ДОЛЯ КРЕЙСЕРА «ПАМ’ЯТЬ МЕРКУРІЯ»\n12 листопада 1917 року в історії українських ВМС сталася знакова історична подія: під час святкування в Севастополі проголошення Центральною Радою ІІІ Універсалу всі кораблі Чорноморського флоту на цілу добу підняли жовто-блакитні прапори, а також сигнал «Слава Українській Народній Республіці!». Щоправда, на більшості кораблів вони висіли поруч з андріївським та червоним, і тільки на крейсері «Пам’ять Меркурія» гордо майорів єдиний український стяг, який екіпаж вирішив не знімати.\nКоманда заздалегідь прийняла рішення підняти над крейсером українське знамено. Але росіяни вже тоді показали своє вороже ставлення до всього українського: дві сотні моряків-росіян і майже всі офіцери (екіпаж складався із 550 матросів та 32 офіцерів) демонстративно покинули судно, захопивши єдиний на весь Чорноморський флот георгіївський андріївський прапор, який бриг «Меркурій» отримав за подвиги в Кримській війні.\nПісля того капітан 2-го рангу Терентьєв доповів рапортом, що обов’язки командира крейсера «Пам’ять Меркурія» та його майно він здав мічману-українцеві Вадимові Дяченку. Командувач Чорноморського флоту адмірал Олександр Немітц передав корабель у розпорядження комісара Центральної Ради, капітана 2-го рангу Євграфа Акімова. Центрофлот одразу після цього визнав його повноваження. Відтак «Пам’ять Меркурія» офіційно став першим українським крейсером сучасності. Його приклад наслідували ще кілька есмінців, міноносців та інших малих суден. Загалом, за деякими оцінками, восени 1917-го в якийсь момент під українським прапорами опинилося більше половини кораблів Чорноморського флоту. Треба додати, що крейсер «Пам’ять Меркурія» бойової готовності не втратив: поповнений українцями з інших суден і з флотського екіпажу, він і надалі ніс службу, тепер уже стоячи на варті Української Народної Республіки.\nПро долю цього корабля є багато досліджень, а от про мічмана Дяченка інформації вкрай мало. Відомо, що народився Вадим Євгенович 18 грудня 1896 року в Нижньому Новгороді, в 1916-у з відзнакою закінчив Морський корпус у Петрограді, отримавши звання мічмана. Потрапив на Чорноморський флот, служив на крейсері «Па-\nм’ять Меркурія». Командиром корабля тоді був один з найдосвідченіших офі-церів Чорноморського флоту, капітан І-го рангу Михайло Остроградський.\nМолодий мічман встиг взяти участь у декількох бойових походах. 4 листопада 1916-го крейсер «Пам’ять Меркурія» спільно з есмінцем «Пронизливий» провели успішний рейд до румунського порту Констанца, який на той час був захоплений турецько-болгарськими військами. Крейсерові доводилося протистояти одночасно підводним човнам, гідроавіації та береговим батареям противника. Цю операцію М. Остроградський завершив переможно і без пошкоджень та втрат особового складу повернувся до Севастополя. У листопаді-грудні того ж року «Пам’ять Меркурія» вогнем корабельної артилерії забезпечував висадку десанту в гирлі Дунаю на румунському фронті. Через пошкодження корпусу в період із грудня 1916-го по квітень 1917-го судно перебувало в Севастополі на ремонті та модернізації зброї.\nПісля Лютневої революції на крейсері була створена одна з найпотуж-ніших українських організацій – Український військовий комітет. Моряки-українці досить наполегливо вимагали від Центральної Ради рішучих дій з українізації Чорноморського флоту. Але після жовтневого перевороту більшовики посилили свою агітаційну діяльність на всій території України й на Чорноморському флоті зокрема. Це призвело до послаблення єдності між моряками-українцями та загрози втрати впливу Центральної Ради на управління флотом.\n17 грудня 1917 року голова Ради народних комісарів більшовицької Росії В. Ленін направив Центральній Раді України ультиматум, який та відхилила, після чого між Центральною Радою та радянською Росією почалося відкрите воєнне протистояння. Отримавши звістку про ультиматум, екіпаж крейсера «Пам’ять Меркурія» негайно надіслав до Києва радіограму: «Ультиматум Леніна-Троцького є грубе посягнення на право Української Народної Республіки. Прохаємо рішуче откинути. Протестуємо проти оголошення братовбивчої війни. Негайно сповіщайте, що нам робити».\nУ зв’язку з оголошенням війни обстановка в Севастополі з кожним днем загострювалася. Більшовики готували збройне повстання для захоплення влади на флоті. 24 грудня 1917-го вони захопили український дредноут «Воля», на якому був піднятий червоний прапор, а його український екіпаж – розформований. Почалися знущання над офіцерами-українцями, далі поодинокі вбивства в спину (мічман Скородинський з міноносця «Фідонісі»), що, за спогадами лейтенанта Святослава Шрамченка, переросли у «варфоломіївську ніч», під час якої «заарештовують багацько старшин, деяких із знущанням убивають просто на кораблях або на помешканнях у порті...».\nТому після 24 грудня кораблі україн-ського флоту, чиї екіпажі виявилися стійкішими і не піддалися на більшовицьку агітацію — крейсер «Пам’ять Меркурія» та есмінець «Завидний», через загрозу захоплення більшовиками і «для оборони українських інтересів» наказом українського морського міністерства перемістилися до Одеси, яка тоді фактично стала єдиним українським портом. Після прибуття до Одеси екіпаж крейсера оголосив себе «морською силою незалежної України». Частина моряків разом з гайдамаками та іншими військовими підрозділами брала участь у патрулюванні вулиць міста.\nАле 17 січня 1918 року збільшовизовані лінкори «Ростислав», «Три Святителі» та «Синоп» разом з крейсером «Алмаз» прибули із Севастополя в Одесу й висунули українським кораблям ультиматум, після чого ті, перед націленими на них гарматами, були змушені спочатку заявити про свій нейтралітет, а потім здатися. Через кілька днів, після жорстоких вуличних боїв між червоною гвардією та юнкерсько-гайдамацькими частинами, Одеса остаточно опинилася під контролем більшовиків.\nКерівник більшовицької агітаційної групи, матрос з крейсера «Прут» Артем Кривошеєв згадував про «бесіду» з командиром крейсера «Пам’ять Меркурія» мічманом Дяченком на борту горезвісного допоміжного крейсера-катівні «Алмаз», тішачись з того, що йому вдалося залякати молодого офіцера. Українському командирові в грубій формі були висловлені ультиматуми та погрози, що його просто вб’ють, якщо він і надалі стоятиме на перешкоді більшовикам і не змінить своїх політичних переконань. Що б не писав цей агітатор, але Вадим Дяченко заявив, що вони не вбиватимуть своїх братів-українців. Пізніше той же А. Кривошеєв визнав, що «не все виконувалося з боку «Меркурія», як запевняв його командир».\nЧерез два дні червоногвардійці виявили, що на «Пам’ять Меркурія» завантажувалися 20000 гвинтівок, призначених для кримських татар. Зброю було конфісковано, а з боку «Ростислава» висловлено нові погрози: «...якщо ще хоча б щось подібне повториться... ми вас особисто пошлемо «ловити раків». 13 січня крейсер «Пам’ять Меркурія» відправив на берег десь взвод моряків з оркестром та українським прапором, які мали взяти участь в урочистому мітингу та піднятті синьо-жовтого знамена над поштою. Однак з лінійного корабля «Ростислав» знову надійшла погроза затопити український крейсер, і матроси були змушені повернутись на судно.\nУже наступного дня більшовики почали захоплювати урядові установи. Бої протривали до 18 січня, після чого червоні нарешті змогли витіснити українські відділи та захопити місто. У боях брали активну участь збільшовизовані кораблі, які 16 – 17 січня своїми важкими гарматами намагалися поцілити по розташуваннях гайдамаків. «Тільки один «Меркурій» стояв і дивився, як б’ють його союзників. Але сам він був безвольним свідком, який нічим не міг допомогти, оскільки одна 10-ти дюймова башта «Ростислава» повернулася до нього і вперто дивилася своїми чорними зіницями відкритих отворів 4 стволів», – пригадував Кривошеєв. Більшовикам вдалося домогтися свого, нейтралізувавши крейсер «Пам’ять Меркурія», проте він продовжував стояти під українським прапором.\nВ українських армії та флоті тоді до останнього моменту ніхто не очікував такого підступного удару в спину від тих, з ким ще деякий час тому проводили спільні паради, свята, демонстрації. Для більшості українців це виявилося повною несподіванкою (як і в лютому-березні 2014 року). Під тиском грубої переважаючої сили українські моряки були змушені відмовитися від збройної боротьби. Однак збройний опір у будь-якому конфлікті є лише частиною боротьби політичної, а на повну відмову від неї українці флоту ніколи не погоджувалися. Лише через раптові, непередбачувані обставини цей корабель не зміг долучитися до боїв за Одесу. Екіпаж «Пам’яті Меркурія» все одно зберігав свої тверді українські переконання, про які в майбутньому ще заявить, тож, на нашу думку, з нього треба зняти тінь будь-якої підозри в саботажі української державності. Втім, нехай кожен читач сам зробить свій висновок щодо цього питання.\n6 лютого 1918 року за наказом Центрофлоту нейтральний крейсер «Па-м’ять Меркурія» відбув до Севастополя. На той час це місто охоплене кривавою хвилею червоного терору. За різними оцінками, 23 – 24 лютого там було вбито близько 600 осіб – морських і сухопутних офіцерів, членів їхніх родин та містян.\nУ Севастополі крейсеру неодноразово пропонували спустити український прапор і підняти червоний, бо інак-ше членів команди визнають контрреволюціонерами. Для приборкання українців Ценрофлот закликав на допомогу комісара Любицького з Харківського більшовицького уряду. Той разом з комісаром Центральної Ради Акімовим, головним комісаром флоту Романєнцем, членами Центрофлоту і виконкому Севастопольської ради прибули на крейсер. Після бурхливого обговорення резолюції Центрофлоту військово-політична частина ЧФ екстреним випуском оголосила, що на крейсері «Пам’ять Меркурія» 16 лютого збори «більшістю голосів постановили спустити український, а підняти червоний прапор». На жаль, свідчень про долю командира – мічмана Вадима Дяченка – у ті дні знайти не вдалося.\nУ квітні 1918 року в Севастополі українці та військові моряки, відчуваючи послаблення більшовицького гніту, нарешті почали діяти сміливіше. У місті знову потроху відновлювався український лад. Деінде, навіть на деяких кораблях, попри всі перешкоди, знову були підняті жовто-сині прапори. Над першим українським крейсером «Пам’ять Меркурія» і над деякими іншими суднами вони здійнялися в двадцятих числах квітня. Восени розпочалася зміна назв кораблів на українському флоті. Бронепалубний крейсер «Пам’ять Меркурія» був перейменований на «Гетьман Іван Мазепа».\nПід час відступу військ Антанти з Криму він зазнав пошкоджень. У листопаді 1920-го, під час евакуації військ генерала Врангеля, через поганий стан механізмів та корпусу крейсер був повністю виведений з ладу й залишений у Севастополі. З остаточною окупацією міста більшовиками він увійшов до складу радянського Чорноморського флоту, отримавши назву «Комінтерн». У 1925-у виконував роль панцерника «Потьомкін» в однойменному фільмі Сергія Ейзенштейна. У роки Другої світової війни брав участь у бойових діях у районі Севастополя, Одеси, Феодосії, Новоросійська. В 1942-у в результаті нальоту німецької авіації був пошкоджений авіабомбою. У вересні того ж року, за наказом командування, «Комінтерн» роззброїли, а гармати встановили на береговій лінії поблизу Туапсе. На початку 1943-го крейсер офіційно виключили з реєстру ВМФ.\nВадим Дяченко продовжив службу на Дніпровській військовій флотилії, кораблі якої переходили від німців до Української Держави, потім – до Директорії УНР, після цього – до більшовиків і знову до УНР. Разом з ним служив і його брат, лейтенант армії Української Держави Юрій Дяченко та син контр-адмірала М. Остроградського мічман Борис Остроградський.\nЗ відходом українського війська Вадим Дяченко залишився в Києві. У 1921-у на клопотання професора Київського інституту народної освіти (колишній університет Св. Володимира) Дмитра Олександровича Ґраве його відрядили зі штабу Дніпровської річкової військової флотилії на посаду асистента. У 1925 – 1927 роках навчався в аспірантурі під керівництвом того ж професора. В 1930–1934-у – доцент у київських фізико-хімічному та математичному інститутах. Від 1934-го – у Київському державному університеті: професор, у 1934–1950-у\n– завідувач кафедри загальної математики та проректор, водночас у 1948–1950-у – декан механіко-математичного факультету.\nБув науковим співробітником Лабораторії експериментальних досліджень з натуральних філософії (1921), Комісії прикладної математики і Київської науково-дослідної кафедри математики (1922–1933), інститутів математики (1934–1954) та фізики (1935–1938) Академії наук УРСР.\nНаукові праці Вадима Дяченка стосуються наближених і чисельних методів розв’язування диференціальних рівнянь, теорії відносності, математичної теорії термоелементів загальної механіки. У теорії відносності розглянув наближену форму релятивістської механіки, де зміна маси залежить від швидкості й положення в силовому полі, та довів достатність цієї наближеної форми при розв’язуванні деяких задач планетної механіки. У 1945 році в Києві розпочав дослідження у галузі обчислювальної математики – в напрямках теоретичного розроблення фізико-технічних методів та створення спеціальних конструкцій обчислювальних приладів. Під його керівництвом створені оригінальні конструкції електроінтеграторів, електронні мікроскопи з електростатичними і магнітними електронними лінзами. Учений розробив методику проєктування та методи розрахунку електронних лінз. Займався питаннями застосування математики до гідроаеромеханіки. Вивчав спеціальні властивості руху, зокрема визначив клас поверхонь, на яких траєкторія є геодезичною, асимптотичною або деякою іншою кривою.\nПомер Вадим Євгенович Дяченко 2 червня 1954 року в Києві, похований на Солом’янському цвинтарі.


