Регламент роботи селищної ради | Великолепетиська селищна рада\nНадіслав: Селищна рада , дата: Нед, 06/03/2016 - 11:42\nрішенням двадцять шостої сесії селищної ради VIІ скликання від 27.12.2017 № 406\n1. На засіданнях ради можуть бути присутні особи за запрошенням, за викликом, депутати інших рад, обрані з виборчих округів, розміщених на території територіальної громади, на визначених для них місцях.\n2. Посадові особи, яких обирає, призначає чи затверджує рада, можуть викликатися безпосередньо, а підлеглі їм службовці через них.\n3. Інші особи можуть бути присутні на пленарних засіданнях ради за умови встановлення їх особи та у межах наявних вільних сидячих та стоячих місць позаду рядів місць для депутатів та запрошених осіб.\n4. Запис присутніх осіб проводить апарат виконавчого комітету ради і список передає головуючому.\n5. Порядок розміщення депутатів та інших присутніх у залі засідань осіб визначається радою.\nНа будинку ради постійно піднімається Державний прапор України, а під час засідань ради в сесійному залі може встановлюватися Державний прапор України та прапор територіальної громади.\nКожне перше пленарне засідання ради нового скликання може починатися і останнє завершується виконанням у залі, де вони проводяться, Державного Гімну України.\n2. У випадках, коли сесія скликається за пропозицією виконавчого комітету, постійної комісії чи на вимогу не менш, як однієї третини обраних депутатів ради, секретарю ради передається протокол засідання із зазначенням питань запропонованих до розгляду сесії .\nПленарні засідання ради розпочинаються о 10год. 00хв. , якщо радою не буде прийнято іншого рішення.\nПерша сесія новообраної ради скликається територіальною виборчою комісією\nне пізніш як через два тижні після реєстрації новообраних депутатів ради в кількості, яка забезпечує повно важність складу ради.\nРобоча група спільно з апаратом виконавчого комітету ради не пізніш як за 2 дні до початку першої сесії ради нового скликання надсилає депутатам перелік постійних комісій ради, із зазначенням кола профільних для кожної комісії питань, а також питань, які передбачається внести на розгляд ради та час скликання і місце проведення сесії .\n1. Першу сесію новообраної ради відкриває і веде голова територіальної виборчої комісії. Він інформує раду про підсумки виборів депутатів та селищного голови і визнання їх повноважень.\n1. На першому засіданні ради головуючий на сесії пропонує депутатам розпочати формування депутатських груп (фракцій) ради.\n1. Чергові сесії ради скликаються за розпорядженням селищного голови в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок – не рідше ніж один раз на місяць.\n2. Апарат виконавчого комітету ради за 10 днів повідомляє депутатів про час скликання і місце проведення та перелік питань, які передбачається внести на розгляд чергової сесії ради.\nЦя інформація публікується в офіційному друкованому виданні ради та/або на її офіційному сайті чи оприлюднюється в інший спосіб.\n2. Мотивовані пропозиції про скликання позачергової сесії ради підписані ініціаторами, надсилаються селищному голові із зазначенням питань до порядку денного та проектами документів, розгляд яких пропонується, не пізніше як за три дні до початку сесії .\n2. Пропозиції щодо включення питань до проекту порядку денного сесії можуть вноситись селищним головою, секретарем ради, постійними комісіями, депутатськими групами (фракціями), депутатами, виконавчим комітетом ради, загальними зборами громадян.\nВсі питання включені до проекту порядку денного, які вносяться на розгляд ради, попередньо повинні розглядатись профільною постійною комісією та іншими постійними комісіями, крім випадків, передбачених цим Регламентом.\nПитання, внесені до порядку денного сесії , можуть розглядатись на пленарних засіданнях без обговорення у постійних комісіях, якщо проти цього ніхто з депутатів не заперечував.\n1. До проекту порядку денного позачергової сесії вносяться лише ті питання, розгляд яких визначено у пропозиціях про скликання позачергової сесії .\n2. Проект порядку денного позачергової сесії повідомляється депутатам не пізніш, як за день до сесії ради.\n3. Питання, внесені до порядку денного позачергової сесії ради, можуть розглядатися профільною постійною комісією ради в день проведення сесії . Питання, внесені до порядку денного позачергової сесії, можуть розглядатись на пленарних засіданнях без обговорення у постійних комісіях, якщо проти цього ніхто з депутатів не заперечував.\nПроект порядку денного сесії , сформований відповідно до вимог, зміни до нього обговорюються і затверджуються в цілому селищною радою більшістю голосів присутніх депутатів.\n1. Питання затвердженого порядку денного сесії ради можуть розглядатися в іншій, ніж передбачена в ньому послідовності, відкладатися, змінюватися чи виключатися з порядку денного за рішенням ради.