Жіночі туфлі ᐈ купити фірмові жіночі туфлі онлайн в Україні | Vitto Rossi\nСиліконове взуття (60)\nТуфлі, всі категорії (364)\nТуфлі комфорт (74)\nТуфлі лофери (109)\nТуфлі класика (76)\nТуфлі дербі (40)\nТуфлі оксфорди (4)\nЧеревики, всі категорії (510)\nЧеревики челсі (51)\nЧеревики комфорт (27)\nЧеревики гумові (3)\nЧеревики казаки (1)\nЧоботи, всі категорії (47)\nНатур. Шкіра (47)\nНатур. Шкіра (40)\nПовсякденного використання (50)\nТуфлі жіночі – рішення на кожен день\nВажливе місце в житті кожної модниці займають жіночі туфлі, які необхідні для створення образу. Вони вносять гармонію, додають естетичності, роблять ноги стрункіше. Купити жіночі туфлі можна в брендовому інтернет-магазині Vitto Rossi. В каталозі можна підібрати моделі на всі випадки життя - спортивні, класичні, повсякденні. Спеціалісти в курсі модних течій та впроваджують нові елементи в продукцію.\nКомфортні та стильні жіночі туфлі\nМода постійно розвивається, фасони змінюють один одного, з'являються нові моделі. Різноманітна кольорова гама, матеріал дає можливість підібрати варіант, який прийдеться до душі прихильницям фешн-індустрії:\nЛодочки. Оснащені вирізами, ременями для надійної фіксації.\nЛофери. Це взуття на низькому ходу, без застібок. Виділяються товстою підошвою, відсутністю задників, вставками з металу, бахромою, акуратним декором. Використовуються в якості доповнення до ділового одягу та для прогулянки.\nЗавужений мис. Популярна модель, яка ототожнюється з красою та вишуканістю. Вони підходять до костюму, строгих брюк або спідниці.\nКвадратний носок. Це взуття з незвичним зовнішнім виглядом. Гармонійно доповнює робочий образ, підійде для урочистих заходів.\nСліпери. Моделі з напівзакритим верхом, плоскою підошвою, оригінальним декором у вигляді язичка. Їх поєднують з шортами, вузькими джинсами, міні-спідницями.\nЖінка прагне завжди залишатися модною, тому обираючи туфлі жіночі 2020 року, вона намагається врахувати і свої відчуття, і сучасні течії. Стилісти пропонують цього сезону робити вибір на користь сміливих відтінків - червоний, помаранчевий, жовтий. Вони потребують і грамотного поєднання в одязі, але однозначно приваблюватимуть увагу. Також в тренді сріблястий та його відтінки, блакитний та принт «леопард».\nЯк грамотно обирати?\nТуфлі слугуватимуть довго, якщо правильно підійти до процесу покупки. Від того, які використані матеріали, форми та відповідність гардеробу , залежить світосприйняття жінки. Тому перш ніж купити жіночі туфлі, варто звернути увагу на ряд моментів:\nУстілка. В моделях можуть використовуватися деталі з натуральних тканин, текстилю, ортопедичні. Все залежить від вихідних даних та можливостей. Шкіра, замша пропускає повітря, абсорбує зайву вологу. Бавовна підійде для літніх моделей, віона фіксує ногу, характеризується протиковзким ефектом. Ортопедичні додають до плоскої підошви, танкетку для формування правильного положення стопи.\nЗастібка. Це незамінний атрибут в жіночому взутті. Додає вишуканості, витонченості, надійної фіксації ноги під час ходи. Це можуть бути кнопки, липучки, блискавки, пряжки. Кожен з видів характеризується своїми особливостями та їх вибір індивідуальний.\nПідбори. Додають чарівності, елегантності. Магазин жіночих туфель пропонує моделі з різною висотою підборів. Вони можуть варіюватися залежно від власних вподобань, ситуацій - клиноподібні, віденські, конусоподібні. також в сучасному асортименті можна знайти варіанти з підборами «цеглина», «стовпчик».\nМатеріал. Використовується шкіра, атлас, замша, гіпюр, велюр та їх комбінації. Надається перевага натуральній шкірі - це надійний матеріал. Він практичний при щоденному використанні, легко піддаєтся чищенню. Замша потребує особливого догляду, тому її обирають для особливих випадків (урочистості, свята, романтичні побачення).\nЖіночі туфлі від виробника\nБудь-яка представниця прекрасної статі прагне обирати модні жіночі туфлі, які б відповідали її побажанням. Привабливе взуття залишається улюбленим у жінок кожного віку. Воно дарує вишуканість, зручність та додає почуття впевненості. Інтернет-магазин Vitto Rossi поєднує в собі стиль, якість та доступні ціни. В каталозі представлена колекція з натурального матеріалу, з різним виконанням підборів. Вся продукція сертифікована, відповідає затвердженим стандартам. Купити туфлі жіночі нежорого можна на сайті, додана можливість оплати через інтернет. Доставка здійснюється по території країни за короткий проміжок часу.


Росія перекинула додаткові бойові вертольоти до українського кордону, - Тимчук - iPress.ua\nРосія перекинула додаткові бойові вертольоти до українського кордону, - Тимчук\nЗагальна чисельність одиниць армійської авіації сягнула 240\nВійськовий експерт Дмитро Тимчук стверджує, що впродовж останньої доби російські війська передислокувались поблизу українського кордону і доставили в прикордонну зону приблизно 20 транспортно-бойових вертольотів.\n"Впродовж останньої доби підрозділи російських військ, що перебувають поблизу східних кордонів України, змінили райони розташування, провели розосередження на місцевості і вжили заходів щодо маскування озброєння і військової техніки", - повідомив військовий експерт.\nЗа підрахунками Центру військово-політичних досліджень, який очолює Дмитро Тимчук, поблизу українського кордону перебуває приблизно 50 тис військових.\n"На аеродроми в прикордонній зоні російськими військовими перекинуто додатково близько 20 транспортно-бойових вертольотів. Загальна чисельність одиниць армійської авіації сягнула 240", - уточнив Тимчук.\nНаприкінці березня неподалік від населених пунктів Калинівка та Амонь Хомутівського району Курської області було помічено пересування танків Кантемирівської та Таманської дивізії, які вважають "елітою" російських сухопутних військ.\nЗа даними керівника Центру військово-політичних досліджень Дмитра Тимчука, Росія зібрала на кордоні з Україною близько 700 одиниць бронетехніки, 240 авіації, 150 одиниць артилерійських систем різних калібрів та 100 одиниць реактивних систем залпового вогню.\nОкрім того, сьогодні в напрямку на північ Криму вирушила колона з 10 тралів РФ, на яких перевозять танки Т-64б з складу 36-ї бригади берегової оборони.\nРосія координує сепаратистські акції, щоб показати світу безсилля української влади, - експерт\nСепаратисти мають наказ організовувати криваві провокації з жертвами, - Тимчук\n12 04 2014 22:31\nТЕГИ: Росія, , вертоліт, авіація, ,


Рудо-коричневий колір волосся | Макіяж\nРудо-коричневий колір волосся\nГоловна › Краса › Макіяж › Рудо-коричневий колір волосся\nРудий колір волосся – не тільки самий яскравий, але і самий рідкісний. Натуральний рудий зустрічається лише у чотирьох відсотків населення планети, саме тому багато пані прагнуть поповнити нечисленні ряди руденьких дівчат. Цей колір волосся не може залишитися непоміченим, він обов’язково зверне на себе увагу, але подобається він далеко не всім, мало кому він дійсно йде. Ми розповімо про те, кому краще не експериментувати з цим відтінком, який характер у його носіїв і який тон рудого краще вибрати.\nКому йде рудо-коричневий колір?\nСекрети фарбування в рудий колір\nЩо уособлює рудо-коричневий колір зачіски?\nПалітру рудих фарб для волосся можна умовно розділити на темно-рудий колір волосся і світлий.\nДо темних тонів відносяться:\nДо світлим тонам відносяться:\nВідтінки рудого кольору волосся настільки різноманітні, що ви ніколи не зустрінете двох руденьких дам з абсолютно ідентичним кольором, будь він натуральний або фарбований. На свій смак ви можете стати чисто-помаранчевої, або вибрати більш спокійний, приглушений тон. Може бути, вам сподобається яскраво-червоний, вогненний колір або ви зупините свій вибір на холодному срібному відтінку. Якщо вам не вистачає сміливості на такі яскраві тони, то зверніть увагу на коричневий або золотистий тон у рудої панелі.\nКосметичний ринок пропонує безліч новинок, стати руденької може будь-яка, а ось натурально-рудими народжується сьогодні лише 1% дітей. Як же вибрати правильний колір? Орієнтуйтеся насамперед на натуральний відтінок вашої зачіски.\nЦей колір, мабуть, самий оригінальний, але в той же час самий вибагливий. Часто трапляється, що яркоокрашенные волосся кардинально змінюють зовнішність своєї господині, але от чи завжди в кращу сторону? Звичайно, спокійніше залишатися «сірою мишкою», але не всі згодні з ними бути. Боятися експериментів з рудим кольором волосся не варто, важливо лише правильно вибрати відтінок. Для початку визначте свій кольоротип, а потім сміливо можна вибирати новий тон для вашої зачіски.\nСвітло-рудий – це майже блонд, але тільки із золотим, мідним або персиковим відтінком. Такі волосся зроблять зовнішність дівчини більш ніжною, романтичною. Підходять ці відтінки жінкам зі світлою, «порцелянової шкірою і з блакитними очима. Дівчатам з таким кольоротипом варто остерігатися фарбування в вогняні тони, занадто різкий буде контраст між особою і волоссям, очі світлі зовсім загубляться на тлі яскравої шевелюри. Вибирати варто з наступних кольорів: світлий мідний, імбирний, мідний з карамельними нотками, персиковий.\nЯскраво-рудий – це кольори від апельсинового до вогняного. Як показує статистика, менше 10% дівчат готові забарвитися в такі оригінальні відтінки. Але якщо вам вистачить сміливості зробити волосся чисто-рудого кольору, то будьте готові до загальній увазі, ваша зачіска тепер не залишиться непоміченою. Палітра цього кольору включає в себе: морквяний колір, апельсиновий, чисто-рудий, мідний яскравий, вогненний. Такі кричущі кольори йдуть дуже небагатьом, більшість дівчат не можуть собі дозволити такі тони шевелюри. Протипоказані вони натуральним блондинкам, дівчатам з дуже світлою, напівпрозорої шкірою. Також рудий колір погано поєднується з блакитними і світло-сірими очима. Сміливо фарбуватися в ці відтінки можна представницям прекрасної статі з зеленими, або темно-карими очима, головне правило: очі не повинні бути блідими. Якщо орієнтуватися на кольоротип зовнішності, то придатними можна назвати «осінь» і «весна». Варто відзначити, перед фарбуванням в ці екстравагантні тону волосся переконайтеся, що ваша шкіра ідеальна, так як рудий колір волосся підкреслить всі її недоліки: сухість, зморшки, пігментні плями.\nТемно-рудий – це руді кольори, мають коричневий відтінок. Тим, хто від природи має темне волосся, але хоче стати яскравіше, відмінно підійдуть темні тони рудого: мідний темний, темно-рудий з золотими нотками, бургундський з шоколадними відтінками, вишневий, темно-червоний. Ці кольори додадуть розкоші і шарму в образ своєї господині, вони більше підуть дорослим солідним дамам, ніж молодим особам. Такі тони вигідно підкреслять темні очі, особливо карі. Якщо ви при виборі кольору волосся орієнтуєтеся на кольоротип зовнішності, то в цьому випадку підходить «зима».\nЦей примхливий колір волосся дуже підступний, фарбування краще довірити досвідченому перукаря, в домашніх умовах ви ризикуєте отримати інший відтінок. Стилісти наголошують, що для фарбування в рудий підійдуть тільки сильні, здорові волосся, адже такий яскравий барвник завдає не слабкий удар по вашій шевелюрі. Власницям ламкого, слабких, тонких і посіченого волосся краще відмовитися від забарвлення рудий, на таких волоссі червоний пігмент не зможе досить сильно закріпитися. У такому випадку колір почне швидко тьмяніти, бліднути, сходити плямами. Якщо зачіска не підходить під ці умови, але стати володаркою вогненної шевелюри дуже хочеться – спробуйте мелірування рудими тонами.\nЗдавна до власницям вогненного волосся було підвищену увагу, у давні часи їх навіть вважали відьмами. Чи Справедливо це твердження і яким характером володіють жінки з такими волоссям? Вони ексцентричні, неврівноважені, активні, не можуть приховувати свої емоції. Часто володіють сильним, швидше за чоловічим характером, незалежні, знають собі ціну. Краще спілкуватися з протилежною статтю, саме з чоловіками дружать, не терплять слабких, дурних людей. Руді особи вважають, що їх думка завжди правильне, їх неможливо переконати в чому-небудь. Незважаючи на зовнішню суворість, вони дуже веселі, товариські, але тільки з обраним суспільством. Часто захоплено займаються спортом, мають танцювальні і вокальні дані.