Ірина Апексимова біографія, фото - bre.com.ua\nІрина Апексимова біографія, фото\nЗ’явившись на світло в волгогпорадської музичній сім’ї, Ірина Апексимова з перших днів була оточена людьми, які присвятили себе мистецтву. Її батьки, Віктор Миколайович і Світлана Яківна, були професійними музикантами, педагогами. Батько викладав у музичній школі, потім в консерваторії. Мама працювала в музичному театрі, пізніше теж стала викладачем консерваторії. Музикантом став і брат Валерій. Таким чином, малятко з перших днів життя поринула в атмосферу театру, творчості і музики. Після уроків Ірина вирушала в театр до мами, де найчастіше і готувалася до наступного дня.\nБудучи ще школяркою, Іра почала займатися танцями, вчилася грати на фортепіано. А ось в загальноосвітній школі все складалося інакше. Вона дружила з хлопчиками, часом билася. П’ятірки отримувати не прагнула, вважаючи це заняття для себе негідним. Вчителі сприймали її як занадто жвавого дитини, навіть забіяку.\nУ віці 13 років Ірина поїхала з матір’ю в Одесу. Сталося це тому, що батьки її розлучилися, а в Одесі жили родичі. У цьому місті вона і закінчила школу. Клас її припускав театральну спеціалізацію. Саме тому питання про те, де продовжувати освіту, навіть не виникало.\nДорога, обрана Іриною, привела її до вступу в Москву, в Школу-студію МХАТ. Але одеський унікальний говір зіграв з дівчиною недобрий жарт. Їй не вдалося стати студенткою. Довелося повернутися додому і танцювати в кордебалеті Театру оперети. Пролетів рік, повторюється безрезультатна спроба. Підвів все той же акцент. Стало зрозуміло, що потрібні якісь рішучі заходи.\nПогодившись з доводами мами, Ірина Апексимова поїхала в Волгогпорад. Вона почала працювати в тому театрі, який колись був для неї майже рідною домівкою. Всього лише один рік, прожитий в іншому середовищі, допоміг позбутися від соковитого одеського акценту. Цей факт став вирішальним при вступі. Її взяли в майстерню Олега Табакова. Курс виявився воістину зоряним. Іра навчалася акторської майстерності одночасно з популярними зараз Машковим, Мироновим, Ніколаєвим.\nЗавершивши навчання, випускниця стає актрисою МХАТ ім. Чехова. Десять років вона пропрацювала на цій сцені. Були цікаві ролі в «Борисі Годунові», «Дяді Вані», «Лихо з розуму». Але улюбленою роллю актриса вважає роль баронеси Штраль з «Маскапораду».\nНа екрані шанувальники вперше побачили Апексимова ще в студентські роки. Це була «Вежа», серйозна психологічна драма. Через рік вийшов фільм з її участю «Дисидент». Потім, вже в 90-х, актриса зайнята в одному з перших вітчизняних серіалів «Дрібниці життя». Слідом ідуть два фільми режисера Гримова: «Чоловічі одкровення» і «Му-Му». Гідно оцінили глядачі акторську гру Ірини Вікторівни. Особливо запам’яталася їм француженка Жюстина з «Му-Му».\nТак вийшло, що поступово за молодою артисткою закріпився імідж жінки-вамп, сучасної бізнес-леді. Особливо допомогли цьому зйомки в «Дні народження Буржуя». У цьому фільмі Ірина Апексимова знялася зі своїм однокурсником, який став її чоловіком, Валерієм Ніколаєвим. Фільм сподобався аудиторії і критикам, акторам, які працювали в серіалі, він приніс популярність. Глядачі полюбили їх і звичайно ж Апексимова, блискуче зіграла одну з головних ролей. Але ще до закінчення зйомок вона пішла з проекту. Однією з причин такого повороту став розпад їх сім’ї. З утвердилися іміджем актрисі довелося довго боротися. Але в наступні роки роботи було дуже багато, зіграно було безліч різнопланових ролей. Цьому сприяли талант і працездатність. Варто відзначити дуже цікаву роботу Ірини в драмі «Клітка», в серіалах «Північне сяйво», «Сплячий і красуня», де актриса спробувала себе в режисурі, «Книга майстрів», «Імперія під ударом» і інших.\nНа цьому етапі Ірина Апексимова йде з театру і займається створенням компанії «Бал-Аст». Це її власна театральна компанія. Пізніше вона назвала її своїм ім’ям. В цей же період вона співпрацює з Романом Віктюком. Одна за одною випускається декілька антреприз з Апексімової в головній ролі. Дуже цікавими роботами, зазначеними критиками і вдячними глядачами, стають «Кармен» і «Наш Декамерон XXI».\nОбласть інтересів Ірини розширюється. Вона веде телевізійні програми, стає учасницею кількох музичних проектів, співає з Маршалом і Долиною, виконує класичні пісні улюбленої Одеси. Протягом трьох років актриса була господинею «Доброго ранку» на Першому каналі.\nІрина Вікторівна не любить афішувати своє особисте життя. Шанувальники знають, що у неї було два невдалі шлюби. Першим чоловіком був популярний актор, колишній однокурсник, Валерій Ніколаєв. У цьому шлюбі народилася дочка Даша. Другий шлюб був з бізнесменом Олексієм Кімом, але він протримався зовсім недовго.\nМаминої порадістю стала Дар’я. Зараз вона вчиться в тому ж театральному училищі, що свого часу закінчили її батьки. А до цього дочка отримала хореографічну освіту. У подальших планах навчання драматичному майстерності в Нью-Йорку. Ірина у всьому підтримує доньку і з розумінням ставиться до її прагненню домогтися успіху власними силами.\nСиндром хребетної артерії – як назавжди позбутися від головних болів\nДо 50 і старше улюблені голлівудські зірки у віці\nДитячі речі, які не можна купувати з рук\nPrevious post: Інтерв’ю Наомі Кемпбелл і Джоні Айва для журналу Vogue\nNext post: Ірина Шейк і Бредлі Купер розлучилися причини, новини 2021


Головна Підручники Підручник Історія України - Субтельний Орест скачати онлайн УКРАЇНСЬКА РЕВОЛЮЦІЯ\nДо весни 1918 р. широким верствам населення України вже набридли революція й хаос. Закономірно, що ці настрої переважали серед маєтних класів, заможних селян, дрібних підприємців та бізнесменів, фабрикантів, великих землевласників, вищих прошарків чиновництва, що складали 20 % усього населення України. Австрійці та німці на Україні також всіляко прагнули відновити порядок і прискорити вивезення продуктів. Тому між 24 і 26 квітня представники цих груп таємно домовилися замінити Центральну Раду консервативним українським урядом на чолі з гетьманом Павлом Скоропадським (титул «гетьман» мав викликати асоціації з квазимонархічними традиціями, пов’язаними з козацькими гетьманами).\nНащадок давнього роду козацької старшини й один із найбільших на Україні землевласників, Скоропадський мав високий статус за царського режиму — служив військовим ад’ютантом Миколи II і під час війни був авторитетним генералом. З початком революції він українізував своє військове з’єднання і, коли Центральна Рада відкинула його послуги, був обраний титулованим командувачем селянського ополчення «вільних козаків». З приходом до влади цього «малоросійського» аристократа, який раптом згадав про своє «українське коріння», в революції на Україні настав новий етап, що характеризувався намаганнями відновити правопорядок та скасувати «соціалістичні експерименти» Центральної Ради.\n29 квітня, на з’їзді, скликаному в Києві Лігою землевласників, на який з усієї України прибуло 6500 делегатів, Скоропадського з ентузіазмом проголосили гетьм аном, закликавши його «врятувати країну від хаосу і беззаконня». Того ж дня він разом із прибічниками оголосив про встановлення «Української Держави» (на відміну від «Української Народної Республіки» Центральної Ради). Нова держава грунтувалася на незвичайному поєднанні монархічних, республіканських і, що особливо характерно, диктаторських засад, її підданим гарантувалися звичайні громадянські права, причому особливо наголошувалося на святості приватної власності.\nСкасовуючи такі нововведення Центральної Ради, як націоналізація великих маєтків та культурна автономія, гетьман увів окрему категорію громадян-козаків (які фактично були заможними селянами), сподіваючись, що вони стануть основною соціальною опорою режиму. Особливо впадали у вічі широкі прерогативи самого гетьмана: йому належало виняткове право видавати всі закони, призначати кабінет, управляти зовнішньою політикою та військовими справами й бути верховним суддею України. Однак ці претензії на майже необмежену владу не могли приховати того фак- ту, що влада на Україні практично належала німцям, а не українцям. Як цього належало чекати, українські діячі, більшість яких були соціалістами й членами Центральної Ради, різко негативно поставилися до гетьманської держави. Тому коли до участі в гетьманському уряді запросили кількох відомих українців, майже всі вони відмовилися. Це не лишало гетьманові нічого іншого, як звернутися при формуванні кабінету до людей, не пов’язаних з українським рухом, тим самим давши підставу для звинувачень у тому, що до його уряду не ввійшов жоден «справжній» українець. У новому кабінеті, очолюваному прем’єр-міністром Федором Лизогубом (багатим землевласником), до якого входив лише один відомий український діяч — міністр закордонних справ Дмитро Дорошенко, бракувало націоналістів, проте він включав ряд талановитих адміністраторів.\nОсобливо вражають досягнення уряду у створенні системи освітніх закладів. На рівні початкової школи було випущено кілька мільйонів примірників україномовних підручників, а в більшості шкіл уведено українську мову. Було засновано близько 150 нових україномовних гімназій, у тому числі у сільських районах. У жовтні в Києві та Кам’янці-Подільському відкрилися два нових українських університети. Було також засновано національний архів та бібліотеку в понад 1 млн томів. Вершиною цієї діяльності стало створення 24 листопада 1918 р. Української Академії наук. Так за якихось кілька місяців Гетьманщина мала на своєму рахунку такі здобутки у царині культури, про які мріяли багато поколінь інтелігенції.\nАле якщо режим Скоропадського міг похвалитися своєю здатністю управляти, а також рядом конкретних досягнень, то разом із тим на ньому страшним тягарем висіли фатальні політичні прорахунки. Всі вони випливали насамперед із того кола друзів, яких собі вибрав гетьман. По-перше, його компрометувала залежність від німців, очевидна мета яких зводилася до економічної експлуатації України. По-друге, гетьман був тісно пов’язаний з маєтними класами, які намагалися скасувати впроваджені революцією зміни. Скоропадському ставилися на карб такі вкрай непопулярні заходи, як «каральні експедиції», організовані поміщиками за допомогою німецьких військ для помсти над селянами, котрі рік тому конфіскували поміщицькі землі. По-третє, багато українців вважали, що Скоропадський .занадто прихильний до росіян. Під час його панування Україна, яка порівняно з Росією була острівцем стабільності, стала не лише притулком для величезної кількості представників колишньої царської верхівки, а й центром намагань відбудувати «єдину та неподільну Росію». Чиновницькі посади були зайняті росіянами, які не приховували, свого несмаку до української державності, а більшість кабінету складали члени російської партії кадетів.\nІз самого початку стала викристалізовуватися опозиція Скоропадському. В середині травня відбувся ряд нелегальних з’їздів українських партій, на яких своє несхвалення уряду висловили представники таких професійних груп, як «залізничники, телеграфісти, селяни й робітники. Виник координаційний осередок опозиції, названий Українським народним державним союзом, на чолі якого став В. Винниченко.\nНа початку осені стало очевидним, що Центральні держави от-от програють війну. І тут гетьман був змушений піти на поступки. Але наприкінці жовтня нова спроба залучити до кабінету видатних українських діячів провалилася. Кидаючись із боку в бік у відчайдушних пошуках підтримки, Скоропадський пішов на останній ризик: ’14 листопада 1918 р. він призначив новий кабінет, що майже повністю складався з російських монархістів, і проголосив Акт федерації, за яким зобов’язався об’єднати Україну з майбутньою небільшовицькою російською державою. Цей суперечливий крок було зроблено з метою завоювати підтримку настроєних проти більшовиків росіян та переможної Антанти. Того ж дня українська опозиція утворила альтернативний уряд — Директорію на чолі з двома давніми суперниками — Винниченком та Петлюрою — й відкрито проголосила виступ проти гетьмана.\nГетьманщина проіснувала менше восьми місяців, протягом яких реальна влада перебувала в руках німців, а її власний вплив був обмеженим. Спочатку вона могла здобути собі певну підтримку завдяки обіцянкам відновити правопорядок, якого прагнула велика частина населення. Проте вона не спромоглася належним чином підійти до розв’язання двох основних питань, що їх поставила революція на Україні,— питань соціально-економічної реформи та національної незалежності. Спроба відновити стабільність шляхом повернення дореволюційного соціально-економічного устрою, насамперед на селі, була найсерйознішою помилкою Скоропадського. В національному питанні його уряд займав двоїсту позицію: маючи на своєму рахунку великі досягнення, як, зокрема, українізація освіти й культури, він, однак, змушував українських націоналістів дивитися на нього як на уряд «український за формою, але московський за змістом».