\nСекретар ради разом з апаратом виконавчого комітету ради організовує підготовку питань, що вносяться на розгляд сесії .\nПропозиції щодо питань, які виносяться на розгляд сесії ради, можуть вноситися селищним головою, секретарем ради, постійними комісіями, депутатськими групами (фракціями), депутатами, виконавчим комітетом ради, загальними зборами громадян.\nПрацівники виконавчих органів ради надають ініціаторам проектів рішень допомогу та інформацію, необхідну для підготовки даних питань.\n- підписи осіб, які погоджують (візують) дане рішення (спеціаліст з юридичних питань, заступник селищного голови, секретар ради, бухгалтер (у разі якщо проект рішення передбачає залучення (витрачання) бюджетних коштів)). Незалежно від змісту всі рішення візуються юристом.\nПроект рішення візується на звороті останньої сторінки.\nПроекти рішень, інші матеріали, які вносяться на розгляд ради, не пізніше як за10 днів до відкриття сесії подаються до секретаря ради, який не пізніше як за 1 день до відкриття сесії надає їх депутатам, а якщо депутати не прийшли та не отримали проекти рішень, вони видаються депутатам при їх реєстрації.\n1.Проекти рішень згідно з вимогами Закону України «Про доступ до публічної інформації » оприлюднюються їх виконавцями не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду на офіційному сайті ради в мережі Інтернет, та/або на інформаційному стенді ради.\n2.Розробка та розгляд проектів регуляторних актів у сфері господарської діяльності здійснюються в установленому цим Регламентом порядку з обов’язковим дотриманням процедури, визначеної Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».\n3.Висновок щодо дотримання розробником регуляторного акта процедури, визначеної Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», надається постійною комісією ради, до повноважень якої входить здійснення контролю за реалізацією органами місцевого самоврядування вказаного Закону.\nМатеріали, підготовлені з відступами від вимог цього Регламенту, приймаються до розгляду на сесії ради, як виняток, лише у випадку, коли вони вимагають термінового вирішення та були відсутні письмові заперечення депутатів.\n- лічильна група (комісія);\n- секретар пленарного засідання сесії.\nЛічильна комісія обирається з числа депутатів для визначення і узагальнення результатів голосування на час сесії.\nЗа дорученням ради функції лічильної комісії може виконувати секретар ради або селищний голова.\nСекретар пленарного засідання сесії - секретар або секретаріат сесії обирається з числа депутатів для проведення протоколу засідання, розгляду та систематизації запитів, пропозицій депутатів, а також для реєстрації листів, заяв, телеграм, інших звернень виборців, які надходять на адресу сесії, інформування сесії по цих питаннях.\nУ разі не обрання секретаря пленарного засідання сесії його функції виконує секретар ради.\n1. Пленарні засідання ради відкривають, ведуть і закривають селищний голова або секретар ради, а на першій сесії – голова територіальної виборчої комісії . Якщо вони з будь-яких причин не здійснюють цього, то функції головуючого виконує обраний радою депутат.\n11) здійснює інші повноваження, що випливають з цього Регламенту та закону.\nЗапис депутатів на виступ проводиться шляхом відповідно звернення до секретаріату сесії , яке ним реєструється.\nВ необхідних випадках при прийнятті рішення, які потребують юридичного обґрунтування, головуючий може надавати слово представнику юридичної служби (відділу, спеціалісту).\n2. Депутат може виступити на засіданні ради з одного і того ж питання чи пропозиції, які будуть ставитися на голосування, не більше двох разів.\n3. Слово щодо порядку ведення пленарного засідання ради надається головуючим позачергово, але не перериваючи промовця.\n1. Доповіді і співдоповіді, виступи, заяви, запити виголошуються з місця.\n2. З питань, по яких не потрібно проводити обговорення, з процедурних та організаційних питань щодо ведення сесії , рада приймає рішення без обговорення.\nДепутат, група депутатів (фракцій) або постійна комісія можуть подати до секретаріату на ім’я головуючого свою окрему думку щодо прийнятого на пленарному засіданні рішення. Окрема думка, включається як додаток до матеріалів сесії .\nТексти виступів депутатів, які виступили, і тих, які не мали змоги виголосити їх у зв’язку з припинення обговорення, передаються в секретаріат і долучаються протоколу.\n1. Рішення ради з будь-якого питання приймається на її пленарному засіданні після його обговорення. Прийняття рішення без обговорення питання допускається лише в випадках, зазначених у цьому Регламенті або щодо яких відсутні запитання.\n2. Питання, що виносяться на розгляд ради, попередньо розглядаються у відповідних постійних комісіях. Питання, внесені до порядку денного сесії , можуть розглядатись на пленарних засіданнях без обговорення у постійних комісіях, якщо проти цього ніхто з депутатів не заперечував.