Валик малярний синтекс 15×150мм SIGMA (8311941): Купить, в интернет-магазине "Тепломания"\nВалик малярний синтекс 15×150мм SIGMA (8311941)\nВалик малярний синтекс 15×150мм SIGMA (8311941)Під замовлення\nВалик малярний синтекс 15*150мм Sigma (8311941) - виготовлений з поліакрилу. Призначений для нанесення фарб на водній основі або з обмеженим вмістом розчинників на нерівні і шорсткі поверхні. Стійкий до агресивних речовин. Має подовжений ворс, завдяки чому ідеально підходить для фарбування фасадів. Має тривалий термін служби.\nКупити валик малярний Sigma Ви можете, оформивши замовлення в нашому інтернет-магазині за допомогою простої форми, доставка здійснюється по всій Україні. Якщо у Вас виникли питання, Ви можете зателефонувати за вказаними номерами телефонів або замовити зворотній дзвінок. Фахівці нашого інтернет-магазину нададуть Вам докладні консультації та допоможуть зробити правильний вибір.\nЗовнішній діаметр, мм 15\nВнутрішній діаметр, мм 6.0\nВисота, мм 12 (Ворс)


На Чернігівщині відзначили День Прапора. ВІДЕО\nСубота, 4 грудня, 19:46:23\n23.08.2017 18:14 —\nПочинаючи з 2004-го, щороку 23 серпня українці відзначають День Державного Прапора. Це один із символів нашої країни, який супроводжував її на довгому та нелегкому шляху до незалежності. Саме ж святкування спрямоване на вшанування багатовікової історії українського державотворення, державної символіки та виховання поваги до неї громадян.\nТож сьогодні у кожному районному центрі області, кожній громаді урочисто підняли синьо-жовтий стяг. Під час заходів вшанували пам'ять борців за незалежність України.\nНе обійшлося і без святкових дійств. Це - різноманітні виставки, патріотичні акції, концертні програми тощо.\nЗамайорів державний прапор і в найпівнічнішому районі Чернігівщини - Новгород-Сіверському. Тут під час обласного заходу 43 молодим людям, яким виповнилося 14 років, урочисто вручили паспорти громадянина України.