Як нам вийти на світло | CREDO\n13 Квітня 2021, 18:58 1415\nПригадаймо, як після кількох похмурих днів виходить сонце. Тоді ми підносимося на дусі, почуваємося жвавішими та енергійнішими. І зовнішній світ не здається вже таким сірим. Щось подібне відбувається в присутності Господа, навіть у найпохмуріші дні!\nЧи істинне Боже світло може зробити нас щасливими? Так! Чи воно може позбавити нас «зони комфорту» й принести неприємні відчуття? Так! Присутність Бога освітлює дійсність і часто виводить на яв наші гріхи та недоліки. Неможливо сховати щось на рівному місці в сонячний день. Те саме стосується наших гріхів і нечистих намірів, які ми намагаємося затаїти. Коли ми так робимо? Коли чинимо зло й не хочемо покаятися, а тому намагаємося все приховати. Тож Ісус каже про таких людей, що «більше злюбили темряву, ніж світло» (Йн 3, 19). Або в іншому місці: «Істинно, істинно кажу вам: Кожен, хто гріх чинить, — гріха невольник!» (Йн 8, 34)\nТож поміркуй сьогодні, до чого тебе особисто запрошує Боже слово? Яку сферу твого життя або який закуток душі маєш відкрити для світла Христової правди? Не бійся цього, бо лише Істина робить нас справді вільними (див. Йн 8, 32), і тоді ми стаємо здатними побачити скалку в оці брата й допомогти йому (пор. Лк 6, 42).\nНаступним кроком зустрічі з Божим світлом може стати Таїнство Сповіді. Всі ми маємо певні труднощі з цим таїнством Церкви. Але варто згадати, що святий Йоан Павло ІІ сповідався щотижня. І не тому, що мав багато важких гріхів, а радше тому, що не хотів приховувати в темряві навіть найменші гріхи, на які ми зазвичай не звертаємо уваги. Папа хотів, щоб Ісус постійно освітлював його життя, щоби темрява не мала жодного шансу перемогти.\nПам’ятай, що Господь освітлює й твоє серце, але не для того, щоб засоромити чи осудити тебе. Христос прийшов, щоб «світ спасти» (Йн 3, 17). Тож дозволь, щоб Його світло провадило тебе до спасіння!\n«Господи Ісусе Христе, я не хочу приховувати свої гріхи. Дай мені мужність побачити й визнати їх, щоб жити у світлі Твоєї любові».


Не будь як «Колишня»: 10 лайфхаків, щоб не було соромно за вчорашнє | Radka.in.ua\nНе будь як «Колишня»: 10 лайфхаків, щоб не було соромно за вчорашнє\n1 1. Зітри номер\n2 2. Забудь телефон вдома\n3 3. Не поповнюй рахунок\n4 4. Telegram замість СМС\n5 5. Не треба селфі\n6 6. Вибери бар\n7 7. Одягнися пристойніше\n8 8. Пий зі своїми подругами, а не з його друзями\n9 9. Закушуй\n10 10. Подбай про зворотню дорогу\nЯк не писати, не дзвонити і не наробити інших дурниць після розставання і вживання певної кількості алкоголю.\nОтже, ти розлучилася з молодим чоловіком і вирішила зняти стрес за допомогою вірних подруг і декількох коктейлів. В нетверезому стані тобі напевно захочеться висловити своєму колишньому все, що у тебе на душі. Або тебе потягне на подвиги, про яких ти ще довго будеш шкодувати. Щоб на ранок не довелося червоніти за вчорашній вечір, прийми деякі запобіжні заходи, які допоможуть тобі зберегти обличчя і почуття власної гідності.\n1. Зітри номер\nПеред тим як піти з подругами в ресторан, видали його номер. Та ні, просто вимкнути телефон недостатньо: навіть коли ти п’яна, ти пам’ятаєш, як він включається.\n2. Забудь телефон вдома\nЯкщо у тебе дуже гарна пам’ять і ти пам’ятаєш його номер напам’ять, краще взагалі залиш телефон вдома. І подруг заздалегідь попередь, щоб ні в якому разі не давали тобі свої смартфони, навіть якщо ти поклянешься, що тільки мамі подзвониш. Знаємо ми цю твою «маму».\n3. Не поповнюй рахунок\nНамагайся, щоб перед походом в ресторан на телефонному рахунку залишилося якомога менше грошей. Це не дасть тобі написати колишньому три десятки СМС.\n4. Telegram замість СМС\nТи все-таки взяла з собою телефон і не видалила номер колишнього. Якщо ну ніяк не можеш йому не написати, відправляй хоча б не СМС, а повідомлення в Telegram. Там їх можна встигнути видалити до того, як він їх прочитає.\n5. Не треба селфі\nЯкщо вже все-таки пишеш, то хоча б не посилай йому свої фото з бару. Це зараз тобі здається, що в тебе очей горить і ти спокусливо виглядаєш. Насправді у тебе туш розмазалася і ти просто, скажімо так, не дуже твереза. Завтра подивишся — сама зрозумієш.\n6. Вибери бар\nЙди в той ресторан, куди він зазвичай не ходить. Не потрібно «випадково» опинятися там, де висока ймовірність зустріти колишнього — нічого доброго з цього не вийде.\n7. Одягнися пристойніше\nНе одягай на вихід все краще відразу — підбори висотою з Ейфелеву вежу, спідницю-пояс і глибоке декольте. По-перше, воно зовсім не краще: в такому вбранні ти виглядаєш простіше, ніж ти є насправді. По-друге, ти привернеш до себе не те увагу, що тобі зараз потрібно. Ми ж знаємо, що ти будеш пити багато і станеш у підсумку дуже лихий.\nПовір, краще прокинутися вранці з хворою головою, чим з хворою головою плюс з незнайомим тулубом. Навіть якщо в барі тобі здасться, що це відмінний спосіб помститися колишньому, знай: це поганий спосіб. Приємні спогади про нього залишаться тільки випадково подвернувшегося учасника подій.\n8. Пий зі своїми подругами, а не з його друзями\nНе напивайся з його друзями. Розмова з ними неодмінно зведеться до вашого розставання, ти будеш перейматися. Чи спробуєш казати їм що-то в надії, що вони передадуть йому твої слова. У кращому випадку вони нічого переказувати не будуть, крім того, що ти напилася. У гіршому — дійсно передадуть. В найгіршому — передадуть у власній інтерпретації. Нарешті, під час п’янки з його друзями тобі може прийти в голову блискуча думка «помститися». Ну а далі буде те ж саме, що і у випадку з незнайомцем з бару. Тільки про це ще і зможуть розповісти всім спільним знайомим.\nТут би, звичайно, краще було написати «не напивайся», але адже і так зрозуміло, що ти не послухаєш. Тому хоча б закушуй.\n10. Подбай про зворотню дорогу\nЗаздалегідь домовся з ким-небудь з подруг, щоб тебе відправили додому на таксі. Нехай вони попередять таксиста, щоб віз тебе саме туди, куди вони сказали, а не куди будеш його вмовляти поїхати ти. Пам’ятай, що той поступає мудро, хто ходить в гості вранці. А не той, хто заявляється серед ночі, хитаючись і насилу вимовляючи слова. Таким гостям ніхто не радий, а колишні — особливо.\nУ вас є свої перевірені способи не бути настирливою або відчайдушною колишньою? Діліться ними швидше!


Чи право контролювати власне тіло дає жінці право на аборт? — Polski serwis pro-life. Informacje ogólne, publikacje i materiały, newsy.\nЧи право контролювати власне тіло дає жінці право на аборт?\nОпубліковано: 06 травня 2020 | Друк\t| E-mail\nЧи право контролювати власне тіло дає жінці право на аборт? «Зрештою, це ж моє тіло. Хіба я не маю права контролювати його? Права визначати, що з ним відбувається? Хіба я не маю права вирішувати, чи ставати мені матір’ю, і якщо так, то коли? Нехай навіть плід – це особа, маленька дитина.\nОднак, якщо в моєму тілі є дитина, а я не хочу, щоб вона там була, то хіба я не маю права видалити її? Якщо вона залишиться, то живитиметься завдяки мені. Хіба в неї є на це право? Чи зобов’язана я підтримувати її життя? Хіба я не можу вигнати її зі своєї утроби? Хіба не це мета аборту? Якщо я сприймаю її як вторгника, то чому б не вигнати її? Якщо вона загрожує моєму життю і добробуту, то хіба я не можу себе захистити від неї? Коротко кажучи, я маю право контролювати своє тіло і, якщо матиму небажану вагітність, можу припинити її за допомогою аборту».\nВідповіді на ці питання дає Стефан Шварц у своїй праці «Моральна проблематика аборту». З дозволу Інституту родини та подружнього життя УКУ публікую тут розділ його книги, в якому про це йдеться.\n«Усе це можна розділити на три основні твердження:\n1) Жінка не зобов’язана підтримувати життя дитини.\n2) Вона може вигнати дитину як вторгника.\n3) Вона може захищати себе від дитини, якщо та загрожує її життю чи добробуту.\nДва перші твердження безпосередньо пов’язані з загальною тезою, що жінка має право на аборт, бо в неї є право контролювати своє тіло. Я почергово розгляну ці два твердження. Третє ж твердження – особливе, воно стосується випадків, коли дитина загрожує життю або добробуту жінки, тому його не можна використовувати як обґрунтування права на аборт через право контролювати власне тіло. Його слід розглядати в контексті впливу аборту на життя жінки.\nЖінка не зобов’язана підтримувати життя дитини\nОсновне твердження цього арґументу таке: «Жінка не зобов’язана підтримувати життя дитини. Аборт – це вияв права забрати в дитини підтримку, на яку та не має права.» Цей арґумент висунули Джудіт Джарвіс Томпсон і Марта Брант Болтон. Болтон виступає за право на аборт і проти думки, що аборт аморальний:\n«Щоб зрозуміти непослідовність арґументів проти аборту, треба зважити на те, на що противники аборту заплющують очі. Вони кажуть, що плід нібито має право на життя, але забувають про іншу, не менш важливу річ. Якщо вагітній жінці заборонити вбивати плід, на неї лягають великі зобов’язання. Вона мусить принаймні живити плід, виносити його, народити; потім опікуватися дитиною сама або ж знайти якийсь альтернативний спосіб догляду за нею.\nВідносно легко жити, не вбиваючи нікого, а от щоб доглядати й годувати дитину, потрібні величезні затрати часу, енергії, емоційних і фізичних ресурсів».\nТомпсон висуває подібні обвинувачення. Вона просить нас уявити собі такий випадок: одного разу ви прокидаєтеся і бачите, що до вас «під’єднали» іншу особу, відомого скрипаля, щоб підтримувати його життя. Ви на це не погоджувалися, це зробили примусово. Однак якщо ви від’єднаєтеся, він помре. Томпсон каже, що неправильно було б стверджувати: «Усі особи мають право на життя; скрипаль – особа, а отже має право на життя, тому вам не можна від нього від’єднуватися». Ви не зобов’язані підтримувати його життя, тому можна від’єднатися, якщо забажаєте. Ви маєте на це право, а скрипаль, натомість, не має права на вашу підтримку.\nБільшість прихильників аборту намагаються довести, що плід – це не особа, принаймні не в тому сенсі як народжена особа. Натомість Томпсон припускає, що «плід може бути особою від народження». Вона намагається довести, що аборт однаково виправданий, висуваючи аналогію між вагітністю і підтримкою скрипаля. Під час вагітності дитина «під’єднана» до матері зсередини і живиться завдяки матері. Томпсон стверджує: подібно як кожен може відмовитися підтримувати скрипаля, так і жінка може відмовитися підтримувати дитину. Одна з форм такої відмови – аборт.\nУ спростуванні цього арґументу я зосереджусь на формулюванні Томпсон і погоджуся, що вона має рацію, кажучи, що особа, «під’єднана» до скрипаля, має право припинити це. (Це твердження також сумнівне, але я не вдаватимуся тут в деталі.) Я стверджую, що вагітність і підтримка скрипаля – цілковито різні речі, і ця аналогія не спрацьовує. На це є три причини.\nПерше спростування арґументу\nІноді ми мусимо відмовитися допомагати іншій особі, навіть якщо наслідком є її смерть. У цьому Томпсон має рацію. Уявіть рятувальника, який намагається повернути до життя потопаючого за допомогою штучного дихання. Він робить це вже тривалий час, але жертва не реагує, проте й не вмирає, балансуючи на межі життя і смерті. В якусь мить рятувальник опускає руки – він не може продовжувати безперервно. Жертва помирає. Якщо рятувальник досить довго намагався повернути її до життя, то його можна морально виправдати. Припустімо також, що лише зусилля рятувальника підтримували життя жертви. Кажучи, що те, що він припинив ці зусилля – морально виправдано, ми маємо на увазі, що він не був (тобто більше не був) зобов’язаний підтримувати життя жертви. Він мав моральне право припинити свою підтримку.\nТак само, принаймні за більшості умов, людина має право від’єднати від себе скрипаля: вона може припинити свою підтримку, вона не мусить живити його. Вона може розірвати зв’язок і перекрити свою допомогу.\nЛюдина має право припинити підтримку скрипаля так само, як рятувальник має право припинити підтримку потопельника. Вони мають право припинити подачу засобів підтримки життя – вони не мають права вбивати особу. Ось у чому полягає основна різниця. Томпсон намагається виправдати аборт як припинення підтримки. Однак це передусім вбивство. Отож, навіть якби аборт був виправданим як «припинення підтримки», він однаково не міг би бути виправданним як «вбивство».\nВбивство – це дія, яка (А) має на меті смерть іншої особи, або (Б) має на меті щось інше, але досягає цього через вбивство. Так, (А) вбивця стріляє в когось з ненависті, бо хоче його смерті. (Б) Уявіть собі, що ви не можете вийти з печери, бо хтось застряг у виході. (Він опинився там не з власної вини і вмирати не збирається.) Ви маєте динаміт. Якщо ви його підірвете, то зможете вийти. Ваша мета – просто прибрати його від виходу, але насправді, підірвавши його, ви вчините вбивство. Отож, убивство, навмисне спричинення смерті іншої особи відбувається: А) коли особа діє з наміром позбавити життя іншу особу, або ж Б) коли особа має на меті щось інше, але досягає цього через вбивство.\nЩоб дію можна було вважати «припиненням підтримки» – у тому сенсі, в якому цей термін вжито тут – необхідні дві умови. Перша стосується намірів: можна намірятися не підтримувати або ж не рятувати особу, але не спричинити її смерть. Рятувальник припиняє підтримку, бо він втомлений, а не тому, що хоче смерті людини. Припинення підтримки для того, щоб перервати життя особи, насправді аж ніяк не можна назвати «припиненням підтримки».\nДруга необхідна умова стосується способу виконання. Припинення підтримки може мати, так би мовити, пасивну форму: наприклад, рятувальник полишає надавати допомогу потопельнику; життєво необхідні ліки не дають одному пацієнтові, бо вирішують віддати їх іншому, який так само їх потребує. Воно також може мати активну форму дії, як у випадку зі скрипалем. Однак ця дія має бути такою, як розрив зв’язку або щось подібне за суттю. Це не може бути дія, яка фактично є вбивством, навіть якщо на меті мають лише перервати зв’язок, тобто припинити підтримку. Отож, якщо припинення підтримки має форму дії, то ця дія не може бути фактично вбивством.\nІлюстраційне фото з bestdentistnews.com