\n3. Голосування здійснюється депутатами особисто в залі засідань (місці визначеному для проведення сесії) або у відведеному для таємного голосування місці.\n4. Рішення, які не отримали необхідної більшості голосів на підтримку, вважаються відхиленими (неприйнятими ).\n2. У ході прийняття рішення чи вирішення іншого питання може здійснюватися пере голосування радою, після проведення нового обговорення, якщо за це проголосувало більшість депутатів від присутніх на пленарному засіданні.\n2. Всі рішення приймаються радою відкритим голосуванням, крім випадків,коли законом чи Регламентом встановлено таємне голосування.\n1.Результати поіменного голосування підлягають обов’язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".\nНа офіційному веб-сайті ради розміщуються і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід’ємною частиною протоколу сесії ради..\n1. Про прийняті рішення сповіщається в засобах масової інформації або на сайті ради .\n1. Рішення ради надсилаються відповідним підприємствам, організаціям і установам,посадовим особам і доводяться до відома громадян.\nПрийняті рішення підписуються головуючим та скріплюються печаткою селищної ради.\nРішення з питань, які розглядалися коли головуючий тимчасово передавав усі свої обов’язки іншій особі у встановленому порядку, підписуються такою особою.\nРішення, прийняті без поправок, підписуються головуючим не пізніше, ніж через 5 днів після їх прийняття.\nДодатки до рішення підписуються секретарем селищної ради, а у разі його відсутності – головуючий на засіданні.\n1. Пропозиції та поправки до проектів рішень ради подаються депутатами доповідачу з даного питання у письмовій формі за особистим підписом ініціаторів .\nВ разі порушення процедури голосування або виникнення перешкоди під час його проведення, негайно проводиться повторне голосування без обговорення\nГолосування проводиться за допомогою підняття рук при проведенні відкритого голосування та/або бюлетенями при проведенні таємного голосування.\n2. Рішення лічильної комісії приймаються більшістю голосів членів комісії\n1. Бюлетені для таємного голосування з питань, що поставлені на голосування виготовляються лічильною комісією за встановленою формою. У бюлетень для таємного голосування по проекту рішення ради вноситься запис «підтримую рішення» і праворуч порожній квадрат, нижче запис «не підтримую рішення» і праворуч порожній квадрат, ще нижче запис «утримуюсь» і праворуч порожній квадрат. В порожньому квадраті проставляється «+» або «v»\nМатеріали сесії складаються з протоколу сесії .\n2) поправки і доповнення до проектів рішень;\n3) довідки, зауваження;\nПротокол оформляється не пізніше 15 днів з дня проведення сесії, протягом місяця він оформлюється у вигляді книги з палітуркою.\nПротокол сесії підписується головуючим на засіданні, секретарем ради і скріплюється печаткою селищної ради.\nОригінали протоколів сесії селищної ради зберігаються в селищній раді протягом скликання, після чого передаються на зберігання до районного архіву.\n- в активній роботі над питаннями, які виносяться на розгляд ради і попе-\nредньо розглядаються постійною комісією;\nВідповідно до частини 10 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» і цього Регламенту ради депутат за рішенням ради може вести пленарне засідання сесії . В цьому випадку цей депутат підписує протокол і прийняті рішення ради.\nДепутат має право вийти з пропозицією про включення окремих питань до порядку денного. Ця пропозиція попередньо розглядається на засіданні відповідної постійної комісії . Про включення чи невключення запропонованих депутатом питань до порядку денного сесії, вирішує постійна комісія.\nДепутат має право на депутатське звернення, депутатський запит та депутатське запитання. Порядок їх внесення та розгляду викладений в статтях 13, 21, 22 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та в Регламенті.\nДепутат періодично, але не менш як один раз на рік, зобов’язаний звітувати про свою роботу і роботу ради перед виборцями.\nПостійна комісія ради мандатна з питань депутатської діяльності та етики, регламенту, законності та правопорядку, в разі надходження до ради листів, заяв, звернень про порушення депутатом хоча б однієї з норм правил, викладених в статті 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» чи письмових повідомлень депутатів, розглядає наведені факти. В разі систематичного порушення депутатом норм депутатської етики, пропуску протягом року більше половини пленарних засідань ради або засідань постійної комісії , інших вимог, передбачених статтею 37 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», постійна комісія з питань прав людини, законності, депутатської діяльності і етики згідно із статтею 38 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» вносить пропозиції про ініціювання питання щодо відкликання депутата на пленарне засідання ради.