Том Ґінзбург, Денієл Ленсберґ-Родріес, Міля Верстіґ 01.12.2021 16:59:36\n17 грудня 2010 р. молодий туніський вуличний торговець своїм протестом проти зловживань поліції здійняв хвилю демократичних повстань у всьому арабському світі. Виступ народів арабських країн проти своїх урядів постав перед одвічною проблемою політичної теорії: коли виправдано повставати проти несправедливої влади? Це питання є вкрай важливим не тільки для близькосхідних народів – воно також мало величезне значення для батьків-засновників Сполучених Штатів, а через них сформувало підвалини сучасного конституціоналізму. Тому, мабуть, не дивно, що конституції багатьох країн за певних умов дозволяють народу кидати виклик своїм урядам або скидати їх. Проте досі поширеність цього так званого права на опір у національних конституціях або мотиви, якими керувалися творці конституцій, коли включали таке право в конституційні тексти, майже не були предметом систематичного та емпіричного аналізу.\nТаке завдання ставить перед собою ця стаття. У ній представлена оригінальна сукупність даних про положення щодо права на опір у всіх національних конституціях, написаних від 1781 р., простежена історична траєкторія таких положень, і продемонстроване їхнє швидке поширення в останні десятиліття. Крім того, стаття містить першу в історії емпіричну розвідку з такого питання: чому саме стається так, що творці конституцій дають своїм народам конституційний мандат скидати або суперечити владі – тій самій владі, мандат на урядування якій надає та сама конституція. Спираючись на цілий ряд прикладів із реального світу, а також на аналіз регресії, ми показуємо, що положення про право на опір найімовірніше вперше запровадять після краху попереднього конституційного ладу або через народний демократичний перехід, або через насильницький політичний злам, як-от державний переворот.\nОтримані нами результати наводять на думку, що конституційне право на опір має подвійну функцію залежно від контексту. З одного боку, конституційне право на опір може репрезентувати засадничо демократичний та спрямований у майбутнє інструмент, який утримує владу від зловживань, розширює права та можливості громадян і діє як страховий поліс на випадок відступу влади від демократичного правління. З іншого боку, це право може бути спрямоване в минуле, насамперед слугуючи виправданням для тих, хто здійснив переворот і шукає ретроактивну легітимність того, як ті чи інші політичні злочини поставили їх у становище необхідності створення нової конституції. Яка з цих двох функцій превалює залежить, як правило, від регіону. У Латинській Америці право на опір включали до конституцій здебільшого внаслідок державних переворотів, а в решті світу це право функціонує як запобіжник від регресу демократичних методів правління.\nНаші результати мають важливе значення для ширшого розуміння конституціоналізму. Здавалося б, в основі будь-якої конституції лежить бажання зв’язати майбутнє зобов’язаннями від імені сьогодення. Утім, результати цього дослідження наводять на думку, що принаймні в деяких випадках конституційні положення можуть також виконувати функцію перетлумачення та виправдання минулого. Принаймні остільки, оскільки це стосується права на опір, у конституціях йдеться про вчора не менш ніж про завтра.\nТом Ґінзбурґ – професор права та науковий співробітник Юридичної школи Чиказького університету, професор-дослідник Американської колегії адвокатів.\nДенієл Ленсберґ-Родріес – науковий співробітник Проєкту порівняння конституцій, кандидат юриспруденції (2013) в Юридичній школи Чиказького університету.\nМіля Верстіґ – доцент права Юридичної школи Вірджинського університету.\nАвтори дякують Мозесу Дорі, Вагіду Ґолампуру, Тревору Муру та Бенджаміну Роґану за допомогу в дослідженні та Кевіну Коупу, Денізу Ґалліґану, Келіну Ґерсіку й Лаурі Вейнріб, а також учасникам семінару в Люблянському університеті, Словенія, за корисні коментарі та обговорення.\n17 грудня 2010 р. молодий туніський вуличний торговець своїм протестом проти зловживань поліції здійняв хвилю демократичних повстань у всьому арабському світі. На відміну від нав’язаних ззовні змін режиму в Афганістані та Іраку довготерпеливі арабські народи вирішили самостійно усунути своїх колишніх правителів від влади та закликали закласти нові підвалини влади в регіоні, в якому довго панували диктатори. Хоча результати цих політичних трансформацій досі є далеко не визначеними, вони підкреслили важливість народного повстання для здійснення демократичних змін.\nНароди Арабської весни зіткнулися з одвічною проблемою політичної теорії: за яких умов виправдано повставати проти несправедливої влади? У Китаї бронзової доби ідеї легітимних народних повстань слугували важливим чинником приборкання інакше нездоланної імперської влади. Відтоді те саме питання труїло життя або надавало сили ісламським халіфам, середньовічним державцям і по черзі сьогоднішнім деспотам і демократам. Аналогічно, для ранніх демократичних рухів у XVIII столітті ця ідея праведної революції слугувала потужним та об’єднавчим державним інтересом. І справді, питання про те, коли скидати владу, мало настільки глибокий смисл для батьків-засновників США, що сьогодні воно лежить у підвалинах сучасного конституціоналізму, яким ми його знаємо.\nТому, мабуть, не дивно, що багато конституцій самі передбачають підґрунтя для таких повстань. Конституційні положення, які дозволяють людям не зважати на чинні закони чи навіть заперечувати їх, існують щонайменше від часів Французької та Американської революцій. Схоже, що їхня мета – нагадати можновладцям, що першоджерелом легітимної влади є народ, і допомогти різноманітним верствам населення узгодити свої дії щодо обмеження влади своїх правителів.\nУтім, ці положення мають і темну сторону. Хоча передбачення в тексті основного закону виправданого опору може функціонувати для остаточного забезпечення демократії та захисту конституції, це також може слугувати для виправдання минулих неконституційних актів опору. Право на опір у своїх конституціях запровадили режими, керовані заколотниками, як-от Джеррі Ролінгс у Гані, та ініціаторами невдалих переворотів, як-от Уго Чавес у Венесуелі. Положення такого характеру набували все більшої популярності в міру того, як і деспоти, і борці за свободу апелювали до них для виправдання минулого.\nПопри те, що це так зване право на опір перебуває на одному з центральних місць у політичній теорії, ми досі мали небагато емпіричних знань про поширеність цього права в текстах національних конституцій. У нас не було базової інформації про те, скільки конституцій передбачили таке право, чи є якісь контекстні шаблони його включення до конституції, і якими можуть бути наслідки такого включення. Без цієї інформації ми не могли навіть розпочати будувати теорію щодо того, чому до одних конституцій це право включили, а до інших – ні.\nТаке завдання ставить перед собою ця стаття. У ній представлені оригінальні дані, отримані шляхом кодування кожної національної конституції, написаної від 1781 р., про положення щодо права на опір у глобальній конституційній історії. Використовуючи ці дані, стаття простежує розвиток цього права в конституціях світу за 230-річний період і привертає увагу до його швидкого поширення в останні п’ять десятиліть. Також проведено текстуальний аналіз усіх поточних та історичних положень, що гарантують право на опір, із зазначенням деяких важливих варіацій в обсязі, формулюванні та обґрунтуванні таких положень та викладенням аналітичних рамок для їхньої класифікації. Проте наша головна мета – пояснити парадокс, навіщо деяким творцям конституцій надавати своїм народам конституційний мандат на повалення тих самих урядів, які ці конституції створюють. Спираючись на цілий ряд прикладів із реального світу, а також на аналіз регресії, ми показуємо, що положення щодо права на опір діє двояко: і як спрямована в майбутнє обіцянка не робити кривди громадянам, і як спрямоване у минуле виправдання для ретроактивного освячення сумнівних подій, які, можливо, призвели до створення цієї самої конституції. Це наводить на думку, що конституція є не тільки інструментом для контролювання майбутнього, але й засобом легітимації акту в минулому, який сприймається як незаконний. Права на опір стосуються завтрашнього дня так само, як і вчорашнього.\nРешта статті організована таким чином. Частина I концептуалізує основні характеристики права на опір у політичній теорії. Показано, що право на опір зазвичай сприймають як крайній засіб, до якого вдаються лише за надзвичайних обставин нелегітимних дій уряду. Також наведено аргументи, що право на опір є відмінним від інших прав через його вторинний характер. Інакше кажучи, замість накладення суттєвого обмеження на державну владу право на опір слугує механізмом примусу для захисту інших конституційних прав.\nЧастина II простежує історію права на опір у політичній думці різних суспільств від стародавнього Китаю до заснування США й до філософії Томаса Гоббса та Джона Лока. У частині III представлено дві вірогідні теорії, що потенційно пояснюють, навіщо творцям конституцій включати до конституційних текстів право на опір. Згідно з першою теорією, країни запроваджують це право як стратегію самоконтролю, яка дає громадянам можливість координувати свої дії проти нелегітимної влади уряду. У цьому разі право на опір є засадничо перспективним інструментом, який накладає обмеження на майбутні дії уряду. Ми очікуємо, що країни більш імовірно скористаються таким розрахованим на перспективу інструментом під час демократичних перетворень як потенційною страховкою на випадок відходу влади від демократичних принципів урядування. Згідно з другою, потенційно тривожнішою теорією, уряд, який захопив владу в результаті перевороту, може конституціоналізувати право на опір для ретроактивного виправдання своїх дій. Якщо поточний режим прийшов до влади із застосуванням неконституційних засобів, закріплення такого права може легітимізувати дії заколотників постфактум. Ці теорії породжують дві конкуруючі гіпотези: що право на опір запроваджують демократичні режими, зокрема після демократичних перетворень, або що його запроваджують внаслідок державних переворотів.\nЧастина IV представляє наші оригінальні дані щодо положень про право на опір і використовує їх для графічного документування історичної траєкторії цього права в конституціях світу. Спираючись на текстуальний аналіз усіх положень про право на опір, стаття документує деякі важливі внутрішні виміри варіювання цього права та пропонує основу для класифікації таких положень.\nУ частині V представлено оригінальний емпіричний аналіз, що визначає, за яких умов країни запроваджують право на опір. Ми виявили, що країни більш схильні приймати положення про право на опір і під час демократичних перетворень, і внаслідок державних переворотів. Це наводить на думку, що таке право слугує для запобігання антидемократичним рецидивам у нових демократичних режимах, а також для легітимації дій заколотників постфактум. При подальшому дослідженні цього дещо парадоксального висновку ми виявили, що право на опір запроваджують внаслідок державного перевороту здебільшого в країнах Латинської Америки, тоді як у інших частинах світу воно радше функціонує як інструмент самоконтролю проти відступу від демократичного правління.\nЦя явно двоїста функція права на опір має важливе значення для нашого розуміння конституцій загалом. Конституції зазвичай приймають, аби зв’язати майбутнє зобов’язаннями від імені сьогодення. Проте результати нашого дослідження показують, що принаймні в деяких випадках їхнім важливим призначенням може бути також інтерпретація, а іноді й виправдання минулого. Насамкінець, розділ «Висновки» розглядає можливі наслідки права на опір у конституційній практиці.\nПраво на опір у політичній теорії\nПраво на опір має тривалу історію в політичній теорії та було одним з об’єктів політичної думки в різних суспільствах, від стародавнього Китаю до Америки часів заснування. Право на опір – там, де воно виникало, – пов’язували з ідеєю, що в певних ситуаціях народ може чинити законний спротив своєму уряду. Право на опір у його ранніх варіантах зазвичай обґрунтовували певними теоріями вищого права, тоді як подальші концепції цього права мали розмаїтіший набір обґрунтувань. У цій частині статті ми розкриємо концепцію та структуру права на опір і висвітлимо деякі з його суттєвих елементів. Наступна частина містить історичний нарис про те, як його обґрунтовували в різних суспільствах.\nКонцепція та структура\nЕксперти з політичної теорії зазвичай вважають право на опір формою народного волевиявлення в екстремальних обставинах. Воно є виправданим лише у випадках значного відчуження [влади і народу], за яких право (або його застосування) радикально й систематично розходиться з волею загалу. Рівень зловживань владою має бути таким, що не залишає жодного іншого вибору, як тільки стати на шлях опору; нормальні канали волевиявлення мають бути недоступними або недієвими. Право на опір невільно застосовувати у відповідь на повсякденні, пересічні протиправні дії. Натомість до нього слід вдаватись лише тоді, коли рівень несправедливості стає справді нестерпним, а звичайні засоби правового захисту не працюють.\nПраво на опір також є відмінним від громадянської непокори. Громадянська непокора є ненасильницьким протестом із метою впливу на ту чи іншу державну політику. Натомість право на опір використовує мову насилля. Воно має на меті не просто поміняти конкретну політику на бажанішу, а перебудувати повністю весь режим. Тому це право не тільки вимагає вищого порогу зловживань для своєї активізації, але й має серйозніші наслідки для об’єкту протесту.\nІноді право на опір є індивідуальним, а іноді – колективним. Тоні Оноре розрізняє три відмінні ситуації для реалізації цього права, і всі три допускають звернення до насилля. Це право може бути реалізоване від імені пригноблених для зміни влади, що Оноре називає «радикальним бунтом»; ним можна скористатися для спротиву намаганням правителя змінити владу – «консервативний бунт»; або до нього можна вдатися для забезпечення незалежності, як у праві на самовизначення. У разі перших двох ситуацій окремі особи та групи людей можуть реалізувати право на опір, якщо вони страждають від таких форм гноблення, що роблять застосування цього права необхідним. Натомість у випадку самовизначення особа має належати до певної визначеної спільноти, аби реалізувати своє право на опір.\nЗауважимо, що реалізація права на опір не вимагає якоїсь чітко сформульованої альтернативної програми. Реалізація цього права є запереченням чинного режиму, і посилання на відсутність в учасників опору конкретного плану його заміни не захищає цей режим. Цей момент проливає світло на деякі поточні дебати навколо руху «Захопи Волл-стріт», який коли-не-коли апелював до права на опір на виправдання своїх дій. Один із напрямів критики цього руху полягає в тому, що йому бракувало зв’язних вимог або чіткої політичної програми. Але ця критика є недоречною щодо права на опір як такого. Єдиним предикатом для виправданого опору є зловживання владою, яке сягає певного високого рівня.\nНа думку деяких авторів, право на опір також можна відрізнити від права на революцію. Як це сформулював професор Артур Кауфман, право на опір не виправдовує будь-яку поведінку та вимагає певного ступеня пропорційності в його реалізації. Інакше це буде право не на опір, а на революцію. На відміну від права на революцію, право на опір ставить за мету відновлення конституційного ладу, а не його повне заміщення. У ньому немає намагання замінити нормативний стандарт для спрямування майбутньої поведінки правителів, а є лише намагання забезпечити виконання цього стандарту. У праві на опір у його найчистішій формі йдеться про належне розташування фігур на шахівниці, а не заміну самої гри: воно закликає повернутися до норми.\nПраво на опір має особливу структуру, яка відрізняє його від інших пов’язаних із правами вимог. Теорії прав традиційно трактують їх як обґрунтовані вимоги, виконання яких забезпечує закон. Іноді їх розглядають як «козирі» або, в одній з альтернатив, оптимізаційні умови. За будь-якого з цих поглядів правом є обґрунтована вимога, яка тягне за собою можливість діяти особливим чином у інтересах справедливості.\nПраво на повстання чи на опір несправедливій політиці має відмінну структуру. По-перше, вона припускає наявність зовнішнього стандарту, порівняно з яким можна оцінити поведінку правителів, і цей стандарт не включений до самого права. Це може, своєю чергою, залежати від зовні визначеного принципу або ж міркувань «конституційного ладу», а не від авторитету правлячого режиму як такого. Право на опір не накладає конкретних суттєвих обмежень на правителів безпосередньо, а є вторинною умовою, яка убезпечує інші суттєві права. Через це конституційний текст як такий не можна вважати джерелом цього права. Він радше є декларативним положенням, яке визнає те, що наразі існує, тобто установче повноваження народу як остаточного судді протизаконної поведінки їхніх правителів. Навіть якщо право на опір не є джерелом стримування безпосередньо, включення цього права до тексту конституції полегшує його реалізацію, наприклад, визначенням предикативних умов і тих, хто має право на його застосування. Утім, власне кажучи, текстуальне право на опір лише підтверджує те, що наразі існує.\nПо-друге, це право передбачає, що виконання конституції забезпечує власне народ. Тобто право на опір покладається не на суди або медісонівські концепти структурних стримувань, а звертається безпосередньо до «власне людей». Така позиція узгоджується з нещодавніми працями про забезпечення конституційної демократії. Науковці в останні роки наголошували, що головну роль у тлумаченні та забезпеченні виконання конституції грають не суди; натомість першоджерелами стримування є позасудові механізми, залежні від народного волевиявлення.\nВ основі цієї позиції лежить мовчазний оптимізм. Зрештою, інкорпорування права на опір в конституційні тексти передбачає, що народ може подолати виклики приголомшливої мобілізації та колективної дії, що є доконечними для такого забезпечення дотримання конституції. Як у будь-якій справі, що вимагає суттєвої координації багатьох окремих осіб, кожна з яких належить до відмінних моральних і політичних парадигм (не кажучи вже про особисті стимули), реалізація права на опір буде складною навіть за найкращих обставин. Нездатність погодитись щодо предикативних умов для активації права на опір вірогідно загострить ці проблеми колективної дії до тої межі, коли це право втратить свою актуальність на практиці. Навіть коли досягнуто згоди щодо цих пускових механізмів, люди також мають бути здатними координувати опір у часі – питання, до якого ми повернемося нижче.\nТретя виразна особливість права на опір полягає в тому, що воно передбачає дії, які за нормальних обставин вважаються незаконними й вартими осуду. Під цим оглядом воно схоже на право на правопорушення. Ця особливість права на опір робить його подібним до права на ведення справедливої війни, коли дії, що зазвичай вважаються кримінальними, виправдовують посиланням на вищу мету, досягненню якої вони слугують. Так само, як у випадку війни, щодо права на опір постає питання, чи не має об’єкт виправданого насилля відповідного обов’язку утримуватися від відповіді. Якщо право на опір реалізується належним чином, то, мабуть, держава зобов'язана не репресувати учасників опору. Можна припустити, що такі репресії призведуть до кримінальної відповідальності причетних до них агентів державної влади або на міжнародному рівні, або в місцевих судах після політичного транзиту.\nПраво на опір в історичній перспективі\nЯк ми обговорювали в попередній частині, ключові передумови права на опір у політичній теорії включають ідею наявності якогось зовнішнього стандарту для оцінювання поведінки правителів, а також того, що власне люди є належним інструментом забезпечення дотримання цього стандарту. У цій частині ми розглянемо еволюцію права на опір у різних традиціях політичної та релігійної думки – від стародавнього Китаю до Америки часів заснування США.