Предмет - дія - слово (до проблеми символізму у рольовій грі) - - - Медична Бібліотека на medbib.in.ua\nПредмет - дія - слово (до проблеми символізму у рольовій грі)\nМайже у всіх описах дитячої гри в якості одного з її характерних ознак фігурує ігрове вживання предметів. При цьому предмети, залучаємо дитиною в гру,, як би втрачають своє звичайне значення і набувають нового, ігрове, відповідно до якого дитина їх називає і виробляє з ними дії. Широко відомі приклади ігрових перейменувань та вживання предметів: паличка зображує в грі кінь, і дитина не тільки їде на ній верхи, але напуває і годує її, доглядає за нею; тонка невелика паличка може стати в грі і термометром, і виделкою, і олівцем, і ще багатьом іншим; кубик - чашкою, а часом і чимось їстівним - котлетою, яблуком, однак він же може служити і для зображення автомобіля або взагалі будь-яким предметом, переміщається на площині.\nДіапазон використання одних предметів в якості заступників інших досить широкий, і це дало привід для самих різних тлумачень. Окремі автори вважали, що в грі все може бути всім, і бачили в цій прояв особливої ??жвавості дитячої уяви; інші вказували, що існують межі такого ігрового використання предметів, обмежені зовнішньою схожістю між означуваним і позначає.\nЖ. Піаже поставив у всій широті проблему символізму в грі, пов'язавши її з розвитком репрезентативного інтелекту, основною передумовою якого, на його думку, виступає виникнення символу, тобто відносини між означуваним і позначає. Йому ж належить перенесене з лінгвістики розрізнення символу і знака. Під символом Ж. Піаже розуміє індивідуально позначається, що містить в собі елементи зображення шуканого об'єкта. В історії писемності досить докладно вивчений процес переходу від символічного листа до власне знакової.\nПерш ніж перейти до опису та аналізу наявних матеріалів про заміщення в грі одних предметів іншими, тобто до проблеми «символізму» у грі, необхідно зробити кілька попередніх зауважень, які повинні внести ясність у питання про те, звідки дитина черпає можливість «символічного» використання предметів.\nВажко уявити собі розвиток сучасної дитини поза його оточення іграшками. Дуже рано, в усякому разі до того, як дитина почне виробляти різні мануальні рухи з предметами, йому над ліжечком підвішують різноманітні предмети, службовці для розглядання, для вправи сенсорних апаратів. Потім дитині вже дають в ручки, наприклад, брязкальце. Брязкальце - предмет, спеціально виготовлений дорослими, за допомогою якого дитина вправляється в дії розмахування. Ця дія вже ніби запрограмовано дорослими в конструкції брязкальця. Оскільки дитині цього віку ще не можна показати дію, то його формування відбувається за допомогою спеціально сконструйованих предметів.\nДитина опановує брязкальцем в принципі так само, як і будь-яким предметом, за яким закріплені певні суспільно вироблені способи дій. Брязкальце нічого не зображує і нічого не заміщає. Іншими словами, серед іграшок, які дорослі пропонують дитині, є просто предмети, призначені для розвитку зорово-рухових координації та сконструйовані так, щоб утримувати в собі можливість самоподкрепления способу дії з ними. Кругові, повторні дії і є типовими діями з цими предметами.\nАле є серед предметів, пропонованих дітям, і такі, які об'єктивно зображують реальні предмети. Це ляльки чи тварини - конячки, півники і т. п. Вони, як і брязкальця, повинні викликати у дитини певні дії (наприклад, натискання, при якому ці іграшки видають звук, пищать). На первинному етапі іграшки ще не виступають в якості зображень реальних предметів, але колись повинні прийняти на себе такі. В одних умовах зображенням раніше стає півник, а в інших - маленький іграшковий автомобіль. Є підстави вважати, що універсальної іграшкою, раніше всього що набуває функції зображення, є різноманітні ляльки. Неважко знайти приклади того, як під час купання дитині вже в дуже ранньому віці дають гумову або пластмасову ляльку, яка хлюпоче у ванночці разом з ним, ляльку потім сповивають і укладають спати поряд з дитиною або одночасно годують, підносячи до її рота ложку з їжею. Так, у спільній діяльності з дорослими відбувається перетворення образотворчої іграшки з предмета у власне іграшку. Істотне значення при цьому має називання одним словом предмета і різних його зображень (справжня собака, що бігає по кімнаті, іграшкова собачка, малюнок собаки в книжці).\nНеобхідно мати на увазі й те, що сучасні діти дуже рано починають розглядати книжки з картинками, на яких зображені відомі їм або зовсім незнайомі предмети, а дорослі дають відповідні назви. Всіма цими прикладами ми хочемо підкреслити, що сучасна дитина живе не тільки у світі предметів, за допомогою яких задовольняються його потреби (чашки, ложки, черевики, мило, мочалка і т. п.), а й у світі зображень і навіть знаків. Перетворення предмета в іграшку є процес диференціації означаемого і означає і народження символу. Інший раз нам здається, що цей процес йде спонтанно. Таке враження спонтанності створюється в результаті стихійності, невпорядкованості спільної діяльності дорослого з дитиною з оволодіння символами. При розгляді матеріалів, пов'язаних з символізацією, необхідно це завжди мати на увазі.\nОдна з найбільш ранніх з відомих нам експериментальних робіт, присвячених вивченню символічної функції, - дослідження Г. Гетцер (Н. Hetzer, 1926). Автор виходила з абсолютно правильного припущення, що для готовності до шкільного навчання необхідна достатня «зрілість» символічної функції. Дійсно, і оволодіння читанням, і засвоєння почав арифметики вимагають ставлення до знака як обозначающему певну дійсність. Вивчивши різні форми символічної функції - малювання, конструювання, гру і вживання знаків, Гетцер дійшла висновку, що вже трирічні діти в змозі опанувати довільним з'єднанням знака і значення. Виходячи з отриманих результатів, вона вважає цілком можливим починати навчання читання значно раніше, ніж сьогодні прийнято.\nУ зв'язку з інтересом до розвитку знакової функції, що знаходить своє вираження в письмовій мові, Л. С. Виготський зробив вивчення генезису письмовій мові. У його дослідженні містяться матеріали, цікаві з точки зору формування символічної функції.\nНаведемо повністю відноситься до цього питання уривок зі статті Л. С. Виготського. «Ми намагалися експериментальним шляхом встановити цю своєрідну стадію предметного письма у дитини.\nМи ставили досліди у вигляді гри, при якій окремі, добре (знайомі дітям предмети умовно, жартома почали позначати (предмети та осіб, які брали участь у грі. Наприклад, відкладаємо вбік книга означає будинок, ключі - дітей, олівець - няню, 'годинник - аптеку, ніж - доктора, кришка від чорнильниці - візника і т. д. Далі дітям показується за допомогою образотворчих жестів на цих предметах якась нескладна історія, яку надзвичайно легко діти читають. Наприклад, доктор візником під'їжджає до будинку, стукає, няня відкриває йому, він вислуховує дітей, пише рецепт, їде, няня йде в аптеку, повертається, дає дітям ліки. Більшість дітей навіть 3 років легко читають таку символічну запис. Діти 4-5 років читають і складнішу: людина гуляє лісом, на нього нападає вовк, кусає його, людина рятується втечею, доктор надає йому допомогу, він відправляється в аптеку, потім додому. При цьому примітно те обставина, що схожість предметів не грає ніякої помітної ролі при розумінні цієї предметної запису. Вся справа тільки в тому, щоб ці предмети допускали відповідний жест і могли служити точкою докладання для нього. Тому речі, явно не відносяться до цієї структури жестів, дитиною відкидаються з повною категоричністю »(1935, с. 79).\nУ цьому дослідженні, як нам видається, вже поставлена ??проблема функції дії (у даному випадку жесту) у встановленні співвідношення між словом і предметом.\nЦікаві і важливі матеріали для вирішення цього питання містяться в дослідженні Г. Д. Лукова (1937), предметом якого було вивчення усвідомлення дитиною мови в грі. Г. Д. Луков застосував у своїй роботі оригінальну методику «подвійного перейменування предметів у грі». Під керівництвом експериментатора діти розгортали сюжетну гру , яка носила скоріше «режисерський», ніж рольової характер. Самі діти не виконували ніяких ролей, а по ходу розгортання сюжету управляли діями іграшок, які виконували функції як людей, так і предметів, що вимагалися в грі. Кількість предметів, що можуть вжити необхідних ролі дорослих або дітей і заміщати предмети, спеціально обмежувалося з метою змусити дітей використовувати для заміщення підібрані експериментатором предмети.\nВсі предмети, залучаються до гри, ділилися на дві категорії: перша - що мають строго фіксовані способи вживання в доігровой практиці дитини; друга - які не мали такого способу вживання. Так як при розгортанні ігри іграшок-замінників не вистачало, то експериментатор сам пропонував дітям для заміни предмети, прагнучи з'ясувати, як поставляться діти до запропонованих їм варіантів. Після того як гра була розгорнута і діти справили перша заміщення необхідних предметів ігровими, назвавши їх відповідними ігровими найменуваннями, експериментатор змінював подальший хід гри так, щоб виникла необхідність\nв нових персонажах і предметах. Але оскільки кількість іграшок було обмежено, діти ставилися перед завданням використовувати вже «задіяні »предмети в новій функції і вжити відповідно з цим нове їх найменування.\nТаким чином, предмет, з яким у дитини було пов'язано певне ігрове вживання і найменування, заміщав на початку гри небудь одне, і відповідно дитина називав його іншою назвою, а потім цей же предмет повинен був замінити зовсім інше і відповідно до цього називатися.\nТак, при першому використанні і перейменування іграшкові конячки і собачка виконували функції дітей в дитячому садку, а в другій фазі експерименту повинні були зробитися конячка - кухарем, який готував обід на кухні, а собачка - конячкою, яку треба було запрягти у візок і їхати за молоком для дітей. Звичайно, подібний експеримент носить дещо штучний характер, хоча, ймовірно, не більш, ніж багато інших досліди, зазвичай проводяться з дітьми. Його штучність знімалася ставленням до гри дітей: якщо молодші діти взагалі насилу входили в гру, то починаючи з п'ятирічного віку дошкільнята включалися легко, і експеримент набував характер звичайної гри.\nВідзначимо тільки деякі особливості поведінки дошкільнят, виявлення Г. Д. Лукова. Діти самої молодшої групи (3-4 роки) самостійно не підбирають заступників для необхідних у грі предметів і персонажів. Вони пасивні і підкоряються ініціативи експериментатора, погоджуючись з його пропозиціями, і так чи інакше діють відповідно до них. Активне зміна функції предмета самостійно дитиною не проводиться. Речі виступають для нього в тому їх вживанні і призначення, що набули в процесі колишніх дій. «Кубик, циліндр або куля - це для дитини предмети, які можна кинути, покласти один на інший, покотити і т. д., а конячка для того, щоб її запрягати, годувати і т. п. Тому дитиною річ легко названа новим ім'ям і з тією ж легкістю ця річ втрачає для дитини своє нове призначення і знову виступає для нього в тому своє призначення, яке вона має до включення її в дану ігрову ситуацію »(там же, с 50).\nПідсумовуючи дані, отримані в експериментах з наймолодшими дітьми, Г. Д. Луков приходить до висновку, що «не слово, не назва речі визначають собою спосіб вживання речі, а сама річ для дитини виступає в нашій ігровій ситуації, перш за все, з боку свого вживання, яке закріплене для нього за цією річчю фактично, а не номінально »(там же, с. 53). Діти цього віку, з одного боку, дуже легко змінюють слідом за експериментатором призначення речей в грі і їх назви, з іншого боку, вони лише в дуже рідкісних випадках скільки- небудь тривало зберігають за річчю її нове ігрове вживання і назва, постійно повертаючись до первісного, доігровому способом дії з предметом і до його колишньої назви.\nКартина суттєво змінюється при переході до експерименту з дітьми середнього дошкільного віку ( 5 років). Ці діти дуже жваво зустрічають пропозицію експериментатора, грають з інтересом, часто доповнюють гру своїми удосконаленнями. У них виникає вже власний план гри. Іноді діти пропонують іншу гру, так як ця їм не подобається. Самі активно шукають серед запропонованих іграшок необхідні для заміни персонажів або предметів, а якщо не знаходять, то погоджуються з пропозиціями експериментатора, хоча і з деякими труднощами.\nОсобливо це стосується сюжетних іграшок. Так, самі грають знаходять можливим, щоб дітей дитячого садка зображували кубики, але їх недостатньо, і, коли експериментатор пропонує, щоб дітьми були собачка і конячка, це викликає опір. Якщо учасники й погоджуються, то з посмішкою, причому, чим менш відповідає замісник предмет невистачаючому в грі чинному особі, тим більший сміх це викликає . Друге перейменування проходить так само, як і перший. Діти іноді погоджуються, а іноді чинять опір пропозицією експериментатора, але, прийнявши його, зберігають у подальшій грі. Однак при заміщенні одного предмета іншим ясно виражено обмеження можливості такої заміни. Г. Д. Луков пише : «Не все може бути всім. Учителькою може стати висока кегля, але нею не може стати маленька кегля; роль дитини може виконуватися іграшкової конячкою, але для цього не годиться, наприклад, дерев'яну кульку і т. п.\nЩо ж лежить в основі такого вибіркового ставлення дитини до речі? Чому одна річ може бути конячкою, а інша ні? Цілком очевидно, що умовою, для того щоб одна іграшка заміняла іншу, є не зовнішня схожість (конячка зовсім не схожа на дитину, а кубик - на автомобіль), а можливість певним чином діяти з даною річчю. Так, наприклад, з конячкою можна діяти, як з дитиною: її можна посадити, укласти в ліжко, змусити її спіткнутися і впасти і т. д., але саме цього не можна зробити з кулькою, які не мають фіксованих координат, відсутність яких обмежує можливості дії з ним. Звідси ми бачимо, що фізичні властивості предметів (те, як їх можна покласти, поставити) у деякій мірі обмежують можливості дій з ними »(там же, с. 65).\nПідводячи підсумки, Г. Д. Луков вказує, що діти 5-6 років, на відміну від молодших, не настільки легко погоджуються із зміною вживання предметів в ігровій ситуації: для них не байдужі об'єктивні властивості предмета, так само, як і його призначення, звичне по попередньої діяльності. Крім того, раз змінивши спосіб дії з предметом і його назва, дитина міцно зберігає за даними предметом нове ігрове призначення, навіть в тому випадку, якщо воно не прямо відповідає його початкового ігровому вживання. Вирішальне значення набуває включення даної речі в ігрову дію дитини і тим самим у систему зв'язків з іншими предметами ігрової ситуації.\nІгрова система зв'язків, очевидно, визначає і ігрове назву, яка вже досить міцно зберігається у дітей середньої групи, на відміну від вихованців молодшої, лише погодилися на таку назву. Отже, вживання найменування і тут залежить від того, як дитина може діяти з річчю. Однак можливість дії річчю, узагальнений досвід дитини, зафіксований для нього в слові, тепер, в свою чергу, може впливати на вживання предмета. Дитина вже здатна діяти з річчю, підкоряючись ігровий завданню.\nХарактер гри старших дітей в основному такий же, як і в середньому віці, але з деякими особливостями. Для них ігровий спосіб дії по відношенню до замісної речі дуже стійкий, більш, ніж для молодших дітей. Подібна стійкість вживання і називання речі відповідно ігровому планом характерна як для оформлених, так і неоформлених предметів, хоча випробовувані часом не дуже охоче перейменовують в перший раз невідповідні предмети, які важко вживати згідно з новим назвою. За власною ініціативою діти майже ніколи не виробляють вторинної заміни, намагаючись зберегти на всьому протязі гри строго фіксоване призначення. Тому спочатку спроба експериментатора зруйнувати прийняте ігрове призначення речей і замінити його іншим наштовхується, як правило, на деякий опір.\nАле після кількох таких змін діти охоче йдуть на подальші вторинні перейменування. Вловивши до кінця гри загальний принцип, підказую експериментатором, діти починають за власною ініціативою змінювати призначення предметів у грі, перетворюючи саме перейменування предметів і зміну їх вживання в самостійну гру, виходячи за межі розігруваної ситуації і навіть руйнуючи її. «Це - нова гра, яка не існує ще для дітей більш раннього віку. Всяка, особливо незвичайна заміна викликає сміх всіх учасників гри; вся увага направлена ??тепер на співвідношення ігрових способів дії з предметом. Причому власні реальні властивості самого предмета як би не приймаються в розрахунок. Для дітей, таким чином, абсолютно явно виступає умовність ігрового призначення всіх включених у гру предметів »(там же, с. 73). А отже, і їх називання, додамо ми.\nЗапропонована Г. Д. Лукова експериментальна модель дає можливість уявити собі зміни в структурі зв'язків між предметом, способом дії з ним і словом. На наших очах відбувається, по-перше-) відрив способу вживання предмета від конкретної речі, за якої цей спосіб спочатку закріплений, і, по-друге, відрив слова від предмета, завдяки чому структура «дія - предмет - слово» як би перевертається в структуру «слово - предмет - дія».\nСкладність запропонованої Г. Д. Лукова ситуації, ймовірно, викликає своєрідний часовий зсув, тобто реально процес руху від слова до предмета і дії з ним в житті відбувається раніше.\nПодальше дослідження відносин між предметом, дією і словом було проведено нами.\nОсновні наші завдання полягали, по-перше, у порівняльній оцінці перейменування всередині і поза ігрової ситуації і, по-друге, у з'ясуванні ролі слова в діях дитини з предметом. Ми провели три взаємопов'язані серії експериментів, в яких взяли участь діти всіх вікових груп дошкільного віку.\nУ першій серії, яку ми назвали грою в перейменування, на столику містився ряд предметів, і дитина за пропозицією експериментатора називав їх іншими назвами, тобто перейменовував. Для того щоб бути впевненим, що предмет дійсно сприймається і саме цей предмет перейменовується, дитина тримав його в руках і дивився на нього. Для перейменування пропонувалися: кубик, коробочка, м'ячик, автомобіль, собачка, лялька. Предмети мали різну ступінь функціональної визначеності. Як нових ми висували назви самих різних предметів: і такі, які фактично часто зустрічаються в іграх (олівець пропонувалося назвати ножем або ложкою, коробку - будинком, м'ячик - яблуком і т. д.), і такі, які перебувають у явному протиріччі з предметом (наприклад: коробка - кінь, лялька - м'ячик або автомобіль).\nДосвід протікав наступним чином: дитина сідав за стіл, на якому знаходилися предмети. Експериментатор давав у руки дитині предмет і питав: «Що це?» (Ніж, автомобіль і т. д.). Після того як дитина позначав предмет вперше іншою назвою, його просили повторити нову назву кілька разів, те ж саме відбувалося і з іншим предметом. Таким чином, у першій серії перейменування вироблялося поза ігрового використання предметів.\nУ другій серії дитині давалися 4 предмета і їх ігрові найменування. Після того як він повторював ігрові найменування, йому пропонувалося провести ряд дій з предметами. Дитина отримував олівець, який називався ножем, м'яч - яблуком, автомобіль - будиночком і кубик - собачкою. Після повторення випробуваним ігрових назв предметів експериментатор пропонував провести з предметами деякі дії: 1) «Дай собачці яблуко», 2) «Відріж шматочок яблука», 3) «Постав собачку в будиночок». Якщо після сказаного дитина використовував предмети не у відповідності з ігровим найменуванням або відмовлявся діяти з ними, то експериментатор нагадував про ігровому значенні предметів і вдруге пропонував провести дію.\nПредмети і їх ігрове найменування підбиралися нами з таким розрахунком, щоб з одними з них - олівець (ніж) і м'яч (яблуко) - необхідні дії призвести було легко, а з іншими кубик (собака) і автомобіль (будинок) значно ускладнилися через невідповідності між предметами і їх ігровим вживанням.\nТретя серія була аналогічна другій, але в ній більш різко розходилися доігровое та ігрове вживання предметів. Для гри пропонувалися лялька і папір, зберегли своє реальне призначення протягом усього досвіду. На додаток давалися олівець як ножа, ніж в якості олівця і молоток в якості ковбаси. Дитину просили зробити кілька дій: відрізати шматочок ковбаси і дати ляльці; намалювати ляльці кульку і будиночок; відрізати шматочок паперу і загорнути в неї ковбасу. У тому випадку, якщо дитина діяв з предметом, не керуючись його ігровим перейменуванням, експериментатор запитував, чим він здійснює дію, і нагадував про ігровому значенні предметів. Ігрове вживання предмета ускладнилося через те, що відбувалося в конфліктній ситуації, за наявності реального предмета (різати олівцем при наявності ножа і малювати ножем при наявності олівця).\nЯк виявляється з описаних методик, всі серії були взаємно пов'язані і доповнювали одна одну - від простого перейменування до перейменування з необхідністю дії відповідно з новим ігровим назвою у звичайній і утрудненою конфліктом ситуаціях.\nУ всіх серіях брали участь 40 дітей 3-б років, по 10 чоловік кожного віку. Таким чином, було отримано 120 протоколів, які і послужили матеріалом для аналіза1.\nВже у дітей 3 років просте перейменування не викликає особливих труднощів. Більшість легко приймають пропоновані їм нові назви предметів. З 10 дітей 6 називали всі предмети іншими словами, що пропонувалися експериментатором.\nТак, Таня (3 роки 5 міс) приймала всі варіанти і користувалася новими назвами. При пропозиції назвати собаку автомобілем говорила: «Автомобіль». На питання експериментатора: «Що це?» - Таня заявляла: «Це собачка» - і відразу ж одужувала: «Це автомобіль». Ігор (3 роки 9 міс) всі предмети без затруд ^ нения називав по-новому і тільки при перейменуванні собачки в ляльку вимовив: «Лялька», але відразу ж додав: «Я бачив, як одна собачка хвостиком виляла». На питання експериментатора: «Що це у нас?» - Ігор відповів: «Собака».\nЛише у двох дітей виявилося явно виражене небажання називати іншими назвами деякі предмети.\nІра Б. (3 роки) одні перейменування брала легко, а інші викликали у неї протест. При перейменування собаки в ляльку Іра сказала: «Це лялька. Ав-ав-ав! »Експ.:« Хто це? »Іра:« Це собачка ». Експ.: «Скажи: це лялька». Іра: «Ні! Це собачка, її погладити. Це соба-а-а-чка! Ав-ав! »Екс п.:« Це лялька ». Іра:\n1 Активну участь у проведенні експериментів брала Д. Б. Годовикова. Результати раніше ніде не публікувалися.\n«Ні-і, ні-і, це собачка. Ав-ав! »(Ставить собаку на стіл, крутить їй хвостик). При перейменування коробки в тарілку Іра протестує: «Ні, ні, не тарілка, Я не хочу». Е к з п.: «Скажи: це тарілка». Іра: «Ні, не тарілка». Е к з п.: «Скажи, де у нас тарілка?» Іра: «Нема». Аналогічним чином вела себе Іра при перейменуванні собаки в автомобіль, коробки в автомобіль, коробки в коня.\nІра С. (3 роки) протестувала проти перейменування м'ячика в яблуко. «Хіба м'ячики бувають яблука?» - Заявила вона на прохання назвати м'ячик яблуком. Е к з п.: «Ірочка, що це у нас?» Іра: «Яблуко. Я буду в м'яч грати! »При перейменування м'ячика в собачку Іра схопила зі столу іграшкову собачку і каже:« Так ось вона, собака-то ». Подібним чином Іра надходила тільки в окремих випадках. Перейменування олівця в ложку, ніж, молоток; кубика в будинок, яблуко, молоток; автомобіля в трамвай виробляла легко.\nТаким чином, у наймолодших трирічних дітей (Ірі Б. і Ірі С. рівно по 3 роки) було утруднено перейменування головним чином сюжетних іграшок. Можна припустити, що обидві дівчинки в який нас відношенні знаходяться ще на стадії, характерною для більш раннього віку, коли перейменування протікає кілька більш утрудненим, ніж у дітей трирічного віку.\nУ дітей 4 років ми зовсім не зустрічалися з утрудненнями при перейменуванні. Лише одна Тамара К. (4 роки 4 міс) не захотіла перейменувати коробку в автомобіль. Тільки після триразового пропозиції Тамара говорила окремо: «Авто-мо-біль». У двох - Наташі Е. (4 роки 7 міс) і Жені В. (4 роки 3 міс) - була помітна своєрідна реакція при перейменуванні кубика в собачку. Обидві дівчинки, вимовляючи назву, запропоноване експериментатором, наполегливо дивилися на предмет, ім'ям якого їм пропонували називати кубик.\nТаким чином, просте перейменування у дітей старше 3 років не викликало ніяких труднощів. Вони легко слідом за експериментатором називали предмети пропонованими ігровими найменуваннями.\nУ 5-річних дітей перейменування також не викликало ніяких ускладнень. З чисто зовнішнього боку діти 5 років виробляли перейменування в основному так само, як і 4-річні. Однак у деяких з них стало помітно інше ставлення до перейменування. Вони почали ставити запитання щодо називання предметів, перебиваючи експериментатора: «А це хто?», А іноді робили спроби відразу діяти з предметами згідно з новим назвою. Коля Т. (5 років 5 міс) після перейменування олівця в ложку запитав, показуючи на автомобіль: «А це хто?», Потім те ж саме повторилося з собачкою. Він же, перейменувавши олівець в коня, подивився на автомобіль і ще раз уточнив: «А це що буде?» Саша Р. (5 років 9 міс) при перейменуванні коробки в будинок перевернув її догори дном; назвавши тарілкою, перевернув і поставив вниз дном , а позначивши автомобілем, повіз її по столу. У деяких дітей 5 років зустрічалися окремі випадки пасивного опору перейменуванню і відволікання в сторону предметів, назви яких їм пропонували перейменувати, якщо останні перебували перед очима.\nШестирічки зовсім легко справлялися із завданням перейменування, погоджувалися з усіма новими назвами і називали ними предмети. Випадки незгоди зовсім не зустрічалися.\nПредставляє інтерес поведінка одного хлопчика - Саші В., який не тільки одразу вживав нові перейменування, але і відповідно діяв з предметами. При перейменування олівця в ложку: «Ха! Це ложка. Ам! (Підніс до рота.) Яка ложка, їсти можна ». У кінь: «Це кінь. Кінь ». (Робив руху, що зображують скачки коня). У ніж: «Це ніж. Треба їм хліб різати ». (Зображав процес нарізування олівцем). У молоток: «Молоток. Добре. Тук-тук-тук! »(Стукати ним по столу). При перейменування ляльки в собаку Саша заусміхався, нахилив ляльку: «Ав-ав! Ех ти, не кусаються. Вона потрапила під автомобіль. Ех ти, собачка, не потрапляють під автомобіль ». У м'ячик: «Якийсь невдаха м'ячик мені купили, чи не підстрибує. Чи що, його від стелі бити ». При перейменування собаки в автомобіль: «Це у нас автомобіль, звичайно. Бі-бі-бі-бі! Зупинився автомобіль. Бі-бі ... Це у нас ... Я сам можу назвати хто. Це у нас заєць. Трошки тільки вушка підняти ». (Підводить вушка у собаки і показує експериментатору.)\nТак чинив Саша з кожним Придмет, який перейменовувався. У інших дітей подібне ставлення до перейменованим предметів зустрічалося лише в зародковому стані. Хоча Саша - єдина дитина, у якого в настільки рельєфною формі проявилося ігрове ставлення до перейменування, нам видається, що це приклад яскравого, розгорнутого вираження тієї вищої міри, якої досягають лише дошкільнята, абсолютно вільно користуються словом.\nЦя серія експериментів дає підставу лише для одного висновку. Фактичний матеріал свідчить, що вже на початку дошкільного віку дитина відносно вільно користується словом і протягом цього віку навчається вільніше користуватися ним як назвою предметів. Разом з тим слово все більше починає включати систему можливих дій з тим предметом, який воно позначає. Як цілком правильно вказує Г. Д. Луков, «кожне слово для дитини як би містить в собі можливу систему дій, а тим самим і особливість того предмета або явища, до якого він відносить саме слово. Зв'язок слова з предметом і зв'язок можливих дій зі словом показує, що слово, за своїм змістом, виступає для говорить як образ дії з званим предметом або явищем »(1937, с. 110).