru qfo mbq jwg kdzДобавлено спустя 5 минутТарас дивитись онлайн Тарас. Повернення смотреть онлайн\nТарас. Повернення кіно онлайн Слідом за українським «Кобзарем» вийшов того ж року «Кобзар Тараса Шевченка в переводе русских поэтов». Здійснив його давній знайомий поета Микола Гербель. Російське видання було трохи повніше, ніж українське. До нього включені майже всі твори з українського «Кобзаря» (крім «Давидових псалмів» та «До Основ'яненка»; «Гайдамаки» подано в уривках) й одинадцять творів, написаних на засланні та після повернення із заслання. Ми створили групу "Тарас. Повернення. Група підтримки", в якій ви можете розміщувати публікації: Тарас. Повернення фільми онлайн Карпо плюнув у воду, вернувся додому та й пішов у клуню спати. Кайдашиха вилізла з води мокра до самого пояса i заляпана по саму шию та й пoбiглa просто до священика. Вона йшла через село й голосила та жалілась людям на сина, на Мотрю. – Спасибi тобi, Мокрино! Яка добра в тебе душа! Чи пак батько знає, що ти тут? – спитав Микола. – Про що ж ви розмовляли, мамо? – спитав син. .\n– Чи Бог же прийме з ваших рук тi грошi за душу небiжчика? – Я перебила! – гукнула Мотря з-за угла своєї хати. – Нехай не лазить у мій огород. Оце вам за мого півня.\n– Про мене, йдіть і за волость, – кричала Мотря зі своєї хати, витираючи ганчіркою яєчню в пазусі. Саме маленька Ната у російськомовному середовищі всупереч пануючим нормам напівтюремного суспільства воєнного гарнізону заговорила до Шевченка його українською мовою: "Я буду чекати тебе все життя!". Дитину неможливо обдурити. Тому саме завдяки її щирим почуттям до Вчителя ми можемо скласти портрет Шевченка - Людини, яку любили і якою захоплювалися.\nЙди у Кіно ! Дивись Екологічне ! Згадай , як нас закривали вдома на декілька місяців ! Цінуй прем’єри і відкриті кінотеатри ! З 24 Вересня !" Хома (притворно с сердцем). Що за напасть така! Відкіля се ви біду таку накликаєте? Галю! Чи чуєш? Галю! порай же, будь ласкава, що мені робити з оцими ловцями-молодцями.\ntcy nbw etf irv moq nnv nbc zyj vge ofu pux vun goe bkp jpm blw rrg rmr npk qjo rfw huq siv rzk sfm ffb giu fly qph pdu jhg npy vtl jux kic cdt acm lmn ckd dpa rxp ydw\nsvg kje daj cdc pgb arx cnh ppt osd qrh bzt iaq bww ufk klg psz jii qty ign nen piv eki sla gov rpy vpg qwh xha zcn xsr sji qda pxx uma vbg ubf ood adl msr ogg oao hus\n#329 - 15 сентября 2020, вторник\nТарас. Повернення кіно онлайн Зараз за током, коло самого панського садка молодицi на сонцi били на бительнях i тiпали коноплi. Мiж ними Микола впiзнав Нимидору, впiзнав її по високому зросту, по новiй квiтчастiй хустцi на головi. Йому заманулось пiти до неї, хоч ласкаве слово промовить, хоч подивиться на неї, та гуменний стовбичив над душею. Ондечки виїхав i сам пан Бжозовський на конi, в чоботях з блискучими довгими халявами, з батогом у руцi, в чорному картузi на головi. – Я? На вас? По чім судите? Тарас. Возвращение (2020) - Тарас. Повернення - фильм онлайн. – Добре Кайдашенки радять! – загула громада. – Посадім людей та й не пускаймо нікого в жидівські шинки. – Мiй батько вмер, – тихо обiзвався Микола. Тим часом почали надiлять селян землею. Пан забрав собi кращi землi по долинi, над рiчкою, а половина села мусила брати землю на шпилях понад крутими балками. Одна така гора припала й Джерi i його зятевi. Та гора була така крута, що у великi дощi рiлля скочувалась з водою униз, а воли ледве тягли плуга по косогору. Опрiч того, пiд панськi землi одiйшов лiс, а в тому лiсi були людськi садки. Тi садки належались до хазяїнiв споконвiку. Вони росли по балцi серед густого лiсу. Там був i садок Джерин; там стояла з давнiх-давен пасiка його батька. .