\nКонфуціанська політично-правова традиція є різноманітною, її класичні джерела простежуються за п’ять століть до початку нашої ери. Конфуціанська традиція характеризувалась природно-правовою концепцією нормативних етичних стандартів, застосовних до всіх – лі. Початково поняття лі стосувалось конкретних ритуалів, але з часом було поширено й на манери поведінки, яких має дотримуватися кожна людина у відповідності зі своєю роллю. Через наголос на відмінні обов’язки, пов’язані з конкретними ролями, стандарти для правителів якісно відрізнялися від стандартів для звичайних людей. Менше з тим, вони були стандартами, з якими можна було порівнювати зовнішню поведінку. Справді, це є однією з причин того, що конфуціанська традиція прославляла зречення від престолу на користь мудрого наступника, а не спадкове правління.\nУ рамках конфуціанської думки ідею невідчужуваного права людей на опір зазвичай пов’язують із Мен-цзи. Мен-цзи був китайським філософом, який прославляв ідеал царя-мудреця та відстоював ідею Небесного мандату. Правителі користуватимуться Небесним мандатом доти, доки поводитимуться належним чином. Проте, якщо вони не дотримуватимуться лі, то можуть втратити цей мандат, і це матиме наслідком стихійні лиха, війни або економічні проблеми.\nТеорія Небесного мандату допомогла науковцям зрозуміти піднесення та падіння правителів, і її іноді ототожнюють із правом на повстання. Але Мен-цзи, власне, вважав Небо, а не народ джерелом примусу. Поведінка людей віддзеркалювала волю Неба, але не була незалежним чинником. Це нещодавно спричинило деякий перегляд тієї точки зору, що Мен-цзи був істинним прибічником права звичайних людей на повстання. Схоже, він розрізнював право на протест від справжнього права на повстання, яке означає можливість замінити правителя. Сучасна точка зору полягає в тому, що останнє право мали виключно знатні сім’ї. Менше з тим, існує консенсус, що була певна концепція виправданого опору наказам правителів, яка пізніше стала предметом дискусії науковців.\nЗ низки причин мен-цзианівська традиція в рамках конфуціанської думки була зрештою сублімована. Мабуть, правлячий клас злякався перспектив, пов’язаних із народним чинником, що його непрямо допускала мен-цзианівська традиція. Правителі певно віддавали перевагу ідеї спадкового правління перед ідеєю, що легітимно правити могли тільки царі-мудреці. Зрештою, починаючи з династії Хань у 206 р. до нашої ери, з’явилася меритократична система, у якій вчені-чиновники становили кістяк режиму та його головний стримувач . Утім мен-цзианівська традиція могла переживати відродження в часи смут і династичних змін. Наприклад, династія Сун стверджувала, що отримала Небесний мандат, і пропагувала офіційну історію попереднього періоду, у якій простежувала отримання цього мандату. Отже, у китайській традиції були зерна права на опір, хоча ця ідея не розквітла повністю, як це сталося в епоху французької та американської революцій.\nЮдейська та ісламська релігійна думка\nЗовнішній стандарт, за яким можна оцінити поведінку влади, є однією з особливостей будь-якої правової системи осьового часу, де є царство Бога й царство людини. Влада Бога за означенням є вищою за владу Цезаря, а отже для правових систем, в основі яких лежить релігія, притаманно чітко окреслювати межі політичної влади. Хоча релігійні системи, можливо, й обмежують владу земного правителя, вони так само можуть не заходити аж так далеко, щоби легітимувати народ як доречного суб’єкта, покликаного забезпечити дотримання цих меж. Зрештою, якщо божество захоче покарати несправедливого правителя, воно певно спроможне це зробити, що робить втручання народу зайвим. Наприклад, традиції протесту стародавніх ізраїльтян ніколи не розвинулись у повноцінне право на опір, оскільки вони залишали поза увагою ключове питання: який земний орган здатний вирішувати , коли несправедливе правління сягало рівня, що виправдовував повстання. Аналогічно, філософи-стоїки вважали, що відплату тирану найкраще здійснюють божественні, а не народні механізми.\nУ цьому світлі не дивно, що право на опір не є характерним для ісламської правової традиції. Водночас у Корані є аяти, які, схоже, справді вказують на межі обов’язку коритися світським правителям. Відомий історик Бернард Льюїс ідентифікує зокрема два такі аяти, що підтримують ідею непокори правителю, який примушує людину робити щось таке, що суперечить божественному закону.\nЗахідна політична думка\nСередньовічна європейська політична думка була свідком поступової еволюції ідей виправданого опору несправедливій владі. Почасти ця думка спиралася на домовленості, як-от британської Великої хартії вольностей XIII ст. чи польських Генриківських артикулів XVI ст., обидві з яких надавали право знаті захоплювати замки короля, якщо він не дотримується умов їхніх відповідних письмових угод. Аналогічно, деякі ранні джерела, як-от німецьке Саксонське зерцало (Sachsenspiegel), тлумачили спротив несправедливій владі як обов’язок, не просто гарантуючи простому народу право чинити опір, а вимагаючи від нього спротиву.\nХристиянська наука середньовіччя так само часами виступала за наявність права на опір несправедливій владі. Хоча сам Новий Завіт у деяких місцях досить ясно каже про важливість покори владі, Тома Аквінський, наприклад, вважав, що повалення тиранічного уряду не є бунтом. Обґрунтування Вільямом Оккамом папської влади в рамках загальних соборів Римо-Католицької церкви аналогічно виправдовувало покарання папи ширшою спільнотою.\nНаступні мислителі, як-от Франциско Суарес, обґрунтовували обмеження суверенітету королів світською владою, а не божественним правом. З цієї точки зору, монархії були створені людьми для розв’язання конкретних проблем. Тому вважалось прийнятним опиратися застосуванню несправедливого закону. Однак ці християнські мислителі не розвинули повноцінне право на опір. Кальвіністи, які самі перебували під гнобленням номінально непогрішних королів, розробили власні ідеї щодо несправедливої влади. Їхні практичні розв’язки були обмеженими, але, схоже, Кальвін принаймні розглядав обов’язок магістрату чинити опір тиранії та обов’язок вірян опиратися зазіханням на сповідування релігії. Ці ідеї допомогли закласти підвалини для теорії суспільного договору та увібрали в себе протопоняття опору, навіть якщо не повністю коцептуалізоване як обов’язок або без належної інституціоналізації.\nПраво на опір стало все частіше виходити на центральне місце в політичних дебатах XVI і XVII століть. Мислителі цієї ери схилялися до трактування колективного права на опір як такого, що випливає з природного права людини на самозахист. Наприклад, хоча прийнято вважати, що великий нідерландський правник Гуго Гроцій не був палким прихильником народного опору, деякі науковці вважають, що за певних умов він підтримав би обмежене право на опір. Самуель фон Пуфендорф загалом трактував верховну владу суверена як вищу над усіма законами, але також вважав, що «народ може боронити себе від надмірного та несправедливого насилля свого державця». Аналогічно, Еммеріх де Ваттель дотримувався думки, що деспотичний державець дає «своїм підданим законне право чинити йому опір . . . для власного захисту».\nЛок і Гоббс\nПраво на опір є центральним пунктом розбіжностей між концепціями теорії суспільного договору від Джона Лока та Томаса Гоббса. З точки зору Гоббса, суспільний договір є довершеним і замінює попередні джерела влади; тому «жодного порушення Договору з боку суверена не може бути, а отже, ніхто з його підданих за жодних підстав для втрати [влади сувереном] не може бути звільнений від підданства йому». Інакше кажучи, щойно суверен отримав владу, він не може підлягати позовам про правопорушення. Гоббс виходив із того, що не було іншого легітимного судді, окрім власне суверена:\n… якщо будь-хто один чи більше з них стверджують про порушення Договору, укладеного сувереном при набутті ним верховної влади [при заснуванні держави], а інші чи хтось один інший із його підданих чи він сам стверджують, що такого порушення не було, то в цьому випадку немає судді, який би вирішив цю суперечку, і тоді все знову зводиться до меча, коли кожна людина повертає собі право на самозахист власними силами, що суперечить задуму, який вони мали при заснуванні [держави].\nЗ цього погляду, права на опір немає, а є лише право розірвати суспільний договір і повернутися до первісного природного стану – результат, якого слід уникати за будь-якої можливості.\nЗ іншого боку, для Лока всі люди мали природні права, якими вони добровільно поступилися в рамках суспільного договору. Метою суспільства було не просто уникнути руйнівної війни всіх проти всіх, а й захистити свої майнові та інші права, що їх люди цінують за своєю людською природою. Як вважав Лок, головним механізмом забезпечення виконання суспільного договору є колективне право людей законно повставати проти уряду, якщо він порушуватиме умови договору. Він сформулював це так: «Кожного разу, коли законодавці намагаються забрати або знищити майно людей або навернути їх у рабство за свавільної влади, вони ставлять себе у становище війни з людьми, які внаслідок цього звільняються від будь-якого подальшого послуху». Справді, у деяких випадках Лок вважав революцію не правом, а обов’язком запобігти тиранії. Хоча ані Лок, ані Гоббс не передбачали законодавчої чи судової концепції конституційного примусу, локівське визначення народного чину як механізму забезпечення дотримання суспільного договору допомогло викристалізувати інтелектуальне підґрунтя сучасної ідеї права на опір.\nФормулювання основи для легітимного врядування в термінах договору задовольняє вимогу наявності зовнішнього стандарту для оцінки влади. Вільям Блекстон також включив право на опір до свого переліку природних прав. Усе, що було потрібно, аби скористатися цим правом, – це група людей, готових проголосити його застосування щодо конкретного тирана. Георгу III не пощастило.\nЗасновники США були завзятими пропонентами права на повстання проти несправедливої тиранії. Спираючись на ідеї Лока, вони виводили це право з природного права та розглядали своє тяжке становище як таке, що відповідає передумовам праведного бунту. Це можна побачити і у Вірджинському біллі про права, і в Декларації незалежності. У Декларації незалежності Томас Джефферсон зазначає, що люди спочатку скористались своїм правом на подання петицій, що можна вважати умовою для повстання. Лише після того, як король Георг відкинув низку петицій, він став «державцем, якого кожний із цих учинків викриває як тирана, [який] не здатний бути правителем вільних людей». Джефферсон вважав повстання проти такого абсолютного деспотизму не тільки правом, але й обов’язком – так само, як Лок і Саксонське зерцало до нього.\nНа додаток до обґрунтування права на опір природним правом північноамериканські колоністи обґрунтовували свої дії англійським конституційним правом. Вони звертали увагу, що Блекстон характеризував закони Англії як такі, що включають право на захист у разі гноблення народу. У відповідності з окресленою вище структурою колоністи не визначали альтернативного правителя та й не відчували потреби його ідентифікувати.\nУ своєму тлумаченні опору як права людини американці епохи заснування наслідували творців конституцій штатів, які самі віддавали перевагу риториці опору та народного суверенітету. Багато конституцій американських штатів донині гарантують своїм громадянам право усувати уряд. Наприклад, конституції штатів Нью-Гемпшир, Північна Кароліна та Теннессі містять ідентичну фразу: «Доктрина непротивлення деспотичній владі та гнобленню є абсурдною, рабською й деструктивною для добра та щастя людства». Схоже, ця фраза бере початок у конституції Нью-Гемпшира часів революції. На неї своєю чергою вплинула Мерілендський білль про права 1776 року, який передбачав, що народ може будь-коли «реформувати старий або встановити новий уряд», якщо громадянські свободи опиняються під явною загрозою, а інших засобів виправлення ситуації немає. Конституції багатьох інших штатів дозволяли громадянам «змінювати, реформувати або усувати» свої уряди без таких суворих передумов. Питання, чи революційна влада, поставлена народом, і сама підпадає під право народу на повстання, якщо не виконує своєї частини угоди, заслуговує на тривалу дискусію.\nПоняття виправданого опору також надихає початок Другої поправки до Конституції США. «Добре організоване ополчення» охарактеризоване як доконечне для безпеки вільної держави, і майже напевно прямий зв’язок між насиллям і свободою лежить в основі концепції справедливого повстання.\nСполучені Штати в перші роки Республіки намагалися розв’язати проблему: коли опір владі можна вважати виправданим? Повстання через віскі (Whiskey Rebellion), що вибухнуло в західній Пенсільванії в 1791 р. через податки на зерно, винесло цю проблему на передній план. Свої дії повстанці виправдовували правом на опір несправедливій владі. Тоді як, на думку федералістів, Конституція встановила суверенний уряд, якому слід було підкорятися, бунтівники обґрунтовували свій неконституційний опір податку посиланням на колективний суверенітет народу.\nЗвичайно, справжньою інновацією американського конституціоналізму є створення судового ревю – права судової влади переглядати та скасовувати акти законодавчої та виконавчої влади як несумісні з Конституцією – яке, на думку деяких, покликане «приручити» право на опір. Наприклад, Ларрі Крамер нещодавно стверджував, що судове ревю саме походить від безперечної здатності народу чинити опір актам і законам влади, яка діє поза межами своєї компетенції. Безумовно, після рішення у справі «Марбері проти Медісона» у людей відпала потреба толерувати позаправові дії своїх правителів, натомість вони отримали інституційне рішення, яке давало можливість не вдаватися до повстання. Тому, у певному сенсі, можна розглядати судове ревю як завершення кількасотлітньої еволюції ідеї справедливого опору владі, яка діє ultra vires.\nІнша революційна думка\nНе дивно, що люди, причетні до справжніх революцій, загалом почуваються з правом на опір цілком комфортно. Французькі революціонери зробили право на опір одним із центральних стовпів Декларації прав людини і громадянина, зазначивши, що опір гнобленню є природним правом разом зі свободою, правом власності та безпекою. Пізніше революціонери марксистської традиції продовжували відстоювати право на повноцінну революцію, а не просто право боронити встановлений конституційний лад або відновити становище, що існувало раніше, у протистоянні з деспотичним диктатором. Як сформулював Мао Цзедун, «це право повстати проти реакціонерів».\nПраво на опір також було обґрунтовано в міжнародному праві, зокрема країнами, які домагалися національного самовизначення. Важливим документом у цій сфері стала Декларація про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин та співробітництва між державами відповідно до Статуту Організації Об'єднаних Націй, схвалена Генеральною Асамблеєю ООН 1970 року. Цей документ рішуче засудив «підпорядкування народів іноземному ярму, пануванню та експлуатації» як порушення засадничого принципу національного самовизначення. Декларація передбачає, що «у своїх заходах проти таких насильницьких дій та опорі ним у прагненні реалізувати своє право на самовизначення такі народи мають право шукати й отримувати підтримку у відповідності з цілями та принципами Статуту». Посилаючись на право на опір, низка організацій, що вели боротьбу за національне визволення, виправдовувала насилля, включно з тероризмом.\nСтисло кажучи, право на опір існувало в багатьох політичних традиціях у різні часи та серед різних народів. Усі ці традиції поділяли ідею, що це право дає можливість оцінювати роботу уряду в порівнянні з певним зовнішнім стандартом, а отже є для уряду останнім чинником стримування. Можна припустити, що під час реалізації своєї влади під загрозою потенційного легітимного опору з боку народу, уряд поводитиме себе поміркованіше, ніж тоді, коли такого стримувального чинника немає.\nЗвичайно, залишаються значні інституційні проблеми визначення та виявлення умов для легітимної реалізації права на опір. Дуже серйозними є питання координації дій великої кількості громадян, і за відсутності успішної колективної дії уряд може залишатися здатним і надалі гнобити народ. Багато інституцій сучасного уряду могли, у певному сенсі, постати на заміну права народних мас чинити опір владі. Як описано вище, Едвард Рубін висунув такий аргумент щодо судового ревю. Наявний міжнародний режим прав людини також коріниться у потребі захищати людей та в теорії, якщо не на практиці заступив здійснення права на опір. Утім нас конкретно цікавить право на опір у конституціях, і до цього питання ми наразі переходимо.\nПозитивна теорія: чому держави визнають право на опір?\nКоли розробники конституцій можуть передбачити право на опір у основному законі? Певною мірою є загадкою, чому вони взагалі це роблять, оскільки самі можуть бути зрештою скинуті через реалізацію такого права. Як каже Тоні Оноре, «від суверенних держав навряд чи можна очікувати, що вони так просто дадуть своїм підданим право на відокремлення чи повстання». Проте іноді вони так і роблять, як би парадоксально це не звучало.\nУ цьому розділі ми викладемо два основних пояснення, чому держави можуть передбачати право на опір у своїх конституціях. По-перше, ми вважаємо, що держави можуть встановлювати таке право як звернений у майбутнє, проспективний інструмент координації, який зобов’язує націю дотримуватися демократичного правління. По-друге, що тривожніше, ми припускаємо, що це право може бути ретроспективним, зверненим у минуле, і використовуватись постфактум для легітимації лідерів, які отримали владу в недемократичний спосіб.\nПроспективне право: координація та попереднє зобов’язання\nОдним із пояснень, чому творці конституцій вкладають право на опір до основного закону, є те, що це право слугує проспективним інструментом попереднього зобов’язання, який допомагає координувати належну народну відповідь у разі, якщо уряд користається владою нелегітимно або виходить за межі своєї компетенції. Для розуміння поняття координації почнемо з простої моделі демократії та верховенства права Баррі Вейнґаста. Вейнґаст моделює ситуацію, у якій є один лідер і двоє громадян. Лідер може утворити коаліцію з одним із цих громадян для привласнення статків іншого. Проте за певних обставин правитель може захотіти накласти на себе обмеження – можливо, для сприяння економічному розвитку або для забезпечення політичної підтримки.\nЯкщо лідер обіцяє не діяти певним чином, що забезпечує виконання цієї обіцянки? Теоретично правитель може безкарно її порушити, якщо тільки ці двоє громадян не об’єднаються, аби змусити його виконати конституційне зобов’язання. Примус до виконання зобов’язання вимагає від громадян координувати свої дії для досягнення спільного розуміння, яке саме порушення є достатнім для того, щоби зробити необхідним народний виступ . Якщо тільки один громадянин вважає, що лідер порушив обіцянку, і виходить на вулицю для протесту, цього громадянина заарештують, а лідер продовжуватиме порушувати обіцянку. Якщо ж обидва громадянина вийдуть разом, вони можуть успішно протистояти порушенню та забезпечити дотримання конституції.\nЯк може виникнути таке спільне розуміння? Іноді йому може сприяти рішення суду, яке виявляє порушення конституції. В інших випадках можуть відіграти роль засоби масової інформації. У нещодавніх революціях у Єгипті та інших країнах арабського світу, Фейсбук, Твіттер та інші соціальні медіа дали змогу громадянам узгодити своє розуміння того, коли й де протестувати. Право на опір також може грати таку роль. Пряме закріплення в конституції права на опір має – за інших рівних умов – сприяти координації, оскільки нагадує громадянам про їхню колективну силу. Якщо громадяни знають, що вони мають право на повстання, їм може бути легше, посилаючись на це право, долучитись до колективної дії для стримування правителів.\nОскільки право на опір потенційно координує громадян, воно функціонує як інструмент попереднього зобов’язання. Закладаючи таке право в конституцію, правитель чітко сигналізує свою готовність дотримуватися її. Нагадування народу про його вирішальне слово у сфері забезпечення дотримання конституційного ладу означає, що лідер обіцяє не робити громадянам кривди, і ми можемо очікувати кращої роботи від правителів, які беруть на себе такий тягар. Саме в цьому сенсі право на опір є попереднім зобов’язанням не порушувати інші права.\nКонституції здавна концептуалізують як інструмент попереднього зобов’язання, який розв’язує проблему часової несумісності. Логіка є такою: Ми, народ, вирішуємо зараз (час 1), що воліємо мати владу, яка поважає наші права. Але ми, народ, також знаємо, що влада й навіть більшість населення можуть спокуситися порушити ці права пізніше (час 2). Через це ми пишемо конституці


