Циклодинон при місячних, під час них і при відсутності: затримка, рясні виділення, що робити, якщо немає місячних при прийомі\nЦиклодинон є лікарським засобом рослинного походження, яке широко використовується для корекції різноманітних порушень менструального циклу, поліпшення фертильності жінки, нормалізації гормонального фону і деяких патологій статевої системи. Циклодинон при місячних застосовується дуже часто і надає на них комплексну дію, обумовлене своїм так званим "рослинним естрогенним ефектом". Однак незважаючи на те, що препарат містить натуральну основу, його прийом можливий тільки за призначенням гінеколога.\n1 Фармакологічна дія Циклодинону\n2 Показання та протипоказання для прийому\n3 Небажані побічні ефекти\n4 Вплив на менструальний цикл\nФармакологічна дія Циклодинону\nЩо міститься в Циклодинон основний діючий компонент (екстракт плодів верболозу) надає ефект так званих "рослинних естрогенів" або фітоестрогенів. Суть їх дії полягає в тому, що ці речовини допомагають збалансувати рівні статевих гормонів в крові. Зокрема, екстракт верболозу здатний коригувати рівень пролактину в крові, що в свою чергу приводить до норми ставлення концентрації естрогену і прогестерону.\nПролактин при надмірному виробленню здатний впливати на продукцію гонадотропних гормонів в гіпофізі, тим самим розбалансуємо менструальний цикл.\nЦиклодинон знижує рівень пролактину в крові і цим ефектом опосередковано впливає на фертильную функцію шляхом стимуляції дозрівання фолікула і овуляції.\nКрім цього, Циклодинон викликає місячні, якщо спостерігається їх патологічне відсутність. Це пов'язано з тим, що найпоширеніша причина порушення циклу – це недолік естрогену.\nЦиклодинон має цілий ряд медичних показань до застосування:\nЯк додатковий засіб при безплідді. Особливо актуально призначення фітоестрогенів, якщо доведено, що безпліддя є результатом порушення дозрівання фолікула, ановуляторного менструального циклу та інших функціональних порушень.\nДисбаланс жіночих статевих гормонів і весь спектр порушень, пов'язаних з цим.\nПорушення менструального циклу різного роду: дисменорея, альгоменорея, збій циклу, нерегулярний менструальний цикл і так далі.\nМастодинія (біль і набряклість молочних залоз внаслідок надмірного вироблення пролактину).\nНегативні прояви передменструального синдрому.\nФункціональні і фолікулярні кісти яєчників.\nЗ усієї кількості свідчень найчастіше призначається Циклодинон при відсутності місячних. Це як раз пов'язано з його регуляторною функцією і здатністю збільшувати фертильність. Випускається препарат у формі таблеток по 4 міліграми або розчин об'ємом 50 і 100 мілілітрів.\nУ зв'язку з тим, що Циклодинон є фітопрепаратів на основі натуральних компонентів, він практично не має протипоказань до застосування. Винятком є алергічні реакції на основна діюча речовина або формобразующіе компоненти препарату, а також спадкова непереносимість лактози. Однак про доцільність призначення Циклодинону вагітним або годуючим мама слід обов'язково консультуватися з гінекологом. Циклодинон в формі крапель містить етиловий спирт, тому його не можна приймати дітям, хворим на алкоголізм та іншим категоріям людей.\nНебажані побічні ефекти\nНезважаючи на рослинне походження Циклодинону, як і будь-який інший препарат, він може викликати побічні дії. В основному вони пов'язані з алергічною реакцією на екстракт плодів верболозу і проявляються в периферичних набряках, почервонінні шкіри, свербінні.Рідше виявляються порушення в роботі шлунково-кишкового тракту (диспепсія, запор, здуття) і загальні ознаки нездужання – головний біль, запаморочення і нудота.\nІноді (дуже рідко) препарат може викликати зворотний ефект і призвести до порушення менструального циклу і іншим гормональних збоїв (поява вугрів, підвищена пітливість, порушення сну).\nВплив на менструальний цикл\nБагато жінок помічали, що приймаючи Циклодинон, місячні йдуть довше. Такий ефект часто проявляється в перший місяць прийому препарату, і його не потрібно лякатися. Це пов'язано з тим, що гормональна система підлаштовується під новий лікарський засіб, і поки не відрегулює концентрація естрогену і прогестерону, можливі невеликі збої. Так як Циклодинон зазвичай призначають на тривалий прийом, такий ефект зазвичай не викликає дискомфорту і швидко проходить.\nЧасто виникає питання, чому не приходять місячні при прийомі Циклодинону. Знову ж таки, необхідно розуміти, що препарат починає діяти не відразу, а цільовий рівень концентрації в крові досягається через кілька днів. По-друге, навіть після досягнення піку концентрації повинно пройти певну кількість часу для того, щоб Циклодинон налагодив гормональний дисбаланс.Адже взаємодія з пролактіном і рилізинг-факторами, які синтезуються гіпофізом, вимагає чималого часу, а балансування тонкої гормональної системи ще більше. Тому, якщо виникає ситуація "п'ю Циклодинон, а місячних немає", бити на сполох немає необхідності, треба просто набратися терпіння. Тільки якщо бажаного ефекту не наступає протягом двох або трьох місяців, потрібно повторно звертатися до лікаря.\nОдне з поширених побічних ефектів прийому препарату Циклодинон – рясні місячні. Ефект може бути пов'язаний з пристосуванням жіночого організму до фітоестрогенів. Якщо препарат в цій ситуації був призначений для лікування безпліддя, то рясні менструації будуть ознакою того, що цикл почав нормалізуватися і наступного разу відбудеться нормальна овуляція.\nЯкщо жінка планує вагітність і приймає препарат, може виникнути така проблема, як Циклодинон і затримка місячних. В даному випадку легко переплутати невеликий гормональний збій або підстроювання організму під ліки з бажаним зачаттям. Вирішити питання допоможе елементарний тест на вагітність або необхідно буде просто почекати пару тижнів.\nРекомендуємо прочитати статтю про порушення менструального циклу.З неї ви дізнаєтеся про відхилення від норми і причини збою, захворюваннях, що викликають порушення циклу у жінки, а також лікуванні за допомогою препаратів і хірургічних втручань.\nПідводячи підсумок, можна резюмувати, що Циклодинон є корисним препаратом природного природного походження, який проводиться авторитетною німецькою фармацевтичною компанією. Ліки має масу свідчень, широку сферу застосування і практично не має протипоказань. Циклодинон під час місячних скасовувати немає необхідності, він добре переноситься і має добре виражений ефект. Проте, перед прийомом потрібно в обов'язковому порядку проконсультуватися з лікарем, так як схема лікування призначається тільки кваліфікованим гінекологом з урахуванням індивідуальних особливостей організму кожної пацієнтки.\nЯк допоможе флюкостат під час місячних побороти молочницю?\nБільше половини всіх представниць прекрасної статі хоча б раз в житті стикалися з проблемою\nЯкщо має бути кольпоскопія при місячних, чи погодяться лікарі її провести?\nШироке впровадження в повсякденну лікарську практику ендоскопічних методів дослідження дозволило гінекологам вийти на новий\nГігієна під час місячних\nУ молодих жінок і дівчат регулярні менструації є найважливішим показником здоров'я. Щоб вони і\nПід час критичних днів жіночий організм потребує підвищеної кількості вітамінів, що сприяють зниженню больових\nПри прийомі контрацептивів «Діміа» немає місячних – норма чи привід для паніки? 1\nДо чого сняться місячні?\nМенструація при прийомі «Джес» 218


Образ Тетяни Ларіної у романі Пушкіна «Євгеній Онєгін»🎈 Новые сочинения\nЭкзаменационные сочинения > Новые сочинения > Образ Тетяни Ларіної у романі Пушкіна «Євгеній Онєгін»\nНе буде перебільшенням ськазати, що «Євгеній Онєгін» — самий задушевний твір Пушкіна, саме улюблене дитя його фантазії. Так, до речі, уважав В. Г. Бєлінський. «Тут все життя, вся душа, вся любов його; тут його почуття, поняття, ідеали», — писав він. І дійсно, поет відкриває нам душу, самого себе не тільки в авторських відступах, але й у характеристиках сваїх улюблених героїв, щедро наділяючи їхніми ськарбами сваїх думок і почуттів. Часом вани дивляться на мир його очима, а іноді він — їх.\nОнєгін — головний герой роману — «добрий приятель» автора, по визнанню самого Пушкіна, але між ними немає знака рівності, вани схожі, але й тільки.\nЧомусь в Онєгіну Пушкін співчуває, щось відкидає. Інша справа — Тетяна, у любові до якої поет зізнається й з якої намагається бути поруч у важку для неї хвилину: «…з тобою разом сльози ллю». Більше того, для Пушкіна, що распрощались із юнацькою романтикою й вільними й мимовільними подорожами, ідеал тепер «господаркО… спокій, так щей горщик, так сам великий». І муза його перевтілюється в повітову панянку, у якій ми без праці довідаємося Тетяну Ларіну.\nОдноманітне сільське життя з неськінченним для панянки дозвіллям Тетяна прикрашало сваєю фантазією, читанням романів, а ляльки й ігри її не залучали. І були дитячі витівки Їй далекі: страшні оповідання Зимою в темряві ночей Зачаровували більше серце їй. Виросла під недреманным оком сваєї няньки, що передала їй частина сваго світовідчування, Тетяна вірила — преданьям Простонародної старовини, И снам, і картковим гаданьям, И пророкуванням місяця. І це не порок, уважає Пушкіна: «так нас природа стварила» — знаходити в страшному сваїй принадності, вірити прикметам. Але не тільки це шукає Тетяна в природі. Як і автор, його героїня любить і розуміє природу, по-справжньому близька до неї.\nНевидимими нитками зв’язана її свідомість із сільським неяськравим пейзажем. Здається, вана й сама така — проста й невибаглива.\nАле немає. «Тетяна — істота виняткове, натура глибокО… жагуча», — відзначав Бєлінський. Її душу чекала, жадала любові. І дочекалася… Відкрилися очі; Вана ськазала: це він! Оточений ореолом незвичайності на тлі сусідів Дріб’язкових да Петушковых, Онєгін злився з романтичними образами, що жили в її душі. І автор, спокушений, як і його герой, в «науці страсті ніжної», застерігає: Ти в руки модного тирана Уж віддала долю Свою. Загинеш, милО… Поет, розуміючи, що «Тетяна любить не жартуючи», що вана не холоднокровна кокетка, намагається виправдати її нехитре повадження, довірливість, «легкодумства страстей».\nЛист Тетяни до Онєгіна свято для нього, наповнює його «таємного тоською», що йде від чистоти нерозділеного почуття.\nПосланням Тани був торкнутий навіть Онєгін, але лише на хвилину. Порозумівшись із сумною героїнею, він, по іронічному зауваженню автора, «дуже мило надійшов». Але це пояснення нічого не змінило, любов Тетяни не згаслО. Якщо раніше дівчина любила беззавітно, беззвітно, то після віщого сну, іменин, дуелі й загибелі Ленського вана намагається зрозуміти людину, якій віддали перше почуття: Дивак сумний і небезпечний, Созданье пекла иль небес, Цей ангел, цей гордовитий біс,\nЩо ж він? Відвідуючи будинок Онєгіна, читаючи його книги, Тетяна починає усвідомлювати, що цілий мир раніше був схований від її, що людина не укладається у звичні життєві схеми. Вана не тільки дозваляє загадку Онєгіна, вана сама тепер, у новаму сваєму житті світської дами, стає такою ж загадкою: Їй виразно все.\nПроста діва, Із мріями, серцем колишніх днів, Тепер знову васькресла в ній. Пишність і мішуру світла вана готова віддати за ті місця, де була щаслива колись. Любов усе ще живе в ній, але обман і неправда не в її натурі.\nПушкіна й у цю мить поруч із улюбленої ним Тетяною. Подих жалю героїні — «А щастя було так можлива, так бливко!..» — міг належати й авторові, і Онєгіну, і читачеві, що розуміє, що теперішня любов не відбулася в часі й просторі. Так сильна чарівність пушкінської героїні, що повз неї, за рідкісним винятком, равнодушно ніхто не проходив.\nБєлінський, захоплюючись жвавістю образа, ставив у заслугу Пушкіну те, що «він перший поетично відтварив в особі Тетяни російську жінку».\nОбраз Тетяни — улюблений жіночий образ Пушкіна. Із цим образом у тварчості поета ми вже зустрічалися: Маша Троекурова в «Дубровськом», Маша Миронова в «Капітанській дочці», — але це були тільки начерки до портрета Тетяни. У цей образ Пушкін вклав сваї подання про жіночу чесноту, духовність, внутрішню красу, і, подібно міфічному Пигмалиону, що влюбились у Галатею, поет закохався у Свою героїню: «Простите мені: я так люблю Тетяну милу мою».\nПушкіна вперше в російській літературі зобразив жінку не тільки як об’єкт обожнювання, любові, але насамперед як особистість. Образ Тетяни — образ істинно російської жінки, і його стварення Бєлінський назвав теперішнім подвигом ПушкінО. На початку роману Тетяна — провінційна молода дварянка, що виросла в колі сім’ї, де почитали «звички милої старовини».\nДівчинка з дитинства відрізнялася серйозністю, замисленістю, мрійністю. Забави сестри Ольги — живий, рухливий, шумної — ніколи не подобалися Тане, як не цікавили й улюблені в дівачому колі розмови про моду: Але ляльки навіть у ці роки Тетяна е руки не брала; Про звістки міста, про моди Бесіди з нею не велО. Зате як подобалося Тетяні суспільства природи!\nВана могла подовгу без утоми бродити на околицях, віддаватися мріям на самоті: «Вана любила на балконі попереджати зорі схід». Заварожували її й оповідання няньки про злих парфумів, вірила Тетяна в гадання й сни. Неськазанне задовалення доставляло читання романів, які «їй заміняли все; вана влюблялася в обмани й Ричардсона й Руссо». Любовні історії, їхні романтичні герої змушували частіше битися серце сімнадцятилітньої дівчини, і вано готова було вже закохатися, але не в тих молодих людей, які неї оточували: їхні розмови й напрям думок далекі були розумній, мрійливаї й духовно багатій душі, — вана чекала незвичайного героя. От чому, єдиний раз побачивши Онєгіна, так несхожого на інші , Тетяна закохується в нього: «Відкрилися очі; вана ськазала: це він!».\nЛюбов відкриває нові риси Тетяни: надзвичайну щирість, довірливість, відкритість, прямоту й ніжність. Закохавшись в Онєгіна, героїня не починає кокетувати із предметом сваго обожнювання: кокетства неведомо й огидно їй, вана валіє прямо й чесно відкритися. Лист Тетяни перейнято жаром любові й одночасно соромом, дівчина зважилася на цей учинок тільки тому, що анітрошки не сумнівається у виборі сваго серця й упевнена, що любов ця — назавжди.\nУ тім, що слова Тетяни иськренны, що вана залишилася вірна сваєї любові до кінця, ми переконуємося у фіналі на останнім побаченні з Онєгіним: Я вас люблю (до чого лукавити?}, Але я іншому віддана; Я буду століття йому вірнО. Шляхетністю Тетяни не можна не захоплюватися — давши слова вірності іншій людині, хоч і нелюбимому, Тетяна не може його порушити. Вана, тепер уже великосвітська дама, перед якою схиляється колір столиці, залишилася вірна собі й сваїм ідеалам: всі так само шляхетна, віддана, правдива й ськромнО. Успіх у світлі й незліченне багатства чоловіка не зробили Тетяну щасливаї, вано, як і раніше, готова віддати «все це дрантя маськараду, весь цей блиськ, і шум, і чад» за відокремлене життя в глухомані, де колись зустріла любов всього сваго життя. Але піти вана не може: не дозваляє мораль, освячена століттями, підвалини, яким вана випливала з дитячого років.\nДумаючи над романом Пушкіна й над образом його головної героїні, ще й ще раз приходиш до думки, що, ськільки б не проходило часу, як би не мінялися мода й вдачі, жінку завжди хочеться бачити такий, який була пушкінська героїня Тетяна Ларіна, — чесної, шляхетної й ніжної.