\nДруга серія мала два ускладнення: по-перше, дитина повинна, після того як експериментатор запропонував нові назви предметів, по черзі назвати ними всі предмети і, по-друге, зробити ряд дій з останніми.\nЗгідно з фактичними даними, прийняття нових назв, запропонованих експериментатором в умовах майбутнього ігрового використання їх, має деякі особливості. Діти кожного віку справляються з цим завданням по-різному. Багато, називаючи предмети новими назвами, роблять помилки, позначаючи предмет або його власним ім'ям, або іншим, але не тим, яке запропонував експериментатор.\nНайбільша кількість помилкових назв падає на молодший вік (3-4 роки) і на називання кубика собачкою. Майже всі молодші діти помиляються саме в цьому перейменування; у 5-річних кількість помилок зменшується вдвічі, а у шестирічок зафіксована тільки одна помилка. Віднесення слова «ніж» до олівця і слова «яблуко» до м'яча протікало значно легше, ніж слова «собачка» до кубику. Отримані факти спростовують твердження деяких психологів, що в грі все може бути всім і що дитина з однаковою легкістю, в силу нібито притаманною йому жвавості фантазії, може назвати будь-який предмет будь-якою назвою.\nНаявні дані дозволяють припускати, що перейменування дітьми предметів обмежене тими, які за своїм реальним властивостям дозволяють провести необхідні новим найменуванням дії. Протягом дошкільного віку відбувається значне розширення закріплених за словом дій з предметом і його властивостей, що і створює можливості більш вільного, але все ж обмеженого ігрового перейменування.\nПісля того як дитина правильно називав предмети запропонованими експериментатором назвами, досвід переходив у другу фазу. Тепер дитину просили зробити ряд дій з предметами відповідно до їх новими назвами. Половина 3-річних дітей, навіть після того як вони прийняли нові назви, відчували труднощі при виконанні дій годування собачки яблуком (кубика - м'ячем).\nІра С. (3 роки) на пропозицію експериментатора: «Дай собачці яблуко» - не стала виконувати дію. «Який собачці яблуко? Яка собачка-то? »Експ.:« Де у нас собачка? »Іра (повертається до собачки, що стоїть на іншому столі):" Ось собачка ». Експ.: «А у нас де тут собачка?» Іра: «Ось». (Показує на кубик.) Експ.: «Дай цьому собаці яблуко». Іра: «Який собаці-то?» (Тримає в руках кубик (собаку) і м'яч (яблуко).) Не хочу я ». Експериментатор повторив всі умови гри і інструкцію. Іра, незважаючи на його наполегливі вимоги, не справила необхідного дії. Іра знала ігрові найменування предметів, але діяти відповідно з ними не могла.\nНадя А. (3 роки) після пропозиції експериментатора дати собачці яблуко взяла м'яч, покрутила його, подивилася на собаку (на іншому столі), підійшла до неї і піднесла м'яч до морди. Експ.: «А де тут у нас собачка?» Надя повернулася, села і мовчить. Експ.: «Де собака?» Надя (зітхаючи): «Нема тут собаки. Нету тут собачки. Ось це (кубик) НЕ собачка ». Експ.: «Це що?» Надя: «Ти скажи, скажи ти. Я не вмію ». Експ.: «Це собачка». Надя: «А де у неї обличчя?» Експ.: «Ось це собачка (ще раз показує на кубик), дай їй яблуко», Надя відразу простягла м'яч до кубику. Точно так само поводилися ще троє дітей.\nПоловина наймолодших дітей при необхідності діяти відповідно до прийнятого новим значенням відмовлялися від дії і слідом за цим і від нової назви предмета, хоча й знали його. Одна дівчинка, приймаючи нові назви, підкреслила умовний характер дій.\nЛюба Д. (Після пропозиції експериментатора взяла м'яч): «А де собачка-то? (Зворушує кубик.) Ось це, так? »Експ.:« Так ». Люба простягнула м'яч до кубику:\n«Понарошку, так?» Експ.: «Відріж шматочок яблука». Люба: «А де ножик-то?» (Взяла олівець.) Це? Ріже їм і заявляє: «Понарошку». Інші діти часто ставили питання: «А де собачка?», «А де ножик?» І т. д.\nДіти 4 років легше справлялися із завданням цієї серії. Тільки 2 дитини відмовилися від дій з кубиками, як з собакою, реагуючи на пропозицію експериментатора так само, як і трирічні.\nЦікавий характер виконання дій. Більшість дітей мовчки простягали м'ячик до кубику, іноді просто ставили їх поруч (собачку з яблуком). Тільки один Женя простягав м'яч до кубику, кажучи: «На, собачка, яблуко!»\nУ 5-річних дітей немає особливо помітного зсуву. Серед них також 2 дитини не виробляли дій з кубиком, як з собачкою. Однак з виконували дії дітей ніхто вже не ставив просто м'ячик поруч з кубиком, все простягали його до кубику.\nШестирічки усі впоралися з завданнями цієї серії значно вільніше. Серед них не було жодного випадку невиконання дій. Всі діти діяли відповідно до прийнятих назвами предметів. Один хлопчик - Саша В. (6 років) по першому ж пропозицією експериментатора розгорнув абсолютно самостійну гру в годування собаки (кубика).\nЕксп.: «Дай собачці яблуко». Саша: «Ну, їж. Хочеш? Хочеш? Вона каже-розрізати ». Експ.: «Розріж». Саша (взяв олівець, розрізав їм м'яч, підніс м'яч до кубику. Всі проробив дуже швидко): «Їсть, їсть, їсть. Залишилися одні огризки, огризки вона не любить. Пішла. Хоче поспати собачка, он будинок собачки. Іди в конуру. Ну, спи, спи (Поставив кубик в будинок.) Прокинулася собачка. Мене немає. Хоче, щоб я до неї прийшов. Що ти хочеш, собачка? »Каже за собачку:« Я хочу поїсти ». -« Хочеш ті огризки? »-« Я хочу їх порізати ». -« А ножа немає. Візьмемо у сусідів. (Взяв олівець.) Взяли. Тільки тупий, поточити у точильника. О-о-гострий. Порізали огризки ». (Порубав олівцем передбачувані огризки.)\nТаким чином, дії згідно перейменувань викликають найбільші труднощі у наймолодших дітей. Вони не хочуть здійснювати дії, відмовляючись при необхідності їх виробляти від прийнятого до початку дії ігрового назви предмета. Це протиріччя, в якому перемагає безпосередньо даний предмет і пов'язане з ним дію, у другій половині дошкільного дитинства згладжується і стає майже зовсім непомітним, іноді проявляючись лише в способі дій з перейменованими предметами.\nУ другій серії використовувалися всі предмети, що входили в першу. Якщо проаналізувати просте перейменування тих предметів, з якими проходив експеримент у другій серії, то виявляється, що в першій перейменування «ніж - олівець» приймається усіма дітьми 3 років; «кубик - собака" не приймається тільки 1 дитиною; «м'ячик - яблуко» - також тільки 1 дитиною; «автомобіль - дім» приймається усіма. Починаючи з 4 років перейменування цих предметів зовсім не зустрічає труднощів.\nУ другій серії при необхідності дії відповідно з перейменуванням кубика в собаку половина наймолодших дітей опиралася цьому, а у другої половини, які виробляли дію, воно за способом виконання не відповідало перейменуванню. Особливо яскраво це проявилося при годуванні кубика (собаки) м'ячиком (яблуком). Інша дія - різання олівцем (ножем) м'ячика (яблука) - приймалося і вироблялося майже всіма дітьми правильно, тобто діти діяли олівцем, як з ножем, нарізаючи яблуко. Лише дуже небагато діяли з ним не як з ножем, а як з олівцем. Так, Іра С. (3 роки) не ріже м'ячик, а колупає його вістрям олівця; Саша Л. (4 роки 9 міс) креслить олівцем по м'ячу, тримаючи його в перпендикулярному положенні до поверхні м'яча.\nОтже, перед нами наступні факти: 1) просте перейменування кубика в собачку, олівця в ніж приймається майже всіма дітьми; 2) дія з олівцем, як з ножем, приймається дітьми за способом свого виконання, лише небагато становлять виняток; 3) дію з кубиком , як з собакою, половиною дітей молодшого віку зовсім не приймається, а в іншої половини чи не перетворюється в дію годування; у старших дітей це дія починає за способом свого виконання походити на дію годування.\nФакти свідчать про те, що введення перейменування в ситуацію ігрового використання предмета різко підвищує опір перейменуванню, особливо в тих випадках, коли ігрові дії суперечать усталеним у колишньому досвіді і не знаходять собі підтримки у властивостях ігрового предмета.\nДля того щоб перевірити взаємини між системою зв'язків безпосереднього назви даного предмета і умовного нової назви предмета з діями, ми зробили третю серію експериментів, мета яких - показати, що неприйняття дітьми 3 років кубика замість собаки не випадково і через подібні відносини проходить всяке ігрове вживання предмета .\nДітям в якості ігрових предметів пропонувалися олівець, ніж і молоток - у всіх досить виявлена ??і певна система дій. Ці ігрові предмети слід було включити в гру з лялькою і аркушем паперу, значення останніх під час досвіду не змінювалося. Дітей просили використовувати олівець як ножа, ніж в якості олівця і молоток в якості ковбаси і провести ряд дій відповідно до новим ігровим призначенням предметів.\nЗа нашими припущеннями, наявність серед предметів і олівця і ножа, що використовуються в грі один в якості заступника іншого, повинно посилювати зв'язки предмета і його доігрового призначення і тим самим ясніше виявити взаємини між системою зв'язків предмета з діями і слова з діями. Наші очікування виправдалися.\nВсі випадки використання предметів можна розділити на три способи. До першого належать випадки використання відповідно до ігровим перейменуванням предмета; до другого - що у результаті боротьби між двома предметами; до третього - неприйняття предмета відповідно до ігровим перейменуванням, тобто використання за прямим призначенням.\nПерший спосіб не потребує ілюстрування. У всіх віднесених сюди випадках діти відразу брали предмет відповідно до його ігровим перейменуванням і виробляли їм необхідні дії: різали олівцем і малювали ножем.\nДля другого способу характерна боротьба між доігровим і ігровим вживанням.\nІра С. (3 роки) на пропозицію експериментатора: «Намалюй ляльці кульку і будиночок» - простягає руку за олівцем. Зупиняється і бере ножик, кажучи: «Це олівець». Малює ножем, каже: «Намалювала». Більш яскраво ця боротьба виражена у Наташі К. (4 роки 7 міс). Після пропозиції експериментатора Наташа дивиться на нього, посміхається, бере ніж: «А я не вмію будинок малювати». Експ.: «Намалюй тільки кулька». Наташа бере олівець і малює олівцем. Експ.: «Чим ти малюєш?» Наташа довго не відповідає, мовчки бере ніж, але не малює їм, а починає різати що лежить на столику молоток. Наташа В. (5 років 5 міс) бере спочатку ніж, потім олівець. Запитує: «понарошку? .. Або по правді? »Експ.:« Як, ти думаєш, треба зробити? »Наташа:« По правді. (Креслить олівцем у повітрі над папером.) Все! »Експ.:« А де ж кулька? »Наташа:« Я понарошку ». Екс п.: «А чим ти малювала?» Наташа: «Ось цим». (Показує олівець.)\nУ випадках неприйняття предмета в новій якості діти або відразу діють з предметом за прямим призначенням, або, починаючи, незабаром рішуче відмовляються від ігрового вживання, переходячи до нього тільки після нагадування експериментатора.\nІра С. (3 роки) на пропозицію відрізати ляльці шматочок ковбаси бере відразу ж ніж і ріже їм молоток. Експ.: «Що ти ріжеш?» Іра: «Це ніж. Це у нас ніж! »(Продовжує різати.) Експ.:« Де у нас ніж? »Ира (бере олівець):« Це (Тут же бере ніж). Це буде ніж ». (Ріже їм олівець.) Експериментатор повторює умови гри. Іра: «Ні, це ніж буде (про ніж), а це олівець». (Знову ріже олівець.) Експ.: «А ти іншим ножиком відріж». Іра (бере олівець, ріже їм): «На! Великий шматок! »(Дає ляльці.)\nІра Б. (3 роки) не прийняла перейменування навіть після дворазового нагадування експериментатора про ігровому назві предметів і обурено реагує: «Но-ож!» (Про ніж). «Це не ніж (про олівці), а ось він» (про ніж). Сережа У. (4 роки 3 міс) на пропозицію відрізати шматочок ковбаси ріже ножем молоток. Експ.: «А чим ти ріжеш?» Сережа: «Ножиком». Експ.: «А де у нас ніж?» Сережа: «Ось він». (Показує на ніж.) Тільки після нагадування експериментатора про умови гри він погоджується провести дію відповідно з перейменуванням. Саша К. (6 років) на пропозицію експериментатора ріже ножем молоток. Експ.: «А чим ти ріжеш?» Саша: «Ножем». Сам каже після цього: «А ось ніж». (Бере олівець і ріже олівцем.)\nЯкщо об'єднати всі випадки прийняття ігрового перейменування як відразу, так і після опору і зіставити їх з випадками повної відмови, то ми отримаємо таку картину (кількість дітей дано у%):\nв 3 роки беруть 28, не приймають 72\n«4« «55« «45\n«5 років« 45 «« 55\n«6« «50« «50\nЦі дані з достатньою ясністю показують, що в умовах ускладненої ситуації значно зростає кількість дітей, які не беруть ігрового вживання предметів. Якщо у другій серії олівець як ножа приймається усіма дітьми, то в даному експерименті це дія приймає тільки половина дітей. Аналогічна картина спостерігається і щодо вживання ножа в якості олівця. Майже всі діти 3 років (за винятком 1 дитини) і половина дітей у всіх інших віках не приймають ніж замість олівця і прагнуть діяти з ним, як з ножем.\nОсобливих відмінностей між молодшими і старшими дошкільниками в цьому експерименті немає. Тільки діти 3 років дають значне число відмов. В інших віках кількість дітей, що приймають ігрове вживання, майже однаково. Однак це лише позірна відсутність відмінностей. Якщо проаналізувати опір ігровому вживання (у тих випадках, коли все ж вдається домогтися у відмовляються дітей його прийняття), то виявляється, що у молодших дошкільнят воно значно більше, ніж у старших.\nМолодшим дітям, яка відмовляється від ігрового вживання предмета, експериментатору по кілька разів доводилося нагадувати умови гри, інакше вони лише іноді вживали предмет відповідно з перейменуванням.\nТак, Надя А. (3 роки) на пропозицію експериментатора відрізати шматочок ковбаси каже: «Ось цю (показує на молоток) ось цієї?» (Показує на ніж. Бере ніж і ріже їм молоток.) ??Експ.: «Чим ти ріжеш? »Надя:« Цим треба? »Експ. : «А що це у нас?» Надя: «Ножик». Експ.: «А це що?» (Вказує на олівець.) Надя: «Це олівець. (Бере молоток, стукає ім.) Молоток ». Експериментатор повторює всі умови і ще раз пропонує відрізати шматочок ковбаси ляльці. Надя (відразу ріже олівцем молоток): "Ось». (Дає ляльці молоток.)\nУ старших дітей для прийняття ігрового вживання предмета достатньо лише одного питання експериментатора. Коля Т. (5 років 5 міс) ріже ножем молоток. Експ.: «Чим ти ріжеш?» Коля: «Олівцем». (Відразу бере олівець і ріже їм молоток.) ??Алла Д. (5 років 4 міс) бере ніж і ріже ім. Експ.: «Чим ти ріжеш?» А л л а: «Ножиком». Експ. : «А де у нас ножик?» А л л а: «Ось буде ніж». (Бере олівець і ріже ім.) Вона ж на пропозицію експериментатора намалювати ляльці будиночок і кулька бере олівець. Експ.: «Чим ти малюєш?» Алла мовчки бере ніж і креслить їм по паперу. Владик Ж. (6 років) бере ніж і молоток. Ріже. Експ. : «Чим ти різав?» Владик: «Ось чим - ножем». Експ. : «А де у нас ніж?» Владик: «Ось». (Показує на олівець, бере його і ріже.)\nТаким чином, старших дітей, які не брали відразу ігрового вживання предметів, набагато легше спонукати до нового використанню, ніж молодших. Останнім необхідно наполегливо повторювати ігрові назви і активно спонукати їх до виконання дії.\nЧим пояснити, що в другій серії олівець легко приймався замість ножа, в той час як в третьому половина дітей різного віку його відкидала? Чому діти, легко вживали олівець замість ножа, як тільки в умовах гри вводився поряд з олівцем справжній ніж, відмовлялися від олівця і тільки після втручання експериментатора приймали його ігрове вживання? Чому, нарешті, в тих же дослідах ігрове використання молотка в якості ковбаси приймалося усіма, без винятку, дітьми?\nВсі ці факти вказують на те, що зв'язки між словом (назвою предмета) і системою дій, в ньому закріплених, можуть вступати в різні стосунки з системою зв'язків предмета і його ігрового ужитку. Введення реального предмета підсилює зв'язки предмета з діями і послаблює зв'язку слова з діями або навіть зовсім гальмує їх.\nЄ підстави вважати, що зв'язки дій з предметом і словом, його позначає, складають єдину динамічну структуру. Це безсумнівно так, в іншому випадку неможливо було б ігрове вживання предмета. Однак наші експериментальні матеріали свідчать, що, по-перше, для того щоб слово включилося в цю динамічну структуру, воно повинно увібрати в себе всі можливі дії з предметом, стати носієм системи предметних дій, по-друге, тільки ввібравши в себе всю систему дій , слово може замінити предмет, по-третє, система зв'язків слова з діями в певних умовах може підпорядкувати собі систему зв'язків предмета з діями, по-четверте, відносини двох систем зв'язків зазнають саме в дошкільному віці суттєва зміна. Можна припустити, що гра якраз і являє собою своєрідну практику оперування словом, в якій і відбуваються ці зміни відносин між предметом, словом і дією.\nЕксперименти, проведені нами, були повторені Г. Л. Вигодський (1966) з глухими дітьми. Методика експериментів була точно такою ж, як у вже описаних дослідах. Г. Л. Вигодська припустила, що внаслідок затримки в розвитку мови у глухих дітей, на відміну від тих, що чують, перейменування предметів буде утруднено і разом з тим словесне позначення не визначатиме ігрових дій, які виявляться більш безпосередньо пов'язаними з ситуацією гри.\nЦі припущення підтвердилися лише частково. На підставі отриманих даних Г. Л. Вигодська прийшла до наступних висновків:\nЯкщо половина 3-річних чують не прийняла ігрових назв предметів, то глухі випробовувані всі погодилися на перейменування предметів, взяли ігрове назву і зберегли їх за предметами протягом усього експерименту.\nЯкщо чує дитина прийняла ігрове назву предмета, то він і діє з цим предметом відповідно до його новою назвою. Для той, хто слухає дитини нову назву предмета визначає собою і новий спосіб дії з ним. У тих випадках, коли чує дитина відмовляється виконати ігрову дію, він слідом за цим відмовляється і від ігрового назви предмета, повертаючись до доігровому. Іншими словами, якщо він погодиться назвати кубик праскою, то він починає праскою гладити, тобто виробляти специфічне для нової назви дію. Якщо дитина не бажає гладити кубиком, то він тут же відмовляється від його ігрового назви - «праска» - і знову називає його кубиком.\nІнша спостерігалося у глухих дітей. Легко погодившись назвати кубик праскою, вони разом з тим у більшості випадків не гладили ім. Отже, прийнявши нову назву, погодившись на нього, глухі діти часто не виконували з предметом дії, що диктується новою назвою, або виробляли дію формально. Прийняте глухими дітьми ігрове назву меншою мірою, ніж у чують дітей, визначає собою спосіб і характер їх дій. Майже беззастережне прийняття ігрових назв глухими дітьми, мабуть, можна пояснити специфічним ставленням глухого дитини до слова педагога, який виступає для нього основним джерелом отримання речових знань.\nТой факт, що, прийнявши ігрове перейменування, випробовувані в ряді випадків не керувалися їм при виконанні дій, свідчить про інше рівні смислового та функціонального розвитку слова у глухого дитини. Формально беручи запропоноване перейменування, глухі діти в ряді випадків діють не відповідно до нього, а погодившись з його безпосередньо сприймаються особливостями. Слово у глухого дитини ще не увібрало в себе системи всіх зв'язків, не укладає в собі достатнього узагальнення та не регулює повністю дії глухого дитини.\n«Спеціальне навчання мови, - пише Г. Л. Вигодська, - змінює ставлення глухих дітей до слова, дає їм можливість розуміти слово настільки, що воно починає визначати собою їх дії. В результаті навчання мова починає регулювати дії глухих дітей. Різке збільшення (більш ніж у 11 разів) кількості ігрових дій, виконаних за словесною інструкції дітьми 3-го року навчання в порівнянні з дітьми 1-го року навчання, - переконливий доказ цього »(1966, с. 183-184). Отримані Г. Л. Вигодський дані були потім підтверджені і в експериментах, що носили більш природний характер, - при організації гри, в якій вимагалося замінити один предмет іншим, функціонально схожим.\nМатеріали Г. Л. Вигодський змушують критично переглянути погляди деяких психологів, які слідом за Ж. Піаже вважають, що ігровий символізм істотно не залежить від розвитку мови.\nПоняття символу у Ж-Піаже припускає схожість між означуваним і позначає. Якщо залучаємо до гру предмети виступають символами відсутніх, але необхідних по ходу розгортання сюжету предметів, тобто безпосередньо їх зображують, є їх образами, то, дійсно, ніяка мова не потрібна. Слово в даному випадку тільки повторювало б те, що вже міститься в символі як образі відсутнього предмета. Це як у піктограмі, яка є пряма вказівка ??на значення, минаючи слово.\nЗгідно Піаже, ставлення символу до предмета в принципі таке ж, як і ставлення образу до предмету, Предмет-символ, з яким ми зустрічаємося в грі, - це образ предмету, що позначається, але даний в іншій матеріальній формі. При такому розумінні символу-предмета, використовуваного дітьми в грі, який безпосередньо вказує дитині на позначуваний предмет, природно, слово не грає ніякої активної ролі.\nОднак подібне уявлення про символізм у грі не цілком відповідає фактам. Як показали наші спостереження та дослідження, предмети, залучаємо в гру в якості заступників необхідних, але відсутніх предметів, надзвичайно багатофункціональні і разом з тим їх схожість з позначаються предметами дуже відносно. У чому, дійсно, схожість між паличкою і конем? Паличка не їсти, навіть дуже схематизований, образ коня. Але ж вона ж, ця сама паличка, може бути і рушницею, і змією, і деревом. Ще ясніше така багатофункціональність виражена в безсюжетних іграшках. Невелика паличка з будівельного матеріалу буває і тарілкою, на яку кладуть їжу, і їжею, яку кладуть на листочок, який зображає тарілку. Це залежить цілком від того, яке значення буде надано дитиною предмету в даний конкретний момент розгортання гри. Слово, яким дитина називає багатофункціональний предмет в грі, відразу обмежує його призначення, визначає його функцію - те, що з цим предметом можна і треба робити в грі, які дії виробляти. Якщо кубик названий праскою, то це означає, що з ним треба робити дії прасування; якщо кубик названий котлеткою, то його треба їсти, а якщо тарілкою, то на нього треба класти їжу і його треба носити як тарілку. Це можливо тільки тому, що саме слово в цей період розвитку несе в собі досвід дій з предметами.\nНа перший погляд може здатися, що сюжетні іграшки - символи. Звичайно, в них значно більше образотворчості. Однак діти використовують і ці сюжетні іграшки, що зображують тварин, людей і т. п., дуже різноманітно. Собачка може виконувати функцію дитини, а лялька - пасажира таксі. Діапазон використання сюжетних іграшок дуже широкий.\nСаме тому Л. С. Виготський вважав за краще говорити про перенесення значень з одного предмета на інший, а не про символізм. Таке заміщення одного предмета іншим відбувається в грі на основі можливостей провести з ігровим предметом дію, необхідне для розгортання ролі. Це дуже важливий компонент гри. Завдяки заміщенню відбувається втрата в дії конкретності, операціонально-технічної сторони і перетворення його в образотворче, передавальне лише загальне призначення (годування, вкладання спати, догляд за хворим, купівля і продаж, гуляння, умивання і т. п.).\nНадзвичайно істотна для розуміння ролі «символізації» еволюція дій в грі. Ми вже неодноразово вказували, що дія поступово стає все більш узагальненим і скороченим. Я.3. Неверович (1948) пропонувала дітям провести дію в різних умовах: просто показати дію з уявним предметом; провести дію з заміщує предметом, що не мають строго фіксованого способу дій; провести дію з заміщує предметом, що має строго фіксований спосіб його вживання. Дані, отримані в її роботі, показують, що саме в дошкільному віці дитина переходить до показу способу дії, а іноді і загального малюнка руху.\nУ розвитку гри ми зустрічаємося з «символізацією» принаймні двічі. Перший раз при перенесенні дії з одного предмета на інший, при перейменуванні предмета. Тут функція символізації полягає в руйнуванні жорсткої фіксованості предметного дії. Символізація виступає як умова моделювання загального значення даної дії. Другий раз ми стикаємося з символізацією при взятті дитиною на себе ролі дорослої людини, при цьому узагальненість і сокращенность дій виступають як умова, моделювання соціальних відносин між людьми в ході їх діяльності і тим самим прояснення її людського сенсу. Саме завдяки цьому подвійному плану «символізації» дія включається в діяльність і отримує свій зміст у системі міжлюдських відносин.\nІнформація, релевантна "Предмет - дія - слово (до проблеми символізму у рольовій грі)"\nРоль гри у психічному розвитку дитини\nВ ігровій діяльності найбільш інтенсивно формуються психічні якості та особистісні особливості дитини. У грі складаються інші види діяльності, які потім набувають самостійного значення. Вплив гри на загальний розвиток дитини. Ігрова діяльність впливає на формування довільності психічних процесів. Так, у грі у дітей починає розвиватися довільна увага і\nОднією з істотних завдань при дослідженні рольової гри є з'ясування питання про психологічних передумови, що лежать в основі взяття на себе дитиною ролі, і розвитку змісту ролі, виконуваної дитиною в грі. Поряд з цим важливим є і з'ясування зміни ставлення дитини до виконуваної в грі ролі. Ці питання були предметом наших досліджень. Ми вже вказували, що\nРозвиток органів почуттів і поведінки в грі\nГра і розвиток розумових дій\nУ радянській психології широкого розвитку набули дослідження формування розумових дій і понять. Розробці цієї найважливішої проблеми ми зобов'язані перш за все дослідженнями П. Я. Гальперіна і його співробітників. П. Я. Гальперіним (1959) в результаті численних експериментальних досліджень, що носили характер експериментально-генетичного формування розумових дій і понять, були\nГра і розвиток мотиваційно-потребностной сфери\nНайголовнішим, хоча до останнього часу і недостатньо оціненим, є значення гри для розвитку мотиваційно-потребової сфери дитини. Л. С. Виготський був безсумнівно прав, коли на перший план висував проблему мотивів і потреб як центральну для розуміння самого виникнення рольової гри. Вказавши на протиріччя між рождающимися новими бажаннями і тенденцією до їх негайної\nГРА і психічного розвитку\nЗадовго до того, як гра стала предметом наукових досліджень, вона широко використовувалася в якості одного з найважливіших засобів виховання дітей. У другому розділі цієї книги ми висунули гіпотезу про історичне виникненні ігри, зв'язавши його з зміною положення дитини в суспільстві. Час, коли виховання виділилося в особливу суспільну функцію, йде углиб століть, і в таку ж глибину століть\nЯк у філогенезі, так і в онтогенезі джерелом психічного розвитку є діяльність. Освоєння різних видів діяльності, соціального досвіду нерозривно пов'язане з навчанням. Маленьку дитину близькі дорослі вчать пити з чашки, користуватися ложкою, заколисувати ляльку, дути в іграшкову трубу. Пізніше за допомогою вчителів і книг дитина набуває складні інтелектуальні вміння, різноманітні\nГра і розвиток довільної поведінки\nУ ході дослідження гри було встановлено, що всяка рольова гра містить в собі приховане правило і що розвиток рольових ігор йде від ігор з розгорнутою ігровий ситуацією і прихованими правилами до ігор з відкритим правилом і прихованими за ним ролями. Ми не будемо повторювати всіх фактів, отриманих у відповідних дослідженнях і вже приводившихся нами. Цілком виправдалося положення Л. С. Виготського, що\nІз записок-конспекту Л. С. Виготського до лекцій з психології дітей дошкільного віку1 11. Формула дошкільного віку. З одного боку, з'являється ряд нездійсненних тенденцій (нове утворення) +, з іншого боку, зберігається тенденція до негайної реалізації бажання (стара основа)==inde2 гра, тобто ілюзорна реалізація нездійсненних бажань (функція уяви). 12.