Google: Мітка mobile-friendly втратила свою актуальність - Yoip\nдодому Сайтостроение Новини Google: Мітка mobile-friendly втратила свою актуальність\nВід автора: Google прибирає з пошуку значок mobile-friendly. Більша частина ресурсів із видачі є оптимізованими під мобільні пристрої, тому наявність цієї мітки у сайту неактуально.\nПредставники Google повідомили, що з результатів мобільного пошуку зникне значок mobile-friendly. Це пов’язано з тим, що дана мітка втратила свою актуальність, оскільки 85% ресурсів з видачі є оптимізованими під мобільні пристрої.\nУ матеріалі наголошується, що видалення значка не означає, що даний алгоритм перестає діяти. Як і раніше, «дружність» сайту до мобільних гаджетів розцінюється пошукачем як один з основних факторів, що впливають на результати ранжирування.\nДля перевірки рівня оптимізації свого ресурсу спеціалісти радять веб-майстрам використовувати кілька перевірених інструментів: Mobile-Friendly Test і відповідний звіт у Search Console.\nМітка mobile-friendly з’явилася в англомовній видачі Google в 2014 році. З її допомогою відзначалися ресурси, оптимизированые для перегляду на мобільних пристроях. Через кілька місяців ця мітка стала відображатися і в російськомовній версії пошуку для гаджетів.\nпопередня статтяДодаємо емоцій в текстову область форми\nнаступна статтяIntel презентувала спосіб продовжити час автономної роботи ноутбука\nВід автора: У цьому уроці ми пройдемо процес встановлення локального сервера Денвер і розглянемо роботу з даним сервером. Насправді я довго не наважувався...\nЯкий інструмент використовувати: ssms, ssdt або azure data studio?