У тернополян з Бережанської 9 серпня Храмовий празник - Святого Пантелеймона - Vision Тернопіль\nУ тернополян з Бережанської 9 серпня Храмовий празник – Святого Пантелеймона\nП’яте храмове свято відзнають вірні парафії УГКЦ святого Пантелеймона Цілителя, що у Тернополі на вулиці Бережанській.\nНезабаром слава про його здібності дійшла до столиці імперії – Риму. Коли батько святого побачив, як син, помолившись, зцілив сліпого, він разом зі зціленим прийняв Хрещення. Святий Пантелеймон лікував всіх, однак насамперед бідних і ув`язнених. При цьому він завжди благовістив про Ісуса Христа, що викликало люту ненависть лікарів-язичників. Вони і донесли на святого імператору Максиміану. Пантелеймон зазнав тортур. Однак вони не могли позбавити його життя. Тоді святому Великомученику відрізали голову, а тіло кинули у вогнище, однак воно не згоріло, а було таємно поховане християнами. З рани його текли кров і молоко, а олива, до якої його було прив`язано, покрилася плодами.\nСеляни глибоко шанували пам`ять Палія і остерігалися братися у день його пам`яті за будь-яку роботу, щоб він не побив за це громом. За старих часів на Пантелеймона боялися грози, говорили: «Хто на Палія працює, у того гроза спалить хліб», «Палій спалить двір того, хто возить цього дня копиці на тік» або «На Пантелеймона гріх возити хліб і сіно – Пантелеймон спалить».


Із криком "вигнати на ***": Активістка Femen атакувала Порошенка на Віденському балі в Австрії (фото, відео)\nп’ятниця, 9 лютий 2018, 8:46\nАктивістка Femen атакувала оголеним тілом президента України Петра Порошенка під час його візиту на Віденський бал в Австрії. Про це йдеться на сторінці Femen у Facebook, повідомляють Патріоти України.\nАктивістка вийшла на червону доріжку і оголила груди з написом: "Poroshenko, get the fuck out of the Ball!". "Українська секстремістка Аліса Виноградова з червоної доріжки звернулася до аристократичної публіки з пропозицією вигнати на х&й з балу українського шоколадного барона", - йдеться у повідомленні.\nУ Femen зазначили, що метою акції було сповістити спільноту про недопустимість присутності на аристократичному рауті "примітивного бариги і казнокрада Порошенка". Активістку затримали правоохоронці.\nНагадаємо, 14 листопада минулого року учасниці FEMEN підпалили біля головного магазину Roshen у Вінниці декорацію у вигляді трамвая. Пізніше того ж дня з'явилася інформація, що у столиці троє невідомих чоловіків викрали активістку FEMEN.\nЗгодом Вінницька поліція повідомила про затримання у Києві активістки FEMEN Аліси Виноградової. 16 листопада суд у Вінниці обрав Виноградовій запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, який минув у середині січня.


Волинський лікар розповів, що робити, якщо поряд раптом знепритомніла людина | Новини\n16:16, 20 січня\nНадаючи першу допомогу людині, яка знепритомніла, потрібно насамперед переконатися у власній безпеці, а також бути впевненим у тому, що ти зможеш допомогти.\nПро це розповів завідувач відділення кардіології Волинської обласної лікарні, координатор групи експертів з кардіології області Сергій Саламатін у програмі «Телемедицина» на 12 каналі 17 січня.\n«Існує алгоритм дій, який говорить, що спочатку треба переконатися у власній безпеці, тому що можуть бути різні фактори, які вплинули на ту людину. Далі необхідно покликати когось на допомогу: щоб було кому допомогти, викликати швидку допомогу, щось піднести тощо. Адже треба зробити багато дій, а одному це складно», – пояснює лікар.\nНаступний крок – розпочинати серцево-легеневу реанімацію. Але це можуть робити не всі.\n«Треба допомагати, коли ти знаєш, що робити, – тоді ти зможеш допомогти. Якщо проводити реанімаційні заходи неправильно – навряд чи вони будуть ефективні, можна лише нашкодити. Тим більше непідготовлена людина не завжди може оцінити у повній мірі стан тієї людини, яка потребує допомоги. Тому не все так просто, як здається на перший погляд. Дуже важливо знати, що робиш», – наголосив Сергій Саламатін.\nЗа його словами, серцево-легеневу реанімацію треба розпочати якомога швидше, тому що ефект реанімаційних заходів залежить від швидкості їх здійснення.\n«Реанімаційні заходи полягають у проведенні непрямого масажу серця, штучного дихання і найважливіше – якомога швидше застосувати прилад під назвою дефібрилятор. Зупинці серця передує такий момент, як фібриляція шлуночків, тобто це крайнє порушення ритму… Вона може тривати декілька хвилин, декілька секунд. На основі цього і побудовані реанімаційні заходи, тобто застосування дефібрилятора. Його назва означає «ліквідація фібриляції». Значно рідше механізмом зупинки серця буває така річ, як асистолія. Це коли ми бачимо пряму лінію на ЕКГ», – каже кардіолог.\nНаголошує: дефібрилятор потрібно застосувати якомога швидше.\n«Тому що дефібриляція, проведена протягом першої хвилини раптової смерті, в 90% випадків дозволяє відновити серцеву діяльність. З кожною наступною хвилиною ефективність дефібриляції значно зменшується. Тому дуже важливою є доступність дефібриляторів», – зауважує лікар.\nВін каже, що існує так званий автоматичний дефібрилятор, який створений якраз для того, щоб непідготовлена людина могла його застосувати.\n«Пристрій обладнаний не тільки власне дефібрилятором, а й реєстратором, щоб не помилитися, не зробити дефібриляцію на працюючому серці. Він фіксує серцевий ритм, і пристрій подає голосові команди, коли зупинитися, зачекати, а коли нанести розряд дефібрилятора. Також є команди, які вказують, з якою частотою треба проводити компресію грудної клітки, тобто масаж серця», – стверджує Сергій Саламатін.\n«Чи може пересічна людина робити реанімаційні заходи? Якщо знає, що саме робити, – однозначно так. Масаж серця, штучне дихання. При реанімаційних заходах потрібно, щоб зміщення грудної клітки було не менше як на 5-6 см, але й не більше, щоб не нашкодити. Має бути відповідна частота – не менше як 100 на хвилину. На кожні 30 натискань має бути здійснено 2 штучні вдихи. Але тут і етична проблема: якщо перед вами чужа людина, з якою ви ніколи не контактували, зробити їй штучне дихання рот у рот – не кожен на це піде», – зазначає гість програми.


Cелу Куликівської ОТГ допомагають благодійники – ОТГ.cn.ua\nCелу Куликівської ОТГ допомагають благодійники\nПриміщення закладів соціальної сфери – шкіл, садочків, будинків культури, ФАПів – у селах громади збудовані кілька десятиліть, тому і підтримання їх у належному стані потребує немалих фінансових витрат.\nНа жаль, коштів селищного бюджету не завжди вистачає на вирішення усіх нагальних проблем. І тут надійною підтримкою стають відповідальні агропідприємства та фермери, підприємці, які фінансово та організаційно допомагають закладам соціальної сфери, виділяють кошти на розвиток освіти, культури, спорту, проведення масових заходів та інші потреби територій, на яких вони орендують землі. Така співпраця вже стала звичною практикою.\nАле у Вересочі особливий випадок. Тут знайшли порозуміння і фінансову підтримку від інвестора із сусіднього села Кладьківки. Віктор Шрам – виконавчий директор ТОВ «Агрофірма Кладьківка», яке вже багато років допомагає сільській владі дбати про розвиток Кладьківки у всіх сферах життєдіяльності.\nІ цього разу чоловік охоче відгукується і на звернення жителів сусідньої Вересочі. Нещодавно за фінансової підтримки інвестора тут повністю відремонтували вхідний поріг сільського будинку культури, поклали нову плитку. Тепер центральний вхід до закладу культури виглядає ошатно і святково. До того ж найближчим часом своїми силами у закладі проводитимуть поточний ремонт.\nКрім того, Віктор Шрам, серед інших меценатів, допомагає футбольній команді Вересочі, виділяв кошти на проведення культурно-масових заходів, на заміну вікон у місцевій церкві.\nДопомагають селу й інші інвестори і депутати. Днями у дитячому садочку за сприяння депутатів обласної та селищної ради встановили новий ігровий майданчик.\nВересоч , депутат , Куликівка , фермер