"Просвіта" відзначила 200-річний ювілей Тараса Шевченка » Інтернет-видання Світловодськ\nПід державні та червоно-чорні прапори (які дуже часто використовувалися в українській історії, а не лише ОУН-УПА) зібралися близько сорока членів організації. Хода вулицями міста з величезним державним прапором, якій тримали 4 учасники заходу, не могла не привернути увагу жителів міста. Можливо, це і було головним задумом організаторів — нагадати пасивним жителям міста про ювілей Великого Кобзаря.\nБіля погруддя Тараса Шевченка учасників ходи чекали ще два десятки прихильників та членів "Просвіти", журналісти та працівники міського Палацу культури, які забезпечували мітингувальникам звук.\nСергій Гайдук — голова міського осередку розпочав мітинг і запросив до мікрофону бажаючих заспівати Гімн України. Знайшовся один сміливець, який з завданням соліста добре впорався, решта його голосно підтримувала.\nДалі Сергій Гайдук провів, як він сам висловився, політінформацію. Розповів про новостворену Асоціацію громадських організацій та завдання, які на неї покладаються. Далі відзначив, що на білборді біля адмінбудівлі на центральній площі міста ще вчора розміщувалося привітання з Міжнародним жіночим днем, а вже сьогодні — з ювілеєм Тараса Шевченка. За це подякував владі. А за безграмотні таблички на будинках вулиці Шевченка (написано вул. Шевченко) покритикував і запевнив, що "Просвіта" сама замовить нові таблички, бо у міської влади на це немає грошей.\nПотім головуючий ознайомив присутніх з планом заходів, які буде проводити "Просвіта" найближчим часом. Зокрема, 21 березня відбудеться День поезії, присвячений творчості нашого земляка Віктора Соколова, якому 19 березня виповнюється 95 років.\nСлово надали Віталію Асауленку — місцевому барду. Оскільки гітари не знайшлося, він прочитав текст пісні "Мойсей", яку він написав ще на початку 90-х років, у притаманній йому манері. "Убий в собі раба! Задуши в собі раба!" було чутно далеко за межами парку.\nЗбуджена бардом, з місця заговорила жінка про те, як і вдень, і вночі вона з чоловіком хвилюється за сьогоднішній неспокій, не знають чим допомогти своїй країні.\nДалі до мікрофону вийшла Ольга Дубина і прочитала вірша Шевченка "Мені однаково чи буду…". Останні рядки поезії неначе відбивають сьогоднішній день.\n"Та не однаково мені\nОх не однаково мені."\nОльга Дубина, Сергій Гайдук\nНасамкінець слово надали Зенону Вариводі — голові релігійної громади Церкви Святого Миколая Української православної церкви Київського патріархату. Він прочитав молитву за Україну, підтриману усіма церквами, довго говорив про історію нашої країни, про пророцтва Тараса Шевченка, закликав перечитати поезії Кобзаря і повірити йому.\nВдруге заспівали Гімн України і Сергій Гайдук запросив присутніх на конкурс читців до Палацу культури.\nФото: Ірина Гайдук\nТеги: Просвіта, Шевченко, парк, хода, Гайдук, Соколов, Асауленко, Дубина, Варивода\n10 березня 2014 13:15\nмассовость мероприятия поражает\n5 грудня — 60 років з дня пуску першого гідроагрегату Кременчуцької ГЕС 993\nСвітловодські школярі ідуть до школи. Не всі (ДОПОВНЕНО) 2121


1 квітня - зміни для українців1 квітня - зміни для українців\nПенсійні надбавки, онлайн-школа та другий етап медреформи: що чекає українців з 1 квітня\nЗ 1 квітня на українців чекають зміни та нововведення. Незважаючи на карантин, діти будуть навчатися вдома, пенсіонерів чекають надбавки, великодні богослужіння пройдуть у онлай-режимі. А ще в квітні стартує дуже важливий другий етап медреформи.\n#Букви розповідають про те, що змінитися для українців з 1 квітня.\nЗ 1 квітня, більшість медичних послуг в Україні будуть безкоштовними для населення: серед них пологи, лікування інсультів і інфарктів. Їх повинна оплачувати Національна служба здоров’я України.\nТочну інформацію про кожній послузі і тому, є вона платній або безкоштовній в кожному окремо взятому медзакладі, можна буде отримати на місці.\nЗ квітня буде здійснено одноразову виплату по 1000 гривень пенсіонерам, у яких пенсія не досягає 5 тисяч гривень. Таких пенсіонерів більше 10 млн. Таку ж виплату отримають понад 400 тисяч одержувачів соціальної допомоги. Це особи, які мають інвалідність з дитинства, це діти з інвалідністю та одержувачі соціальних пенсій.\nКрім того, уряд проведе індексацію пенсій. При цьому розмір індексації складе 11%.\nЦього року святкування Великодня буде проходити в режимі карантину, який продовжений до 24 квітня.\nУ римо-католиків Великдень 12 квітня, а у православних і греко-католиків – 19 квітня.\nРаніше Президент Володимир Зеленський поспілкувався з головами українських церков з приводу безпеки святкування Великодня та проведення богослужінь. За підсумками зустрічі він анонсував проект “Великдень вдома”.\nПредстоятель Української Греко-Католицької церкви Блаженніший Святослав вже дав поради, як під час пандемії COVID-19 служити страсні та великодні богослужіння.\nСтало відомо, де і коли школярам дивитися онлайн-уроки\n30 березня Президент України Володимир Зеленський анонсував проєкт “Всеукраїнська школа онлайн”. Так, поки в країні карантин, з 6 квітня для школярів в рамках дистанційного навчання буде транслюватися проєкт “Всеукраїнська школа онлайн”.\n“Сезон тиші” в природі\nВ Україні з 1 квітня починається “сезон тиші”. Це час, коли в лісах та інших природних зонах заборонені будь-які дії, які створюють шум.\n“Сезон тиші” згідно зі статтею 39 закону України “Про тваринний світ” необхідний для відтворення популяції лісових звірів і птахів.\nсанітарна рубка лісу;\nПротривати “сезон тиші” до 15 червня.\nКоли буде кінець карантину?\nМіністр внутрішніх справ Арсен Аваков вважає, що карантин може бути скасований у другій половині травня. Словами, країна почне повертатися до нормального життя не раніше 15 травня.\nНагадаємо, що 25 березня Кабінет Міністрів України прийняв рішення ввести режим надзвичайної ситуації по всій території країни на 30 днів і продовжити карантин до 24 квітня.\nТеги: медреформа, карантин, онлайнтрансляція, Пасха


Головне питання: що Віктору Януковичу робити зі своєю перемогою після інавгурації? - Новини - Громадянський рух «Нова Україна»\nВ той же час він упевнений, що сьогодні ситуація в країні більш стабільна, чим в 2004 році, і в суспільстві навряд чи набереться критична маса громадян, які готові на радикальні дії, щоб непарламентськими методами добиватися перегляду підсумків голосування. «Головне питання: що Віктору Януковичу робити зі своєю перемогою після інавгурації? За результатами всіх екзіт-полів, а також попереднім підсумкам голосування видно, що країна розколена на дві приблизно рівні частини. Крім того, багато хто проголосував проти всіх або взагалі не прийшов на вибори. Дехто підтримав одного з двох кандидатів, в думках маючи третього. Найскладніше завдання, яке стоїть перед Януковичем, - згуртувати всіх цих людей», - вважає Дмитро Попов. Президенту потрібно формувати команду не за партійним принципом. «Якщо Янукович стане президентом Партії регіонів, це буде початком кінця. Якщо він стане президентом всіх тих сил, які розділяють його курс і хочуть доповнити його власними здоровими ідеями і пропозиціями, – буде зовсім інша розмова», - стверджує Попов.\nДля проведення запланованих реформ, Віктору Януковичу потрібна парламентська більшість. «Ті, хто грають в шахи, знають: король без опори на інші потужні фігури нічого не може, хоча вся гра дійсно йде довкола нього. Без сильної підтримки в парламенті і, головне, в суспільстві президент сам по собі – це просто президент, але ніяк не загальнонаціональний лідер», - підкреслив Дмитро Попов.\nТеги: Попов, Янукович, президентські вибори в Україні


Рівненська обласна бібліотека для молоді — Історії, промовлені пензлем\nІсторії, промовлені пензлем\nВ Рівненській обласній бібліотеці для молоді відбулась презентація художньої виставки «Історії, промовлені пензлем» студії «JazzColour», яка існує вже 7 років завдяки талановитому художнику і педагогу Руслану Хвесю. Як керівник студії він доклав чимало зусиль, щоб навчити своїх підопічних мистецтву малювати, а його учениці Вікторія Вольська та Мирослава Романюк стали ідейними надхненницями з організації та відкриття даної виставки.\nУчасники студії, а це окрім організаторів, − Світлана Пазднікова, Наталія Морозова, Анастасія Нижегородцева та Людмила Мірко представили на загал 40 живописних полотен виконаних в різних стилях і техніках. Всі вони представники різних професій із різних соціальних верств, але об’єднує їх любов до мистецтва, жага малювати і створювати на полотні свої неповторні історії.\nПід час презентації присутні мали можливість подивитися вишукане дефіле від Лабораторії моди Вікторії Вольської та нову колекцію креативних капелюшків від успішної художниці та письменниці Мирослави Романюк, відомої рівнянам як ZirotonKel’ner. Модні покази демонстрували чарівні учасниці студії «Jazz Colour», їх друзі та знайомі.\nЗахід проходив під акомпанемент джазових імпровізацій саксофоніста Ігоря Федика і мав неабиякий успіх серед поціновувачів прекрасного. А формат зустрічі у вигляді вільного спілкування створював теплу і душевну атмосферу.