Обмін Visa/MasterCard EUR на Basic Attention Token, список найвигідніших курсів\nКурси обміну Visa/MasterCard EUR на Basic Attention Token\nТаблиця містить важливі відомості щодо курсу переказу Visa/MasterCard EUR на Basic Attention Token.\tТам ви знайдете все обмінні пункти, які зараз діють. Найбільш вигідні пропозиції знаходяться вгорі.\tІнформація про таблицю.\nALFAcashier 1.0000від 106.3 1.4742 8175.5225 1339.4 2/0/1\nProstoCash 1.0000від 100 1.4489 749531.5946макс. 2897.8000 143.1 0/0/0\nСкористайтеся порадами та інструкціями, які зазначено нижче, як правильно вибирати сайт для виведення, на що звертати увагу при переказі євро Віза або Мастеркард в Basic Attention Token (BAT).\n"Visa/MasterCard" и "Basic Attention Token" – колонки, де прописані курси обміну з різних сайтів. Знайдіть вигідний і дивіться наступні рядки – там знаходиться не менш важлива інформація.\nЄ обмінники, де переклад з Visa/MasterCard EUR на Basic Attention Token є звичайною операцією введення коштів.


Одеська облрада вперше вирішила запустити депутатський електронний портал :: Ізбірком :: Головні події Одеси\nОдеська облрада вперше вирішила запустити депутатський електронний портал\n15 липня 2021 р. 20:16\nОдеса Одеська обласна рада депутат\nСистема електронного документообігу АСКОД впроваджується в Одеській обласній раді, зокрема на базі офіційного сайту з’явиться електронний портал з детальною інформацією про роботу кожного депутата.\nНагадаємо, у 2018 році портал «Твій депутат міської ради», який мав запрацювати 1 січня, запустився 15 січня.\nВерховна Рада України підтримала відставку Арсена Авакова з посади міністра внутрішніх справ, за яку проголосував 291 депутат. Нагадаємо, Міністр внутрішніх справ України Арсен Аваков 13 липня написав заяву про відставку.


Абразивний та шліфувальний інструмент — Корпорація 'Океан'\nНабір наконечників для шліфування\nАдаптер М14/8мм (УШМ/дриль) виготовлений з інструментальної сталі. З одного боку хвостовик для дрилі діаметром 8 мм, з іншого - зовнішня різьба М14. Дозволяє використовувати оснащення, призначене для кутових шліфмашин з дрилем.\nДиск для дриля гумовий з липучкою\nДиск для дриля гумовий з липучкою. Використовується для кріплення\nДиск для УШМ, з липучкою\nДиск з липучкою для КШМ. Диск з липучкою для шліфування застосовується для обробки поверхонь з металу, деревини, пластику тощо. Додатковий шар м'якої гуми згладжує вплив нерівностей поверхні на інструмент. Основа диску з липучки для використання з абразивними кругами. Комплектується з...\nПолірувальна губка для дриля та УШМ\nПолірувальна губка для дриля та кшм. Використовується для полірування та шліфування матеріалів з лаковим покриттям з можливістю використання полірувальних паст. Застосовується при вологому і сухому поліруванні. Комплектується з перехідником для дриля(м14*6).\nДиск для дриля та УШМ, з липучкою\nДиск з липучкою для дриля та КШМ. Диск з липучкою для шліфування застосовується для обробки поверхонь з металу, деревини, пластику тощо. Додатковий шар м'якої гуми згладжує вплив нерівностей поверхні на інструмент. Основа диску з липучки для використання з абразивними кругами. Комплектується...


П’ять помилок батьків при лікуванні застуди чи нежиті - Отцовский клуб\nБажання допомогти дитині часто призводить до зовсім неочікуваних наслідків. Величезна кількість ускладнень звичайних захворювань дихальних шляхів – наслідки помилок батьків\nЩо саме батьки роблять не так, коли дитина захворіла? Fathers Club попросив відповісти на це запитання досвідченого педіатра Андрія Віленьского, головного лікаря з педіатрії клініки ISIDA\nПерша помилка. Лікування при перших проявах інфекції\nпедіатр Андрій Віленьский\nГоловна помилка батьків – при перших проявах інфекції вони одразу починають панічно лікувати будь-чим. Навіть тоді, коли лікувати зовсім не потрібно. Це перш за все стосується гострих респіраторних захворювань (ГРЗ). Якщо простіше – ми говоримо про нежить, застуду, іноді – бронхіт. Чому не треба лікувати одразу? Тому що банальна вірусна інфекція є сильним природним поштовхом для імунітету. Якщо дитина не має первинних (вроджених) або вторинних захворювань імунітету, при появі перших симптомів лікувати інфекцію не потрібно. Хворіючи на вище перелічені вірусні інфекції, організм наче сигналізує нам, що йому потрібен поштовх. Для того, щоб внаслідок хвороби імунітет зміцнився і міг в майбутньому надійно захищати дитину від більшості інфекцій, які її оточують. Зазвичай, вірусні інфекції не дають ускладнень і, якщо вони не дуже часті (до 4-5, максимально до 8-10 інфекцій на рік), це є нормою в певному віковому періоді дитинства. Іншими словами, вірусна інфекція – це свого роду вакцинація.\nДруга помилка. Збивання підвищеної температури\nЗазвичай, температура вище 39 лякає батьків. Проте, підвищена температура при вірусній інфекції – це норма, і теж є захисною реакцією організму. При підвищенні температури посилюється дія захисних імунних механізмів в організмі, активно йдуть захисні процеси, і врешті решт хвороба проходить швидше. Тому, температуру в принципі не варто чіпати.\nЧому ми все ж таки даємо жарознижувальні препарати? Тому, що іноді підйом температури може супроводжуватися додатковими негативними проявами, які можуть вплинути на перебіг захворювання і стан дитини. Наприклад, судоми чи стан, коли організм дитини не може ефективно виконувати свою функцію внаслідок зневоднення, виснаження – дитина не хоче пити, приймати їжу. В такому випадку, щоб дитина могла поповнити запаси води та енергії, високу температуру треба збивати.\nТретя помилка. Недостатня кількість рідини\nПри високій температурі втрати організмом рідини збільшуються. Адже дитина пітніє, частіше дихає. А для того, щоб організм нормально функціонував при температурі, був гарний кровообіг, кров була потрібної консистенції та в’язкості, потрібен додатковий об’єм рідини. Тому, одна з головних помилок, яка впливає на перебіг інфекції, є те, що батьки не забезпечують дитині достатній об’єм рідини. Потрібно запам’ятати важливе правило під час інфекційних захворювань – дитина, яка хворіє, обов’язково має більше пити. Це може бути просто вода, розведений сік чи чай – будь-які напої, які дитина любить. Не рекомендується давати ті напої, які дитина раніше не вживала.\nЧетверта помилка. Використання противірусних засобів\nНа сьогодні для використання більшості противірусних засобів немає підстав. З точки зору доказової медицини – вони є неефективними. Часто при вірусних інфекціях, окрім противірусних засобів, батьки застосовують і інші необов’язкові медикаменти, внаслідок чого можуть виникнути побічні ефекти. З цих міркувань противірусні засоби при банальних інфекція в принципі протипоказані. Виключенням є тільки грип та інші вірусні інфекції, які ми називаємо «дитячим» (вітряна віспа, кір і т.д.), якщо вони перебігають з ускладненнями. Хоча, найкращими засобами проти цих вірусів є щеплення.\nТреба також нагадати, що зовсім недавно – 26 листопада Міністерство охорони здоров’я заявило, що стурбоване поширеною практикою надмірного та необґрунтованого призначення безрецептурних ліків для симптоматичного лікування неускладнених ГРВІ у дітей. І також надало список ліків, які не не рекомендовані при лікуванні ГРВІ:\nАнтибіотики Не рекомендовані.\nПротивірусні препарати Не рекомендовані (крім озельтамівіру та занамівіру за показаннями).\n“Імуномодулятори” Не рекомендовані. Можуть бути шкідливі\nІнтерферони Не рекомендовані. Ефективність співрозмірна з плацебо\nАнтигістаміни Не рекомендовані. Ефективність при лікуванні ГРВІ не доведена\n«Сиропи від кашлю» Не рекомендовані. Можуть бути шкідливі у дітей до 4 років.\n«Комбіновані ліки від застуди» Заборонені дітям молодшого віку. Полегшують симптоми у дорослих.\nВітаміни Не рекомендовані.Ефективність не доведена.\nРослині препарати Ефективність не доведена.\nП’ята помилка. Надмірна занепокоєнність батьків\nРоль батьків під час хвороби дитини – не тільки викликати лікаря чи давати пігулки. Дуже важливо забезпечити емоційний комфорт для дитини та всієї сім’ї. В цьому роль тат – найбільша. Саме вони можуть підтримати і дружину і дитину. Дитина довше буде одужувати, якщо постійно бачить, що батьки занепокоєні чи нервують.\nЧитайте також. Як я лікував сина “за Комаровським”