\nДепутати ради можуть добровільно об’єднуватися у депутатські групи (фракції ) за умови, що до складу кожної із них входить не менше як 5 депутатів. Депутатські групи формуються як на партійній, так і на позапартійній основі. Депутатські групи, сформовані на основі партійної належності депутатів, називаються депутатськими фракціями. До складу депутатської фракції можуть входити й позапартійні депутати, які підтримують програмні документи відповідної партії . Депутатські групи, сформовані на позапартійній основі, об’єднують депутатів, які поділяють однакові або схожі погляди з питань державного і соціально-економічного розвитку, місцевого самоврядування.\n2. Депутат не може входити до складу більш як однієї зареєстрованої депутатської групи (фракції ). Селищний голова і секретар ради не можуть входити до складу жодної депутатської групи (фракції ).\nДепутатські групи (фракції ) ради можуть формуватися і реорганізовуватися протягом повноважень ради відповідного скликання.\nДіяльність депутатської групи (фракції ) також припиняється у разі прийняття депутатами, які входять до її складу, рішення про розпуск депутатської групи (фракції ) чи після закінчення строку, на який депутати об’єдналися в депутатську группу (фракцію), або строку повноважень ради відповідного скликання.\nСелищний голова є головною посадовою особою територіальної громади, обирається нею на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування, здійснює свої повноваження на постійній основі.\nНа селищного голову поширюються повноваження та гарантії депутатів, передбачені Законом України «Про статус депутатів місцевих рад».\nПри встановленні результатів голосування до загального складу ради включається голос селищного голови, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.\nНа селищного голову та секретаря ради поширюються обмеження, визначені законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про запобігання корупції ».\nКількісний склад комісії визначається радою, в складі 1/3 від депутатського складу ради,але не менше 3 членів в кожній комісії . Комісії формуються по напрямках, визначених радою. В разі необхідності може бути змінено їх кількісний склад, переобрано персональний склад.\nПроекти рішень ради з питань внесених на засідання постійних комісій приймаються, як правило, один раз.\nПорядок денний постійної комісії затверджується на початку засідання більшістю голосів від загального складу постійної комісії .\nРегламент роботи постійної комісії прописується у Положенні про постійні комісії ради.\nРада, постійні та тимчасові контрольні комісії , депутатські групи та фракції ради проводять роботу відкрито і гласно, систематично інформують населення про свою діяльність, прийняті рішення, хід їх виконання, реалізацію наказів виборців.\nГласність роботи ради забезпечується шляхом публікації звіту засідань у офіційному друкованому виданні ради, офіційному веб-сайті, інших засобах масової інформації .\n1. Депутати для висвітлення позиції з того чи іншого питання, пов’язаного з їх депутатською діяльністю, не рідше одного разу на квартал мають гарантоване право виступу перед громадою в офіційному друкованому виданні ради, офіційному веб-сайті, інших засобах масової інформації .\nВиступи в засобах масової інформації здійснюється на безоплатній основі(за рахунок місцевого бюджету), лише за умови, якщо вони не мають рекламного характеру.\nОдночасно з проектом рішення з цього питання до постійних комісій подається інформація на кожну кандидатуру до складу виконавчого комітету.\nПисьмові депутатські звернення та запитання, які направляються на адресу виконавчих органів ради попередньо реєструються в секретаря ради.\nЯкщо депутат незадоволений результатами розгляду свого звернення, він має право на депутатський запит до посадових осіб ради і її органів, селищного голови, керівників підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, які розташовані або зареєстровані на території територіальної громади, голови обласної державної адміністрації , його заступників, керівників відділів і управлінь з питань, які віднесені до відання ради.\n3. Письмовий текст запиту оголошується на пленарному засіданні ради головуючим. Селищний голова доводить текст звернення до адресата.\n2. Відповідь на запит у разі необхідності розглядається на пленарному засіданні ради, при цьому обговорення може бути проведено, якщо на цьому наполягає не менше половини присутніх на засіданні депутатів. Посадових осіб, до яких звернуто запит, своєчасно інформують про дату та час обговорення відповіді на запит радою, і вони або уповноважені ними особи мають право бути на цьому засіданні. За результатами розгляду відповіді на депутатський запит рада приймає відповідне рішення.\nРегламент набирає чинності після прийняття рішення радою про його затвердження та висвітлення його.\n1. Організаційне, технічне та інше обслуговування діяльності ради та її органів забезпечується секретарем ради та виконавчим комітетом.