День святого Миколая: найцікавіші традиції українців та прикмети – Українці Сьогодні\nYou are here: Home / Без рубрики / День святого Миколая: найцікавіші традиції українців та прикмети\nДень святого Миколая: найцікавіші традиції українців та прикмети\n19 грудня українці відмічають день святого Миколая.\nНапередодні улюбленого свята для усіх дітей, та й дорослих також, поділимося найцікавішіми традиціями, пов’язаними із цим днем, передає 24tv.ua.\nСвятий Миколай народився у 270 році нашої ери в Патарі в найбагатшому місті півострова Лікії, що у Середземному морі. Батьки хлопчика – Феофан і Нона, жили заможно та глибоко вірили в Бога, відтак із перших днів виховували своє маля у християнському дусі. Його охрестили, а це тоді було рідкістю.\nЮнак втратив своїх маму й тата, ледь досягнувши повноліття. А спадком, який йому залишили батьки, згодом допоміг нужденним.\nЗокрема, вдівцеві, який жив поблизу нього. Той мав єдину доньку, кoхaнuй якої був із багатої сім’ї. Зрозуміло, що родина хлопця і чути не хотіла про безприданницю, яка згодом прийде до них у дім. Тому Миколай подумав: “У мене є золото. Допоможу ним тому, хто страждає”. І в один з вечорів він непомітно поклав мішечок із монетами у вікно спальні майбутньої нареченої. Тоді містом ходили чутки, що зaкoханuм начебто допоміг ангел. І, почувши такі розповіді, Миколай вперше відчув себе щасливим.\nВін приносив у будинки знедолених час від часу теплі речі, іграшки та їжу. Однак якось юнакові таки не вдалося втаїти своїх добрих діянь. Городяни вистежили Миколая і здивувалися, що цей сором’язливий хлопець має настільки щире серце. І за такі милосердні справи згодом містяни обрали його своїм єпископом. А у 325 році Миколай відвідав Перший Вселенський Собор у Нікеї.\nПід покров Миколая потрапляють не лише дітлахи, але й студенти, мандрівники, водії, торговці та моряки. До слова, останні часто беруть образ чудотворця з собою на риболовлю. У народі ще кажуть, що святий Миколай береже людей і від стихійного лиха, особливо на воді.\nДень святого Миколая: традиції українців\nНайбільше цього свята чекає українська дітвора.\nЧитайте також: АРХЕОЛОГИ ЗНАЙШЛИ МOГUЛУ МИКОЛИ ЧУДОТВОРЦЯ