irshava-news.com : Проблему жахливого дорожнього покриття в місті нарешті почали вирішувати\nКерівник міста провів зустріч з першим заступником начальника Служби автомобільних доріг у Закарпатській області Василем Руричем та начальником філії «Іршавський райавтодор» Богданом Сичом щодо надання Службою дозволу на зрив асфальтобетону від центрального мосту до готелю «Іршава». Такої згоди вдалося досягнути і, як тимчасовий варіант, можна провести частковий демонтаж старого асфальтного покриття. Роботу планують завершити протягом двох-трьох тижнів.\nДомовилися також зривати лише площину проїжджої частини, де є бруківка (5-8 метрів), а з обох боків дороги біля тротуарів залишати асфальтне покриття і стикувати його з бруківкою.\nУ міськраді також зазначають, що домовилися зривати лише площину проїжджої частини, де є бруківка (5-8 метрів), а з обох боків дороги біля тротуарів залишати асфальтне покриття і стикувати його з бруківкою.\nЗначно затрудняти роботи може рух транспорту, який відзначається значною інтенсивністю практично протягом усього дня. Очевидно, якщо буде прийняте остаточне рішення про початок робіт, то частково рух автомобілів доведеться обмежити.\nНа майбутнє досягли згоди про виконання капітальних робіт.\nІнженери Закарпатського відділу комплексного проектування інституту «Укрдіпродор», працюючи у місті, вже проводять обстеження та знімають заміри на цих дорогах. Вони виготовлятимуть проектно-кошторисну документацію, де і запроектують капітальний ремонт центральної автодороги бруківкою. Адже, у зв’язку з постійними розширенням дорожнього полотна та демонтажем бруківки під час прокладання інженерних мереж протягом минулих років, бруківкою на зараз вимощено приблизно 50-60 % дороги.\nЗа попередніми прогнозами вартість робіт при втіленні такого проекту може сягати близько 4-5 мільйонів гривень. Такі кошти для капремонту дороги можливо спрямувати тільки при наявності додаткового фінансування, яке може отримати Об’єднана територіальна громада, котра буде створена після виборів у квітні цього року. До того часу слід шукати певні шляхи, які дозволять бодай трохи покращити стан центральних автодоріг Іршави, і демонтаж існуючого покриття до бруківки поки що єдиний варіант.


19.04.2021 15:03 Читайте по-русски\nТаким чином хочуть удосконалити взаємодію різних відомств у протидії можливим терористичним і диверсійним загрозам\nМасштабні антитерористичні навчання анонсувала Служба безпеки в більшості українських областей. У межах вишколу відпрацюють захист стратегічно важливих об'єктів та державних кордонів.\nТаким чином хочуть удосконалити взаємодію різних відомств у протидії можливим терористичним і диверсійним загрозам. Тренування будуть максимально наближені до реальних умов. Також можливе введення особливого режиму. Воно передбачає обмеження або заборону руху транспорту і пішоходів, перевірку документів та огляд автомобілів.\nУ навчаннях візьмуть участь рятувальники, підрозділи СБУ, Нацполіції, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Збройних сил, а також місцевого самоврядування. Минулого тижня подібні навчання почались у Харківській, Херсонській та Сумській областях.\nЧитайте також: В Україні необхідно проводити навчання із запровадження воєнного стану – експерт\nнавчання або тренування СБУ військовослужбовці поліція Держприкордонслужба (ДПСУ)


Біг уповільнює старіння на клітинному рівні!\nПрогулянка як вид фізичної активності має багато переваг для осіб похилого віку. Вона покращує функції пам`яті і може виступати в якості профілактики різних хвороб. Якщо ж ви дійсно хочете запобігти біологічне та фізичне старіння організму, ви повинні прислухатися до порад науковців. Реальним квитком в безхмарне майбутнє може стати біг.\nБігуни проти ходоків\nУ тренованих м`язів є перевага\nУ місті Боулдер, штат Колорадо, було проведено невелике дослідження, що порівнює вплив ходьби і бігу на літніх людей. Співробітники місцевого університету зважилися на цей крок, тому що в попередніх роботах виявили звикання організму осіб похилого віку до ходьби. Ймовірно, прогулянки не можуть боротися зі старінням організму в довгостроковій перспективі і знижують свою ефективність з плином часу.\nДля участі в локальному дослідженні були відібрані 30 чоловіків і жінок у віці від 60 до 70 років. Добровольці були поділені на дві групи: одна з них практикувала біг, а інша - піші прогулянки. Тричі на тиждень протягом 30 хвилин учасники виконували покладені на них обов`язки. Потім вчені вимірювали кількість споживання кисню, а також розглядали біомеханіку тіла. Заміри проводилися в той час, коли учасники обох груп в кінці кожного тренування неспішно йшли по біговій доріжці.\nВ результаті вчені виявили, що група бігунів показала більш високі результати ефективності. Цікаво, що і бігуни, і ходоки витратили за тренування однакову кількість калорій. Дослідники вважають, що різницю в ефективності могли забезпечити м`язові клітини, в яких активно утворюються мітохондрії.\nМітохондрії забезпечують людей енергією, яка дозволяє рухатися більше, але з меншими зусиллями. Відомо, що бігуни мають кращою координацією роботи м`язів в порівнянні з їх колегами-ходоками. Гарна новина для всіх, хто ще не почав практикувати ранкові або вечірні пробіжки: це ніколи не пізно зробити!\nfaqukrs.xyz » Спорт і фітнес » Спорт на відкритому повітрі » Біг уповільнює старіння на клітинному рівні!\nСпорт і фітнес / Спорт на відкритому повітрі\nСтатті за темою "Біг уповільнює старіння на клітинному рівні!"\nБіг підтюпцем - це як? У чому його користь?\nЗа життя зі спортом: програма тренування в тренажерному залі для дівчат\nЗадалися питанням: наскільки правильно ви займаєтеся на біговій доріжці? Дізнайтеся, як правильно бігати на біговій доріжці!\nЗародження і історія лижного спорту\nЯк збирати намет: поради бувалих туристів\nВоркаут для початківців: план тренування\nЯк залити каток у дворі: особливості процесу\nОлімпіада 2018: де пройдуть наступні зимові олімпійські ігри?\nЯкі є ігри і види спорту?\nХто насправді наймолодша олімпійська чемпіонка?\nСлоупстайл - що це за вид спорту? Лижний слоупстайл\nСпортивна споруда: види і нормативи з безпеки. Класифікація спортивних споруд\nЩо таке дуатлон і яким він буває? Необхідна екіпірування й правила\nБіатлонна гвинтівка: види і особливості\nДріб на зайця. Успіх залежить від підготовки\nГалина кулакова: біографія, рік народження, фото\nЯкий він, найтитулованіший олімпійський чемпіон?\nОлімпійський парк в сочи\nГірськолижний спорт в росії: види, змагання\nПолювання навесні. Сезон полювання навесні\nНизька фізична активність в середньому віці веде до зменшення розміру…\nОдна хвилина інтенсивних вправ здатна замінити 45-хвилинне тренування\nХвороба альцгеймера може початися за 20 років до появи симптомів\nСкільки вправ вам потрібно в тиждень, щоб знизити ризик раку грудей?


Man Pride відгук: собача нісенітниця чи чудодійні ліки? 5 неспростовних фактів\nПоліпшити здоров’я за допомогою Man Pride? Це справді так просто? Користувачі повідомляють історії успіху\n9.7/10 0:20 Azad Little\nЯкщо ми довіряємо багатьом репортажам, які нещодавно були оприлюднені для публіки, багато ентузіастів можуть використовувати Man Pride для покращення свого здоров'я. Недарма цей товар стає все більш популярним.\nБез сумніву, ви також помітили, що багато блогів про Man Pride коментували. Тож чи справді це допомагає покращити здоров’я? Ви в нашій статті блогу.\nДеталі, які існують для Man Pride\nЗ нешкідливими речовинами Man Pride покладається на перевірені ефекти. Препарат став відомий своїми небагатьма побічними ефектами та великим взаємозв'язком між ціною та задоволеністю споживачів.\nКрім того, виробник дуже довірливий.\nПокупка можлива без рецепта і може бути реалізована через безпечне з'єднання.\nЯкі цільові групи повинні придбати товар?\nВи можете уточнити це, просто подивившись, хто Man Pride був би непридатний.\nОскільки має бути кришталево зрозуміло, що кожен, хто страждає, щоб боротися за здоровий стан, може досягти швидших результатів, купуючи Man Pride.\nПоки ви підозрюєте, що зможете проковтнути лише одну таблетку і негайно вирішити всі свої проблеми, ви повинні знову розглянути свою точку зору. Вам потрібні терпіння та непохитність у всіх напрямках, адже фізичні зміни потребують тривалого часу.\nMan Pride допомагає досягти мети. Це робить його більш корисним, ніж Nutrivix .. Тим не менше, ти повинен виконати свою роботу.\nЯкщо ви досить дорослі та хочете оздоровитись, отримайте Man Pride, пройдіть процедуру повністю і тепер можете сподіватися на перемогу.\nЄ багато причин прийняти Man Pride:\nповністю натуральні інгредієнти або компоненти забезпечують відмінну переносимість та обережне використання\nви заощадите собі поїздку до фармацевта та ганебну розмову про Засоби для підтримки здоров'я\nРецепт від лікаря не потрібен, тим більше, що товар можна придбати в Інтернеті без рецепта і просто недорого\nВи любите балакати про те, щоб бути здоровим? Переважно зовсім не? Зрештою, їм не потрібно, а ви лише можете замовити товар, навіть якщо хтось цього не помітить.\nЯк очікується, обіцяний ефект Man Pride виникає завдяки спеціальній взаємодії відповідних інгредієнтів.\nЦе притягує додаткову цінність із дуже складної конструкції вашого тіла таким чином, що він використовує наявні механізми.\nЗрештою, організм має все на складі, щоб покращити здоров'я, і лише питання цих процесів відбувається\nВідповідно до ділового веб-сайту виробника, такі ефекти виділяються:\nЦе згадані побічні ефекти, які не виключаються разом із препаратом. Однак повинно бути зрозуміло, що ці висновки, звичайно, можуть бути сильнішими від людини до людини, а також можуть бути більш щадними. Лише особистий тест може принести впевненість!\nСклад Man Pride інтелігентно поєднується і ґрунтується насамперед на таких основних компонентах:\nНа жаль, споживачам це мало корисно, якщо такий агент цієї групи містить цей ефективний інгредієнт, який, однак, погано налаштований.\nДля продукту виробник вважає за краще використовувати сильну дозу кожного компонента, що, згідно з дослідженнями, обіцяє значні успіхи у підтримці здоров'я.\nЧи потрібно підозрювати супутні обставини для продукту?\nПерш за все було зрозуміло, що в цьому випадку Man Pride - це цілющий продукт, який використовує біологічні процеси людського організму.\nОтже, між Man Pride та організмом існує співпраця, що практично виключає побічні ефекти.\nВи зараз, швидше за все, задаєтесь питанням, чи можливо, що це може зайняти деякий час, перш ніж вам буде зручно користуватися ним.\nЗвичайно. Звичайно, люди повинні звикати до цього, і дискомфорт може стати спочатку побічним ефектом.\nЩо означає для Man Pride?\nКілька важливих зауважень щодо використання продукту\nПродукт може бути спожитий користувачем у будь-який час та без додаткового повороту - завдяки детальному опису виробника разом із простотою товару в цілому. Так само Forte Love може бути тестом.\nВи завжди можете носити Man Pride із собою цілий день, і ніхто цього не помітить. Додана інформація розповість вам про те, як ви використовуєте статтю та даєте позитивні результати - це швидко пояснюється та легко слідувати\nДесятки користувачів кажуть, що побачили значне полегшення під час першого використання. Нечасто трапляється, що прогрес можна досягти через відносно короткий час.\nЧим довше використовується Man Pride, тим чіткіші результати.\nДійсно, споживачі виглядають настільки задоволені Man Pride, що навіть через кілька років вони приймають його знову і знову протягом певного місяця.\nТому не годиться дозволяти тестовим звітам мати занадто великий вплив, коли вони пишуть про дуже швидкі результати. Залежно від користувача, результати можуть зайняти дуже багато часу.\nЩо кажуть люди, що Man Pride намагався?\nОчевидним є факт, що на Man Pride існує багато позитивних досліджень. Прогрес змінюється залежно від конкретного випадку, але в цілому він має дуже гарну репутацію.\nЯкщо ви не спробуйте Man Pride, можливо, вам просто не вистачає пристрасті насправді щось змінити.\nАле давайте докладніше розглянемо досвід захоплених споживачів.\nЗвичайно, вона ставиться до малопосівного зворотного зв'язку, і продукт може впливати на всіх в різній мірі.\nОднак у середньому результати значні, і я вважаю, що ви, безсумнівно, такі самі.\nСпоживачі можуть розраховувати на результати, перелічені зараз:\nЩо є наслідком?\nВід добре розглянутого складу до задоволеного досвіду клієнтів до результатів, які гарантуються постачальником.\nОскільки я провів багато досліджень у цій галузі та перевірив багато продуктів, питання не виникає: Man Pride перевершує конкуренцію в усіх відношеннях.\nНарешті, я можу сказати: Man Pride надихає всіляко, тому, безумовно, варто спробувати.\nВеликою перевагою є те, що його можна легко інтегрувати в повсякденне життя\nЗагалом, Man Pride - це чудовий підхід для них. Для мене важливо лише те, що ви Man Pride можете придбати лише через веб-сайт оригінального виробника. На відміну від SlimJet він помітно більше підходить .. Ніхто не знає заздалегідь, чи товар, який рекламується третіми сторонами, не є підробкою.\nОсновна посилання перед початком роботи:\nЩоб повторити застереження ще раз, ви повинні проявляти здоровий ступінь скептицизму при замовленні продукту, оскільки імітація лише за короткий час за допомогою популярних засобів.\nЩоб пізніше ви позбавились від неефективних домішок, сумнівних компонентів, а також високих відпускних цін при покупці статті, ми можемо гарантувати вам перелік перевірених та оновлених нами продуктів, що ви не будете турбуватися про ці проблеми при замовленні у нашому списку доведеться хвилюватися.\nНаша рекомендація не купувати таку продукцію у магазинах, таких як eBay чи Amazon, оскільки справжність продуктів та ваш розсуд взагалі не можуть бути гарантовані. Спробувати у своїй аптеці також безглуздо.\nДискретні, анонімні та, крім того, безпечні процеси - це звичайно на домашній сторінці виробника продукту.\nЗавдяки перехресним посиланням, які я досліджував, ви завжди в безпечній стороні.\nЯкщо ви вирішили спробувати засіб, залишається лише рішення про те, яка сума має сенс. Якщо ви замовите більший пакет замість меншої кількості, ви зможете купувати дешевше, і вам не доведеться нічого турбуватися протягом наступних кількох місяців. Уповільнення успіху очікування доставки Man Pride вкрай неприємно.