Арт-Поступ\t» ТВАРІ – ПО ПАРІ\nДопомогти львівським концептуалам порятувати безкультурне людство цього разу було запрошено грузинських митців. Протягом кількох днів, які передували презентації проекту, модельєр Кетеван Месхі вбирала місцеві дерева і дівчат у всі витвори вітчизняної і закордонної текстильної промисловості, які тільки потрапляли їй на очі, Влодкауфман старанно виплітав для тих дерев, які залишились без одностроїв, затишні гнізда, а грузинські рок-мени до світанку братались з українськими. Ладо Бурдулі, якого в рідній країні знають як “батька” грузинського року, заспівав кілька відповідних за формою, але відчутно грузинських за змістом композицій. Як директор Центру сучасного кавказького мистецтва, він дуже тішився з того, що може на власні очі познайомитися з процесами, які відбуваються в сучасному українському культурному житті. Принаймні проблеми і тут, і там виявились спільними: неувага з боку офіційної влади та можливість виживання тільки за рахунок західних фондів.\nЕстафету презентації грузинського року під карпатським небом продовжив брат Ладо Бурдулії, Бакур.\nУкраїну представляв Тарас Чубай, якому саме того дня в такому казково красивому місці та в такому інтернаціональному товаристві пощастило святкувати свої уродини. А Польщу – знаний гурт “Старе добре малженство”, який дорогою до Львова завітав на гостинний карпатський вогник.


07 Сер 2020 о 14:25\nФото: скріншот із прямої трансляції ІА АСС\nПредставники «Єдиної Альтернативи» провели останню зустріч з колишнім міністром розвитку та торгівлі й розпочали будувати стратегію розвитку міста.\nКолишній міністр розвитку та торгівлі Павло Шеремета провів останню зустріч в рамках проекту «І_де_Я», ініційованого представниками громадянської мережі «Єдина Альтернатива».\nЧлени команди А (так називають себе члени цієї громадської організації) не збираються сподіватися на те, що чинна міська влада нарешті почне запроваджувати ефективні ідеї та розбудовувати місто. Вони не збираються терпіти до виборів, очікуючи, що наступне скликання міської ради буде дієвішим за чинне.\nЦе команда громадських діячів, підприємців, лікарів, військових, будівельників, волонтерів та представників інших сфер діяльності, яким небайдужа доля міста і вони не збираються чекати на чудо.\nЧернівці будуть розвиватися тоді, коли звичайні жителі почнуть діяти та власними силами створювати й реалізовувати ідеї для розвитку свого міста. Саме тому ініціативні містяни об’єдналися в громадську організацію «Єдина Альтернатива», аби спільними зусиллями почати робити місто кращим.\nЧитайте також: Ексміністр Павло Шеремета допомагає команді «Єдиної Альтернативи» розробити стратегію розвитку Чернівців\nПершим кроком до змін у представників «Єдиної Альтернативи» став проект «І_де_Я», в рамках якого вони створюють нові ідеї для міста, формують вектор його розвитку та бачення того, якими Чернівці повинні стати в майбутньому.\nДля формування цілісної стратегії міста команда А залучила колишнього міністра розвитку та торгівлі Павла Шеремету. З ним представники «Єдиної Альтернативи» провели 4 зустрічі, в рамках яких і міркували над тим, як надалі розвивати місто.\nПід час останньої зустрічі всі учасники проекту поділилися на 6 груп за найголовнішими сферами життєдіяльності міста:\nЖитлово-комунальне господарство, інфраструктура міста, підземні та інші комунікації;\nКреативне місто, громадські простори, доступність;\nМедицина, освіта, спорт;\nБізнес-середовище, інвестиційний клімат та інформаційна політика.\nВони виокремлювали проблеми у своїй сфері та напрацьовували варіанти їх вирішення.\nДля цього учасникам потрібно було, на основі виявлених проблем у своїй сфері, виокремити основну мету, досягнення якої стало б вінцем розв'язання проблем у даній сфері.\nЧитайте також: Як зробити Чернівці Меккою для туристів й інвесторів: ідеї з ексміністром Павлом Шереметою (ВІДЕО)\nТак, представники групи, відповідальної за ЖКГ, визначили головною проблемою в місті водопостачання. Відтак, головною метою на наступні 5 років повинна стати питна вода з кранів. Адже вода, яку можна пити прямо з крана, означала б якісну фільтрацію, оновлені мережі водопостачання. А, отже, й відсутність витоків, поривів ті інших проблем, які спричиняють зношені старі комунікації.\nЩо для цього можна встигнути зробити за перші пів року? Учасники проекту встановили, що, перш за все, необхідно створити інвентаризаційну карту мереж та їх технічного стану. А також зменшення втрат води, бодай на 20%.\nПодібним чином свої стратегії презентували й учасники інших груп.\nЗрештою, представники «Єдиної Альтернативи» поставили собі за мету зробити Чернівці лідером українського рейтингу доступності. Крім того, збільшити кількість рухомого складу громадського транспорту.\nЧитайте також: Швидкі рішення для Чернівців можливі: представники «Єдиної Альтернативи» ініціювали створення платформ для визначення проблем міста\n«У день людина, яка живе у віддалених місцях Чернівців, витрачає на громадський транспорт 2,5 - 3 години. Це притаманно мегаполісам. Але ж Чернівці далеко не мегаполіс», - зазначили учасники команди.\nТакож команда А робитиме все для того, аби Чернівці перестали бути містом одного дня та стали справжнім туристичним кластером. Наразі ж 90% туристів є людьми, які приїжджають до міста на кілька годин і навіть не ночують тут.\nОдним зі шляхів досягнення цієї мети повинно стати інше важливе завдання – забезпечення культурної впізнаваності. Адже нині багато людей дивуються, дізнавшись, що та чи інша відома постать є вихідцем із Чернівців. Знаменитостей, які народилися та жили тут, необхідно активно пов’язувати з нашим містом. А також домогтися того, аби нас не плутали з Черніговом або Черкасами.\nЗрештою, представники «Єдиної Альтернативи» боротимуться за фізичне, духовне та соціальне благополуччя нашого міста - за 5 років у Чернівцях повинно сформуватися зрозуміле, сучасне і результативне соціальне середовище.\n«Від старту нашого руху, 2 липня, нам неодноразово доводилося чути на свою адресу: «Де ваша програма? Що ви будете змінювати? Хто все це буде змінювати?». Цей проект усіх переконав, що ми знаємо, як це робити. І завдяки нашій роботі з Павлом Шереметою ми сформували наші ідеї в один єдиний план. І варто зазначити, що сформований нашою командою план розрахований на реалізацію протягом 6 місяців. Ми не збираємося чекати на сприятливі обставини», - сказала голова ГО "Чернівецький центр реформ та розвитку" Марина Кирилюк.\nНадалі представники «Єдиної Альтернативи» доопрацюють створений план у сформованих групах та представлять його в електронному варіанті. Проект буде опублікований з урахуванням бюджету та розрахунками.\n«Головною метою було виробити стратегічну ідею. Вона повинна бути не чимось абстрактним та надихаючим, а практичною і конкретною. Тому перше, що потрібно для запровадження створених вами ідей, – це проектний офіс.\nВін дозволить упорядкувати хаос, який нині панує в місті, та сприятиме реалізації тих перспективних проектів, які ви тут запропонували. Тому що всі ми знаємо: створити ідеї тут на лавицях обговорити в групах – це круто. Всі, хто має управлінський досвід, чудово знає, наскільки непросто впроваджувати ідеї в життя.\nВи провели серйозну роботу під час наших зустрічей. І зараз дуже важливо ці проекти реалізувати, поставити собі за мету втілити їх у життя, визначивши конкретний термін для цього – пів року», - підсумував роботу представників «Єдиної Альтернативи» ексміністр розвитку і торгівлі Павло Шеремета.\nВідключення води у Чернівцях: названо адреси


На Львівській залізниці 19 керівників підрозділів склали іспит з охорони праці\n16 серпня в управлінні регіональної філії «Львівська залізниця» 19 керівників підрозділів магістралі та ревізорів з безпеки руху складали іспит. Комісія під головуванням директора Департаменту охорони праці та промислової безпеки АТ «Укрзалізниця» Валерія Сусленка перевіряла знання з питань законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці, надання домедичної допомоги потерпілим, правил поведінки у разі виявлення аварій, локалізації та ліквідації аварій і катастроф, електро- та пожежної безпеки, гігієни праці тощо. Екзамену передувало навчання з цих предметів за 40-годинною програмою, яке проводив Львівський навчально-методологічний відділ навчально-методологічного центру охорони праці та промислової безпеки Департаменту охорони праці та промислової безпеки АТ «Укрзалізниця».\nЗа словами Валерія Сусленка, загалом він задоволений результатами екзамену. Лише один начальник служби, який працює на цій посаді два місяці, не склав іспит. Упродовж місяця він має повторно пройти перевірку знань.\nВісімнадцять екзаменованих осіб отримали посвідчення, які підтверджують, що вони мають право протягом трьох років працювати на своїх посадах.\nТеги: іспит, охорона праці, екзамен


Грудень 2019 - LightDesign\nДодому 2019 Грудень\nВ Італії знайдено ще один древній кіт\nУ Тоскані археологи знайшли останки ще одного стародавнього китаю. Нагадаємо, про першу знахідку Zhelezyaka.com писала раніше. В Італії знайдено ще один древній кіт Безліч різних організмів, виявлених біля скелета, дозволить вченим провести більш глибокий аналіз місця проживання істоти в той період.Серед кісток кита були також знайдені зуби акули, можливо, залишилися в давньому тварину, коли хижачка його атакувала, повідомляє ANSA.Вік скелета становить 4 млн.\nГодинник мандрівника пропливли 3 тис. км\nНезвичайну знахідку виявив 11-річний Ниэльс Мортенсен, житель Фарерських островів, Данія. Прогулюючись біля свого будинку він натрапив на чорну коробку, в якій опинилися годинник, зариті в льоду три роки тому Юргеном Амундсеном, нащадком знаменитого норвезького полярного дослідника.\nРобот EMIEW2: пішки і на колесах\nНовий робот, створений в компанії Hitachi, здатний не тільки ходити на двох ногах, але і легко їздити. Він забезпечений 14 мікрофонами, які розташовані у нього на голові. Завдяки цьому модель здатна розрізняти на відстані 2 м голоси кількох людей, при чому навіть тоді, коли одночасно говорять три людини.\nПять коліс краще, ніж два?\nАвстралійська компанія розробила незвичайний велосипед. Замість звичного переднього колеса модель має чотири, за розміром менше звичайних, повідомляє Ananova. Це дозволяє, на думку представників компанії, краще керувати кермом і простіше здійснювати поворот велосипедом.\nДинозавр-індичка полював на просторах Монголії\nУ Монголії знайдені останки двох нових хижих динозавра, одного з яких можна віднести до найменших нелітаючих динозаврам з коли-небудь знайдених. Одного з хижаків - Tsaagan mangas - витягли з землі в районі Ukhaa Tolgod.\nРобот-блоха займеться пошуком ртуті\nІталійські фахівці розробили робота-комахи, здатного виявляти вміст ртуті в землі. Прототип моделі довжиною 10 см і вагою 80 грамів був представлений на симпозіумі в Швейцарії. Робот здатний стрибати як блоха, таким чином покриваючи значний простір за короткий час, повідомляє ANSA.\nВинахідник створив плаваючу микролодку\nДослідник з Техаського університету в Арлінгтоні Чен Луо створив микролодку, яка здатна плавати без використання мотора завдяки ефекту Маранґоні. Цей ефект призводить до появи конвективних рухів на поверхні, спрямованих від областей з меншим поверхневим натягом до областей з великим поверхневим натягом.\nВиявлений один з найбільш древніх міст майя\nРаніше невідомий стародавнє місто майя був виявлений археологами в Мексиці. За словами фахівців з Національного інституту антропології та історії INAH, залишки міста старше відомих будівель Ушмаля і Чичен-Іца, які щорічно приваблюють безліч туристів.\nОдин ген перетворює самок в агресивних самців\nСексуальна поведінка у мишей залежить від одного гена. До такого висновку прийшли вчені, видаливши у самки ген під назвою TRPC2, який відповідальний за функціонування Якобсонова органу. З допомогою цього органу тварини вловлюють феромони, молекули, що сприяють посиленню статевого потягу.\nВиявлені бактерії, що поїдають бензол\nАвстралійський вчений Мег Маллаварапу виявив бактерії, які здатні поїдати шкідливі хімічні речовини, що потрапляють в грунт в результаті витоку палива. У дослідженні говориться, що знайдені мікроорганізми стійкі до BTEX (шкідливих сполук, здатним викликати рак і захворювання нервової системи).\nСкарби вікінгів знайшли з допомогою металодетектора\nДвом британцям вдалося з допомогою металодетектора знайти скарби вікінгів, що датуються X століттям. Скарби вікінгів знайшли з допомогою металодетектора Вартість виявленої чаші і знаходяться в ній монет, за скромними оцінками, становить понад 1,5 млн.\nВже 16 років ми даруємо затишок квартирах, офісах, ресторанах, школам, дитячим садам. Тому можемо сміливо заявити, що надамо вам професіоналів своєї справи. Ми пропонуемо...\nСтворена тканина, відразлива масло\nФахівці Массачусетського технологічного інституту створили новий матеріал, здатний відштовхувати олії. Розробка знайде застосування в багатьох областях, наприклад, у літакобудуванні та космічній промисловості.\nЕлектронні очі дозволять сліпим бачити\nУ Британії вперше проведена операція, в ході якої двом пацієнтам були вставлені електронні очі. Раніше вони були сліпими, однак тепер можуть розрізняти предмети і самостійно вибирати дорогу, повідомляє Guardian.\nCassini знайшов океан всередині Титану\nАпарат Cassini, запущений фахівцями NASA, виявив підводний океан на супутнику Сатурна Титані. Згідно з даними вчених, на глибині близько 100 км може існувати рідка суміш води і аміаку, повідомляє NASA.\nIBM удосконалила фотогальванічні концентратори\nФахівці компанії IBM значно вдосконалили технологію фотогальванічних концентраторів, що дозволить значно знизити вартість отримання електрики з сонячної енергії. IBM удосконалила фотогальванічні концентратори\nАстрономи впізнали кілька масивних чорних дір в одній галактиці\nАстрономи визначили точне місце розташування і склад пари масивних чорних дір в центрі зіткнення двох галактик, розташованих на відстані 300 млн. світлових років. Протягом наступних кілька сотень мільйонів років дві чорні діри, які розділені 3 тис.\nНайдорожчий iPod виставлений на продаж\nНайдорожчий у світі плеєр iPod виставлений на продаж на лондонському аукціоні. Модель iDiamond shuffle зроблена з 18-каратного золота і прикрашена 430 діамантами, повідомляє Independent Television News.\nУ Єгипті виявили найдавніший протез\nШтучний великий палець був знайдений у стародавньої єгипетської мумії. На думку експертів, цю знахідку можна вважати самим першим серед відомих протезів. Команда дослідників з Манчестерського університету вважає, що палець не тільки виконував естетичну функцію, але і допомагав його власнику ходити.Згідно з підрахунками фахівців, знайдений протез відноситься до 1069 - 664 рр.