Курс входить до циклу «Загальні математичні та природничі дисципліни».\nОсновні цілі дисципліни: формування кількісних фізико-хімічних методів оцінки ролі біохімічних процесів при проектуванні і експлуатації біотехнічних систем для розробки методів контролю, діагностики, терапії і управління станом організму в нормі та патології.\nЗавдання дисципліни - формування умінь і навичок за наступними напрямками діяльності: ідентифікація функціональних груп, оцінка властивостей буферних розчинів, опис за допомогою формул будови поліпептидів, полісахаридів, ліпідів і нуклеотидів, аналіз метаболічних шляхів, опис динаміки біохімічних і фізіологічних процесів, оцінка біохімічного складу тест проб в нормі та патології.\nВ результаті вивчення матеріалів курсу студент повинен:\nзакономірності кислотно-основних властивостей буферних систем організму; структур амінокислот, пептидів і білків; функціонування ферментів, фармакокінетики; структур моно-, оліго- і полісахаридів; структур ліпідів і мембран; структур і функцій ДНК і РНК; метаболізму основних біокомпонентів організму; біоенергетики;\nвеличини, що характеризують кислотність буферних систем організму; динаміку функціонування ферментів і фармакокінетику; біоенергетику метаболічних і фізіологічних процесів; біохімічний склад тест проб в нормі та патології;\nпоняття біомолекули, біологічні розчини, амінокислоти і пептиди, білки, вуглеводи, ліпіди мембрани, піримідинові підстави, ДНК і РНК, вітаміни і мікроелементи, ATP-цикл, гліколіз, цикл лимонної кислоти, константа Міхаеліса, константи надходження, всмоктування та елімінації лікарських речовин;\nметодики побудови структурних формул основних біохімічних компонентів організму; опису основних біохімічних реакцій в організмі; розрахунку енергетики біохімічних перетворень; розрахунку кінетики біохімічних перетворень; побудови метаболічних шляхів;\nрозраховувати кислотність буферних сумішей ін'єкційних розчинів і рідких середовищ організму;\nхарактеризувати первинну, вторинну, третинну і четвертинних структуру білків, що входять до складу організму;\nкласифікувати вуглеводи, ліпіди, нуклеотиди;\nописувати центральні метаболічні шляхи;\nкількісно описувати динаміку біохімічних і фізіологічних процесів за допомогою диференціальних рівнянь біокінетики;\nузгоджувати параметри медичних систем для хірургії, терапії і діагностики з біохімічними характеристиками організму;\nнавичками написання хімічних формул і реакцій;\nнавичками розрахунку енергетики і кінетики хімічних реакцій;\nнавичками опису кінетики хімічних реакцій за допомогою диференціальних рівнянь;\nнавичками аналізу кінетичних кривих протікання хімічних реакцій в часі.\nУ підручнику на суворій науковій основі викладаються теоретичні основи біохімічної структури і динаміки організму. Особливу увагу у виданні приділяється кількісної стороні розглянутих закономірностей з тим, щоб студенти при вивченні курсу отримали уявлення про порядок величин і характер їх змін в залежності від умов. Ілюстрації і приклади носять медико-біологічний характер.\nРозглянуто також роль біохімії у вирішенні прикладних задач харчування. Показано можливості вирішення цих завдань на основі сучасних методик.\nОсновне завдання лабораторно-практичних занять даного курсу - навчити студента принципам біохімічного аналізу і складати на основі лекційного курсу формули будови біомолекул, характеризувати їх хімічні властивості, будувати схеми біохімічних процесів за наступними темами.\n1. Амінокислоти і пептиди.\n2. Моносахариди: альдози і кетози. Циклічна структура моносахаридів. Полісахариди.\n4. Ліпіди і мембрани.\n5. Шляхи катаболичні і анаболічні.\nСамостійна (курсова) робота курсу ставить своїм основним завданням навчити студента орієнтуватися в сучасних методах біохімії, використовуваних в лабораторіях, і давати оцінку ролі різних біохімічних процесів на основі літературної бази даних.