Суть V-ефекту полягає в тому, щоб зірвати полог звичності й буденності з давно й, здавалося, добре відомого предмета, показати його з незвичного, несподіваного боку, щоб змусити не просто дивитися на цей предмет, а побачити його, щоб змусити задуматися над ним. Брехт "отчужує" предмет не руйнуючи його органічних властивостей, не нав’язуючи якостей йому не притаманних і не властивих.\nОчужити, за Брехтом, означає "позбавити подію чи характер усього очевидного, знайомого, зрозумілого і збудити, відтак, здивування і зацікавленність".\nV-ефект втілювався і через жести героїв, що давали глядачеві інформацію, яка не співпадала з репліками . Наприклад, на виставі "Матінки Кураж та її дітей" в "Берлінському ансамблі" Матінка Кураж(Єлена Вайгель) в кінці шостої картини проклинає війну, яка відібрала в неї сина, проклинає вперше і востаннє, а її руки в цей час діловито, професійно і прискіпливо перебирають крам, що принесла з міста донька Катрін і заради якого їй довелося ризикувати життям й понівечити обличчя.\nОсобливе місце в драматургії Брехта займала музика. Вона була не лише супроводом, тлом дії, а приймала активну участь у її творенні. Наприклад, у "Добрій людині з Сичюані" в 1 дії "Пісня про дим", яку співає дідусь, не пов’язана з безпосередньо з перебігом подій, так само як і пісня Шен Де "Про немічність богів та добрих людей" в 4 дії, але маленькі заспівки, якими переривається дія, або якими вона закінчується, часто пояснюють чи поглиблюють зміст подій, що відбуваються на сцені.\nПарабола - термін, що позначає близьку притчі жанрову різновид у драмі і прозі XX століття. З точки зору внутрішньої структури парабола - алегоричний образ, що тяжіє до символу, багатозначного іносказанню (на відміну від однозначності алегорії і односпрямованого другого плану притчі); іноді параболу називають "символічної притчею". Проте, наближаючись до символічного, алегоричної, план параболи не пригнічує предметного, ситуативного, а залишається ізоморфним йому, взаємовідповідним з ним.\nПерший — роздуми Брехта про сучасну дійсність. З цього боку п'єса "Матінка Кураж..." — застереження, вона звертається не до минулого, а до найближчого майбутнього. Історична хроніка становить другий параболічний план — блукання маркітанки Кураж у роки Тридцятилітньої війни, її ставлення до війни.\n3. Історична концепція в романі "Генріх" Г. Манна\nПоява дилогії Манна у роки фашизму в Німеччині була сприйнята як явище надактуальне. Уже 1938 p., відразу ж по виході у світ роману "Молоді літа короля Генріха IV", А. Цвейг висловився про нього так: "Коли Генріх Манн писав цю книгу, він бачив сучасність і далі крізь неї — кінець сутички, яка ще триває. З величезним талантом, до того ж чудовою німецькою мовою, розповідав про епоху XX століття, у якій ми живемо і на яку впливаємо".\nЛітературно-історичне значення дилогії Манна про короля Генріха IV полягає в тому, що письменник зумів піднестися над критичним ставленням до дійсності і створити новий для себе образ борця-гуманіста. Причому відбувається майже цілковите ототожнення героя й автора в романі. Високий ступінь сповідальності надавав історичній дилогії Манна особливої довірливості та сили. У певному сенсі її можна розглядати і як духовний заповіт автора: "Ми закінчимо свої дні. Але слід нашої свідомості перейде в інші уми, далі ще в інші. Через багато століть прийде епоха людей, котра буде думати і діяти, як ми".\nРоман – епічний твір, у якому оповідь зосереджена на долі окремої особистості у процесі її становлення і розвитку, що зумовлює наявність у ньому розгорнутого простору і часу. Оскільки роман є "епосом приватного життя" і в літературі пізньої античності являє собою побутові варіанти традиційних міфологічних сюжетів, а в середньовічній літературі – міфів національних, то у своїх витоках він виявляє себе у міметичній формі. Однак міметична форма зображення в європейській культурі завжди співіснувала з неміметичною. Обидві форми зображення є похідними від різних типів художнього мислення – реалістичного, пов’язаного з відтворенням життєвого матеріалу, і романтичного – з його перетворенням (Л. Тимофєєв).\n"Чарівна гора" є першим неміметичним твором письменника, у якому втілено ті принципи, які він вважав провідними для сучасного роману, – інтроспекції, "критики" (аналізу) і гри, що виявили себе, по-перше, у відмові митця від міметичного зображення соціально-історичного життя суспільства – відсутності епічної повноти зображення, граничному звуженні соціального радіусу класичного міметичного роману; по-друге, у сюжетобудові, яка забезпечила наявність двох планів – міметичного і неміметичного (реалістичного і символічного) – і відповідну їм двоїстість зображення; по-третє, у "сублімації" всієї багатогранності світу у свідомість, рефлексії, монологи й діалоги. Тому "Чарівна гора" має всі ознаки неміметичного роману: інтенсивний час і простір (хоч і не настільки інтенсифікований, як у відомих романах письменників-модерністів), інтроспективність, мінімум фабули, сюжету, дії, сюжет роману підпорядковано асоціативному руху авторської думки, широка наявність неоповідних елементів, символічність, абстрагування, літературні ремінісценції та асоціації.\nВірнопідданий побудований за традиційною для XIX століття схемою послідовного розповіді про життя героя. У якійсь мірі, мабуть, тут пародіюється "роман виховання", в якому зазвичай автор простежує процес духовного дозрівання основного персонажа, пошуки ним сенсу життя, пошуки ідеалу. У Манна його герой (скоріше це антигерой) проходить свого роду негативний шлях розвитку. Те, що зазвичай сприймається як похмуре, темне, брудніше, сміховинне, для Дідеріха Геслінга є позитивним. Всі його уявлення про моральність - глузування над справді людськими почуттями.\nХарактерні для творчого методу Г. Манна сатиричні образотворчі засоби реалістичний символ, буфонада - набувають у "вірнопідданоиу" соціальну конкретність, політичну цілеспрямованість.\nЗа змістом і художній структурі "Вірнопідданий" - чудовий зразок соціально-сатиричного роману. Дія в цьому творі випливає з гострих політичних колізій. Важлива риса роману, надає творові глибоко національний характер, полягає в тому, що Г. Манну вдалося дати сатиричне зображення німецького буржуазного суспільства у всій своєрідності історично сформованих умов, при яких розвивався німецький імперіалізм.\n6. Тема відповідальності маленької людини "Матінка Кураж"\nЗа жанром — це історико-алегорична драма. У ній автор утверджує відповідальність кожної людини за участь (активну чи пасивну) у війні, за долю всього людства. Філософська сторона п'єси розкривається в особливостях її ідейного змісту. Брехт використовував принцип параболи (оповідь віддаляється від сучасного авторові світу, іноді взагалі від конкретного часу, а потім знову повертається до залишеної теми і дає ні філософсько-епічну оцінку). Таким чином, п'єса-парабола має два плани. Перший — роздуми Брехта про сучасну дійсність. З цього боку п'єса "Матінка Кураж..." — застереження, вона звертається не до минулого, а до найближчого майбутнього. Історична хроніка становить другий параболічний план — блукання маркітанки Кураж у роки Тридцятилітньої війни, її ставлення до війни. Загальна ідея п'єси — несумісність материнства (ширше — життя, щастя) з війною і насильством.П'єсу написано про події 30-річної війни, але досліджуються в ній не події історичного минулого, а за задумом автора, актуальне для тих часів питання про відповідальність пересічних людей за історію. Звичайно, війни починають уряди, але, як доводиться в драмі, часто звичайні люди самі шукають у війні можливості влаштувати своє особисте життя, чим і дозволяють політикам здійснювати будь-які злочинні задуми.Головна героїня твору Ганна Фрілінґ — маркітантка, війна для неї не горе, а своєрідний зовні мирний бізнес. її влаштовує, що воєнні дії не вщухають. "Кураж до кінця вірить у війну", — написав Брехт у примітках до п'єси. Навіть страшні втрати (гинуть її діти) не міняють ставлення Матінки Кураж, хоча відомо, що вона живе заради них і саме задля їхнього щастя зайнялася цією справою. Вона не помічає і не розуміє, що мимоволі стає причиною їхньої загибелі: під час війни неможливо жити нормальним людським життям.Швейцеркас, один із синів Матінки Кураж, гине як герой, рятуючи полкову касу. Він робить те, що вважає природним. Але його брат Ейліф так само вважає нормою займатися мародерством у мирні дні, що й стає причиною його загибелі. Ці дві смерті — героїчна й ганебна — різні сторони того самого явища. Трохи складніше з Катрін, яка попри обставини, в яких виросла, починає розуміти злочинність війни. Але Катрін німа, свою позицію вона доводить діями, але не може нікому нічого пояснити словами. її німота символічна: ті, що намагаються жити війною, однак не почули б думки, що не збігається з їхньою. Та вона здатна зробити інше. Під час зупинки поблизу міста Галле, поки Матінка Кураж торгує, з'являються ландскнехти, що можуть знищити місто, і Катрін б'є у барабан, поки мешканці міста не прокидаються. Тож навіть німа людина може при бажанні щось змінити.Відсутність віри у власну спроможність щось змінити й змушує "маленьку людину" пристосовуватися до обставин. У цьому конкретному випадку — шукати прибутки на війні, навіть не Намагаючись опиратися.Але цей шлях призводить лише до трагедії. Філософія капітуляції неминуче веде Матінку Кураж до трагічної розв'язки. 7. Мотив двійників Вірнопідданий Г. МаннГоловний герой "Вірнопідданого" Дідріх Геслінг став образом-символом. Це соціально-психологічний тип, сформований німецьким імперіалізмом, а згодом став опорою фашизму. У такої політичної конкретності виражається нова якість реалізму Г. Манна.\nРозповідь про Дидриха Геслінге - це перш за все фіксація його постійно мінливої соціальної позиції (те ж саме відноситься і до безлічі героїв в інших романах Г. Манна). Письменника не цікавить послідовне опис життя героя, зате в кожній деталі проглядається соціальна установка Геслінга - поза і жест підлеглого або володаря, бажання виявити силу або, навпаки, прихований страх.\nГеслінг - не один з багатьох: він саме істота вірнопідданства, його втілена в живій характері суть. Один з викривальних ходів роману полягає в тому, що Г. Манн робить Геслінга двійником імператора Вільгельма II. Геслінг сліпо наслідує обожнюваному кайзеру. Виявляється, що Геслінг схожий на кайзера і зовні і по суті. Вони - споріднені душі. У цьому своєрідному двойничества обидва виглядають як лицедії, які розігрують якийсь непристойний фарс.\nЖанр роману наближається до моралистическом роману, тому філософсько-естетична система автора не віддільна від його особистості. Повноту "Сторонньому" надає його філософський підтекст. У "Сторонній" Камю прагне додати історії універсальний характер міфу, де життя спочатку відзначена печаткою абсурду. Дійсність тут є скоріше метафорою, необхідної для розкриття образу Мерсо.Жанр роману наближається до моралистическом роману, тому філософсько-естетична система автора не віддільна від його особистості. Повноту "Сторонньому" надає його філософський підтекст. У "Сторонній" Камю прагне додати історії універсальний характер міфу, де життя спочатку відзначена печаткою абсурду. Дійсність тут є скоріше метафорою, необхідної для розкриття образу Мерсо.\nКомпозиційно ця повість нагадує короткий варіант роману Ф. М. Достоєвського "Злочин і кара". Вона складається з двох рівних частин, в яких викладена хроніка одного пересічного, якщо можна так назвати вбивство людини, злочину і послідував за ним покарання. Частини ці перекликаються між собою. По суті, друга частина - це криве дзеркало першою.\nЯкщо в першій частині Камю зображує людину абсурду, який здійснює вбивство, то в другій частині мова йде про абсурдність караючого його суспільства і тієї моралі, згідно з якою товариство вбиває людину. Злочин Мерсі полягає в тому, що в якийсь прекрасний момент він відкрив для себе одну істину: "життя не варте того, щоб за неї чіплятися; життя людини безглузда, тому що рано чи пізно кожен помре поодинці, зникнувши без сліду. Невідомо навіщо є людина, невідомо куди потім зникає. Це знання зробило Мерсі відчуженим, відстороненим від життя, від інших людей, зробило сумнівними в його очах всі прийняті в суспільстві морально-поведінкові правила. Він не повставав на уявні святині цивілізації, не зазіхав на них, він просто свідомо знехтував панує навколо лицемірством, відмовився від брехні, від загальноприйнятих норм і правил. Тим самим він став небезпечний суспільству, і суспільство його приблизно покарало.\n9. Філософський зміст символічного образу "Чума" Камю\nУ 194...році слово "чума" була у всiх на вустах, правда, не в прямому, а переносному значеннi - "коричнева чума", фашизм. За клiнiчними ознаками зловiсно вимальовується iсторично визначена личина "чуми" (фашизм) - нашестя, що перетворило Францiю i всю Європу в концтабiр. За свiдченням самого Камю, "явний змiст "Чуми" - це боротьба європейського Опору проти фашизму".\nОтже, по-перше, чума - хвороба, а, по-друге, чума - "коричнева чума", фашизм. Камю писав: "За допомогою чуми я хочу передати ту задуху, вiд якої ми страждали, ту атмосферу небезпеки i вигнання, в якiй ми жили тодi. Одночасно я хочу поширити це тлумачення на iснування в цiлому". У вустах Тарру, друга доктора Рiє слово "чума" обростає численними значеннями, стає надзвичайно мiстким. На його думку (i на думку автора), чума - не тiльки хвороба, не тiльки вiйна, а також смертнi судовi присуди, розстрiл переможених, фанатизм церкви i фанатизм полiтичних партiй, загибель невинної дитини в лiкарнi, погано органiзоване суспiльство. Вона звична, природна, як дихання, бо "всi ми трошки зачумленi". Мiкроби її всюди, пiдстерiгають кожний наш необережний крок. А раз так, то чума - свiтове зло, яке повсякчас бродить в iсторiї i в усьому нашому життi. Зло, за Камю, на вiдмiну вiд свого iсторичного прообразу, не пiддається дослiдженню, воно вбиває, - це все, що дано знати про нього його жертвам.\nГерої Камю - Рiє, Кастель, Тарру, Гран, Рамбер - бунтарi, хто смiливо постає проти свiтового зла, хай, навiть, це "сiзiфiв труд" (бо ж вилiкувати так нiкого i не вдалося, все обмежувалось лише полегшенням страждань, не вдалося i вiднайти сироватку - чума вiдповзла сама, так само, як i сама прийшла). Як бачимо, все та ж абсурднiсть буття i так само людина вiльна зробити вибiр. I цей вибiр робить її справдi Людиною.\nЧума - суворе випробування, яке ставить два запитання: що таке життя, i що значить зберегти гiднiсть перед наступом стихiї i зла. Письменник-фiлософ Камю вiрить, що зло вiчне, але вiчна i боротьба з ним. I сила борцiв, людей у їхнiй спiвдружностi.\n10. Головні теми, ідея абсурду "Сторонній" Камю\nІ хоча у "Сторонньому" немає жодних прямих роздумів про абсурд, але у ньому передається безпосереднє переживання абсурду окремою особистістю.\nТаке відчуження переживають герої Ф.Кафки, Ж.П. Сартра та ін. У Камю- це відчуження від суспільства. Герой "наділений" відчуттям абсурду, він байдужий до усього і замкнений у собі. Формування такої особистості Камю нам не дає можливості простежити, а лише показує кінцевий результат.\nРоман складається з двох частин. Якщо в першій частині Камю зображує людину абсурду, який здійснює вбивство, то в другій частині мова йде про абсурдність караючого його суспільства і тієї моралі, згідно з якою товариство вбиває людину. Злочин Мерсі полягає в тому, що в якийсь прекрасний момент він відкрив для себе одну істину: "життя не варте того, щоб за неї чіплятися; життя людини безглузда, тому що рано чи пізно кожен помре поодинці, зникнувши без сліду. Невідомо навіщо є людина, невідомо куди потім зникає. Це знання зробило Мерсі відчуженим, відстороненим від життя, від інших людей, зробило сумнівними в його очах всі прийняті в суспільстві морально-поведінкові правила. Він не повставав на уявні святині цивілізації, не зазіхав на них, він просто свідомо знехтував панує навколо лицемірством, відмовився від брехні, від загальноприйнятих норм і правил. Тим самим він став небезпечний суспільству, і суспільство його приблизно покарало.\n11. Жанрова специфіка, композиція "Смерть героя" Р. Олдінгтона\nУ романі "Смерть героя" Олдінгтон використовував композиційну форму, що не піддається однозначному жанровому визначенню. Дослідники вважали роман різновидом "плину свідомості", "роману-джазу", "інтелектуального" чи "суб'єктивно-психологічного" роману, антивоєнного, біографічного й ін. Таке розмаїття визначень свідчить про новизну і незвичайність запропонованої автором романної форми, що містить у собі ознаки різних жанрів. Олдінгтонівський роман починає нову літературну традицію, що веде в постмодернізм, плин свідомості.\nРоман складається з трьох частин, прологу й епілогу. Кожна з частин роману має назву, яка є відповідним музичним терміном і передає темп, але не оповіді, а скоріше темп психічному відчуттю оповідачем перебігу часу, що то розтягується (на війні), то стискується ("вікторіанська" Англія), залежно від подій і самопочуття персонажів.\nПролог має назву "Allegretto", що означає: "швидко". У цій невеликій частині твору мова йде про реакцію рідних і близьких Джорджа на його "геройську" смерть.\nНазва першої частини – "Vivace", що означає "швидко, жваво". Швидкий темп оповіді обумовлений не тільки тим, що тут йдеться про досить довгий проміжок часу, але і специфікою зображення діючих осіб. Усі вони – маріонетки. Швидкі безглузді дії, суєта позбавляє їх існування будь-якого змісту.\n"Швидка" частина роману закінчується для героя повним розривом з родиною. Для Джорджа починається пора самостійного життя, про яку говориться в другій частині роману "Andante cantabile" - "Повільно, співучо". Така назва обумовлена тим, що вона присвячена інтимним переживанням героя, його любов'ю до Елізабет і Фанні. Але і тут тон оповіді досить саркастичний, іронічний.\nВійна, описана в третій частині за назвою "Adagio", що означає "Повільно", завершує його формування, підбиває підсумок усього життя; вона виснажує його фізично, привносить розчарування і невір'я, і зрештою доводить до самогубства.\n12. Жанрова специфіка "Володар мух" В. Холдінга\nВ. Голдінг задумав свій роман як твір широкого філософського і моралізаторського спрямування. З одного боку, чисто зовнішній сюжет, характери, події, а з іншого – алегорична і філософська значимість, відчутна в кожному епізоді, в багатьох деталях, образах. Тому більшість літературознавців погодились, що "Володар мух" – це філософський роман-притча, що поєднав у собі риси пригодницького, екзистенційного романів, притчі-алегорії, роману-антиутопії.\nВ основу роману "Володар мух" В. Голдінг поклав одвічний конфлікт добра і зла. Автор довів, що добро і зло не залежать від віку. Він стверджував, що зло – вроджена якість людини, невіддільна часточка будь-якої особистості, яка проявить себе неодмінно, коли для цього складуться найбільш сприятливі обставини. У творі зло стало неусвідомленим вибором ще несформованої особистості дитини-підлітка. І це невипадково, адже дитина може сповідатися усвідомлено, відповідаючи за свої вчинки, починаючи із семи років.