Ольга Фреймут показала фото з донькою Златою: миловидний кадр - Новини шоу-бізнесу - Lifestyle 24\n15:26, 1 жовтня - Читать новость на русском\nВідома українська телеведуча та журналістка Ольга Фреймут нечасто ділиться деталями особистого життя. Однак вчора жінка показала нове фото з донькою Златою Мітчелл. Його вона опублікувала на своїй сторінці в інстаграмі.\nДо слова Новоспечена матуся Анна Саліванчук та її чоловік захворіли на коронавірус\nОльга Фреймут позувала, сидячи поряд з донькою. Вона ніжно дивилась на доньку та поставила руку Златі на плече. Телеведуча вдягнула синю сукню в білий горошок, а дівчина обрала схоже вбрання, тож ще більше схожа на матусю. Помітно, що Злата вже використовує косметику: вона зробила нюдовий макіяж очей та нафарбувала губи темно-рожевою помадою.\nМи зі Златою плануємо її майбутнє. Дочка знає, чого хоче. А я поруч, щоб підтримати обдарованість,\n– написала Фреймут під фото.\nОльга зазначила, що Злата Мітчелл – дуже різностороння особистість. У 14 років вона займається танцями та навіть створила свій власний бренд одягу, що демонструє її самостійність. Та це й не дивно, оскільки зіркова матуся завжди говорила про те, що вона дозволяє Мітчелл самовиражатися.\nШанувальники оцінили нове фото Фреймут з донькою. "Пам'ятаю Злату ще маленькою дівчинкою", "Златі дуже пощастило з мамою", "Дуже гарні", "Яка вона у вас красива", – поділилися враженнями у коментарях підписники.\nОльга Фреймут з донькою Златою / Instagram / @freimutolia\nНовини LifeStyle LifeStyle Ольга Фреймут Зіркові діти Зіркові батьки\nОголилась під водою: Даша Квіткова знялась у пікантній фотосесії у відвертій білизні


Ускладнення і наслідки кашлюку у дітей | Здоров'я\nУскладнення і наслідки кашлюку у дітей\nКоклюш – інфекційне захворювання, яке багатьом батькам здається не найважчим. Але заспокоюватися після стійкого зникнення симптомів не можна: якщо лікування було недостатнім або нерегулярним, можуть виникнути неприємні наслідки у вигляді ускладнень.\nКоклюш: чого побоюватися після?\nВ першу чергу, лікарі говорять про бактеріальних ускладненнях у вигляді пригнічення імунітету. Переніс хворобу дитина ослаблений, постійний кашель змучив верхні дихальні шляхи. Тут і може підстерігати хвороба у вигляді:\nпневмонії (читайте: як лікувати пневмонію у дітей);\nмедиастенита або плевриту;\nПротягом пневмонії під час самого кашлюку помітити важко – характерних рис немає. А порушений кровообіг може призвести до спазмів судин і бронхів. Дуже часто пневмонія показує себе у всій красі вже після зникнення коклюшу. І є вона вже самостійним захворюванням, викликаним стрептококами, рідше – іншими збудниками.\nКоклюшна енцефалопатія – ураження ЦНС. Проявляється вона на другий або третій тижні перебігу основного захворювання. Причому батьки відразу помічають, що додалися нові ознаки і симптоми: судоми, непритомність, порушення слуху і зору, як короткочасні, так і довгострокові. Якщо хоч один із цих ознак виявлено, потрібна термінова консультація лікаря і госпіталізація. Інакше енцефалопатія може вплинути на психомоторний розвиток дитини, навіть спричинити смерть від зупинки дихання і потрапляння блювотних і слинних мас у дихальні шляхи.\nЦі захворювання легенів, трахеї або середнього вуха не потрібно допускати. Малюк, що встав з ліжка після коклюшу, повинен пройти повноцінне обстеження, його здоров’я потрібно берегти. Жодних переохолоджень: морозива на вулиці, холодної води, довгих зимових ігор на дворі. Звичайно, доведеться протриматися кілька тижнів на такому режимі, зате шансів зберегти здоров’я більше.\nВід коклюшу також може виникнути таке неприємне явище, як випадання прямої кишки. Зустрічаються й грижі. Знову ж винен кашель: збільшене внутрішньочеревний тиск при натужне тривалому кашлі може до цього призвести. Намагайтеся не навантажувати дитину ні за час хвороби, ні після неї.\nІноді лікарі зустрічаються з ателектазом легені (спадання альвеол легенів), що може призвести до дихальної недостатності. Тому спостереження лікаря при найменшому нездужанні дитини обов’язково.\nТакож досить часто спостерігаються крововиливи в мозок і сітківку ока з-за різкого збільшення артеріального тиску. Дитина натужно кашляє, і тиск «скаче» в різні боки. В особливо важких випадках спостерігаються відшарування сітківки та інсульт. Це рідкісні випадки, але на «авось» при хворобах дітей розраховувати не можна.\nБережіть своїх малюків!


Проект участі Торгово - промислової палати Італії в Українських Тижнів Моди 2012\n| 30.11.2013 06:52\nUkrainian Fashion Week, один із найвідоміших тижнів моди у Східній Європі, офіційно представив грандіозний захід – EuroFashion. Це спеціальний проект 30-го Українського Тижня Моди. Особлива неординарна подія приурочена до чемпіонату Європи з футболу 2012. Це ще й особливий подарунок для країни, яка відкриває себе світові і відкриває світ для себе напередодні ЄВРО 2012.\nEuroFashion відбудеться 19-20 березня 2012 року. Яскраві та незабутні покази 16 європейських дизайнерів – представників країн-учасниць чемпіонату Європи з футболу поєднають Моду, Культуру, Мистецтво, Спорт і Музику.\nUkrainian Fashion Week, усвідомлюючи свою соціальну відповідальність, запровадив у межах проекту EuroFashion благодійну складову “Збереження Чистої Води”. Для проведення проекту EuroFashion Ukrainian Fashion Week залучив велику міжнародну команду менеджерів, а також запросив як куратора проекту всесвітньо відому супермодель Джі Дієнг, яка вшанована багатьма нагородами, такими як the Award for Humanity, the United Nations Volunteer Award, the Leading Ladies Award, the UNESCO Diploma of World Heritage City of Kotor, та яка патронує благодійну організацію Pink Ribbon Germany (Німеччина). За збереження чистої води також виступають відомі артисти з Європи та США, які стануть гостями EuroFashion.\nКерівник Проекту EuroFashion, співзасновник та голова оргкомітету Ukrainian Fashion Week Ірина Данилевська зазначила, що Український Тиждень Моди ніколи не залишається осторонь подій, що відбуваються в країні. Безумовно, ЄВРО 2012 – найактуальніша з них. Адже ця подія відкриває широкі можливості для розвитку та представлення країни світові. Мода, культура, спорт, соціальна відповідальність поєдналися в одному проекті, який є унікальним не лише для нашої країни, але й для всієї Європи.\n16 дизайнерів – представників країн-учасниць чемпіонату ЄВРО 2012, матимуть честь бути Послами Моди своїх країн і вшанувати 14-й Чемпіонат Європи з футболу. Велика Британія, Греція, Данія, Ірландія, Іспанія, Італія, Нідерланди, Німеччина, Польща, Португалія, Росія, Франція, Хорватія, Чехія, Швеція і Україна – це проект EuroFashion. Це яскраві фешн-шоу європейських дизайнерів на 30-му Ukrainian Fashion Week, які продемонструють усьому світові Європейський Командний Дух, Креативність, Інноваційність, Благодійність та Соціальну Відповідальність.


Всі автомобільні відеореєстратори Gazer комплектуються фірмовою картою пам'яті Gazer microSDHC з SD-адаптером, автомобільним блоком живлення та іншими корисними аксесуарами. Найбагатша комплектація товару на ринку дозволяє використовувати реєстратори Gazer відразу після покупки, без необхідності що-небудь купувати додатково.\nНаявність сертифікату відповідності УкрСЕПРО на весь модельний ряд пристроїв підтверджує законність і безпеку їх використання. У випадку, якщо відеозаписи з реєстратора Gazer розглядатимуться в якості доказової бази в суді, наявність сертифіката забезпечить додаткову юридичну вагу матеріалам.\nАкція діє у всіх точках продажу на території України з 13 липня по 13 серпня 2015 року. Знижка не підсумовується з іншими акційними пропозиціями. Ознайомитися з детальними умовами акції.\n* В акції не приймають участі моделі Gazer H714 та Gazer F140.


Дніпрян запрошують на благодійний спортивний захід, гроші від якого підуть на допомогу онкохворим дітям. Анонс ДНІПРОГРАД\nГоловна / Анонс / Дніпрян запрошують на благодійний спортивний захід, гроші від якого підуть на допомогу онкохворим дітям\nМешканців Дніпра запрошують взяти участь у проекті Open Sport Day, в рамках якого учасники ознайомляться з різними видами спорту та пройдуть тренінг з надання першої медичної допомоги. Про це сьогодні, 27 березня, під час прес-конференції повідомив засновник проекту Микита Васецький, передає Дніпроград.\n«Ми запрошуємо усіх бажаючих на тренування, де всі зможуть ознайомитися з такими видами спорту як біг, бокс, фітнес, йога тощо. На початку учасники проведуть розминку, пробігши 2,5 км. Після цього буде сформовано три групи, кожна з яких буде ознайомлюватися з окремим видом спорту, а після – мінятися місцями», - розповів Микита Васецький.\nПісля спортивних заходів на учасників очікує тренінг від Червоного Хреста, під час якого дніпрян ознайомлять з базовими навичками першої медичної допомоги.