Сердечно вітаємо всіх працівників ДНЗ «Сонечко» м. Бібрка та ДНЗ «Веселка» с. Шпильчина з професійним святом - Всеукраїнським Днем дошкілля!\nБути вихователем – це справжнє мистецтво, обране за покликом серця, наполеглива, натхненна праця, що збагачує світ мудрістю і милосердям.\nНа ваші плечі покладене одне з найважливіших і відповідальних завдань – виховання наймолодших громадян нашої держави. Саме ви формуєте особистості, закладаючи у душі дітей усе те добре, від чого залежить майбутнє українського народу, завтрашній день нашої Вітчизни.\nЗ почуттям великої вдячності за вашу невтомну працю бажаємо вам міцного здоров’я і благополуччя, миру, невичерпної енергії і творчого натхнення! Щастя вам, добра, нових здобутків в ім’я зміцнення нашої держави – України.\nНизький уклін всім, хто працює на ниві дошкільної освіти Бібреччини. Нехай посіяні вами зерна добра і милосердя дають дружні сходи в серцях і душах дітей!\nБібрський міський голова Р. Гринус\nДепутати і виконавчий комітет Бібрської міської ради


Принтер чеків HPRT PPT2-A (USB+Ethernet) купить в Києві | Настольные принтеры чеков цена | Интернет-магазин Topscan.com.ua\nПринтер чеків HPRT PPT2-A (USB+Ethernet)В наявності\nHPRT PPT2-A (USB+Ethernet) - Принтер чеків\nПринтер HPRT PPT2-A – недорогий і в той же час надійний пристрій для створення чеків шириною до 57,5 мм. Дозвіл друкуючої головки – 8 точок на міліметр. Друк здійснюється методом прямого термодруку зі швидкістю до 100 мм/с. Дана модель добре зарекомендувала себе у сфері обслуговування торгових точок з середньою і невисокою прохідністю, закладів громадського харчування, а також для прийому платежів.\nДрук здійснюється на термопапері шириною до 57,5 мм, область друку при цьому становить 48 мм. Даний розмір є найбільш оптимальним і найчастіше використовується для видачі клієнту при здійсненні покупки. Товщина використовуваних носіїв може варіюватися в межах 0,056 – 0,1 мм.\nПринтер чеків HPRT PPT2-A роздруковує інформацію методом прямого термодруку, що в порівнянні з матричної технологією забезпечує високу швидкість друку і малу гучність. А найголовніше – друк відрізняється високою чіткістю і лінії виглядають більш згладженими. Крім того, немає необхідності у використанні барвників, що дозволяє знизити витрати на виробництво чеків.\nЧековий принтер HPRT PPT2-A може підключатися до комп'ютера, ноутбука, POS-терміналу або касового апарату. У базовій комплектації пристрій обладнаний двома інтерфейсами RS-232 і USB. Також передбачений роз'єм RJ-11для підключення грошового ящика або дзвінка. Драйвери, які поставляються в комплекті, дозволяють використовувати принтер з різними версіями операційної системи Windows, а також з Linux. Управління конфігурацією принтера здійснюється з допомогою мов ESC/POS.\nДатчик наявності папери своєчасно сповістить оператора про необхідність заміни рулону носія. Якщо після відкриття кришки вона була недостатньо закрита – відповідний датчик також подасть сигнал.\nПринтер чеків HPRT PPT2-A забезпечує швидкий і якісний друк буквено-цифрової і графічної інформації, в тому числі логотипів і всіх поширених типів одновимірних штрих-кодів. Готові шаблони чеків можуть зберігатися на флеш-пам'яті об'ємом 2 Мб.\nВідкидна верхня кришка забезпечує вільний доступ до лотка для завантаження паперу. Максимальний діаметр завантажуваного рулону – 8,3 див. Завдяки можливості використання великих рулонів, користувачу не потрібно буде часто переривати свою роботу для їх заміни, що також позитивним чином впливає на продуктивність роботи.\nПринтер для друку чеків HPRT PPT2-A досить компактний (габарити – 18,6х11,4х12,8 см) і зручно розміщується на робочому місці касира. Дана модель добре підходить для роботи в умовах обмеженого простору.\nРобота з принтером HPRT PPT2-A проводиться на інтуїтивно-зрозумілому рівні і не вимагає від користувача якихось спеціальних навичок і знань.\nНа панелі керування розташовано два індикатори – Power і Error, які відображають готовність до друку принтера. Кнопка включення - відключення розташована на передній панелі корпусу. Підключення до електромережі здійснюється через блок живлення. Вхідна напруга повинна бути в діапазоні 100-240 Вольт.\nКонструкція принтера чеків HPRT PPT2-A добре продумана. Всі частини корпусу ретельно підігнані між собою. Це забезпечує захист друкуючого механізму від проникнення вологи і накопичення пилу, що позитивним чином впливає на експлуатаційні властивості. Друкуюча головка відрізняється високою стійкістю до зносу, її ресурс розрахований на 100 км друку.\nХарактеристики принтера етикеток HPRT PPT2-A (USB+Ethernet)\nІнтерфейси підключення USB, Ethernet\nПідтримувані шрифти Font A:12*24, Font B 8*16 CHN:24*24\nПідтримувані штріх-коди UPC-A, UPC-E, EAN8, EAN13, CODE39, ITF, CODEBAR, CODE128, CODE93\nГабаритні розміри 186 х 114 х 128 мм\nКупуйте Принтер чеків HPRT PPT2-A (USB+Ethernet) в «Topscan.com.ua»!\nЯк придбати Принтер етикеток Принтер чеків HPRT PPT2-A (USB+Ethernet) в інтернет-магазині Topscan.com.ua?\nВы можете заказать доставку Принтера чеківа HPRT PPT2-A (USB+Ethernet) в Києві. Звоните прямо сейчас!