\n13. Тема втраченого покоління у романі Р. Олдінгтона "Смерть героя"\nВарто відмітити, що література "втраченого покоління" склалася в європейських та американських літературах протягом десятиліття після закінчення першої світової війни. Датою її появи вважається 1929 рік, коли світ побачили три романи: "Смерть героя" Олдінгтона, "Три товариша" Ремарка й "Прощавай, зброє!" Хемінгуея. Після завершення війни, воєнний досвід був пережитий і втілений у художніх творах. Вислів "втрачене покоління" виявилися точним визначенням загального відчуття втрати й туги, які принесли із собою автори названих книг, що пройшли крізь випробування війною. Так, літературний стиль Хемінгуея унікальний у прозі ХХ століття. Як і Хемінгуей, Ремарк та Олдінгтон на сторінках своїх творів розкривають проблеми, які постають перед особистістю, понівеченою військовим лихоліттям. Пошук себе у світі, самоусвідомлення та самоутвердження — ось через що доводиться проходити молодим людям, які пройшли крізь пекло війни. На думку авторів, зокрема, цей мотив є провідним у романі Олдінгтона, людина здатна розкритися повною мірою лише в критичних життєвих ситуаціях. Його герої проходять складний шлях духовної еволюції, постаючи перед труднощами долі, долаючи перешкоди та негаразди. У цих умовах вони починають усвідомлювати істину — безглуздість війни та цінність життя. Разом з тим, представники літератури "втраченого покоління" надзвичайно майстерно розкриваючи тему війни, кохання та дружби, утверджують найвищі людські почуття.\n14. Тема "Володар мух" В. Холдінг\nВ. Голдінг розкрив етапи моральної деградації дитини (в алегоричному прочитанні – людства) у межах чужого замкненого простору, де панувала "анти-мораль", а найбільшими цінностями стали життя і задоволення первинних потреб. За автором, мораль – найвища цінність людини, але її сутність відносна. Сучасна цивілізація здатна тільки приховати в людині темну частину душі. Героям Голдінга досвід цивілізованого життя не допоміг вижити ні духовно, ні фізично. Тому історія цивілізації прокручена у зворотному напрямку – від сучасності (середина ХХ ст.) до далеких її витоків – племінного укладу життя.\nПисьменник порушив проблему суспільного (колективного зла), що здатне проявлятися через дію колективного підсвідомого: це "норма моралі" конкретної особистості (Джека Мерід’ю), нав’язана групі дітей. Але, незважаючи на могутність зла, його перемога ніколи не буває остаточною, доки в людині залишається хоча б найменша часточка добра і світлих сподівань.\n15. Тема самотності "Старий і море"\nТрадиційно "Старий і море" сприймається як гімн мужності людини, її волі й силі. Отже, тема героїзму також присутня в цьому творі. Тріумф над знищуючими негараздами є суттю героїзму. Е.Хемінгуей бачить героїзм на зразок сізіфової праці: вимагається безупинна робота для досягнення ефемерної кінцівки. Герой з честю та достоїнством представ перед негараздами, таким чином, Е.Хемінгуей робить неостоїчний наголос на самовладанні людини. Сантьяго говорить: "Людина не для того створена, щоб терпіти поразки. Людина може бути знищена, але перемогти її неможливо".\nПідтвердження цьому можна спостерегти й у роздумах старого над черепахами. "Більшість людей безсердечно ставляться до черепах, адже черепашаче серце б’ється ще довго після того, як тварину вбили й розрізали на шматки. "Але і мене – думав старий, - таке ж серце..." Ототожнення свого серця з черепашачим звучить як ідея непереможності.\nНезважаючи на всі страждання, які перетерпів старий, на всі невдачі, які його спіткали, головний герой повісті врешті-решт залишається непереможеним, з почуттям власної гідності. Про це свідчить і розмова з Марліном, коли старий повернувся лише з однією головою риби, і завершальна фраза твору: "Старому снилися леви." Знову виникає символ сили й молодості, який з’являвся у підсвідомості Сантьяго двічі до цього. Вірний хемінгуеївській формулі героїзму, Сантьяго зі всіма випробуваннями та негараздами залишається з такою ж невдалою, але непереможеною душею, як і раніше.\n17. Тема наступності поколінь "Старий і море"\nМаноліно є духовним спадкоємцем старого Сантьяго, уособленням наступного покоління незламних духом: "Ви можете навчити мене всього ".\nСтосунки між Сантьяго й Маноліном можуть бути висловлені одним реченням: "Старий навчив хлопця рибачити, і хлопець його любив." Однак, не зважаючи на явну ієрархію відносин між ними (учитель-учень), Сантьяго наголошує на рівності з хлопцем: "Як рибалка рибалці", і "Ти вже дорослий чоловік". Знову проступає тема єдності, тепер уже єдність людських душ.\n18. Тема сенсу життя в Е.Хемінгуея "Старий і море"\nНадалі в творі, знову ж таки вустами Сантьяго, Е.Хемінгуей проводить паралель між циклом людського віку й природою. Певній частині дня і певній порі року відповідає певний проміжок людського існування. Зображувані події відбуваються у вересні - осені, або ж заході життя. Старий зауважує, що вранішнє сонце завжди спричиняло біль його очам, а ввечері він міг дивитися на сонце не кліпаючи: в той час, як людині важко знайти свій шлях у молодості (ранок), все стає набагато простішим, коли настає старість (вечір).\nРоздуми автора про людське життя та його сенс прослідковуються і в монологах старого, звернутих до самого себе. Алегоричний заклик Сантьяго "тепер час думати тільки про одне. Про те, для чого я народився" звучить як звернення Е.Хемінгуея до самого себе. За життя він неодноразово повторював, що живе на землі для того, щоб писати.\nПідтвердження цьому можна спостерегти й у роздумах старого над черепахами. "Більшість людей безсердечно ставляться до черепах, адже черепашаче серце б'ється ще довго після того, як тварину вбили й розрізали на шматки. "Але і мене - думав старий, - таке ж серце..." Ототожнення свого серця з черепашачим звучить як ідея непереможності.\nТема смерті, або ж знищення, у творі виражена вічним законом: треба або вбивати, або бути вбитим. За Хемінгуейем - смерть неминуча, однак як люди, так і тварини відмовляються віддатися у її владу. Е.Хемінгуей і сам жив за принципом: "Кожному призначено бути воїном, і кожному призначено померти, але лише боягузи помирають дарма. Я завжди вірив, що найперший обов'язок чоловіка - подолання страху."\n19. Тема людина і природа в Е.Хемінгуея "Старий і море"\nВін жаліє тендітних морських ластівок, які залітали далеко в море за поживою і майже ніколи її не мали. Старий рибалка "подумки називав море lа mar, як кажуть іспанською ті, хто його любить". Часто море було для людини суперником, іноді морогом. "Та старий завжди думав про море, як про жінку, про живу істоту, що може й подарувати велику ласку, і позбавити її, а коли чинить щось лихе чи нерозважне, то лише тому, що така вже її вдача". Море для Сантьяго було зрозумілим і рідним, він читав його, як книгу: птах-фрегат вказував на скупчення риб, летюча рибина — на зграю стрімкої макрелі.\nВін бачив черепах, які заплющували очі й поїдали медуз разом із отруйними щупальцями. Він жалів тих черепах, бо більшість людей не мали жалю до цих істот. Старий думав: "Адже і в мене таке саме серце, та й ноги-руки подібні до їхніх".\n"Добре, що нам не доводиться полювати на зорі", — міркував Сантьяго. "А що коли б людині щодня треба було вбивати місяць? - подумав старий. - І місяць тікав би від неї. Або коли б вона мусила щодня гнатися за сонцем, щоб убити його? Але ми ще не такі безталанні", — розважив він. Старий рибалка ловить рибу, щоб прожити. Йому не приходить думка вбивати живих істот заради розваги. Він жаліє навіть ту останню свою здобич, велетенську меч-рибу, яка так довго мучила його, поважає її за спритність, силу і благородство. Самотня людина віч-на-віч з матір'ю-природою відчуває свою невіддільність від природи, її непереможну силу.\nПовість-притча "Старий і море" — це гімн єдності людини і природи, любові до всього живого.\nУ романі "Прощавай, зброє!" питання про скалічені війною людські душі та долі "втраченого покоління" ставиться ширше. Війна тут — дещо більше, ніж стихійне" лихо, поява "втраченого покоління" пояснюється соціальними причинами, але не зводиться до них. Герой роману, Генрі, спочатку переповнений патріотизмом, фронтові події відкривають йому очі на те, що красиві розмови насправді прикривають масове вбивство, цілі якого дуже далекі від ідеалів справедливості, а безглуздість не має меж. Він розмірковує: "...нічого священного я не побачив, і те, що вважали славетним, не заслуговувало на славу, і жертви дуже нагадували чикагські бойні, лише м'ясо тут просто заривали в землю". Він наважується на протест і кидає зброю, а це знов не вихід, а крок до нової трагедії... Кожен вчинок героя випливає з попередніх обставин, і, в свою чергу, стає підставою його подальших дій. Досліджуються не окремі причини — причини причин.\n21. Символіка в Е.Хемінгуея "Старий і море"\nПредставлення жіночого начала в образі моря, яке протиставляється чоловічому, характеризується примхами, непостійністю і повною відсутністю самовладання: "Старий думав про море як про жінку, яка дарує великі милості, або ж відмовляє в них, а якщо і дозволить собі необдумані або недобрі вчинки, - що поробиш, така вже в неї природа." Але люди ставлять до моря і в чоловічому роді, коли вони вбачають у ньому ворога або ж суперника. "Часом ті, хто його [море] любить, говорять про нього погано, але завжди як про жінку, в жіночому роді. Рибалки, які дещо молодші,... називають море el mar, тобто в чоловічому роді. Вони говорять про нього, як про простір, як про суперника, а іноді навіть як про ворога."\nКрім великої кількості тем, наявних у творі, критики знаходить символічне значення багатьох образів, певних сцен повісті. (Деякі з них були розглянуті вище). Їх читають по-різному: як християнську алегорію, ніцшеанську притчу про подолання, фрейдиську мрію про здійснення бажання Едипа, гуманістичну сагу тріумфу перед лицем безглуздостей. Хоча сам автор висловлюється так: "Немає ніякого символізму. Море – це море. Старий – це старий. Хлопчик – хлопчик, і риба – це риба. Акули – це акули, не краще і не гірше. Весь символізм, про який говорять люди – це безглуздя. За цим стоїть те, що ти бачиш за цим, коли маєш певні знання."\n22. Роль і функція 1 глави у розкритті теми світової війни "Прощавай зброє"\nЧасом ми чули потемки, як за вікнами йде військо і тягачі везуть важкі гармати. Ночами рух на дорогах жвавішав: тяглись вервечки мулів, нав'ючених обабіч сідел ящиками з боєприпасів, у кузовах сірих ваговозів їхали солдати; інші машини, що посувалися повільніш, везли накриті брезентом вантажі. Тягачі з важкими гарматами проходили й удень; довгі дула гармат були обкладені зеленим гіллям, і зверху на тягачах теж зеленіло рясне гілля та виноградні лози. Як поглянути через долину на північ, було видно каштановий гай, а за ним — ще одну гору по цей бік річки. За ту гору також точилися бої, але намарне; а восени, як полили дощі, листя з каштанів геть поспадало, віти оголились і стовбури пфочорніли від вологи. Виноградники теж стояли поріділі й голі, і все довкола було по-осінньому вогке, похмуре й неживе. Над річкою клубочилися тумани, верхів'я гори оповивали хмари, а на дорогах ваговози розляпували болото, і солдати в плащах ішли забрьохані й мокрі; гвинтівки їхні теж були мокрі, а під плащами, приторочені спереду до пояса, стовбурчились по дві шкіряні патронні сумки — важкі сірі шкіряні сумки, напаковані обоймами довгих і тонких патронів калібру 6,5 мм, — вони віддимали плащі, й солдати брели дорогою, немов жінки на шостому місяці вагітності.\nТраплялися й невеличкі сірі легкові машини, що їхали дуже швидко; спереду, поруч водія, звичайно сидів офіцер, і на задньому сидінні теж офіцери. Ті машини розляпували болото ще дужче, ніж ваговози, і коли один з офіцерів позаду був малий на зріст і сидів між двома генералами, — такий малий, що ви не бачили його обличчя, а тільки верх кашкета й вузькі плечі,— і коли машина їхала особливо швидко, то, можливо, був король. Він жив в Удіне й мало не щодня виїздив цією дорогою до фронту побачити, як там ведеться,— а велося дуже кепсько.\n23. Жанрова специфіка, образ Е.Хемінгуея "Старий і море"\nПовість "Старий і море" є одним з останніх завершених творів цього письменника, своєрідним підсумком творчості й свого роду вершиною його роздумів про сенс життя. За своєю стилістикою і образним стилем повість "Старий і море" близька до літературного жанру притчі, яка будується на алегоріях і передбачає деяку моральну науку. Багато критиків так і прийняли її як притчу і спробували тлумачити усю історію старого як символічне зображення боротьби добра і зла, боротьби людини з роком.\n24. Міфологічний підтекст у романі "Кентавр" Дж. Апдайка\nВикладачка фізкультури Віра Гаммел постає в образі звабливої Венери. А товстий, спітнілий директор школи Зіммерман здається всевладним Зевсом-громовержцем… А щоб не залишалося жодних сумнівів щодо значення міфології в цьому романі, автор додає до нього словник міфологічних імен і образів, в ньому використаних, і пояснює, що кожна з діючих осіб відповідає якомусь із стародавніх богів чи героїв… Апдайк підкреслює героїчну сутність міфічних персонажів, які жили в "золоту добу" людства.\nЯк пояснює сам письменник, роблячи Колдуелла кентавром, він мав на увазі, що "людина мисляча, яка задумується над духовним боком життя в цьому брутальному, матеріалістичному, реалному світі, вже напівбог. Образ напівлюдини-напівконя допомагає мені протиставити реальності, певний вищий світ натхнення і добра".\n25. Проблематика "Над прірвою в житті"\nГолден Колфілд головний персонаж твору, з ним пов’язаний весь сюжет повісті, оцінка інших героїв, їх характеристика дається у його суб’єктивній оцінці. Основні теми твору - тема подорослішання, складного моменту переходу у світ дорослих, крах ілюзій і ідеалів з цим пов’язаний, та тема конфлікту з дійсністю, що випливає з попередньої - дуже прекрасно показані за допомогою цього неординарного підлітка, з його своєрідними поглядами, з його хворобливою і, здається, незвичною, психікою.\n26. Проблематика "Чорний принц"\nПисьменниця бачить і сміливо показує пороки сучасного англійського буржуазного суспільства. Порочне середовище перекручує почуття людей; любов як найсильніша людська пристрасть виявляє в цих умовах такі капризи, проявляється в такій "грі випадковостей", що представляється якоюсь фатальною силою, що переслідує свою безпорадну жертву. У цьому хаосі жорстоких випадковостей тільки платонівська ідея блага-добра, як і раніше є єдиною надією на збереження гуманності.\nУ романі "Чорний принц", гра випадковостей у житті письменника Бредлі Пірсона не тільки заважає йому здійснити своє прагнення поїхати в таке місце, де б він на самоті міг спокійно творити - писати новий роман, але, більш того , ця гра випадковостей втягує його в складні стосунки з родиною письменника Арнольда Баффіна, які врешті-решт завершуються трагедією; невинного Бредлі Пірсона звинувачують у вбивстві Арнольда Баффіна, засуджують на тюремне ув'язнення, прирікають на смерть у в'язниці. Рейчел з ревнощів вбила свого чоловіка, але на суді говорить про те, що вбивцею був Бредлі Пірсон. Кохання у цьому романі показано як фатальна пристрасть, як таємничий афект, як "чорний ерос", який несподівано опановує душею і тілом людини і змушує її робити дивні вчинки. Немолодий вже Бредлі Пірсон закохався в юну дочку Баффіна-Джуліан. Їх щастю противиться Арнольд, який домагається їх розриву.\nГуманістичний зміст роману - не тільки у вираженні ідеалу добра, але і в темі творчої праці. Ідея добра зливається з ідеєю духовної сили творчості. Трагедія Бредлі Пірсона - це також і трагедія митця. Він відноситься до письменницької праці як до святої справи, воно становить сенс його життя, і він створює справжні художні твори, не думаючи про винагороду, про життєву суєту. Бредлі Пірсон, справжній творець духовних цінностей, протистоїть іншому письменникові - Арнольду Баффіна, який, профануючи мистецтво, публікує незліченні ремісничі вироби на потребу обивателю і заради свого успіху в суспільстві.\nВажливу роль у романі відіграє символічний образ "чорного принца". Це і тема Гамлета, що втілює серйозні філософські роздуми про похмурі сторони буття, це і тема "чорного еросу", який цілком підпорядковує собі емоції і розум людини, це і тема неминущого значення справжнього мистецтва, що виникає на основі складної життєвої боротьби і людських страждань. Сам текст роману "Чорний принц" представлений Айріс Мердок як рукописи, створеної Бредлі Пірсоном у в'язниці і виданій вже після його смерті. На думку Мердок, трагічне життя творця стало запорукою справжньої художньої цінності твору.\nВперше термін "постмодернізм" згадується у 1917 p., але поширився він лише наприкінці 1960-х pp. спершу для означення стильових тенденцій в архітектурі, спрямованих проти безликої стандартизації, а невдовзі — у літературі та малярстві (поп-арт, оп-арт, "новий реалізм", гепенінг та ін.).\nПостмодерністи, завдяки гіркому історичному досвідові, переконалися у марноті спроб поліпшити світ, втратили ідеологічні ілюзії, вважаючи, що людина позбавлена змоги не лише змінити світ, а й осягнути, систематизувати його, що подія завжди випереджає теорію.. Прогрес визнається ними лише ілюзією, з'являється відчуття вичерпності історії, естетики, мистецтва. Реальним вважається варіювання та співіснування усіх (і найдавніших, і новітніх) форм буття. Принципи повторюваності та сумісності перетворюються на стиль художнього мислення з притаманними йому рисами еклектики, тяжінням до стилізації, цитування, переінакшення, ремінісценції, алюзії. Митець має справу не з "чистим" матеріалом, а з культурно освоєним, адже існування мистецтва у попередніх класичних формах неможливе в постіндустріальному суспільстві з його необмеженим потенціалом серійного відтворення та тиражування.\nВ американському постмодернізмі традиційні форми і мотиви трансформуються не в результаті природної еволюції, а внаслідок домінування концепції загального хаосу і розпаду. У творах цих постмодерністів зображена неймовірна суміш часів, культур, мов, реальних фактів і вимислу; сучасність сусідить з традиціями шекспірівської драми, Просвітництва, романтизму, реалізму. При цьому все втрачає ідентичність, змішується, переходить одне в інше, пародіюється, знижується до фарсу. Фактично зникає різниця "свого" і "чужого" тексту, планів сьогодення і минулого. Загальний для постмодернізму принцип пародії приймає в американському постмодернізмі форму пародіювання філософських теорій, перш за все Сартра, Юнга, Фрейда.\nНа думку багатьох дослідників, для постмодерністської парадигми характерне навмисне руйнування традиційних уявлень про цілісність, стрункості, закінченості естетичних систем, розмивання всіх стабільних естетичних категорій, відмова від табу і кордонів. Тим самим не може йти мови про створення - з формальної точки зору - такого собі зводу правил організації постмодерністського тексту. І все-таки спроби виділити основні ознаки постмодернізму робилися дослідниками неодноразово.