Табачник заперечує намір відмінити букву «ї» - Korrespondent.net\nТабачник заперечує намір відмінити букву «ї»\n29 лютого 2012, 19:24\nМіністр освіти і науки, молоді і спорту Дмитро Табачник заперечує намір ініціювати скорочення кількості букв в українському алфавіті.\nСьогодні кілька інтернет-видань повідомили про те, що Табачник збирається відмінити букву "Ї".\n"Річ у тому, що в букві "Ї" немає необхідності, - нібито заявив Табачник. - Вона легко замінюється поєднанням букв "ЙІ". Російська мова обходиться без букви "Ї", отже і українська обійдеться. Та й скільки цій українській мові залишилося жити".\nНа питання нібито журналістів, "чому "Ї", є ж букви, які менше вживаються, - наприклад, "Ґ", Табачник нібито відповів: "Справді, я забув про цю букву. Спасибі, що нагадали! Ви маєте рацію – відміна "Ґ", буде наступною моєю реформою".\nСпростування даної інформації оприлюднила прес-служба Міносвіти.\n"Буквам "Ї", "Ґ", українській мові в цілому, а також, мовам фарсі і суахілі з боку міністра освіти нічого не загрожує", - запевнив Табачник.\nМіністерство заявляє, що поширена інформація є абсолютною провокацією і брехнею, а Табачник взагалі не давав коментарі з цього приводу.\n"Створюється враження, що окремі ЗМІ просто хочуть підвищити свій рейтинг за рахунок недолугого піару", - підкреслює прес-служба.\nКрім того, відомство зазначає, що комісією з питань правопису займається Національна академія наук України і до складу комісії і її рішень Міносвіти ніколи не мало і не має жодного відношення.\nЯк повідомлялося, раніше Табачник заперечував намір Міносвіти виключити з шкільної програми для 5-9 класів курс Історія України шляхом об’єднання його з курсом Світової історії.\nМЗС РФ відреагувало на зближення Польщі й України18354\nУ МЗС РФ назвали умову переговорів з Україною16738\nРосія не буде гарантом безпеки - Зеленський10759\nЗеленський знову змінив голову Київської ОВА8362\nГлава Радбезу РФ про війну: Ми не женемося за термінами8258


Під час круглого столу у Верховній Раді голова правління КС «Вигода» розповіла, як кредитні спілки підтримують сільських жінок\nУ Верховній Раді, де відбувся круглий стіл «Стан забезпечення прав та можливостей сільських жінок», Марія Сюма, голова правління КС «Вигода» (м. Стрий), розповідала про українські кредитні спілки й їхню роль у житті сільських жінок. Зокрема, пані Марія зупинилася на сучасному стані ринку кредитних спілок і ситуації з реформуванням цього фінансового сектору. Окремо вона наголосила на унікальності кредитівок, адже на сьогодні у багатьох селах спілки — практично єдині установи, які допомагають жителям села, у тому числі жінкам. «Причому, спілки надають не тільки фінансові послуг. Вони займаються благодійністю, допомагають складати бізнес-плани фермерам і багато уваги приділяють фінансовій освіті селян», — резюмує Марія Сюма.\nПро умови життя сільських жінок голова правління КС «Вигода» знає багато — як про їхні побутові потреби, так і про наміри щодо започаткування або розвитку власного фермерського господарства. «Вигода» працює в Україні понад 20 років. Сьогодні видає кредити не тільки на споживчі цілі (щоб селяни могли відсвяткувати весілля, зробити ремонт, придбати побутову техніку чи, скажімо, відпочити), а й для придбання і встановлення теплиць, розведення кролів, свиней і корів, вирощування городини й ягід, облаштування пасік і теплиць, придбання інвентаря, техніки, добрив, засобів захисту рослин тощо. Тому пані Марії було про що розказати учасникам круглого столу.\nКруглий стіл «Стан забезпечення прав та можливостей сільських жінок» відбувся в Києві 17 вересня — у рамках заходів, що проводить Комітет Верховної Ради України з питань прав людини, національних меншин і міжнаціональних відносин, ГО «Інформаційно-консультативний жіночий центр» і МБО «Добробут громад».\nУчасть у круглому столі взяли 48 фахівців, серед яких були Ірина Луценко, Заступник Голови Комітету Верховної Ради України з питань прав людини, національних меншин і міжнаціональних відносин, голова підкомітету з питань ґендерної рівності; Ірина Геращенко, Перший Заступник Голови Комітету Верховної Ради України, співголова між фракційного депутатського об’єднання «Рівні можливості»; Марісія Пехачек (Marisia Pechazcek), Перший секретар посольства Королівства Нідерландів; Панухник Руслана, Посольство Королівства Нідерландів, керівник міжнародних програм; а також представники державних органів, спеціалізованих організацій, фермерських господарств, міжнародні експерти тощо.\nПід час цього заходу учасники обговорили проблеми, із якими стикаються сільські жінки, а також державну політику щодо забезпечення відповідних прав і можливостей.\nКрім того, було проведено підготовку до Громадських слухань у Верховній Раді про виконання Закону України «Про забезпечення рівних прав та можливостей чоловіків та жінок», що призначені Постановою Верховної Ради України на 16 жовтня 2013 р.


bookworm / читачун: Подорож Туди, де Сніг\nЯкщо ви коли-небудь захочете навідатися в казку, не йдіть туди самі, бо можете і не повернутися в Реальність. І будьте обережними зі своїми бажаннями, вони можуть здійснитися, але не так, як ви собі це уявляли. Так і трапилося з восьмирічною Марічкою.\nРазом з друзями, Максимом, Денисом та Іринкою, Марічка будувала сніговий замок, а вночі замок покликав її. Коли вона ступила в казковий світ, її поніс на драконі Червоний Король. Та дівчинка не знала, хто то і які його наміри.\nЗа нею у казковий світ вирушили її друзі. Вони мали порятувати Марічку й усі разом повернутися додому. Для цього Маріччина бабуся дала дітям амулет "скіфського сонця". Амулет розділено на три частини, щоб ніхто не міг повернутися поодинці.\nІринку майже зразу викрадають цигани. Денис і Макс, який перетворився на кота, потрапляють у полон до розбійників. Довгий шлях чекає на друзів, поки вони знову об'єднаються.\nІринка стає відомою танцюристкою і співачкою. Чоловіки упадають за нею. Усі хочуть хоч раз побачити виступ Променя Сонця, як її тепер називають.\nЗ полону хлопців звільняє Пашко, батьків якого розбійники продали в рабство. Він і сам доневна був розбійником, бо не знав, хто зруйнував його сім'ю. Пашко веде Дениса і чорного кота Макса у Долину Каменів, бо там можна дізнатися відповіді на свої питання. У кожного з хлопців - своє питання. Пашко хоче дізнатися долю рідних, а хлопців цікавить, як знайти Марічку та Іринку і повернутися додому.\nТим часом Марічка дорослішає. Вона потрапила по той бік Реальності раніше за друзів, тому тепер старша за них, хоча була наймолодшою. Довгі роки вона провела у палаці Вогню, де вивчала вогненні науки. Та вона тікає від Червоного Короля, бо хоче знайти шлях додому. А шлях цей нелегкий.\nЛюди, яких вона зустрічає, нічого не чули про Київ і Маріччину рідну країну. Крім того, вони бояться їй допомагати, бо в неї є дракон, а дракони є тільки у Вищих.\nСпочатку вона хоче попросити про допомогу Мороза і Зеленого Короля. Мороз не поспішає виконувати її прохання. Насправді він хитрує, бо хоче, щоб Марічка одружилася з його сином, Снігом. Сніг став її другом, але вона все таки прагне знайти дорогу додому. Тож вона втікає і звідси.\nЗелений Король Марічці не відмовляє, та саме коли він починає її транспортувати, втручається Вогонь.\nТож вона повертається до палацу Червоного Короля. Там друзі її й знаходять. Та Вогонь Марічку відпускає аж після бою з Чорною Королевою. А сам засинає надовго.\nМене трохи не влаштовує кінець, але книжка – одна з моїх улюблених!\nОпубліковано Mariya Yasinovska о 21:32\nМітки: Видавництво Старого Лева, пригоди\nАнонім 26 квітня 2013 р. о 00:01\nУра, мабуть справді кінець міг бути кращим\nUnknown 27 квітня 2013 р. о 14:50\nяк вдало ти, Марічко, рецензію написала. я лише вчора придивлялася до цієї книжки на книжковому ярмарку. таки піду її куплю Павлові.\nНата 27 квітня 2013 р. о 23:17\nТак, Таню, книжка справді цікава. Я також із задоволенням прочитала.\nMariya Yasinovska 28 квітня 2013 р. о 14:17\nЯ думаю, Павликові сподобається.\nМарина Рибалко 1 червня 2013 р. о 01:21\nМарічко, мене дуже тішить, що Вам сподобалась моя книжка, і трохи засмучує, що не сподобалось закінчення. Можу відкрити Вам маленький секрет: продовження буде. Марічка виросте і знову зустріне Червоного Короля. Сподіваюся, допишу цю книжку протягом року, але коли вона вийде друком, не знаю. Маю надію, не доведеться чекати надто довго.\nMariya Yasinovska 1 червня 2013 р. о 16:02\nСподіваюся, що друга книжка буде така сама цікава, як і перша. Мені дуже приємно, що Ви мені написали.


Створили додаток No bread waste, який допомагатиме притулкам\nЗалишки хліба з ресторанів будуть направляти у притулки / Unsplash.com\nУ Києві запускають платформу No bread waste. Вона об'єднуватиме ресторани, притулки і водіїв. Усе заради того, щоб залишки хліба йшли не на смітник, а для прикорму тварин у притулках.\nДодаток "Хліб – не сміття" розроблений за сприяння Стипендіальної програми ЄС для лідерів громадянського суспільства країн Східного партнерства. Ініціаторка проєкту Маріанна Маршаленко.\nВажливо знати Як допомогти тваринам на вулиці: проста інструкція\nЧому саме хліб\nМаріанна Маршаленко працювала в готельно-ресторанному бізнесі і помітила, що багато хліба йде в смітник. Випічку, яка лише раз побувала на столі, не можна подавати гостям вдруге. Відтак вона безжалісно йшла на смітник разом з іншими відходами.\nДівчина допомагала притулкам і знала, що вони потребують цих виробів для прикорму тварин. Тоді персонал закладу підтримав її ідею і почав збирати залишки в окремий бак в ресторані. Волонтери – доставляти це в притулок. Щотижня туди відправляли приблизно 70 кілограмів хліба.\nЗа час роботи в готелі я зрозуміла, що офіціанти не мають змоги і часу сортувати харчові відходи. Не можна бути певним, що туди не потрапить зубочистка, яка несе смертельну загрозу для тварин. Натомість хліб лежить окремо, а тому його легко і безпечно відділити від решти продуктів,\n– пояснює Маріанна Маршаленко.\nВажливий нюанс: хліб можна зберігати в темному місці близько тижня. Натомість інші продукти потребують спеціальних санітарно-гігієнічних умов, наприклад, морозильних камер. А це додаткові витрати для ресторанів і проблеми для логістичної сторони ініціативи.\nДивіться також У Києві безпритульних собак відправляють до салону краси: милі фото та відео\nНавіщо тваринам у притулках хліб\nУ притулку "Сіріус", де живе приблизно 2,5 тисячі тварин, їм щотижня згодовують 1,5 тонни хліба.\nЯ часто натрапляю на упередження, що хліб шкідливий для тварин. Наголошую: він не є основною їжею, його використовують як добавки, наприклад, додають до каші, аби ситніше нагодувати чотирилапих,\n– каже Маріанна.\nНа заощаджені кошти притулки можуть придбати більше корму або круп, а також використати їх на ветеринарну допомогу або стерилізацію підопічних.\nУсі учасники платформи повинні зареєструватися на сайті і встановити мобільний додаток. Ресторан повідомляє про готовність пакунку з хлібом.\nВ електронному кабінеті водій бачить всі заявки, перехоплює замовлення онлайн і обирає притулок, до якого зручно під'їхати.\nПритулку приходить повідомлення, що незабаром привезуть хліб.\n4 притулки у Київській області, де проживає близько 4 тисяч тварин, вже чекають на запуск платформи. Це шанс допомогти тваринам і водночас долучитися до інноваційної платформи. Її аналогів, за словами авторки, немає у Європі.\nКоманда проєкту наразі шукає партнерів серед ресторанів і водіїв. Охочі приєднатися можуть заповнити просту електронну форму.\nБільше новин про сам проєкт є на сторінці у фейсбуці за цим посиланням.\nНовини КиєваСвіт тваринPetsІнноваціїНовини про тваринДодаткиНовини Інновації