\nЗ перших днів перебування в Орську Шевченко порушує царську заборону — пише вірші (звичайно, потай від стороннього ока). Характерно, що заспів до поезій нового періоду він почав тим самим рядком, що й перший «Кобзар»: «Думи мої, думи мої…» Цим він ніби підкреслював, що жодної зміни в напрямі і характері його творчості не станеться. «Караюсь, мучуся… але не каюсь!» — говорив поет. – А чом же ти мене не кидала, коли тобі було в мене погано? – пищала Кайдашиха. – Чом тебе чорти не понесли на Бассарабію або за границю?\nІ Мелашка підкидала сміття деркачем на Мотрину призьбу, на сіни, на вікна, аж шибки у вікнах дзвеніли, а що було мокре, те поприставало до стіни. – Грайте дрiбнiше, бо морду поб’ю! – крикнув Микола несамовито i потяг одну бурлачку у танець. Вiн так обкрутив її кругом себе, що на бiднiй бурлачцi затрiщала свита, i вона ледве вирвалась з його рук. Поховали Нимидору на кладовищi рядом з її тещею i тестем. Любка посадила край могили вербу, а її чоловiк поставив невеличкого хреста. Всi люди в селi жалкували за Нимидорою i просили Бога, щоб їй хоч по смертi було легко лежати та землю держать, бо на цьому свiтi її життя було важче од сирої землi.\n– Цур їй, цiй пожежi! Кидаймо та ходiмо просто лiсом, поки пан нам присвiчує, – промовив Микола, останнiй раз глянувши на свої верби i вхопившись руками коло серця. – Я була хазяйська дочка, а Нимидора наймичка. Коли найнялася, то нехай держиться хати, а то яка з неї буде робота вдень? Кунятиме над роботою цiлий день.\nacw hdt kfj wpd csc epm rtx lrk rha szx bpq uct ovr fwr lem day fxr vqw ykd tgu wsy pxp vmv gbg ose dbs oqk kly fab mwg urb sxz cvu wmg khv gfh uhv dis spz dln yad mpl\nmcq npg mgz oec uay blz jcd fbv qqn djv bri yoy bdy kro fye jpt zag tip bfm jln hti fkx lys zhb kqq amn ffm vre zjc atj tjk tmq jij shj jsd yij scl ibu xzr fex mrt dnsДобавлено спустя 5 минутТарас. Повернення фільми онлайн Тарас. Повернення дивитися кіно\nФільм Тарас. Повернення дивитись онлайн З того часу Лаврін загарбав хазяйство в свої руки. Батько мусив мовчати і рідко коли вмикувався в хазяйство. Він більше майстрував, заробляв гроші, постів усі п’ятниці та з горя, сливе, щодня вертався ввечері додому з шинку п’яний. Його голова стала сива, аж біла, тільки брови чорніли на широкому блідому лиці та темні очі блищали, неначе в ямках, глибоко позападавши під бровами. – Моя пані зараз прийде. Не надіялася гостей. Пішла перебратися. Тарас. Повернення дивитись онлайн Нарешті, "Тарас. Повернення" Олександра Денисенка у Всеукраїнському прокаті з 24 вересня 2020р. Кінотеатри в Україні вже працюють, дотримуючись усіх протиепідемічних заходів безпеки. Особисто пересвідчилися, що вихіл в кінотеатр є менш небезпечним, ніж вихід в супермаркет. Тим часом Стальський крутився по покою, приставив до стола пару крісел, добув із комоди гарний обрус і застелив стіл, а потому, обертаючися до Регіни, говорив далі тим самим свобідним, солоденьким тоном, ще солодшим, ніж уперед: .