Перше судно з американським вугіллям прибуде в Україну до середини вересня - UNPP\nHome Экономика Перше судно з американським вугіллям прибуде в Україну до середини вересня\nПерше судно з американським вугіллям прибуде в Україну до середини вересня\nМинулого тижня з порту американського міста Балтімор вийшло судно, завантажене 62 тис. т. енергетичного вугілля, яке має прибути до українського порту «Південний» до середини вересня. Про це в інтерв’ю DT.UA розповів надзвичайний і повноважний посол України в США Валерій Чалий.\nЗа його словами, відповідний контракт на поставку вугілля був укладений між американською компанією XCoal Energy and Resources і української державної «Центренерго» 14 липня нинішнього року.\n«Згідно з умовами контракту до кінця року очікується поставка 700 тис. т антрацитового енергетичного вугілля із США. Було заплановано, що обсяг першої поставки становитиме 85 тис. т. Проте відправникам удалося швидко знайти трохи менше судно на 62 тис. т, при завантаженні якого я був присутній разом з американськими високопосадовцями. Судно з американським вугіллям ще минулого тижня вийшло з порту м. Балтімор, йтиме орієнтовно три тижні, отже, десь ближче до середини вересня можна очікувати на його прибуття в порт «Південний», – розповів дипломат.\nЗа його словами, повною інформацією про поставки в Україну таких партій антрацитового вугілля володіє «Центренерго».\n«Те, що нам відомо, — наступна партія вугілля має бути більшою, орієнтовно 120 тис. т і повинна прибути в Україну на початку жовтня. Очікується прибуття одного-двох суден щомісяця», – зазначив посол.\n«Важливо зазначити, що партнер з американської сторони, компанія XСoal, — надійний виробник і досвідчений експортер вугілля. Компанія розраховує на тривалі відносини з українською стороною. Розглядає не тільки торговельну складову, а й, що важливо, інвестиційну також. Компанія зацікавлена в інвестуванні в сектор вугільної промисловості та газовидобування в нашій країні, співпрацює з Американською торговою палатою в Україні», – підкреслив дипломат.\n«Укрзалізниця» планує нові закупівлі пасажирських вагонів\nУкраїна виплатила півмільярда доларів боргів