Луцькі прикордонники за добу затримали дві партії бурштину\n6 травня 2016, 20:43\nСьогодні прикордонники Луцького загону спільно з працівниками митниці виявили понад 12 кілограмів «сонячного каміння». Його автомобілем «Фіат» намагався перемістити до Польщі житель Луцька, 1978 року народження. Бурштин приховав у передньому сидінні авто та в ящику для інструментів.\nА вчора вночі прикордонники Луцького загону спільно з працівниками митниці у пункті пропуску «Ягодин» у мікроавтобусі «Фольксваген» виявили 13,3 кілограмів бурштину. Необроблене каміння мінералу намагався перемістити 29-річний ковельчанин, запакувавши його в запасному колесі та під сидінням водія.\nУ Луцькому прикордонному загоні змінили командира\nНа Волині «накрили» контрабанду на понад 16 мільйонів\nНа Волині у потязі знайшли контрабандні цигарки із GPS-трекером\nУ Луцьку прикордонників привітали з професійним святом\nВолинські прикордонники знайшли в лісі сховок з контрабандними медикаментами


Під Києвом школяр всадив ніж у груди тітці, 4-річному брату та намагався зарубати власну матір - ЗНАЙ ЮА\nПід Києвом школяр всадив ніж у груди тітці, 4-річному брату та намагався зарубати власну матір\n2 березня 2020, 22:50\nМоторошний випадок стався за участю неповнолітнього під Києвом. Відтак, 14-річний юнак спочатку ножем порізав власну тітку та її 4-річного двоюрідного брата, а потім і взагалі з сокирою накинувся на власну матір.\nЯк відзначається, інцидент стався у Києво-Святошинському районі. Саме там між неповнолітнім та його тіткою відбулася чергова сварка, яка викликала бажання вбити родичку. Так, хлопець взяв до рук кухонний ніж та встромив його просто в груди жінці. Після чого побіг на кухню і взяв ще один ніж і сокиру.\nВ цей момент потерпіла встигла вибігти з дому та почала телефонувати сестрі, щоправда, зловмисник не розгубився та вибив з її рук телефон і знову почав бити сокирою. Пізніше малолітній зловмисник переключився на 4-річного двоюрідного брата, якому також завдав численних ножових поранень.\nВ цей час додому повернулася мати кривдника, за якою неповнолітній спочатку намагався бігти з сокирою, а потім втік з двору в невідомому напрямку. Наразі правоохоронці встановила місцезнаходження нападника і затримала його. Вирішується питання про обрання запобіжного заходу та оголошення підозри.\nТеги: школярки неповнолітні\nПід Львовом військовий збив на смерть пішохода, погони в крові, - трагічні кадри


День науки, День Європи - символічне поєднання дат | Семенівська районна рада\nСеменівська районна рада » Новини » День науки, День Європи - символічне поєднання дат\nДень науки, День Європи - символічне поєднання дат\nДата: 17.05.2019 11:27\n18 травня в Україні відзначається День науки та День Європи. До певної міри поєднання цих дат є символічним, адже без знань неможливо досягти високого рівня європейського розвитку, якого ми так прагнемо.\nАле щоб зводити і творити, маємо володіти неосяжним багажем знань, які дає нам наука. Ми вчимося все життя, навіть не замислюючись над цим: вбираємо в себе мудрість та надбання інших, натомість ділимось своїм досвідом. Прагнення до вдосконалення – це рушій невпинного прогресу, адже в постійному русі генеруються ідеї та впроваджується практика.\nЦілком логічне бажання жити за високими стандартами, але при цьому не варто забувати, що це не дається так просто. Посилаючись на європейський рівень, варто замислитись, якими зусиллями він досягається. Тому переоцінка власної ментальності є першим кроком до бажання покращити якість життя.\nДень Європи – реальна можливість вкотре відчути себе частиною великої спільноти, незважаючи на відмінності способу життя, соціокультурні особливості. І мабуть, не просто відчути, а викресати в собі почуття причетності до всього, що нас оточує, до прогресу та відповідальності за майбутнє.


25 Вересень 2018, Київ 09:55\n10 Березень 2010, 13:41\nЮрій Ключковський, народний депутат, представник кандидата Ющенка у Верховному Суді під час виборів 2004 року\n– Наскільки легітимною буде коаліція, створена за новим законодавством?\n– На жаль ступінь її легітимності буде не високий. Це означає, що вона не служитиме розв’язанню політичної кризи і не створить стабільної влади в Україні. Мабуть тільки лінивий не говорив проте, що зміни до регламенту суперечать рішенню Конституційного суду від вересня 2008 року. Всі про це знають, однак всі розуміють, що отримати нове рішення з цього приводу Конституційного суду – це довгий процес, якщо він взагалі не безнадійний. Тому ми приречені жити в умовах дії відверто неконституційного закону. Це означає, що порушуватимуться самі принципи правової держави і Конституції України.\n– Скільки людей з фракції НУ-НС може приєднатися до нової коаліції?\n– Я думаю, що буквально лічені особи. Якщо раніше існували певні ілюзії у деяких членів нашої фракції, і я особисто не поділяв думку, що можна впливати на політику Президента і створеного новою коаліцією уряду, то тепер, бачачи такі дії по формуванню коаліції і заяви Президента, ілюзій практично немає. Я думаю, дуже мало людей вирішать піти на такий крок.\n– Наскільки ймовірно, що майбутня коаліція збере 300 голосів, щоб мати змогу змінювати Конституцію?\n– Це інше питання і це залежить не від фракції НУ-НС, а від фракцію БЮТ. Оскільки вже тричі були спроби створити союз Партії регіонів і БЮТ, з моєї точки зору – це не виключено і тепер. Це не може відбутися швидко. Ще існує запал політичної боротьби після президентських виборів, однак я би не виключав такого варіанту, хоча вважаю його небезпечним для України.\n– Яким може бути рішення Конституційного суду щодо Закону про зміни до регламенту. Є інформація, що Партія регіонів домовилася про правильне рішення.\n– Це твердження, яке лежить далеко за межами права, демократії і європейських стандартів. Я не можу сказати, яким може бути рішення Конституційного суду. Я брав участь в попередньому процесі, який завершився вересневим рішенням 2008 року. Там позиція Конституційного суду була дуже чіткою. З моєї точки зору потреби повторно звертатися до Конституційного суду немає. Всі відповіді лежать на поверхні. Однак очевидно, що буде спроба звернутися.\nМи приречені жити в умовах дії відверто неконституційного закону – народний депутат Ключковський


Харківські комунальники віддали замовлення на капремонт житлового будинку помічникові свого директора\nХарківське комунальне підприємство “Харківспецбуд”прозвітувало про укладання договору на проведення капітального ремонту багатоквартирного житлового будинку за адресою: вулиця Плеханівська, 2/5. Вартість угоду, яку було підписано з ФОП Ільїном Олександром Олександровичем склала 574,1 тис.грн., повідомляє «Харківський антикорупційний центр» з посиланням на систему публічних закупівель ProZorro.\nВидання зауважує Олександр Ільїн є помічником депутата Харківської міськради, Богдана Долини. А той у свою чергу є директором КП “Харківспецбуд”, яке і замовляло капремонт житлового будинку. Всього Ільїн отримав від КП “Харківспецбуд” 33 підряди на загальну суму в 3,39 млн.грн. Всі підряди були отримані по неконкурентній процедурі.\nЗа умовами договору виконати дане замовлення підрядник має до кінця поточного року.


Ігри » Ігри Равлик Боб » Гра Равлик Боб 5: Історія кохання - грати онлайн безкоштовно\nСхоже на Гра Равлик Боб 5: Історія кохання - грати онлайн безкоштовно:\nГра Равлик Боб 5: Любовна історія має багато шанувальників різного віку. Чим же вона так приваблива? Це стане зрозуміло з її детального огляду.\nПочати варто, мабуть, з оформлення. Як і в інших іграх серії, йому притаманні типово мультяшна яскравість. Але тут варто сказати і про досить добре промальованих пейзажах і різних цікавий дрібницях, який можна розглядати по дорозі, якщо є час. Втім, навіть якщо його немає, все одно мимоволі на них відволікаєшся, так що головне, щоб це не впливало на ігровий процес.\nПерший погляд на гру про равлика Боба\nЯк тільки починаєш гру, впадає в око ще одна деталь – типографіка. Їй теж явно приділили увагу, оформляючи ігровий інтерфейс. До речі, про інтерфейс – він дуже простий і зрозумілий, так що відразу стає ясно, на яку аудиторії в основному орієнтована гра про любовної історії равлика Боба. Невелика вступна частина дуже кумедна – навіть дорослому важко не розсміятися при вигляді улітко-амура, спостереженні за поспішними зборами Боба і маленьких кумедних деталей.\nЯкі не впливають на ігровий процес, а просто доставляють геймеру задоволення.\nУправління, як і в інших подібних іграх, дуже просто і супроводжується картинками-підказками, які допомагають зрозуміти, що саме потрібно зараз зробити і як керувати закоханої равликом з допомогою миші. Проходячи рівень, Боб не просто поспішає – він ще й збирає зірочки, які є на кожному з них, і вирішує нескладні завдання. Наприклад, щоб висунувся міст, потрібно натиснути на велику червону кнопку, яку вже точно не пропустиш. Коли рівень пройдений, з'являється панель з кнопками – можна продовжити проходження, вийти в меню або поставити на паузу. Нескладно вгадати, яка кнопка натискається частіше всього.\nА коли гравець зупиняє равлика Боба відпочити (таке часто буває необхідно для спорудження моста і для цього потрібно просто натиснути правою кнопкою по раковинке равлики), він ховається у свій будиночок-мушлю, звідки висовується паруюча труба. Незначна, здавалося б, деталь, але вона надає гри Улитка Боб 5: Історія кохання шарм.\nТут не можна не згадати, що у Боба в його подорожі є супроводжуючий і помічник – маленька мураха в ошатній капелюсі, який завжди готовий і радий виконати якесь нескладне завдання.\nГрафіка, оформлення і музичний супровід\nІ, звичайно, не можна не сказати про ненав'язливою, але бадьорою і позитивної музики, під яку грати ще цікавіше і веселіше. А кінець кожного з них знаменує зображення Боба з кількістю зібраних зірок. Равлик радіє успіху, посміхаючись і видаючи при цьому забавні звуки. Втім, під час самого проходження таких умилительных звуків теж достатньо.\nПриродно, у міру наростання кількості подоланих рівнів, гра ускладнюється. З'являються нові перешкоди, їх більше і вони набагато різноманітніше, так що Бобу потрібно не тільки повзати, як це притаманне равликам, але і стрибати, літати в мильному міхурі, використовувати підйомники і намагатися не бути з'їденим, (втім, навіть різні вороги-монстри тут зовсім не страшні, а швидше забавні і милі.\nОсобливо, якщо вони не встигають з'їсти равлика Боба. І потрібно враховувати, що при цьому закоханому не завжди необхідно рухатися в одному напрямку – для розвороту використовується барвиста кнопка в правому кутку екрану. Крім того, складнішим стає і добувати зірочки – тепер хитрі творці рідко залишають їх на видному місці. Припрятывая в невеликих тайничках, які і повинен виявити геймер. І, звичайно, з кожним пройденим етапом наростає і градус нетерпіння – хочеться дізнатися, що ж чекає наполегливої героя в кінці і заслужив він нагороду від дами свого серця.\nПро рівнях і завдання\nІ ось останній рівень – останні випробування, останні заховані зірки, гра Равлик Боб 5 закінчується і геймер грає вже в нетерпінні, він хоче побачити прекрасну равлика, що чекає свого закоханого лицаря в панцерних жилетах. Останні секунди проходження – і, отримавши заповітний квиток (адже без нього ніяк не пройти повз суворої равлики-контролера), равлик Боб потрапляє на ще один рівень, де він вміло усуває всіх суперників, які претендують на його кохану.\nПотрапляє на сцену (ми не забули згадати, що ця чарівна равлик — співачка?) – і тут перед ним з'являється монстр. Але, оскільки це вже не сама гра, а просто веселий фінальний ролик, хвилюватися не варто – мураха допоможе одному в скрутну хвилину, і поцілунок все-таки буде отриманий. Равлик Боб здіймається у хмарі рожевих сердечок, щоб потім, вже в будиночку, милуватися плакатом зі своєю дамою і спокійно пити чай. Чергове пригода хороброї равлики закінчилося благополучно.