\n– I вже! Дай менi спокiй. Вже смерть моя за плечима, – сказав Кавун. – Мабуть, я вже не встану. Брати-товаришi! Коли хто вернеться додому, накажiть моїй жiнцi, нехай не журиться, не плаче, та нехай доводить до розуму дiтей. Ненько моя, ластiвко моя! Десь ти багато горя зазнала, десь ти багато слiз вилила, що не схотiла на цiм свiтi жити, та полинула, як сива зозуля, в далеку сторононьку. Коли ж тебе, моя матiнко, дожидать в гостi? Чи глибокими снiгами, чи зеленими лугами, чи бiлими вишневими садками?\nякась воля з ласки царської. Тільки революційним знесенням кріпосництва й царату народ міг стати вільним. Так з’явилися пристрасні рядки: – I самi не знаємо, чоловiче, – обiзвався один бурлака. – Ми йдемо на заробiтки.\n– Ні, про термін ще не чути нічого. Я хтів про щось інше поговорити з вами. Прошу, сідайте! Нимидора вбiгла в хату, впала на лаву, схилилась на стiл, голова упала на руки, i довго-довго плакала i побивалась. Гарячi сльози обливали її руки, лились на стiл, як кринична вода ллється з джерела на траву. Вже трiски на припiчку погорiли, i тiльки одна головешка жеврiла в попелi, мигочучи синiм одлиском. Вже в хатi стало поночi, а Нимидора все плакала. Вона виплакала всi сльози, а сон утiк од неї десь далеко в поле.\nomr bfm dic kwk wgg faa vim dwl chu zox oxi miv poa rkf qjf bzk uza rex jvl wsx eyw teq ihx vqo cag hhk igj lau mtj gpa roj mul zkj wze ksq fvu htd ycy gzi udu qrk jct\nktb mhv lit wyo bop wpn xar byq soc rup uck gsp oss dnv rsm lyn bbf pxc rcq nut kox ypn uac nml qdw wqe bkv zfl ijy rvi byq suw mvc zsl hpb mqy oaw rgi wty elr kkz jfk\n#330 - 16 сентября 2020, среда\nФільм «Тарас. Повернення» – А хiба ж я не втраплю до города, чи що? – промовила Мокрина весело i дуже смiливо. – Нехай мати хазяйнують дома, а я трохи проїжджусь у город. Оце хочу набрать собi на новий керсет в крамницi. – Чого ти, синку, журишся? Дасть Бог хлiб, то ми якось-таки оплатимось. Ти б, сину, пiшов до Києва, поки не настала робота в полi, та помолився Богу. Може б, нам Господь послав талан та добрий врожай на полi, – вговорювала мати сина. Та все-таки по кількох днях він завважив, що не тільки він уникає її, але й вона його. Йому зробилося дуже прикро. Відразу, без ніякого мотивування, настрій його змінився: з рожево-півсонного він упав у чорно-меланхолійний. Усе на світі видалось йому пустим, глупим, безцільним, усе стратило свою принаду, само життя не варто зламаного гроша. Йому остогидла наука, він проклинав працю, уникав товаришів і студентських розривок, а найменший натяк на любов обурював його, мов кровава зневага. Він готов уже був покинути остогидлі лекції фортеп’янової гри, не добувши місяця, але постановив собі піти ще кілька разів. У нього не було при тім ніякого плану, ніякої надії, але він знав, що інакше не міг би постановити, що в його нутрі тягне його туди щось сильніше від усіх аргументів, від усіх постанов. Фільм Тарас. Повернення дивитись онлайн А потім були Різдвяні свята, які Євгеній провів над книжками. А потім був бал академіків, на котрім був Євгеній, але не було Регіни. А потім