Долар по 50 після виборів, – депутат оцінив реальність загрози - новини ZIK.UA\nНовини » Економіка середа, 3 квітня, 2019, 18:51 Читать эту новость на русском\nДолар по 50 після виборів, – депутат оцінив реальність загрози\nНе потрібно лякати суспільство тим, що їхнє голосування вплине на економічну ситуацію в країні.\nЦе зауважив мер міста Славутич у 1990-2015 роках, депутат Київської обласної ради Володимир Удовиченко в ефірі програми «Коментарі» на телеканалі ZIK.\nДепутат Київської обласної ради прокоментував думку про ймовірність зростання долара до 50 гривень після виборів, залежно від результатів голосування. Він припускає, що такими заявами політики намагаються впливати на вибір громадян.\n«Не потрібно лякати суспільство тим, що їхнє голосування вплине на економічну ситуацію в країні. Адже економічний клімат більшою мірою залежить від держави, від організації суспільних відносин. Держава повинна впроваджувати нові елементи та брати на себе відповідальність за зміну системи», – вважає Володимир Удовиченко.\nВін упевнений, що українці не повинні миритися з таким рівнем корупції, який зараз є в Україні.\n«Потрібно визнати, що в державі діє олігархічний, надмірно паразитичний капіталізм. Ми повинні намалювати дорожню карту і змінити цю ситуацію.\nА вибори дають можливість це зробити як невеликий елемент демократії, який все ж працює. І саме такі результати першого туру – це реакція на те, в якій державі ми живемо», – констатував Володимир Удовиченко.\nНагадаємо, голова Ради Національного банку Богдан Данилишин зазначив, що не очікує тривожних подій на валютному ринку. У найближчі кілька місяців, за його пронозами, не варто очікувати серйозних змін із курсом валют.


ᐉ Купити мультиклапана для внутрішніх тороїдальних балонів ГБО | Kangaz\nМультиклапан Atiker 180-30 з котушкою (K...\nМультиклапан Атікер 180-30 з котушкою - конструкці..\nМультиклапан Atiker 200-30 з котушкою (K...\nМультиклапан Atiker 225-30 з котушкою (K...\nМультиклапан Атікер 225-30 - клапан газу, якого за..\nМультиклапан Atiker 240-30 з котушкою (K...\nМультиклапан Атікер 240-30 - клапан газу, який зад..\nМультиклапан Atiker 250-30 з котушкою (K...\nМультиклапан Atiker 270-30 з котушкою (K...\nМультиклапан Атікер 270-30 з котушкою - конструкці..\nМультиклапан BRC EUROPA2 H200-30 з котуш...\nМультиклапан Tomasetto Sprint 180 / 190-...\nСьогодні всі автомобілісти, які встановлюють на свої транспортні засоби газобалонне обладнання, воліють використовувати тороїдальні балони замість циліндричних. Їх перевага полягає в тому, що вони набагато менш габаритні, але при цьому їх обсяг може досягати 72 літрів.\nПроте, дуже важливо пам'ятати, що для того, щоб тороїдальний балон у вашому ГБО функціонував правильно, на нього варто встановити мультиклапан. Це спеціальний модуль, який допомагає контролювати кількість палива, яке надходить в балон. Коли ємність заповнена на 80%, мультиклапан припиняє подальшу заправку. Саме завдяки мультиклапаном ГБО буде функціонувати коректно і без перебоїв\nЯкщо ви плануєте встановлювати тороїдальний балон на свій автомобіль, вам обов'язково потрібний мультиклапан. Придбати цей модуль можна вже зараз в нашому інтернет-магазині.\nЧому варто купувати мультиклапана для внутрішніх тороїдальних балонів в інтернет-магазині «KanGaz»?\nВажливим фактором тут є сумісність усіх деталей і їх відповідність один одному. Для кожного балона передбачений свій мультиклапан, який буде мати потрібні розміри і додаткові елементи (котушка, ВЗУ). Тому перед тим, як оформити замовлення, обов'язково ознайомтеся з описом товару. У нашому магазині вам буде доступно більше двадцяти різних моделей від провідних виробників - Atiker і Tomasetto.\nЗаздалегідь варто сказати про те, що мультиклапан - один з найдорожчих модулів в ГБО, і багато автомобілістів переглядають десятки сервісів в пошуках бюджетного варіанту для покупки. Однак тепер нікому не доведеться займатися подібними речами, адже в магазині «KanGaz» мультиклапана для внутрішніх тороїдальних балонів доступні за найвигіднішими цінами! Більше не потрібно відмовляти собі в покупці потрібного товару, адже зараз він доступний як ніколи. Тому якщо ви вже визначилися з вибором і готові зробити покупку, можете оформляти замовлення прямо зараз.


Посол Ізраїлю в Україні виправляє вади української освіти\nдиректор музею «Совєтської окупації», голова Київського «Меморіалу»\nНещодавно радіостанція «Німецька хвиля» повідомила про заяву посла Ізраїлю в Україні Зіни Калай-Клайтман, зроблену нею на міжнародній конференції з питань Голокосту: «...в українських школах та вузах надто мало уваги приділяється вивченню проблеми Голокосту». Сказаного можна було б і не коментувати, оскільки, згідно з науковим визначенням, «дипломат — це той, хто бреше в чужій країні в інтересах своєї країни». Як свідчить Міністерство освіти і науки України, тему єврейського Голокосту глибоко вивчають українські школярі у 10-х та 11-х класах на уроках з новітньої історії України і всесвітньої історії. Водночас із жалем доводиться констатувати, що кар’єрний ізраїльський дипломат такого високого рангу, яким є З. Калай-Клайтман, зовсім не знайома з міжнародним принципом взаємности. Це означає, що неетично ізраїльській стороні вимагати від українських партнерів більше, ніж вони самі зробили для вивчення в освітніх закладах Ізраїлю Голодомору в Україні.\nВся прогресивна українська громадськість уважно спостерігала за останнім візитом Президента України В. Ющенка до Ізраїлю і його спробами схилити керівництво цього нашого «стратегічного партнера» на Близькому Сході визнати Голодомор 1932–1933 років актом геноциду українців. Однак цього не сталося. Керівництво Ізраїлю вкотре продемонструвало свою байдужість до страхітливої трагедії українського народу. Зрештою, цього треба було очікувати.\nУ переддень візиту Президента України провідна єврейська газета «Гаарец» зазначила, що офіційною відмовкою ізраїльського уряду буде теза про небажання протиставлятися Росії, яка не визнає спричинений більшовиками голод за злочин.\nНеофіційно ж, у Тель-Авіві мовилося, що зусилля українського керівництва натрапляють на впертий опір з огляду на прийняту в Ізраїлі теорію «винятковости Голокосту». Згідно з нею Голокост є злочином, який не має аналогів у світовій історії. Визнання Великого Голоду геноцидом могло б зрівняти обидві події, а це, на думку ізраїльських політиків, неприпустимо. Тому місцеві історики, як і їхні колеги з єврейської діаспори, так вперто обстоюють постулат комуністичної пропаганди про класову природу подій 1932–1933 років в Україні.\n— Ініціатива В. Ющенка досить недоречна, — сказав в інтерв’ю польській газеті «Жеч Посполіта» Іцхак Арад, колишній шеф Інституту «Яд Вашем», під час війни — радянський партизан. Звичайно, кожен народ має право на власне бачення своєї історії, але у Великому Голоді не було елементу расизму, додав він. За І. Арадом, наскільки метою Голокосту було знищення цілого народу, настільки Великий Голод був скерований тільки проти «багатих селян». Отже, маємо цілком різні мотиви. Тут — расистський злочин, а тут — класова боротьба, переконує єврейський історик. Зрештою, в самому Ізраїлі йому й переконувати нікого не треба, адже значну частину населення становлять репатріанти з колишнього СРСР, виховані в комуністичному дусі.\nЗ огляду на зазначене, заяву посла Ізраїлю в Україні Зіни Калай-Клайтман можна розцінити не інакше, як грубе і безпардонне втручання країни, яку вона представляє, у внутрішні справи України. І те, що Міністерство закордонних справ України не звернуло увагу посла Ізраїлю на недипломатичну поведінку, свідчить щонайменше про непрофесійність нашого МЗС. Адже можна було б запросити Зіну Калай-Клайтман на Михайлівську площу і пояснити, що її вимоги були б доречними за умови:\n— визнання Ізраїлем Голодомору 1933 року в Україні геноцидом українців;\n— офіційного вибачення керівництва Ізраїлю за дії представників єврейської общини України — співорганізаторів і співвиконавців злочину геноциду проти українців 1932–1933 років;\n— введення у навчальних закладах Ізраїлю та єврейських навчальних закладах світової єврейської діаспори вивчення курсу Голодомору 1932–1933 років в Україні;\n— вимоги до ізраїльських вчителів не лише викладати факти з історії Голодомору, а й домагатися від учнів-євреїв емоційного усвідомлення трагедії українського народу;\n— створення в «Моссад» підрозділу для боротьби з ксенофобією та українофобією.\nТе, що такого досі не сталося, породжує питання: чи Україна вже завойована, як колись Палестина, ізраїльською армією, і окупаційна влада вже розпоряджається, що і як мають вивчати в навчальних закладах українські діти?\nФакт злочину геноциду, штучно створеного Голодомору 1932–1933 років московською комуністичною владою, не тільки вже доведений українськими дослідниками і вченими, а й визнаний багатьма державами світу. Перебуваючи у вересні 2007 року в Єрусалимі з музейною експозицією про Голодомори в Україні, від декількох євреїв похилого віку я почув їхні унікальні свідчення про цю страшну трагедію українців. Адже під час Голодомору загинуло від 7 до 10 мільйонів осіб. Хіба це не трагедія світового масштабу? Про таке не можна мовчати, бо кількість загиблих від Голодомору не є меншою від кількости жертв Голокосту. Але хіба трагедії народів можуть порівнюватись і «змагатись між собою»? Якщо український народ визнає Голокост, то чому ж ізраїльський народ не хоче визнати Голодомор геноцидом?! Ці дві страшні трагедії обидвох народів в ім’я світової пам’яти мають право на визнання. Інакше бути не може.\nПід час візиту українського президента до Ізраїлю він відвідав музейний комплекс «Яд Вашем», щоб віддати данину пам’яті невинно убієнних. Але його чекав неприємний сюрприз. Голова комплексу Йосиф Лапід повів розмову про Р. Шухевича, приписуючи йому єврейські погроми у Львові. Президент, звісно, заперечив цю ідеологічну комуністичну провокацію, бо підтвердження цьому немає в жодному архіві. Мало того, родина Р. Шухевича переховувала в себе єврейську дитину. Але ж для чого це все? Напевно, в такий спосіб готувалася якась фальшивка, аби тільки не вести мову про визнання українського Голодомору. Дивним є те, що пан Лапід не повідомляє, звідки, з яких архівних першоджерел, він почерпнув такі «глибоко точні» дані. Йому, як голові меморіалу «Яд Вашем», добре відомо, що найбільша кількість «Праведників миру» є власне українцями.\nВиявляється, що визнати трагедію українського народу не можна тільки тому, що в його історії є постать Р. Шухевича. Якщо виходити з такої аналогії, то українська сторона теж могла би заявити про невизнання трагедії Бабиного Яру, як і самого Голокосту, тільки тому, що національного героя українського народу Симона Петлюру в Парижі підступно вбив єврей Шварцбард (до речі, кажуть, що похований він на Алеї героїв у Тель-Авіві). Але такі хворобливі думки не приходять в голову жодному українському політичному чи державному діячеві, і це викликає глибоку повагу і шану.\nПеребуваючи в Єрусалимі, я відвідав меморіальний комплекс «Яд Вашем», подарував бібліотеці комплексу кілька українських видань: «Роман Шухевич у документах радянських органів державної безпеки (1940–1950 рр.)», «С. Петлюра і єврейство» та ін.\nГлибоко вражений побаченим. По-доброму заздрю єврейському народові за вміння берегти національну пам’ять. Вірю, що і в Україні постане меморіальний комплекс трагедії і національної пам’яти українського народу, в якому будуть подані імена жертв та імена їхніх катів.\nджерело: Українське слово, № 7, 13-19 лютого 2008 року


"Металіст" переїде до Дніпропетровська?. Спорт ДНІПРОГРАД\nГоловна / Спорт / "Металіст" переїде до Дніпропетровська?\n"Металіст" переїде до Дніпропетровська?\n"Металіст" знайшов притулок у Дніпропетровську. Харківський клуб може обрати стадіон "Метеор" своєю новою домашньою ареною, повідомляє dynamo.kiev.ua.\nКлуб, нагадаємо не задовольняє надмірно висока орендна плата за експлуатацію стадіону ОСК "Металіст". До місцевої казни Харкова за одну гру надходить до півмільйона гривень. Майже в чотири рази дешевше обходяться виступи на "Львів Арені", саме у місті Лева харків'яни проведуть свій останній домашній матч у Євросезоні проти "Локерена".\nВідкриті двері львівського стадіону і для дніпропетровського "Дніпра", який через брак підтримки у Києві, також не проти змінити домашню прописку у Лізі Європи.