День кохання та пристрасті або історія Дня Святого Валентина (фото) | Новини Львова та України| VARTA1\nДень кохання та пристрасті або історія Дня Святого Валентина (фото)\n14 Лютого 2021 о 9:20\nСьогодні, 14 лютого, відзначають одне з найулюбленіших свят молоді — День Святого Валентина!\nУ цей день закохані люди зізнаються одне одному у коханні, дарують подарунки, створюють романтичну атмосферу та звісно освідчуються у коханні своїм другим половинкам.\nВважається, якщо провести весілля у цей день, то подружнє життя буде наповнене щастям та любов’ю.\nСьогодні ми розкажемо, коли і як зародилась традиція відзначати день закоханих, та про аеропорт де завжди збираються багато закоханих пар, щоб не тільки полетіти в омріяну мандрівку, але й провести незабутньо час разом.\nІснує безліч легенд, як утворилось дане свято, якому уже понад півтори тисячі років. Прототип свята кохання зародився ще у Стародавньому Римі. Однією з основних цілей свята було підвищення народжуваності (фестиваль — Луперкалії).\nЗа правилами, незаміжні дівчата писали свої імена та кидали їх у загальний кошик. Після цього хлопці наосліп випробовували удачу, витягуючи імена своїх дівчат, якими мали піклуватися весь рік.\nТа однією з найправдивіших легенд вважається історія про молодого священника Валентина.\nУ третьому столітті жив священик Валентин, який попри заборони на той час римського імператора Клавдія ІІ одружуватись легіонерам, допомагав хлопцям вінчатися зі своїми коханими. Одного разу імператор все ж дізнався про те, що робить Валентин та наказав стратити його. Потрапивши до в’язниці Валентин закохався у дівчину, батько якої був наглядачем. Перед стратою він залишив дівчині прощальну записку у якій йшлося «Від Твого Валентина».\nЩе одна легенда говорить, що Валентин зцілював невиліковно хворих людей, і за це потрапив до в’язниці. Та добро завжди повертається сторицею, тому люди не забули Валентина і передавали йому записки.\nЯкось записка потрапила до одного з охоронців, який вирішив перевірити дар Валентина, попросивши його вилікувати його осліплу доньку. Валентин вирішив допомогти та вилікував дівчину від хвороби.\nКоли дівчина почала бачили, з першого погляду закохалася у свого спасителя. Та, на жаль, 14 лютого молодий лікар був страчений.\nНа згадку про себе він написати дівчині записку, зізнаючись у коханні до неї.\nПрийнято вірити, що саме з того часу почали дарувати записки про кохання, які потім і отримали назву «Валентинки» і є основними атрибутами свята.\nДекілька років тому в аеропортах України була організована послуга/акція під назвою «Шлюб за Добу».\nДане дійство створене для тих закоханих, які планують неоридинарно відсвяткувати одну з головних подій у житті!\nТак, 8-го червня 2017 року, у Міжнародному аеропорту «Львів» одружилась 1000-на молода пара.\nТакож часто в аеропорті можна зустріти весільні пари, які роблять фотосесії на фоні злету літаків. Багато молодих пар приходять на летовище, щоб провести час спостерігаючи за літаками, які заходять на посадку та на заходи сонця, які додають атмосферу романтики та незабутніх відчуттів.\nТож у день Святого Валентина даруйте радість, любов та ласку своїм коханим. Кохайте та будьте Коханими! LOVE IS IN THE AIR.\n“Твою сім’ю перех**рити?”: скандальний львівський заклад пообіцяв більше не вмикати російську музику\nНа Львівщині, внаслідок переохолодження, помер чоловік, ще двоє у лікарні


Перед 1 вересня у Кривому Озері "замінували" ліцей | Новини на Gazeta.ua\nЧетвер, 01 вересня 2016 12:37\n31 серпня в Кривому Озері повідомили про ймовірність "замінування" місцевого ліцею під час свята 1 вересня.\nПро це пише сайт "Новости-Н".\nІнформація надійшла від 60-річного місцевого жителя, який вказав, що дізнався про це з достовірних джерел. Чоловік повідомив, що діями, спрямованими на вчинення нібито терористичного акту, "керують хлопці з Києва".\nЗ'ясовуючи обставини і причини повідомлення про можливе скоєння антидержавних дій, поліцейські встановили, що напередодні "інформатора" звільнили зі школи у зв'язку зі скороченням штатів.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Gazeta.ua вітає всіх з 1 вересня!\nПроти чоловіка поліція порушила кримінальну справу за завідомо неправдиве повідомлення про загрозу небезпеки громадян. Йому загрожує до 6 років позбавлення волі.\nПро подію повідомили Службу безпеки України.\nНагадаємо, 31 серпня в Кривому Озері поховали Олександра Цукермана, якого 24 серпня вбили поліцейські.\nЗараз ви читаєте новину «Перед 1 вересня у Кривому Озері "замінували" ліцей». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua\nНазвали речі з 2000-х років, які повернулись в моду Переглядів: 8226\nУ поліції розповіли, хто викрав полковника ЗСУ Переглядів: 477


Як дізнатися підвищена або знижена кислотність шлунка? | Відповідь тут ;-)\nЗа статистикою захворювання це зустрічається у більш, ніж половини населення. Але не кожен стане звертатися зі скаргами до лікаря до тих пір, поки стан різко не погіршиться. Гастрит являє собою запальний процес, який розвивається на внутрішніх стінках, а конкретно — на слизовій оболонці шлунка. Якщо ігнорувати симптоми, то наслідками може стати виразкова хвороба, поширення запалення в дванадцятипалу кишку, атрофія шлунка. Симптоматика та лікування гастриту відрізняється залежно від його типу кислотності. Тепер розберемося в тому, як дізнатися кислотність шлунка.\nРозрізняють два типи: підвищена і знижена кислотність. Це кисле середовище, обумовлена присутністю в ній соляної кислоти, яка сприяє правильному процесу травлення, вбиваючи при цьому шкідливі мікроорганізми, що потрапляють з їжею. У нормі кількість її в шлунку за шкалою рН повинен бути в районі від 1, 5 до 2, 5. Вимірювання проводяться за допомогою тесту рН-метрія. Якщо рівень кислоти перевищує норму, значить кислотність підвищена. І має наступні ознаки: безсистемні періодичні напади болю, печія, важкість у шлунку після прийому їжі, порушення роботи шлунково-кишкового тракту (запори).\nПри заниженому рівні соляної кислоти можна говорити про гастрит зі зниженою кислотністю. Симптоми: нудота, відсутність або зниження апетиту, присмак у роті, метеоризм, також порушення роботи шлунково-кишкового тракту (пронос, запори). Хронічний гастрит більш ймовірний при підвищеній кислотності, тому як надлишок її є одним із симптомів тривалого розвитку захворювання. Проте з часом кислотність нормалізується, а далі і зовсім знижується. Відбувається це тому, що клітини, відповідальні за вироблення цієї кислоти в шлунку, під впливом тривалого запалення, гинуть. Що й призводить до зниження рівня кислотності.\n← Посуд для китайської чайної церемонії\nЯк приготувати масло з чистотілу? →\nЯк дізнатися чи є алергія\nЯк дізнатися про корисні властивості брокколі?


БЛАГО — одне з наріжних понять філософії та соціології моралі, запроваджене для визначення того, що є кращим і гідним вибору.\nБ. є те, що має позитивний зміст, тобто є позитивною цінністю. Як таке воно визначає на відміну від імперативу (Ї. Кант) не те, як має реалізуватись будь-яка діяльність (спосіб, форма діяльності), а те, до чого спрямована діяльність (предмет, зміст діяльності).\nБ. може бути абсолютним і відносним. Абсолютне Б. цінне саме по собі, не залежне від будь яких обставин, є вищим Б., ідеєю Б. Як таке воно вічне, єдине і незмінне. Відносне Б. - множинне, оскільки по-різному оцінюється у різних відношеннях, змінюється залежно від конкретних істор. обставин. Так, у одному відношенні Б. не може бути те, що не визнається і не схвалюється іншими людьми. В іншому випадку Б. щось може стати залежно від правильного використання (напр., багатство ). Те, що є Б., може бути придатним в одній справі і непридатним в ін.\nНа відміну від абсолютного Б. відносне Б., що за певних обставин постає як звичайне Б., за інших може виявитись злом, призвести до негативних наслідків,, Багатство, напр., визнається як Б., але за умови неправильного використання вже не є Б. Або ж сокира для рубання дров є Б., але не є Б. для лікування.\nБ. можна наз.: щось саме по собі, незалежно від наслідків; те, що цінується не лише як таке, а також і завдяки його наслідкам і те, що цінується тільки за його наслідками.\nДо першого типу Б. належить абсолютне Б., яке найчастіше ототожнюється з божественним Б. (напр., у Фоми Аквінського), яке виражає сенс божественного буття як такого, що уможливлює усі інші види буття і блага. Таким вищим Б. Платон вважав єдність ідей добра, істини й краси: воно прекрасніше, ніж істина і справедливість, справедливіше, ніж краса і істина, більш істинне, ніж справедливість і краса. Вище Б. — ідея Б. — не є істиною, справедливістю, красою, але уможливлює їх, як сонячне світло не є існуючими предметами, але робить їх зримими і існуючими.\nДо другого типу Б. належать, напр., зір, слух, здатність розуміння. До третього типу Б. можна зарахувати лікування, яке саме по собі не є Б., але безумовно наслідком своїм має Б. — здоров'я.\nПоняття Б. тісно пов'язане із щастям людини, яке полягає у підпорядкуванні її абсолютному Б. і підпорядкуванні їй відносних. Б.\nВідомі філос. вчення, які до рівня абсолютного Б. відносили окремі відносні. Так, Кіренаїки вважали справжнім Б. лише чуттєві втіхи. Але при цьому не враховувались наслідки, які часто перешкоджали щастю людини. Стоїки ж, навпаки, виступали проти чуттєвих втіх, взагалі проти того, щоб вважати благом те, що не залежить від людини. На їх думку, Б. полягає не у обставинах життя, а у тому, як людина їх сприймає. Тим самим Б. стають доступними для всіх, але це лише незначна частина можливих Б., що не дають людині повного щастя.\nВ будь-якому разі Б. постає як мета людської діяльності і у такій формі спільні Б. об'єднують людей, приватні Б. їх роз'єднують. Аристотель зазначав, що не можна брати до уваги душевні Б. (як це роблять Кіренаїки), або ж Б. матеріальні (як це роблять стоїки). Виважений філос. підхід — врахувати усі відносні Б. як помірність у різних сферах життя. Для всіх людей спільні, за Аристотелем, такі Б.: душевні (доброчинності), тілесні (здоров'я, краса), зовнішні (багатство, влада).\nУ процесі розвитку суспільства стає можливим встановлення спільних для всіх людей Б., а також - з'ясування шляхів до їх досягнення. Вся історія, з цього погляду, постає як невпинні спроби досягти й реалізувати певні Б.