Що називають «Масивом деревини»? Відповідають фахівці "Ywood"\n"Масив деревини", що ж це таке?\nГоловна → "Масив деревини", що ж це таке?\nКупуючи собі дерев'яні меблі, ми хочемо розуміти, що ж ми отримуємо:\nна скільки вона якісна;\nчи екологічно безпечна;\nяк довго нам послужить.\nАле іноді, відвідуючи магазин, або звертаючись на сайт, ми отримуємо не зовсім зрозумілу інформацію «виготовлено з масиву деревини». Що ж це таке? Спробуємо в цьому розібратися.\n«Масив» дуба, бука, ясена або іншого дерева - це 100% природна сировина для виготовлення товарів. Але є деякі особливості. Як ми знаємо, хороший матеріал із деревини зустрічається рідко, він має дефекти, повітряні порожнини, що знижує його якість. Тому ми розглянемо два види масиву: цілісний і клеєний, а також зупинимося на такому понятті, як ламель. Цією інформацією Ви може користуватися при виборі столів, стільців та інших виробів, для економії вашого бюджету і визначення збалансованого співвідношення «ціна-якість».\nМеблі виготовляються з цілого стовбура ясена, дуба, бука або іншого дерева. Ці вироби вважаються вишуканими і найбільш дорогими, їх елітність залежить від структури дерева, яке використовується у виробництві. Будь-які вкраплення, наявність сучків і повітряних бульбашок, істотно знецінюють меблі і зменшують час її використання.\nЯсна річ, такі цільні елементи зустрічаються не часто, ціна виробів з них не виправдано завищена і доступна обмеженому колу споживачів. До недоліків виготовлення з даного масиву є сушка сировини: вона може розтріскуватися. Також готові вироби більш чутливі до вологості повітря: при підвищеній - волога вбирається, при пониженій - вироби пересихають.\nЗ цієї причини, дуже популярні зараз дерев'яні меблі з іншої сировини, щита.\nПід час переробки деревини, випилювання цілісних частин і видалення дефектів, утворюється багато коротких елементів, які не викидаються, зрощуються в довжину (зрощений щит), і використовуються в меблевій промисловості. Цілісні елементи, отримані на попередньому етапі обробки називаються ламелями, які склеюються між собою на "гладку фугу" і утворюють надалі цільноламельний щит. Його і називають меблевим, або клеєним масивом деревини. З цієї сировини виготовляються меблі, які на багато довговічніші виробів з ДСП та МДФ, але значно дешевші товарів з цілісного масиву. Міцність і стабільність клеєного маcиву не поступається цілісному, а в більшості випадків і перевершує його за технічними параметрами.\nНаша фабрика «Ywood», дотримуючись усіх правил виготовлення щита, виробляє його з цілісних ламелей, не з'єднуючи їх в довжину. Тому стільниці, корпусні меблі, ліжка, ніжки стільців і столів виготовляються тільки з цільноламельного масиву, без зрощування, що підвищує їх якість і міцність.\nКомпанія «Ywood» застосовує високоякісні водно-дисперсійні клеї європейських виробників, клас водостійкості D-3 і D-4. Клеї екологічно чисті, мають міжнародний сертифікат якості.\nУзагальнюючи матеріал, можна сказати, що масив деревини є лідером по міцності і екологічності серед натуральної сировини, і незамінний в меблевому виробництві. А який він, клеєний або цілісний, вибираєте Ви, враховуючи свої бажання і можливості.\nВироби з дерева - «живі», незалежно від того, з якої сировини вони виготовлені. Як і всі живі організми, їм притаманне дихання. І їм також потрібні такі ж умови для існування, як і всьому живому: оптимальний температурний режим і стабільна вологість. Купіть меблі від компанії Ywood з масиву деревини та створіть відповідний мікроклімат, і вони будуть служити Вам дуже довго.


ДАІ закликає водіїв поступатися дорогою пішоходам (ДАІ закликає водіїв поступатися дорогою пішоходам , які переходять проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу , повідомляє прес-служба УДАІ у Київській області)\nДАІ закликає водіїв поступатися дорогою пішоходам\n18.09.2013 15:09 210\nДАІ закликає водіїв поступатися дорогою пішоходам , які переходять проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу , повідомляє прес-служба УДАІ у Київській області.\n«З настанням негоди почастішали випадки дорожньо-транспортних пригод з пішоходами. Тому водіям потрібно бути особливо уважними щодо пішоходів. Необхідно поступатися дорогою пішоходам, які переходять проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу. На регульованих пішохідних переходах при включенні дозвільного сигналу світлофора ви повинні надати можливість пішоходам закінчити перехід проїжджої частини. Будьте завжди готові , що у будь-який момент необачний пішохід може з'явитися на проїжджій частині» , - йдеться в повідомленні.\nДержавтоінспекція Київщини наполегливо радить пішоходам при русі в темний час доби і в умовах недостатньої видимості мати при собі предмети зі світловідбиваючими елементами і забезпечувати видимість цих предметів водіям. «Особливо важливо використовувати світловідбиваючі елементи на одязі дітей», - підкреслили в ДАІ.\nпопередня новина На Рівненщині банда у масках пограбувала пару і вивезла у ліс наступна новина Бізнесмени зможуть вести облік доходів і витрат в електронному вигляді


- Пане Ігоре, познайомте нас із Харківською громадською організацією незрячих юристів.\n- На сьогодні ми маємо досить поважний як для громадської організації вік. ХГОню існує з 1998 року. Серед засновників були юристи з вадами зору, які закінчили вищі навчальні заклади і зустрілися з проблемою працевлаштування, адже працювати незрячому фахівцю на той момент було вкрай складно. Вже пізніше з’явилися різні програми, що синтезують мову, полегшуючи таким чином, робочий процес. Серед наших засновників було п’ятеро юристів, що вирішили об’єднатися задля подолання подібних проблем. Гуртом, як то кажуть, і батька легше бити. Досить швидко організація влилася у громадський рух, з’явилися контакти з іншими групами активістів, перші успіхи.\n- Яка ХГОню зараз?\n- Зараз у нас є постійний офіс – орендуємо приміщення у центрі Харкова. Також маємо багатоканальну телефонну лінію, сім робочих місць, обладнаних базою даних і комп’ютерами з озвучкою. В організації працює п’ять юристів на благодійній основі, допомагають волонтери та студенти юридичних спеціальностей. Ми постійно приймаємо стажерів, чимала кількість теперішніх успішних юристів пройшла через нашу організацію. Іншими словами, ХГОню має напрацьований роками фундамент, що й дозволяє нам рухатися далі.\n- Розкажіть, будь ласка, про напрямки діяльності ХГОню.\n- Перш за все об’єктом нашої діяльності були соціально незахищені верстви населення. Це і проблеми з пенсійним забезпеченням, процедурою встановлення групи інвалідності, представленням інтересів осіб із інвалідністю в судах тощо. З 2002 року нас постійно підтримує департамент праці та соцзахисту міської ради. Завдяки такому партнерству наша організація змогла подавати свої проекти на конкурс соціальних ідей, ініційований департаментом. В межах конкурсних заходів департаменту нам вдалося реалізувати проект створення багатоканальної телефонної лінії, що неабияк потрібна в процесі роботи. Бо консультації досить часто бувають тривалими в часі, особливо коли це людина, якій важко пересуватися. Тож одного телефону не вистачало, аби задовольняти організаційні потреби. Тривалий час на базі нашої організації діяла також гаряча лінія з протидії домашньому насильству. Але на жаль, цей напрямок передали міському департаменту. Та люди все одно продовжують телефонувати, і звичайно по мірі можливості ми намагаємося допомогти. Також співпрацюємо з територіальними центрами соціального обслуговування. В цьому відгалужені представлені такі питання, як допомога людям похилого віку з укладанням, роз’ясненням договору довічного утримання, дарування, заповіту. Актуальною є юридична підтримка переселенцям з зони АТО, мобілізованим та демобілізованим громадянам. Буквально того тижня допомагали вирішувати питання демобілізованому, якому відмовили у виплаті заробітної плати. Обсяг діяльності, як бачите, досить розлогий, із постійною перспективою.\nСлід відзначити також і той факт, що три роки тому організація заснувала підприємство «Нодіс», яке займається розробкою та виготовленням різної інформації шрифтом Брайля. Це схеми, мапи, різні таблички. Зайнятися цим напрямком нас підштовхнув брак аналогічних установ. Часто нам телефонували з відповідних держорганів і казали: «Ми готові поставити таблички, повісити мапи, а де їх взяти?». Звісно, ми розуміли, що ніхто краще цього не зробить, крім нас самих.\nНе можна не сказати про масштабні проекти, до яких була причетна ХГОню на правах партнера. Серед них потужний проект «Правова країна». Після завершення проекту наша організація стала одним із засновників коаліції з надання безоплатної правової допомоги. Наш керівник Олег Лепетюк є представником всеукраїнської асамблеї інвалідів у Харківській області. Зараз він також безпосередньо займається адвокатською діяльністю на благодійних засадах.\n- Пане Ігоре, а хто і як може стати волонтером ХГОню?\n- Незважаючи на правознавчу спрямованість нашої організації, ми радо вітаємо волонтерів, не причетних до юриспруденції. Потрібна абсолютно різнопланова допомога. Тому що незрячий фахівець потребує помічника – десь треба оперативно прочитати текст, написати заяву або прийти в той самий суд, адже дотепер нагальною є проблема саме архітектурної доступності судів. Звісно, допомога ззовні необхідна.\n- Що скажете на рахунок справ, якими займається організація? Яка тематика найрозповсюдженіша?\n- Справ розглядаємо дуже багато – всіх за один раз не перерахувати. В середовищі нашого суспільства та правової бази постійно мають місце непорозуміння та порушення законодавчих норм стосовно людей із інвалідністю. Запам’яталася, зокрема, справа, що виявила законодавчу прогалину стосовно перевезення людей із особливими потребами. Виявляється, для міських маршрутів передбачена певна кількість спеціалізованого громадського транспорту, а в правилах для міжміських перевезень така вимога відсутня. Тож ми подали позов проти Кабінету Міністрів. Поки що вирішення затягнулося, але сподіваємося на успіх. Ще одна справа, що виявила дискримінацію інваліда в законодавчому акті, пов’язана зі студенткою, інвалідом по зору, яка отримала запрошення на проходження закордонної практики. Щоб виїхати з України, вона повинна була пройти медогляд. Окуліст, що перевіряв цю студентку, відмовив їй в оформленні довідки, посилаючись на наказ МОЗ, який забороняв виїзд за кордон людям, у яких зір гірший за встановлену норму. Ми спочатку взагалі не повірили, що таке може трапитися у ХХІ сторіччі. Але потім підняли цей документ, і дійсно там прописувалася така доволі дискримінаційна cитуація. Наша організація звернулася до уповноваженого з прав людини, і той незрозумілий наказ було скасовано. Тобто роботи вистачає, вона цікава і корисна.\n- Мені відомо, що ХГОню виступає партнером у багатьох державних соціально-правових програмах. Наскільки складним є діалог та співпраця з державою?\n- Скажімо так, все залежить безпосередньо від людини. Адже, на жаль, багато ще залишилося чисто споживацьких підходів типу «я інвалід, і мені всі зобов’язані». Інший момент виявляється у ставленні до інваліда саме держслужбовця. Часто виникає ситуація, коли людина з інвалідністю разом із супроводжуючим приходить у той чи інший орган, установу, й посадова особа починає спілкуватися не з інвалідом, а з супроводжуючим, повністю ігноруючи таким чином інваліда як особистість. Значно полегшує цей, так би мовити, діалог комп’ютеризація діловодства, коли деякі документи можна отримати електронною поштою. З іншої сторони, полегшують комунікацію взагалі технічні засоби, зокрема, смартфон, який виступає як вікно в світ для людини з особливими потребами. На жаль, тут держава не виявляє обіцяної підтримки, тому велика кількість інвалідів у зв’язку з фінансовою неспроможністю, засобами, що полегшували б спілкування, не володіє.\n- Одразу постає запитання стосовно шляхів фінансування ХГОню. Розкажіть про це.\n- Звісно, хоча б мінімальні фінанси для життєдіяльності необхідні. При тому, що робота відбувається на добровільних засадах, потрібно оплачувати комунальні послуги, оренду та покривати інші витрати. Тривалий час ми отримували підтримку від низки фондів та установ – як закордонних, так і українських (Посольство США в Україні, кошти міського бюджету та ін.).\n- Чи займаєтеся ви популяризацією своєї організації та її діяльності? Чи є така можливість взагалі?\n- Безперечно можливості є, адже дається взнаки досвід, вік нашої організації. Ми вже закріпилися в соціальному та інформаційному середовищі. Нас знають, до нас звертаються. Наших активістів запрошують на телебачення, ми готуємо передачі для харківського радіо «Слобожанщина», і знаєте, дуже приємно, коли нас запрошують на різні заходи та програми не тільки до 3 грудня – Міжнародного дня інвалідів, а й до 8 жовтня – Міжнародного дня юристів. Беремо участь у різних семінарах, і звичайно лекції, правороз’яснювальні бесіди, виїзні консультації в територіальних центрах – теж наш пріоритет. Цільова аудиторія організації обізнана про нашу діяльність, і це тішить. Найкращим виявом нашої діяльності, популярності її серед населення є журнал звернень, що дає нам підставу наводити цифри, а це близько 1000 юридичних консультацій на рік.\n- В межах такої масштабної діяльності, напевне, виникають труднощі?\n- Чесно, труднощі не якісь там особливі, а такі, що виникають у кожної громадської організації. Скажімо, багато часу йде на фандрейзинг, на пошук ресурсів для функціонування. Тобто той час, що можна було б витратити на професійну діяльність, ми витрачаємо на пошук джерел для збереження ХГОню на плаву. Але разом із тим долати будь-які перепони нам допомагає впевненість у тому, що кожного дня ми будуємо громадянське суспільство, що дає свої плоди, а це, погодьтеся, не може не надихати.\nдопомога права Харків ХГОню юрист\n10.06.2015 Катерина Полякова\nОлександр Лебедь 2536 днів тому #\nДуже цікава тема. Ми робили передачу про доступність судових установ. Проблема має кілька рівнів: десь треба міняти законодавство, десь не вистачає коштів, а іноді просто потрібен людський діалог між адміністратором та представником інвалідської організації і частину проблем можна зняти. http://sumynews.com/special-projects/sud/8399/dostupnist-pravosuddia-na-sumshchyni-ta-poshuk-mozhlyvostei-u-podolanni-bar-ieriv\nСергій Рожко 2536 днів тому #