Пригоди Батискафчика та Морського Коника + Космікс у Києві: купити квитки в Планетарій четвер 26 травня 2022 11:00 на Kontramarka.ua\nУкраїна Німеччина Польща Латвія Естонія США Чехія Словаччина Іспанія Грузія Португалія\nБарселона Беблінген Берлін Братислава Брно Варшава Вінниця Вроцлав Гамбург Ганновер Дніпро Житомир Івано-Франківськ Кам'янське Київ Краків Кропивницький Лос-Анджелес Львів Мадрид Майамі Малага Миколаїв Нью-Йорк Одеса Познань Порту Прага Рига Рівне Сан-Франциско Севілья Сіетл Суми Таллінн Тбілісі Тернопіль Харків Черкаси Чернівці Застосувати\nПригоди Батискафчика та Морського Коника + Космікс\nАле ви можете ознайомитись з іншими подіями категорії «Планетарій»\nАфіша Київ»Планетарій»Пригоди Батискафчика та М...\n“Пригоди Батискафчика та Морського Коника” і “Космікс” в Києві!\nКиївський Планетарій запрошує малят у захоплюючу подорож світом за допомогою повнокупольних фільмів “Пригоди Батискафчика та Морського Коника” і “Космікс” в Києві. Батискафчик і Морський Коник мешкають у океані та дуже хочуть зберегти його чистоту. У рідній лагуні у них є багато справ. Одна з них - звільнити маленьку черепаху з пластикових тенет. А вночі можна плавати разом і дивитись на зорі....\nДитячі повнокупольні фільми в Планетарії\nДо речі, друзі, хто з вас мріє стати космонавтом і побачити зорі трошечки ближче? Ми пропонуємо вам здійснити першу космічну підготовку на шоу “Космікс”! Після перегляду нашого фільму ви точно будете знати, як потрапити з центрифуги на космічний корабель і відвідаєте Міжнародну космічну станцію. На першому місці у майбутніх космонавтів повинна бути практика. Тренуймося разом спати у космічному просторі, готувати обід, як це роблять справжні космонавти, митися і користуватися туалетом. А після усіх корисних занять, нас чекає винагорода - грандіозне повернення екіпажу на Землю!\nЗахід відбудеться з дотриманням всіх карантинних норм відповідно до постанови МОЗ. Щоб потрапити на повнокупольні фільми “Пригоди Батискафчика та Морського Коника” і “Космікс” в Києві, купуйте квитки на нашому сайті та в касах міста. Ще більше подій в планетарії шукайте в афіші Києва на нашому сайті.\nКуди піти з дошкільнятами в Києві? До Планетарію!\nЦікаві програми для дітей дошкільного віку\nЗахоплюючі космічні подорожі\nБагато вражень та знань\n“Пригоди Батискафчика та Морського Коника”\nТривалість 26 хвилин\nВиробництво: 2018 рік\nВікова аудиторія: 6+


Суспільство : Фахівці розповіли, як відповідати на питання-пастки на співбесідах\nФахівці розповіли, як відповідати на питання-пастки на співбесідах Автор: lesya · Опубліковано: 03.10.2012 14:42 · Розділ: Суспільство\nПитання-пастки зможуть загнати в глухий кут (фото з masters.donntu.edu.ua)\nЦі питання-пастки знаходяться поза контекстом і здоровим глуздом, але їх останнім часом все частіше використовують на співбесідах при прийомі на роботу. Найчастіше їх задають тоді, коли співбесіда наближається до свого логічного завершення, і кандидат помітно розслабляється. Присутній у цих запитаннях абсурд вибиває співрозмовника з колії – тут не допоможуть завчені фрази та показна старанність.\n«Питання-пастки або brainteaser (від англійського «головоломки») задаються поза яким-небудь контекстом. Вони можуть поставити в безвихідь навіть найдосвідченішого співрозмовника», - говорить Йонас Сейферт (Jonas Seyfferth), автор книги "Питання-пастки під час співбесіди". Спеціаліст радить готуватися до таких запитань заздалегідь, а приклади ви можете знайти в спеціальних опитувальних листах. "Якщо вам вдасться зрозуміти основний принцип дії цих запитань, - продовжує Сейферт, - ви відчуватимете себе на співбесіді набагато впевненіше".\nЗа словами фахівця, абсурдні запитання не передбачають точних відповідей. Тут береться до уваги хід логічних побудов і принципова готовність до вирішення завдань нового типу.\nДля прикладу Сейферт наводить питання, яке було на одній зі співбесід. На запитання "Скільки кішок живе в Німеччині?" експерт Йонас Сейферт пропонує наступний варіант відповіді. Підрахувавши кількість кішок серед своїх знайомих, можна дійти висновку, що на сто осіб припадає близько п'яти кішок. Якщо ж це значення зіставити з 80-мільйонним населенням Німеччини, то ми отримаємо 4 мільйони кішок.\nЙдемо далі. Безпритульних кішок в Німеччині небагато – нехай буде близько ста тисяч. Ще з півмільйона можна назбирати, якщо порахувати тих, хто живе в зоопарках та притулках. І що у нас виходить? 4,6 мільйона кішок. Відповідь майже вірна. Німецький центральний союз зоологічних підприємств нарахував у Німеччині 6,7 мільйона кішок.\nВ принципі, якщо неупереджено оцінити церемонію співбесіди, вже сама вона може видатися досить абсурдною. А особливо абсурдною є популярна сьогодні концепція питань-пасток. При такому підході ці питання є єдиним острівцем здорового глузду - вони принаймні ламають формальний порядок дії, змушуючи претендента хоч на мить вийти з ролі.\nОтож якщо ж ви не хочете ризикувати і давати таку ж абсурдну відповідь, то краще, що ви можете зробити, це оцінити дотепність співрозмовника легкою усмішкою і негайно приступати до вирішення завдання.\nОднак вирішувати його доведеться вголос, коментуючи етапи рішення та проміжні результати, оскільки спроба видати точну відповідь після п'яти хвилин мовчання означатиме, що ви не впоралися, зазначає експерт.


Виробник - Bushido | Кава в магазині Філіжанка Вінниця\nКава розчинна з додаванням меленої Bushido Kodo 90 г в скляній банці (52831)\nBushido Kodo - аристократична кава. Дуже інтелігентний, витриманий смак...\nКава розчинна Bushido Red Katana 100 г в скляній банці (421)\nBushido Red Katana - це кава-лідер. І це кава для лідерів.\nКава розчинна Bushido Original 100 г в скляній банці (419)\nЯкщо Ви перебуваєте у сумнівах, з чого почати знайомство - почніть з чашечки кави Bushido Original!\nКава розчинна Bushido Black Katana 100 г в скляній банці (418)\nЗнавці скажуть Вам, що ця кава дуже схожа на натуральний напій з кавових зерен, зварений в турці.\nОбрана кількість: 4\nВиробник Bushido x очистити\nСуміш розчинної і меленої 1\nЗ гірчинкою 4\nІдеально для подарунка 4\nЩо трапляється, коли популярний в Японії кавовий бренд приходить до співпраці з швейцарськими кавовими магнатами?\nВідбувається об'єднання філософії Сходу з її мудрим ставленням до життя - і західної культури з її історичними традиціями і інноваційними досягненнями.\nЯпонська кава Bushido виробляється в Швейцарії, на заводі Хако. Тут здійснюються всі виробничі процеси - від сортування зерна до його фасування. Завдяки ретельному контролю бездоганна якість тут забезпечується всьому: від відбірної сировини до ексклюзивної упаковки.\nШвейцарські технології обробки зерна відрізняються в першу чергу особливим, щадним режимом обсмажування: температурний режим використовується нижчий, ніж при традиційному обсмажуванні. Зерно таким чином обсмажується рівномірно, зберігаючи природні властивості. Обсмажені зерна охолоджуються природним шляхом, в прохолодному гірському повітрі Альп.\nДля створення розчинної Бушидо використовуються унікальні технології передачі натурального аромасмаку кавового зерна. Вона виготовлена виключно з арабіки елітних сортів, без додавання ароматизаторів і штучних підсилювачів смаку.\nЗнавці стверджують, що готовий напій з кави Bushido дивовижно схожий за смаком на натуральну каву, зварену в турці професіоналом.\nПеревірити, чи так це, ви з легкістю можете, купивши каву Бушидо в інтернет-магазині "Філіжанка".\nКрім своїх безсумнівних смакових переваг, вона виділяється особливо оригінальним дизайном. Наприклад, для кави Kodo крім скляної банки з оригінальним логотипом Bushido, виготовляють етикетки з натурального дерева. Здається, береш в руки не каву, а справжній витвір мистецтва ...\nУявіть, яке задоволення можна отримати тільки в процесі приготування - не кажучи вже про саме кавування!\nА ще приємніше таку каву дарувати комусь близькому: це чудовий спосіб по-хорошому здивувати.\nЧай чорний Lipton Yellow Label Tea 80 г (939)\nЧай чорний відбірний крупнолистовий (ОРА) Chelton Дід Мороз 50 г (54070)\nШоколад Delicadore Mint Чорний з м'ятною начинкою 11 стіків в індивідуальній упаковці 200 г (52498)\nКава розчинна гранульована Nescafe Classic 60 г (476)


Громадян схиляють підписуватися на підтримку Януковича?\n28 липня 2004, 23:01\nСьогодні одесити пікетували міське управління охорони здоров''я з вимогою припинити тиск на медичних працівників, яких змушують підписуватися та збирати підписи за кандидата на пост Президента України Віктора Януковича.\nПро це повідомляє прес-служба Центрального штабу Віктора Ющенка.\nОдесити планують триденну акцію пікетування, як зазначають у штабі Ющенка, основних джерел адмінресурсу. Про різні порушення під час збору підписів говорять і в Комітеті виборців України.\nПрес-секретар Віктора Януковича тим часом спростовує інформацію про примусовий збір підписів на підтримку кандидата у президенти від влади.\nПрес-служба Центрального штабу Віктора Ющенка зазначає, що одесити пікетуватимуть передовсім міське управління охорони здоров''я та освіти і обласну прокуратуру, яка, на їхню думку, зобов''язана реагувати на подібні протизаконні дії керівників владних структур.\nКерівник передвиборчого штабу Віктора Ющенка в Одеській області повідомляє, що прокуророві Одеської області надіслано звернення, в якому міститься вимога „ретельної перевірки наведених фактів”.\nПро численні порушення у збиранні підписів на підтримку кандидата у президенти Януковича говорить і представник КВУ Олександр Черненко.\nМи зараз отримуємо сигнали з багатьох регіонів України про використання службового становища для збору підписів на користь кандидата Януковича. Це роблять як посадові особи, чиновники місцевої влади, так і керівники підприємств, установ, не обов’язково державних, а навіть ті, які знаходяться в приватній власності.\nСебто погрожують певними санкціями або лишенням преміальних, або погрожують звільненням. Тобто, на жаль, цих сигналів поступає дуже багато, і ми зараз збираємо, аналізуємо цю інформацію, готуємо свій черговий звіт.\nУ нас є певні вже і відеосвідчення, і документальне свідчення по певних справах, я думаю, ми навіть через нашу юридичну службу будемо чинити якісь юридичні кроки.\nВодночас Олександр Черненко зауважує, що не всі, кого змушують підписуватися на користь кандидата від влади, готові свідчити про це публічно, оскільки люди бояться покарання.\nУ команді Віктора Януковича спростовують інформацію про примусовий збір підписів на його підтримку. Ось як це прокоментувала прес-секретар Віктора Януковича Ганна Герман:\nВіктор Янукович, як ніхто, зацікавлений в чесних і прозорих виборах. Не буває й дня, коли б він не повторював, що вибори повинні бути демократичні і прозорі.\nІ борони Боже когось до чогось там спонукати чи змушувати. Віктор Янукович повторює це кожного дня, але знаєте, на місцях є різні випадки, “застав дурня Богу молитися, то він і лоба розіб’є”. Віктору Януковичу це не вигідно, бо він має сили і можливості перемогти в чесній боротьбі.\nГанна Герман водночас зазначає, що штаб Януковича перевірить інформацію про зловживання під час збору підписів.