Альгінатна маска для пігментованої, тьмяної шкіри More Than White Mask sferangs, сферангс, натуральна косметика\nМодель: More Than White Mask\nТеги:\tАльгінатна маска для пігментованої, тьмяної шкіри More Than White Mask sferangs, сферангс, натуральна косметика\nМаска відбілююча з ніацинамідом\nЕкспрес-маска з високою результативністю More Than White Velvet Mask від Sferangs для темної тьмяної шкіри. Маска сертифікована KFDA як відбілювання. Чинить освітлювальну дію, вирівнює тон шкіри. Скорочує вираженість пігментних плям і ластовиння, надаючи шкірі свіжий і доглянутий вигляд. Маска миттєво заспокоює і зволожує шкіру, що зазнала тривалого впливу УФ-променів.\nЕкстракт огірка містить полісахариди, поліфеноли, глікозиди, вітаміни групи В та С, амінокислоти. Він інтенсивно зволожує, освіжає та сприяє зняттю набряклості. Екстракт огірка заспокоює, підтягує, пом'якшує, освіжає та загоює шкіру, має протизапальні властивості.\nЕкстракт мирціарії сумнівної (Camu Camu) містить вітамін А, що сприяє зволоженню та омолодженню шкіри, а вітамін С має потужний омолоджуючий ефект. Косметика на основі екстракту ягід Камю Камю підходить для будь-якого типу шкіри. Через багатий вміст різних амінокислот косметика з таким екстрактом підвищує еластичність шкіри, відновлює та омолоджує її, сприяє виробленню колагену, активізує обмінні процеси та збільшує опірність шкіри зовнішнім впливам.\nЕкстракт троянди – ефективно зволожує, тонізує, заспокоює подразнену шкіру, повертає їй здоров'я та красу. Славиться тонізуючими та омолоджуючими властивостями, прискорює процеси регенерації клітин, покращує струм крові та лімфи, освіжає та вирівнює колір обличчя. Троянда легко справляється з сухістю та лущенням шкіри, робить пори менш помітними.\nГідролізований колаген покращує загальний стан шкіри: розгладжує та вирівнює її, робить пружною та еластичною, прибирає дрібні зморшки та освіжає. Має ранозагоювальну та заспокійливу дію, утримує вологу у глибоких кулях шкіри. Має регенеруючий ефект. Як і більшість гідролізатів, є відмінним зволожувачем, сприяє регенерації та відновленню пошкоджених клітин шкіри, забезпечує її всіма необхідними поживними речовинами, ефективний у омолодженні шкіри та боротьбі з віковими змінами, заживає шкіру та відновлює її структуру в найкоротші терміни, сприяє очищенню шкіри. і трохи підтягує.\nМаска More Than White Velvet Mask від Sferangs має освітлювальну дію, вирівнює тон шкіри.\nЗабирає вже існуючу пігментацію


Редагування генома - KWS SAAT SE & Co. KGaA\nКоротко про редагування генома\nТермін «редагування генома» є спільним для цілого ряду методик, що передбачають точну і спеціалізовану зміну окремих будівельних блоків ДНК.\nЧисленні приклади свідчать про те, що ця технологія дозволяє проводити більш швидку і точну селекцію нових сортів, ніж це було можливо раніше.\nВідсутність однозначного схвалення громадськості.\nЗастосовується в практичній селекції рослин з 2012 року.\nKWS вивчає потенціал цих інноваційних технологій.\nНові методи селекції доповнюють фермерські інструменти і відкривають додаткові можливості для покращення селекції рослин. Наслідки кліматичних змін, нові грибкові інфекції, прагнення скоротити кількість хімікатів на полях і виробляти високоякісну сільськогосподарську продукцію – всі ці проблеми мають вирішити нові сорти, розроблені за допомогою оптимально підібраних методів селекції. Завдяки простоті використання, нові методи селекції несуть в собі величезний потенціал.\nІсторія селекції в сільському господарстві почалася з відбору рослин з найкращими якостями. На зміну відбору прийшли схрещування, гібридна і мутаційна селекція, а пізніше – ціла низка методик, зокрема генна інженерія і селекція за допомогою молекулярних маркерів. Завдяки такому розвитку стали можливі нові рішення, здатні задовольнити постійно зростаючі потреби суспільства. Зараз ми працюємо над розширенням наших можливостей селекції.\nВідео про редагування генома\nКоротко про методи редагування генома\nІснують різні способи застосування цих нових методів. Залежно від сфери застосування, деякі з них можуть використовуватися для створення генетично модифікованих рослин. Тому важливо ретельно зважувати особливості такого методу.\nМетоди «цинк-пальцевих білків», TALEN та CRISPR/Cas мають безліч варіантів застосування. Процедури, що не включають перенесення генів, позначаються як варіанти 1/2. У нашому огляді розповідається про те, як відбувається селекція під час використання кожного з нових методів геномного редагування.\nМетоди, що базуються на системі CRISPR/Cas*\nНа відміну від методів TALEN і «цинкових пальців», цей метод передбачає створення і руйнування зв'язків з допомогою нуклеїнових кислот і асоційованих з ними білків. За допомогою нуклеїнової кислоти розпізнається місце, де необхідне розщеплення геномної послідовності. Білок відповідає за точне розділення ДНК. При цьому не переносяться гени ні від чужорідних, ні від близькоспоріднених видів. Тут, як і в інших методах, мутації створюються в заздалегідь визначених точках.\nСпрямований мутагенез (ODM)*\nВ цих нових методах використовуються олігонуклеотиди, за допомогою яких в чітко визначених точках в геномі змінюються окремі будівельні блоки ДНК. В результаті виникає мутація, зміни в генетичному матеріалі (геномі), аналогічно тому, як це відбувається в природі.\nМетод «цинк-пальцевих білків»*\nЯк і у методі спрямованого мутагенезу, мутації тут також виникають в заздалегідь визначених точках. Метод передбачає використання білків (цинк-пальцевих нуклеаз), що складаються з двох функціональних ділянок. Цинк-пальцева частина білка зв'язується з необхідним геном в геномі рослини. Нуклеазна частина відповідає за точне розділення ДНК.\nЯк і в методі «цинк-пальцевих білків», розпізнавання необхідної ділянки геному і розщеплення ДНК в цій точці здійснюється за допомогою білка, що складається з двох функціональних частин (ДНК-зв'язувальної ділянки і нуклеази). При цьому не переносяться гени ні від чужорідних, ні від близькоспоріднених видів. Мутації відбуваються в конкретно визначених точках генома.\n*у варіантах ½\n«Редагування генома дозволяє підвищити точність селекції рослин. Необхідна ретельна нормативно-правова оцінка різних способів його застосування».\nАня Матцк (Anja Matzk), керівник відділу нормативно-правового регулювання сфери біотехнологій\nНові методи, пов'язані з редагуванням генома, розширять можливості фермерів і дозволять селекціонерам досягати бажаних цілей з більшою швидкістю і точністю, тим самим розширюючи генетичну варіативність для збільшення різноманітності культур. Серед переваг:\nПідвищення стійкості культур до хвороб, шкідників і абіотичних стресів\nПокращення якості насіння і сільгосппродукції\nЗменшення витрат ресурсів\nЗбільшення енергетичної та харчової цінності\nРозвиток технологій селекції піде на користь навіть нішевим і вкрай дорогим в селекції культурам\nЯк діють нові методи?\nРедагування генома на прикладі методу CRISPR/Cas\nНа першому етапі фермент (нуклеаза) підводиться до необхідної ділянки геному.\nНуклеаза розщеплює ДНК в конкретно визначеній точці і створює дволанцюжковий розрив.\nКлітинна система репарації формує ділянку ДНК заново, зокрема шляхом видалення, додавання або перестановки блоків, що грає ключову роль в редагуванні ДНК.\nЧи являється редагування генома генною інженерією?\nПитання щодо редагування генома в селекції рослин та сільському господарстві\nЧому ми повинні розглядати і обговорювати редагування генома? Чи є редагування генома генною інженерією? Що може дати редагування генома? Відповіді на ці та багато інших питань можна знайти тут.


Майбутнє єврозони | Політичні новини з Європи: аналітика, прогнози, коментарі | DW | 11.12.2005\nБільше, ніж рік тому до ЄС прийняли вісім нових членів. Ці країни погодилися раніше чи пізніше поміняти національну валюту на євро. Втім перед цим новачки мають виконати певні критерії. Наскільки швидко це може статися вивчав інститут німецької економіки, що у Кельні.\nЩоб запровадити євро, країни новачки мають протягом щонайменше двох років утримувати обмінний курс власної валюти межах 15 відсотків по відношенню до євро та виконати іще 4 так звані маастрихтські критерії. Розповідає Юрген Маттхес – професор Кельнського університету.\n"Естонія, Литва, Латвія та Словенія досягли приблизно однакового прогресу та планують 2007-2008 року увійти до єврозони. Вони мають ще виконати те чи інше домашнє завдання, але все це їм під силу. Важче буде країнам, що більші за розміром, таким як Чехія, Словаків, Угорщина та Польща. Оскільки інші пункти теж грають певну роль, можливо для цих країн краще, якщо вони скажуть: ми приєднаємося до євро зони пізніше."\nДо цього часу усі чотири маастрихтські критерії виконала лише Литва. Естонія, Латвія, та Словенія – три з чотирьох. Найважчим з них спеціалісти вважають утримання дефіциту бюджету у рамках 3 відсотків.\nВтім, членство у валютному клубі залежить не лише від грошової політики та бюджету. Головне - привести у відповідність економіку держав-новачків до стандартів ЄС.\nГоворить Юрген Маттхес:\n"Можна це порівняти з морським конвоєм з кораблів, який просувається вузьким каналом. Якщо якісь з кораблів сильно нахиляються вправо або ж уліво, тоді вони просто будуть наштовхуватися на берег і це призведе до численних зіткнень та аварій."\nУ приєднанні до єврозони є і певний фактор ризику. Держави, які пішли на такий крок мають відмовитися від власної монетарної політики, а отже не зможуть у майбутньому поодинці протистояти так званим зовнішнім факторам. Наприклад, якщо різко зростуть ціни на нафту. Словаччина, Угорщина та Чехія, приміром, потребують уп’ятеро більше нафти сирцю, ніж їхні західні сусіди. Для Польщі та Словаччини схожим фактором ризику є високе безробіття. У цих державах процес трансформації ще не закінчився. На все це потрібно зважати, говорять експерти. Адже, зрештою, після введення євро країни-новачки опиняться у спільному човні.


Лікарі: вагітним потрібно вживати жирну рибу | Вагітність та пологи | Журнал Жінки\nОпублікувано 09/04/2016 в Вагітність та пологи, Моя сім'я · Коментарі (0) · ❤ 46\n«Додайте до вашого раціону лосося, щоб уникнути астми у майбутньої дитини», – радять вагітним жінкам британські вчені, що відкрили дивовижні властивості жирної риби. Нове дослідження співробітників Саутгемптонського університету показало, що вона здатна знизити ризик захворювання у дітей.\nДля того, щоб прийти до таких висновків, учені попросили долучитися до експерименту вагітних жінок. Вони вживати лосося два рази на тиждень. Коли у них народилися діти, лікарі зробили тестування на наявність астми – у віці 6 місяців, і у віці 2,5 років.\nРезультати порівняли з аналізами дітей з контрольної групи, матері яких харчувалися як зазвичай. З’ясувалося, що особливої різниці в стані здоров’я немовлят виявлено не було, а ось при досягненні ними більш старшого віку був помічений результат. Діти, народжені жінками, які вживали лосось під час вагітності в 5 разів рідше страждали астмою.\nПричина – у жирних кислотах, які позитивно впливають на організм. Жирні кислоти у великій кількості містяться в лососі, макрелі, сардинах, форелі і оселедці, а також горіхах.\nМітки: вагітність, вагітна, харчування вагітних