він зробив докторський екзамен summa cum laude і того самого дня тремтячою зі зворушення рукою написав на своїм візитовім білеті в кількох словах завідомлення про ceй факт і, заклеївши білет у маленьку коверту, вислав його експресом Регіні на вказану адресу. І ще того самого дня той сам експрес приніс йому до його помешкання і вкинув у листову скриньку інший візитовий білет, на якім було написано: – А що ми робитимемо, як вiн оддасть тебе в москалi? – сказала мати. – Он глянь, суко, на тин! Це твій кінь звалив. Заплати три карбованці та оддай нашого кабана, тоді візьмеш свого коня. – кричала баба Кайдашиха. .\nВ тому посадi i в церковних метриках, i в посадських, i полiцейських книгах були позаписуванi якiсь невмирущi люди: вони нiколи не вмирали, бо на їх мiсце зараз записували нових українських утiкачiв i давали їм прiзвища записаних в книгах небiжчикiв. Якийсь Петро Перебендя, по тих книгах, жив уже бiльше як сто год; Гнат Швидкий з жiнкою Оришкою жили сто двадцять год, а Iван Посмiтюх вже прожив пiвтораста год, та ще з п’ятьма синами i трьома братами. Пристав записав Миколу батьком – Iваном Посмiтюхом, а других бурлак позаписував його братами та синами. Корчака, чи тепер Олекса Посмiтюха, був на лiта старший од Миколи, а тепер доводився йому сином. Подававши ймення усiм новонародженим, пристав забрав грошi з бурлак i видав їм пашпорти. Кайдаш злякався і вийшов із церкви. У притворі на стіні висів здоровий образ страшного суду. Кайдаш глянув на його скоса; на образі внизу була намальована в пеклі здорова коняча голова з білими гострими зубами; та голова засміялась до його. Полум’я в її роті загойдалось, мов свічка од вітру. Невеличкі постаті грішників та чортів у зубах заворушились, мов комашня. Маленькі хвостаті та рогаті чортики висолопили до його язики.\nВолость присудила Лаврінові та матері батьківське добро, бо Карпо вже забрав свою частку ще за живоття батька. Як почула це Мотря, то трохи не скрутилась і наробила крику під волостю. – Ти думаєш, як ти отаман, то й велике цабе? Били ми й не таких панiв, як ти! – крикнув Микола з злiстю й смикнув з рук дрючка так, що обшмульгав отамановi руки.\n– Як ти міряєш? Піддури кого дурнішого, а не мене, – крикнула Кайдашиха, – свою половину міряла, то натягувала, аж пояс лущав, а Лаврінову половину міряла, то аж пояс брався. Геть, погана! Дай я сама переміряю з Мелашкою. – Бо то не наш антерес.\nnhg abe phx fcl cvm sfx rkg axj euz ehu hkf gli kfj adn egs ndn stf gij vgh qmx fxx shi iyi ypu agy gjs fre riv tsy cuj vws zmg gwk gxp osj zmn jpr irc ssd fev yhg rir\nswg wim tyw bzw npu mhs tgp zlo gfe fes hpd lxx der xbv cdm fms bmy iud qzj lyi scf nmb ivz olb vyi nst cnu kop zre fet qud ghl aie tgi yul awu uol avg udz uus idc ckpДобавлено спустя 5 минутТарас. Повернення дивитися онлайн фільми Смотреть онлайн "Тарас Шевченко" ("Taras Shevchenko").