В Україні використовуватимуться вакцини з ефективністю більше 70%, - Прем‘єр-міністр - European Business Association\nПро це Прем‘єр-міністр України Денис Шмигаль поінформував бізнес-спільноту 4 лютого під час заходу Європейської Бізнес Асоціації «Глобальний огляд економіки України». Зустріч розпочалася з обговорення гострих для бізнесу та суспільства питань – вакцинації, карантинних обмежень та боротьби з поширенням COVID-19. Хоча минулий рік видався надзвичайно неординарним, пан Шмигаль висловив сподівання на те, що 2021 рік буде більш сприятливим та запевнив, що у новий рік Україна входить з набагато більш підготовленою медичною системою та передумовами для економічного зростання. Втім, наразі ми все ще знаходимося на стадії боротьби з коронавірусом, тож загальнонаціональний карантин буде продовжено як мінімум до 30 квітня. Хоча Прем‘єр-міністр не виключає того, що й після квітня карантинні обмеження доведеться продовжити, якщо ми не наблизимося до радикальних позитивних змін у боротьбі з поширенням захворювання. Вакцинація українців від COVID-19 розпочнеться вже у лютому з найбільш вразливих категорій населення, зокрема з працівників медичної системи, які безпосередньо взаємодіють з хворими на коронавірус. Пан Шмигаль повідомив, що у держави є можливість вакцинувати всіх у порядку черги, втім охочі вакцинуватися раніше, очевидно, матимуть змогу зробити це самостійно та за власний кошт у приватних клініках. Нагадаємо, нещодавно Кабінет Міністрів опублікував загальнонаціональний план вакцинації, з яким можна ознайомитися на Урядовому порталі. Як повідомив Прем‘єр-міністр, Україна використовуватиме тільки вакцини, що показали не менше 70% ефективності. Наразі такі показники демонструють 6 виробників вакцин, але протягом року їх може стати більше. Уряд також планує проводити роз‘яснювальну роботу з населенням, аби забезпечити імунізацію якомога більшої кількості людей. 2021 рік має стати роком, коли Україна подолає коронавірус. Цей рік також є перспективним з точки зору можливостей економічного зростання, про це говорить і Уряд, і міжнародні партнери України. Кабінет Міністрів очікує на 4,6% зростання ВВП та орієнтовний рівень інфляції 6%, що має розігрівати економіку. Прем‘єр-міністр запевнив, що задекларовані реформи продовжуються, так само як розпочинаються нові. Наразі триває робота з підготовки майданчика для створення та ефективного функціонування фондового ринку в Україні, ведеться робота у напрямку пенсійної реформи та створення накопичувальної системи, без якої неможливий прорив у пенсійному забезпеченні. До того ж, Уряд напрацьовує важливий документ за участі широкого кола учасників, до напрацювання якого також долучалась і Асоціація – Стратегію 2030 – аби мати актуальний, живий документ – дороговказ розвитку країни на 10 років вперед. Доступ до дешевих кредитних ресурсів та доступна іпотека – ще одні інструменти прискореного економічного зростання, які декларує Уряд. До того ж, Уряд планує низку регуляторних пом’якшень, наприклад, на фінальному етапі знаходиться розробка Дія City. За словами Прем‘єра, це буде проривний економічний інструмент для бізнесу, хоча Асоціація має низку коментарів, на які ми й звернули увагу Прем‘єра. Інше важливе питання, яке у 2020 році вийшло на перше місце серед занепокоєнь бізнесу, – реформа системи правосуддя в Україні. Справедливий суд – важливий інструмент залучення інвестицій та розвитку бізнесу і економіки, а також предмет розмови з усіма міжнародними партнерами. Прем’єр запевнив, що ми рухаємося в напрямку реформування судових інституцій. Так, зараз розробляється низка законопроєктів та антикорупційних законів, які є невід’ємним елементом реформи та відродження справедливої системи судочинства. Наостанок, ми встигли обговорити з паном Шмигалем стан справ в окремих галузях. Зокрема, Прем‘єр прокоментував сенситивні питання енергетичної галузі – взаємодію з інвесторами в секторі зеленої енергетики та ситуацію на ринку газу. Пан Шмигаль ще раз підтвердив, що умови Меморандуму з інвесторами в зелену енергетику будуть виконуватися, оскільки Уряду важливий позитивний імідж держави та ставлення інвесторів. На ринку газу відбуваються трансформаційні процеси, коли Уряд відмовляється від регульованої енергетики, втім балансує з поправкою на соціальне навантаження. В контексті взаємодії правоохоронних органів та бізнесу, ситуація має змінитися, оскільки нещодавно було створено новий орган з протидії економічних злочинів – Бюро економічної безпеки, до якого, до речі, також у бізнесу були певні зауваження. Втім, за обіцянками Прем’єра, в усіх інших силових органів функція економічного контролю буде прибрана та сконцентрована в єдиному органі – БЕБ. Інше важливе питання – фіскалізація, яку цілком підтримує прозорий бізнес і яка може допомогти у боротьбі з контрабандою. У цьому контексті програмні РРО можуть зняти усі застороги, що є наразі у підприємців стосовно застосування касових апаратів, оскільки бізнесу не доведеться витрачатися на їх придбання та нести будь-які додаткові трати. Поговорили й про швидкозростаючий сегмент електронної комерції, що потребує ефективного та справедливого регулювання, і бізнес готовий давати свої пропозиції у даному напрямку. Порушили також актуальні питання, що стосуються роботи митниці та логістичної галузі. Прем’єр-міністр запевнив, що подальше реформування та осучаснення роботи митних органів продовжиться, буде запроваджена ризик-орієнтована система та максимальна автоматизація процесів, формується нова культура роботи служби. В пріоритеті також модернізація транспортної інфраструктури – продовжиться будівництво доріг, мостів, пунктів пропуску. Особлива увага – на постраждалу внаслідок пандемії авіаційну галузь. Хоча можливість прямої підтримки галузі авіаперевезень у бюджеті на цей рік непередбачена, Уряд активно обговорює з перевізниками методи непрямої підтримки. Звісно, далеко не всі питання бізнесу ми встигли обговорити з Прем’єр-міністром, тож з нетерпінням чекатимемо на наступну зустріч та щиро дякуємо за приділений час! Більш оперативно про новини Асоціації можна дізнатися на нашому Telegram-каналі – EBAUkraine.\nПро це Прем‘єр-міністр України Денис Шмигаль поінформував бізнес-спільноту 4 лютого під час заходу Європейської Бізнес Асоціації «Глобальний огляд економіки України». Зустріч розпочалася з обговорення гострих для бізнесу та суспільства питань – вакцинації, карантинних обмежень та боротьби з поширенням COVID-19.\nХоча минулий рік видався надзвичайно неординарним, пан Шмигаль висловив сподівання на те, що 2021 рік буде більш сприятливим та запевнив, що у новий рік Україна входить з набагато більш підготовленою медичною системою та передумовами для економічного зростання. Втім, наразі ми все ще знаходимося на стадії боротьби з коронавірусом, тож загальнонаціональний карантин буде продовжено як мінімум до 30 квітня. Хоча Прем‘єр-міністр не виключає того, що й після квітня карантинні обмеження доведеться продовжити, якщо ми не наблизимося до радикальних позитивних змін у боротьбі з поширенням захворювання.\nВакцинація українців від COVID-19 розпочнеться вже у лютому з найбільш вразливих категорій населення, зокрема з працівників медичної системи, які безпосередньо взаємодіють з хворими на коронавірус. Пан Шмигаль повідомив, що у держави є можливість вакцинувати всіх у порядку черги, втім охочі вакцинуватися раніше, очевидно, матимуть змогу зробити це самостійно та за власний кошт у приватних клініках. Нагадаємо, нещодавно Кабінет Міністрів опублікував загальнонаціональний план вакцинації, з яким можна ознайомитися на Урядовому порталі.\nЯк повідомив Прем‘єр-міністр, Україна використовуватиме тільки вакцини, що показали не менше 70% ефективності. Наразі такі показники демонструють 6 виробників вакцин, але протягом року їх може стати більше. Уряд також планує проводити роз‘яснювальну роботу з населенням, аби забезпечити імунізацію якомога більшої кількості людей. 2021 рік має стати роком, коли Україна подолає коронавірус.\nЦей рік також є перспективним з точки зору можливостей економічного зростання, про це говорить і Уряд, і міжнародні партнери України. Кабінет Міністрів очікує на 4,6% зростання ВВП та орієнтовний рівень інфляції 6%, що має розігрівати економіку. Прем‘єр-міністр запевнив, що задекларовані реформи продовжуються, так само як розпочинаються нові. Наразі триває робота з підготовки майданчика для створення та ефективного функціонування фондового ринку в Україні, ведеться робота у напрямку пенсійної реформи та створення накопичувальної системи, без якої неможливий прорив у пенсійному забезпеченні. До того ж, Уряд напрацьовує важливий документ за участі широкого кола учасників, до напрацювання якого також долучалась і Асоціація – Стратегію 2030 – аби мати актуальний, живий документ – дороговказ розвитку країни на 10 років вперед.\nДоступ до дешевих кредитних ресурсів та доступна іпотека – ще одні інструменти прискореного економічного зростання, які декларує Уряд. До того ж, Уряд планує низку регуляторних пом’якшень, наприклад, на фінальному етапі знаходиться розробка Дія City. За словами Прем‘єра, це буде проривний економічний інструмент для бізнесу, хоча Асоціація має низку коментарів, на які ми й звернули увагу Прем‘єра.\nІнше важливе питання, яке у 2020 році вийшло на перше місце серед занепокоєнь бізнесу, – реформа системи правосуддя в Україні. Справедливий суд – важливий інструмент залучення інвестицій та розвитку бізнесу і економіки, а також предмет розмови з усіма міжнародними партнерами. Прем’єр запевнив, що ми рухаємося в напрямку реформування судових інституцій. Так, зараз розробляється низка законопроєктів та антикорупційних законів, які є невід’ємним елементом реформи та відродження справедливої системи судочинства.\nНаостанок, ми встигли обговорити з паном Шмигалем стан справ в окремих галузях. Зокрема, Прем‘єр прокоментував сенситивні питання енергетичної галузі – взаємодію з інвесторами в секторі зеленої енергетики та ситуацію на ринку газу. Пан Шмигаль ще раз підтвердив, що умови Меморандуму з інвесторами в зелену енергетику будуть виконуватися, оскільки Уряду важливий позитивний імідж держави та ставлення інвесторів. На ринку газу відбуваються трансформаційні процеси, коли Уряд відмовляється від регульованої енергетики, втім балансує з поправкою на соціальне навантаження.\nВ контексті взаємодії правоохоронних органів та бізнесу, ситуація має змінитися, оскільки нещодавно було створено новий орган з протидії економічних злочинів – Бюро економічної безпеки, до якого, до речі, також у бізнесу були певні зауваження. Втім, за обіцянками Прем’єра, в усіх інших силових органів функція економічного контролю буде прибрана та сконцентрована в єдиному органі – БЕБ. Інше важливе питання – фіскалізація, яку цілком підтримує прозорий бізнес і яка може допомогти у боротьбі з контрабандою. У цьому контексті програмні РРО можуть зняти усі застороги, що є наразі у підприємців стосовно застосування касових апаратів, оскільки бізнесу не доведеться витрачатися на їх придбання та нести будь-які додаткові трати. Поговорили й про швидкозростаючий сегмент електронної комерції, що потребує ефективного та справедливого регулювання, і бізнес готовий давати свої пропозиції у даному напрямку.\nПорушили також актуальні питання, що стосуються роботи митниці та логістичної галузі. Прем’єр-міністр запевнив, що подальше реформування та осучаснення роботи митних органів продовжиться, буде запроваджена ризик-орієнтована система та максимальна автоматизація процесів, формується нова культура роботи служби. В пріоритеті також модернізація транспортної інфраструктури – продовжиться будівництво доріг, мостів, пунктів пропуску. Особлива увага – на постраждалу внаслідок пандемії авіаційну галузь. Хоча можливість прямої підтримки галузі авіаперевезень у бюджеті на цей рік непередбачена, Уряд активно обговорює з перевізниками методи непрямої підтримки.\nЗвісно, далеко не всі питання бізнесу ми встигли обговорити з Прем’єр-міністром, тож з нетерпінням чекатимемо на наступну зустріч та щиро дякуємо за приділений час!