«Іди, іди дощику», полий… «зелененький»! – Грінченко-інформ\nАле всі ми, в Україні сущі, вже багато золотих осінніх пір поспіль прямо чи опосередковано залежимо від «зеленого». У нас уже давно з’явилася своя осіння традиція: у пору жовтого листя народні депутати зазвичай обіцяють стабільний курс валют… І це безпомильно значить, що він «скакне».\nТож яким буде курс долара в жовтні-листопаді?\nПрактика показує – краще не прогнозувати. Але спробую. По-перше, осінь – це період активної закупівлі енергоресурсів напередодні опалювального сезону. Що тут скажеш – добре, що не в грудні. По-друге, осінь – час активності МВФ, який, мов стара лихварка, приходить за своїми траншами і відсотками. Лишень цього року маємо віддати 76,6 млрд. доларів боргу. Тому на курсову стабільність сподіваймося, але не дуже вражаймося, коли долар оцінять у 27-28,5 гривень.\nЗберемо останній цьогорічний врожай, а за ним, звісно ж, зайдуть посередники-експортери. І добре, якщо буде чим торгувати. Це реально може втримати курс на нинішньому рівні – 26-27 гривень за «зелений». Тому вкотре вся надія на матінку природу: час виймати шаманські бубни та співати «Іди-іди, дощику». Мабуть, зараз саме на це українська економіка і розраховує.\nОпубліковано в Економіка, Щоденник


Українок таємно заражають гепатитом: як вберегти себе. Politeka\nУкраїнок таємно заражають гепатитом: як вберегти себе\nПохід до салону краси може принести не тільки радість та користь від косметичних процедур, а й стати причиною небезпечних хвороб\nПро це розповіла виконуюча обов’язки міністра охорони здоров’я Уляна Супрун. Вона також дала декілька порад, як убезпечити себе.\n« На жаль, вірогідність отримати вірус, такий як гепатит, під час косметичних процедур є реальною загрозою, якщо в салоні не дотримуються правил контролю чистоти обладнання», – зазначила Супрун.\nТому і було підготовлено інструкцію, яка допоможе переконатися, що в салоні краси дотримуються основних заходів для зниження ризиків передачі інфекцій.\nМайстер за день торкається багатьох клієнтів, що робить його руки шляхом передачі патогенних мікроорганізмів від одного клієнта іншому. Вчасна обробка рук є важливим заходом у захисті від інфекцій.\nТому майстер повинен мити руки з милом перед та після початку робочої зміни, а також після відвідування вбиральні. А рушники для рук повинні бути одноразового використання. А ще майстер має обробити антисептиком руки перед та після контакту з кожним клієнтом.\nДо нас часто звертаються з питаннями про те, як переконатися, що ваш салон краси надає безпечні послуги. На жаль,…\nGepostet von Уляна Супрун am Dienstag, 22. Mai 2018\nСучасні інструменти, які мають складну форму та конструкцію, очистити складно. Найкраще для цього підходить паровий метод стерилізації. А от сухожарова шафа не забезпечує необхідний рівень очищення інструментів.\nТакож відзначається, що меблі у салоні повинні бути з матеріалів, що придатні для обробки та очищення.\nПриміщення потрібно постійно провітрювати, адже салон відвідує велика кількість людей. А своєчасне очищення повітря зменшить кількість інфекцій, що передаються повітряним шляхом. Дуже добре, якщо в салоні забезпечена робота механічної вентиляційної системи.\nПереваги хорошого нічного сну [Цікава наука] – The benefits of…\nКоли треба запам'ятати велику кількість інформації, особливо в період іспитів або важливих нарад на роботі, ми можемо приділяти менше часу сну. Але дарма. Більшість з усього, що людина читає в час, призначений для сну, не залишається у пам'яті. Тому якщо у вас в понеділок важливий день – поспіть як слід.Під час сну організм регулює життєво важливі системи, впливає на кровообіг, зріст, імунну систему, регулює діяльність мозку та процеси запам'ятовування.Сон – найважливіший чинник для консолідації пам'яті. В цей час відбувається поява нових нейронних зв'язків та зміцнення нейронної мережі, які є своєрідними ретрансляторами у формування пам'яті. Більшість інформації, що ми вивчаємо за день, відкладається в короткостроковій пам'яті, і сон необхідний для переміщення знань в довгострокову. Саме здоровий сон впливає на повноту та ефективність запам'ятовування.Неповноцінний сон шкодить здоров'ю в довгостроковій перспективі та навряд посприяє запам'ятовуванню інформації, вивченої напередодні.Скільки треба спати і поради як покращити сон знаходьте на сайті МОЗ: https://goo.gl/oGW4ifВідео – Цікава наука\nGepostet von Уляна Супрун am Sonntag, 20. Mai 2018\nНагадаємо, Уляна Супрун спростувала декілька поширених міфів про психічне здоров’я.\n«Дуже часто можна почути твердження, що насправді ніхто не знає, що таке психічне здоров’я, що межа між нормою і патологією є дуже нечіткою або розмитою, а поняття психічних розладів є надуманими фахівцями та науковцями», – зазначила вона.\nТеги: вирус / гепатит / гигиена / салон красоты / Ульяна Супрун / Уляна Супрун\nПрогрес є, але радіти рано: названо головні проблеми Антикорупційного суду\nМОЗ розкрило головну інтригу: скільки заробляє Уляна Супрун


Брифінг щодо захворюваності на грип та ГРВІ в Житомирі: карантин поки що оголошувати не будуть : 28:01:2019 - zt.20minut.ua\nЗаступник мера Житомира Вікторія Краснопір 25 січня 2019 року спільно з представниками управління охорони здоров'я та управління освіти провела брифінг, на якому наголосила, що в Житомирі немає перевищення епідеміологічного порогу захворюваності на грип та ГРВІ, тому влада не бачить необхідності вводити карантин в школах міста.\n- Оскільки це питання викликає досить великий суспільний резонанс, ми практично щотижнево робимо моніторинг та можемо стверджувати, що на сьогодні немає в місті Житомирі порогу захворюваності, при якому ми оголошуємо карантин по грипу та ГРВІ. Підкреслюємо, що ці дані на сьогоднішній час, оскільки ситуація постійно змінюється, ми також це контролюємо, та в випадку її погіршення будуть прийняті невідкладні заходи, - наголосила Вікторія Краснопір.\nНачальник Управління охорони здоров’я Марія Місюрова також повідомила:\n- Зараз епідситуація нестійка. Розрізняють декілька рівнів епідемічного процесу. Це середній, високий та дуже високий. У нас на сьогодні - середній рівень. Тому оголошувати карантин або обмежувальні заходи ми не можемо. Наприклад, рівень перевищує 31%, а ми можемо оголошувати карантин лише при 80%. Так, діти хворіють, але ситуацію контролюємо. Що стосується грипу - вакцинація, далі засоби профілактики, мити руки, уникати контактів з хворим. А найголовніше - захворів, сиди вдома. На превеликий жаль, в громадському транспорті ми часто зустрічаємо людей, які виходять на роботу хворими і тим самим наражають на небезпеку усіх інших. Ще раз - єдиний засіб від захворювання це вакцинація, але тільки 0,4 % населення України зробили щеплення. С 1 січня фіксується 57 випадків захворювання на кір, більшість - з неорганізованих колективів. Якщо у дитини був контакт з хворими, то на 99% вона захворіє. Тому знову - єдиний спосіб запобігання хворобі - це вакцинація.


— Здрастуйте, а можна доріжку замовити? Що значить "скільки грамів"? А, це не боулінг? Вибачте...\nВідносини Наркомани Відпочинок Ігри\n— Шановні дівчата! У вас суха шкіра? Рідке волосся? Проблеми з фігурою? Приходьте до нас! У нас темно, і ми п'яні.\nЖінки Алкоголь Перукарі Краса Коханці Відносини Оголошення\nПочинається запій у програмера, починає буйствувати, приставати до всіх. Відразу дружина бере качалку і як дасть йому по голові. Програмер, зрозуміло, відключається. Подруга здивовано запитує:\n— Ти що його так?\n— Перезавантажиться — заспокоїться.\nСім'я Відносини ІТ Жінки Друзі Комп'ютери Приятелі Алкоголь\nІде мужчина лісом. Темно, зимно, страшно ще й дощ іде. І тут бачить — машина стоїть. Підійшов ближче, дивиться — нікого нема. Заліз в машину і сидить гріється. Аж тут машина починає їхати, через вікно залізла рука покрутила руль і далі машина їде. Так собі їде-їде, вже і село, світліше стало. І тут у вікно заглядає другий мужчина і каже:\n— Здуріти!!! То я пхаю, а він — їде!!\nЧоловіки Авто Село Погода Природа Транспорт Інтернет Відносини\nНа світлофорі стоять автомобілі. До одного з них підходить чоловік і каже:\n— Вибачте що турбую, але терористи захопили нашого депутата і вимагають 10 мільйонів викупу, інакше вони погрожують його облити бензином і спалити. Скільки пожертвуєте?\n— Ну... літрів 5.\nЧоловіки Авто Політика Відносини Транспорт Злодії\n— Дівчино, а що ви робите сьогодні увечері?\n— Яку шпаківню?!\n— Як яку? Звичайну — дерев'яну.\n— Шкода, а я хотів вас в кіно запросити.\n— Ну що ж, запросіть.\n— Дівчино, а давайте сьогодні увечері в кіно сходимо.\n— А у мене удома шпаківня недороблена.\nЖінки Вечір Відносини Кохання\nВсі теми Жінки Відносини Чоловіки Сім'я Діти Їжа Тварини Гроші Кохання Здоров'я Робота Алкоголь Медики Думки Чорний гумор Краса Побут Торгівля Коханці Дім Життя Психологія Авто Транспорт Студенти Одяг Весілля Школа Телефон Комп'ютери Персонажі Техніка Відпочинок Світогляд Ніч Свято Поліція Природа Інтернет Потойбічне Україна Реклама Ранок Злодії ІТ Спорт Євреї Сусіди Мистецтво Блондинки Приятелі Щастя Ігри Бабусі Казки Теща Вовочка Вечір Оголошення Друзі Політика Європа Музика Екстрім Пиво Ресторан Собаки Вчені Мови Армія Городина Сміх Село Посуд Дідусі Юристи Куми ЗМІ Новий рік Рибалки Коти Відпустка Совість Гості Книги Наркомани Москалі Корупція Дні Азія Туристи Погода Рятувальники Джентельмени Фото Зуби Телебачення Перукарі Інтелігенти Америка Бізнесмени Танці Одеса Тепло Китай Футбол Квіти Будівельники Театр Моряки Шерлок Холмс Живопис Київ Цирк Львів Фентезі Астрологія Василь Іванович Чукчі Субкультури Богатирі Харків


Авто врізалось у відбійник: постраждала жінка | PMG.ua – новини Мукачева та Закарпаття\nАвто врізалось у відбійник: постраждала жінка\nЖиття 6 листопада 2019 року, 09:40 653 ВІДЕО\nУ вівторок, 5 листопада, трапилась аварія на дорозі "Мукачево-Рогатин". Нагадаємо, ДТП трапилась близько 12 години біля села Костилівка Рахівського району. Вчора ряд місцевих ЗМІ писали про те, що легковик збив людину, однак, цю інформацію заперечили в Головному управлінні нацполіції України в Закарпатській області.\nЯк розповіли у поліції журналісту "PMG.ua", на дорозі авто BMW занесло і воно врізалось у відбійник. У машині перебувало троє осіб. Водій разом із дружиною і ще однією пасажиркою поверталися з Івано-Франківська.\nВналідок зіткнення постраждала жінка 1933 року народження. її каретою швидкої госпіталізували у лікарню. Жінка отримала травми середньої важкості. У поліції також зазначили, що водій за кермом перебував тверезий. Наразі вирішується питання про відкриття кримінального провадження.\nНагадаємо, вночі водій збив дівчину і втік із місця аварії.