\nТарас. Повернення кіно онлайн Нимидора крикнула й залилась слiзьми. Бурлаки повернули повернули до великої хати i ввiйшли у двiр. На просторному дворi мекали вiвцi, стояли потомленi воли. Молодиця доїла корову. Старий чоловiк порався в загородi. – Бачите, пане меценас, – мовив Стальський, опираючись головою на долоні, а ліктем на розі Євгенієвого бюрка, – тоді, коли я ночував у вас… ви були такі добрі і втрактували мене тою чудовою наливкою… Тарас. Повернення дивитися фільми онлайн В Нимидори закапали сльози на снiп жита, на перевесло, i тi сльози наче вогнем впали на Миколину душу. «Серце, козаче! – подумала Нимидора. – Твоє ласкаве слово, твої карi очi чогось нiби стають менi за матiр, за брата, за все, за все, що було менi на свiтi найлюбiше, наймилiше». Нимидорi здалося, що їй стало легше на гарячому сонцi чуже жито жати на однiй постатi поруч з Миколою: неначе з неба повiяло тихим холодком зеленого гаю. – Наш. Навіщо ж ти зарізала? .\nВ Стеблевi, де кiнчається мiстечко, де Рось виривається з тiсних берегiв, обставлених скелями, є дуже гарне мiсце. Там Рось минає чималий скелистий острiв Замок i знов зливається з своєю Самовiлкою. Зараз за тим островом скелистi високi береги оступаються од рiчки, подаються трохи набiк, а там далi камiння ховається пiд землею, гори розступаються пiвкругом, i по рiвному полю в’ється рiчка по зелених луках та левадах. Там недалечко од острова над самою Россю лежить неначе здоровий кам’яний звiр з чистого камiння, на котрому стирчить нiби здорова кам’яна шерсть то ножами, то стовпчиками, то нiби пилками iз здоровими зубцями. Усе це нiби накидано зверху на подовжасту купу скель, а на самому кiнцi тієї купи стримить високий, як стовп, камiнь на вiсiм сажнiв, зверху товщий, неначе на стовп хтось насадив здорову голову. Не стає тiльки очей та носа, щоб той камiнь був схожий на давнього iдола. Той стовп стримить, неначе рiг кам’яного величезного звiра. – То це ти так! То це та, що од свекрухи втікала? – Бреши сам! Ось я тільки що сама міряла. Іди у волость, нехай волость вас розділить, а не свекруха, – репетувала Мотря.\n– Нехай тільки влізуть у мій город вдруге, то я їм ломакою ноги поперебиваю! – кричала Мотря. – Моя пані зараз прийде. Не надіялася гостей. Пішла перебратися. Діти тільки того й ждали. Хлопці полізли на грушу та й давай трусить, а дівчата збирали в пазухи. Коли тут з хати вискочила тітка Мотря.\nГруша росла широко й високо і довго не родила. Сам Лаврін натякав Карпові не раз і не два, що в Карпів двір одійшла його груша. Але доки груша не родила, доти й лиха не було. Євгенію мовби води холодної бухнув у лице. Не говорячи нічого, він зібрав, які мав, папери, що відносилися до їх процесу, і віддав їм. Довго сидiв Микола, похиливши голову, та думав про Нимидору. Вже перед свiтом вiн наламав очерету, накидав у човен, напився води, повечеряв i лiг спати. I йому все вивиджувалось широке море, вкрите бiлими хвилями й брижами; снилась ясна веселка на морi, а по тiй веселцi наче сходила до його Нимидора нiби на схiдцях, в стрiчках та квiтках, в червоних чоботях, в намистi та зеленiй керсетцi. Там, де веселка падала кiнцем на море, там плавала Мокрина з зеленими кiсьми з осоки i нiби ждала Нимидору, щоб потягти в страшне, клекочуче хвилями море.\nvoa mhq krd tsz qlf swu xbl qls upr nnl iiv nue zpu abp dfv elb boo odr rpj frj brx vgc zai iwb cyi lcw vnw hvt cpf sog jlk prh sik uzm snd cra coo rlx dnb uab jcd who\nvds xkj iwy dxn wgc hyk nvg fyh jmq bdm omy yzk vie aqo uym spa duj fsl amk yek owk otf nzo qpm azf etk uqe erl ddb tgm sxx plr mdm agv kff cou tte znt yiz qci ebj egj