За оборудкою з токсичним «чорногорським піском» у Херсоні стоїть клан Сальдо – журналісти | СтопКор\nЕкологічно небезпечний «чорногорський» пісок прибув у порт Херсона з усіма необхідними документами та гарантійним листом від міського голови. Проте сам чинний мер запевняє: його просто «підставили». Звідки насправді ростуть ноги у токсичних відходів, що їх завезла фірма «Ітака»? Дізнавайтеся з ексклюзивного репортажу Кирила Вольного з Херсона.\n«У нас є фірма «Ітака», приватна фірма, не комунальна. І ця фірма роками забезпечує діяльність нашого сміттєзвалища. Фірма була створена ще до Євромайдану групою, пов'язаною з Володимиром Сальдо», – зазначає керівник ГФ «Добровільна народна дружина самооборони» Інна Усачова.\nЇї слова підтверджує і місцевий депутат Віталій Богданов.\n«Це фірма Сальдо, у нас тільки бездомна собака не знає, що цей бізнес роками працює саме на цю групу впливу», – наголошує пан Віталій.\nОтже, з історії скандального токсичного піску знову випливає вже відоме нам прізвище херсонського «сірого кардинала».\nВодночас токсичний «чорногорський пісок» арештовано, він продовжує знаходитися в херсонському порту. Прокурор області поінформував, що процесуальний керівник звернувся до суду щодо заборони приймати вантажі з таким піском в майбутньому до розв'язання всіх питань.\nЩо робити з токсичним вантажем – тепер вирішує керівництво держави.\nНа думку місцевих активістів, цю історію могли би просто зам’яти, як і безліч інших корупційних оборудок у Херсоні, якби не чітка позиція перших осіб держави – президента, прем’єр-міністра та головного митника.\nТож підсумуємо: штучно створена монополія на владу в Херсоні відкриває великі можливості перед тими, хто вступив в цю змову: від «освоєння» бюджетних грошей до реалізації незаконних оборудок.\nМи будемо чекати на результати відкритих кримінальних проваджень, що перебувають на контролі керівництва держави та області. Обов'язково підпишіться на наш Ютуб-канал, щоб не пропустити найцікавіше!\nВолодимир Сальдо Ітака клан Сальдо Корупційні схеми міська рада Останні новини Херсона порт сховище відходів чорногорський пісок\nБьет в сердце: кардиохирург рассказал, для кого особо опасен коронавирус “Мешканці Золотого отримали нагадування, як легко Росія може повернути насильство”, – Кеміан


Чому падає гривня і що може її зупинити? - BBC News Україна\nImage caption У Нацбанку кажуть, що за нестабільністю гривні стоїть політична нестабільність\nОфіційний курс гривні до долара, встановлений Нацбанком на 17 листопада, "просів" одразу на 33 копійки у порівнянні з попереднім днем.\nІ, хоча на торгах на міжбанку у четвер гривня дещо зміцнилася - на 30 копійок на закритті торгів, очевидно, що після певного періоду стабільності курс національної валюти знову хитається.\nЯкщо на сьогодні офіційний курс становить 26,35 грн за долар, то рівно тиждень тому він був 25,56 грн за долар. На готівковому ринку долари можна купити не менше, ніж за 27,2-27,3 грн.\nУ Національному банку, будівля якого від початку тижня перебуває в епіцентрі протестних акцій, у першу чергу пояснюють відновлення падіння гривні політичною нестабільністю.\n"Популізм розхитує крихку фінансову стабільність. Коливання курсу цього тижня спричинила саме політична нестабільність", - заявила голова НБУ Валерія Гонтарева.\nПри цьому, вважають в НБУ, політична нестабільність розхитує курс всуперед економічним чинникам, або, як заявив заступник голови НБУ Національного банку України Олег Чурій, "попри наявність сприятливих фундаментальних зовнішніх факторів". Серед них представник НБУ називає покращення кон'юнктури на український експорт на світових ринках - зернові, олію, залізну руду і сталь.\nУ НБУ також наголошують, що "подальша дестабілізація політичної ситуації загрожує розгойдуванням курсу гривні і відповідними негативними наслідками для економіки України". Водночас там підкреслюють, що наявні валютні резерви у 15,5 млрд доларів дозволяють "згладити надмірні коливання обмінного курсу у разі їх подальшого посилення".\nТиск ззовні та зсередини\nУ той таки час оглядачі називають низку інших факторів, які збіглися у часі і "тиснуть" на гривню.\nПопулізм розхитує крихку фінансову стабільність. Коливання курсу цього тижня спричинила саме політична нестабільність\nЗокрема, попри певне зростання світових цін на український експорт, позитивне сальдо зовнішньої торгівлі - різниця між імпортом та експортом товарів та послуг - і надалі скорочується. А це означає, що країна отримує менше валюти.\nЗа даними Державної служби статистики, за 9 місяців цього року сальдо зовнішньоторговельного балансу становило 654,1 млн. доларів. Рік тому за той самий період позитивне сальдо було у п'ятеро більшим і перевищувало 3 млрд доларів.\nНе можуть не вплинути на курс гривні і нові тарифи на опалення, що зросли у понад два рази. Хоча прямого впливу тарифів на курс гривні немає, їх зростання підживлює інфляційні очікування населення і бізнесу, а відтак, додатково тисне на курс: ті, у кого є вільні кошти, воліють зберігати їх у твердій валюті.\nМВФ завершує місію, робота над бюджетом триває\nЧергова девальваційна хвиля збіглася і з завершенням роботи у Києві місії МВФ. У вересні Україна отримала третій транш за програмою розширеного фінансування у 1 млрд доларів. Тоді представники уряду та НБУ заявляли, що до кінця року можна очікувати ще однієї порції кредиту - на 1,3 млрд доларів.\nПроте нині настрої щодо цього не такі оптимістичні, хоча у МВФ відзначили "позитивні зміни за всіма напрямками реформ". У четвер ввечері подальша співпраця між Україною та МВФ стала однією з тем телефонної розмови українського президента з віце-президентом США Джо Байденом.\nРаніше серед завдань, які має виконати Україна, згідно з Меморандумом про співпрацю з МВФ, називали розробку конкретного плану дій щодо таких питань:\nскасування податкових пільг та преференцій, зокрема скасування спеціальної системи ПДВ для аграрних підприємств, і спрощеної системи оподаткування для юридичних осіб.\nImage caption Депутати повернуться до голосування за проект бюджету на 2017 рік у грудні\nВізит місії МВФ також збігся з тим, як уряд підготував і подав до парламенту проект бюджету 2017 року на друге читання.\nДо цього вперше за кілька років уряд ретельно дотримувався визначеного законами графіку розгляду проекту бюджету. За цим графіком друге читання мало б відбутися до 20 листопада, а сам бюджет на наступний рік має бути повністю ухвалений до 1 грудня.\nПроте цього тижня стало відомо, що парламент розглядатиме проект бюджету не цього сесійного тижня, як очікувалося раніше, а лише наступного, що розпочнеться лише 6 грудня.\nМіж першим і другим читанням проекту бюджету уряд також вирішив удвічі підвищити мінімальну зарплатню з наступного року. У доопрацьованому урядом законопроекті, поданому до парламенту, це підвищення - до 3200 грн - вже передбачено.\nЗаступник міністра фінансів Сергій Марченко заявив, що хоча у експертів МВФ і були питання щодо цього, "але у Міністерства фінансів були повністю всі розрахунки, ми пояснили, чому це можливо". Відтак, каже урядовець, "МВФ не висловлювався проти" ініціативи, яку більшість українських експертів вважає досить неоднозначною.\nПоки що, згідно з проектом бюджету-2017, середньорічний курс гривні наступного року має бути на рівні 27,2 грн за долар.\nВідео Не всі на протесті вкладників мали вклади


Лікування печінки — Лікування\nПечінка. Лікування печінки. Тюбаж. Біль праве підреберя, нудота\nГоловний фільтр організму Біль, тяжкість у правому підреберї, нудота, гіркота в роті повинні змусити вас звернути увага на своє здо ровье і задуматися — у чому причина? Може статися, що таким ваша печінка просить про допомогу.\nХвороби печінки, лікування печінки\nХвороби печінки і жовчного міхура Печінка є одним з основних органів, що підтримують життєдіяльність організму. Вона бере участь у всіх видах обміну речовин, травленні, кровотворенні, підтримує температуру тіла, знешкоджує токсичні речовини.\nТантричний секс – новий рівень чуттєвості Тантра передбачає поєднання як тіл, так і душ, і дарує задоволення не тільки фізичне, але й духовне. Однак у сучасному світі тантричний секс найчастіше цікавить людей тільки в плані отримання додаткового, незвіданого задоволення від статевого акту.Техніка тан.\nЛікування печінки вівсом в домашніх умовах Овес є одним з найкращих продуктів для очищення організму, в першу чергу овес застосовується для лікування і очищення печінки. Перед очищенням печінки слід прочистити кишечник, так як виведені з печінки токсини будуть потрапляти в зашлокованный кишечник, звідти будуть потрапляти в кров і викликати отруєння організму.\nЛікування печінки в санаторіях Трускавця\nЛікування печінки в санаторіях Трускавця Лікування печінки в Трускавці Цілющі мінеральні джерела в передгірях Карпат — рідкісний природний дар, в якому криються величезні цілющі сили. Бальнеологічний курорт Трускавець.\nЛікування, очищення, відновлення печінки народними засобами\nЛікування хвороб печінки народними засобами Зміст Печінка — опис Печінка – один з найбільш життєво важливих органів, і саме вона страждає більше інших органів, зазнаючи негативних наслідків, тому що печінка очищає кров від шкідливих речовин.\nЛікування печінки народними засобами — доступно кожному Печінка – це орган, що виконує дуже важливі життєві функції. Недарма наші предки, які не знали анатомії і фізіології людини, ставилися до неї не тільки як до главнейшему органу, але і як до вмістилища душі.\nЧому відбувається збільшення печінки, Лікування народними засобами\nНародні Засоби.РУ Народні Засоби » Внутрішні органи » Чому відбувається збільшення печінки Чому відбувається збільшення печінки Мені 52 роки. Ось уже 22 роки я пересуваюся на візку (травма хребта).\nЛікування печінки . Асоціація Споживачів Алкоголю\nЛікування печінки Вживання алкоголю є однією з найпоширеніших звичок. Її згубний вплив на організм людини надзвичайно велике. Про шкоду алкоголю говорили і будуть говорити, але розуміти те, наскільки сильно він може зашкодити організму, людина починає тільки після того, як починають зявлятися видимі проблеми зі здоровям.\nНародна медицина, народне лікування печінки\nНародне лікування печінки Ознаки хворої печінки ¦ Печінкові знаки на шкірі: характерні пігментні плями, папіломи, висячі родимки. ¦ Дуже гладкі, сухі, ніби відшліфовані долоні. ¦ Шкіра, особливо на обличчі, стоншується, стає схожою на пергамент з жовтуватим відтінком.\nЛікування печінки в санаторіях курорту Моршин, МОРШИНКУРОРТ


На Рівненщині свій гірськолижний курорт – Бармаковель (ФОТО) | LIGHT\nЗі декілька кілометрів від Рівного розташоване село Бармаки. Саме там на схилах і горбах, засипаних снігом, цими вихідними зібралося чимало любителів зимового відпочинку. Рівняни у соцмережах діляться світлинами з відпочинку. А місце вже прозвали Бармаковелем.\nЧитайте також: Рівненський нардеп Лозовий взявся евакуювати лебедів (ФОТОФАКТ)\nФото зі сторінок рівнян у Фейсбуку.\nБармаки, Бармаковель, курорт, рівне, цікаво переглядів: 2 189