Андрій Рибак розповів правду про стосунки Еллерта та Мішиної\n"Холостячка": Андрій Рибак розповів правду про стосунки Еллерта та Мішиної\n16 січня 2021, 10:31\nАндрій Рибак / Фото з інстаграму Андрія Рибака\nПерший сезон романтичного реліті-шоу "Холостячка" закінчився, а обговорення навколо нього не вщухають досі. Один із учасників проєкту Андрій Рибак розповів, які насправді стосунки є між Ксенією Мішиною та її обранцем Олександром Еллертом.\nНа шоу "Холостячка" за серце головної героїні боролися друзі – Андрій Рибак та Олександр Еллерт. Чоловіки наголошували, що незалежно від вибору Ксенії, їхня дружба не завершиться. Нещодавно Андрій дав інтерв'ю для ютуб-каналу "Гасіть світло", у якому розповів про особисте життя, а також стосунки його друга з Мішиною.\nЧитайте також Олександр Еллерт поділився, як ніжно називає Ксенію Мішину\nАндрій Рибак і шоу "Холостячка"\nНа проєкті Андрій Рибак приголомшив Ксенію Мішину зізнанням про те, що за межами шоу його чекає інша дівчина, якій він пообіцяв не закохуватися у "Холостячку". Хоча акторка дала йому шанс реабілітуватися, проте згодом чоловік все-таки покинув шоу. Ксенія закохалася у друга Андрія – Олександра, з яким продовжує будувати стосунки після фіналу.\nРибак про стосунки Еллерта і Мішиної\nЧоловік поділився, що, на його думку, між Олександром і Ксенією є справжнє кохання. Андрій розповів, що одного разу вони разом дивилися якийсь випуск шоу і почуття було видно неозброєним оком.\nБула ціла компанія: Саша, Ксенія, наші друзі, Еля (донька Олександра, – Showbiz 24), Платон (син Ксенії – Showbiz 24). Ми спілкувалися, чудово провели час. Між ними дійсно щирі, теплі почуття. Це було дуже мило, вони трималися за руки, обіймалися, цілувалися. Тоді я побачив, що це по-справжньому,\nРибак додав, що після проєкту він та Олександр бачаться не так часто, як до нього. Проте їхня дружба не закінчилася. Чоловіки постійно підтримують зв'язок, поєднують робочі моменти і дружнє спілкування.\nОсобисте життя Андрія Рибака\nЕксучасник "Холостячки" також розповів про своє особисте життя. Андрій поділився, що після вильоту з шоу у нього відбулася непроста розмова з дівчиною Аліною, яка чекала його повернення з проєкту. Аліні Рибак обіцяв не закохуватися у Мішину, проте не зміг дотримати свого слова.\nЧоловіку довелося вибачитися і вона з розумінням поставилася до його вчинків, пробачила, адже кохала. Зараз вони зустрічаються, але поки що не живуть разом. Аліна та Андрій багато часу проводять разом, будують стосунки, щасливі.\n"Вона у мене проводить багато часу, я – у неї. Чесно кажучи, є відчуття, що ми разом, але у нас є квартири, де можна побути наодинці", – поділився Рибак.\nІнтерв'ю Андрія Рибака: дивіться відео онлайн\nShowbizШоуLifeStyleЗіркові романиХолостячкаКсенія Мішина


Наша Знам'янщина » Успіхи знам’янських спортсменів на Всеукраїнському турнірі з бойового самбо\nУспіхи знам’янських спортсменів на Всеукраїнському турнірі з бойового самбо\n22.12.2019. - 14:15. - Admin1 -- Читали: 496\n21 грудня спортсмени клубу “PIT-FIGHTER” взяли участь у ІХ Всеукраїнському турнірі з бойового самбо на честь Святого Миколая-чудотворця серед юнаків, який відбувся в м. Шепетівка (Хмельницька область). Клуб “PIT-FIGHTER” представляли три спортсмени- двоє стали чемпіонами, один бронзовим призером.\nКоментує тренер клубу Олексій Слуцький: ” Максим Матвєєв, не дивлячись на застуду, зумів зібратися, і виграв всі поєдинки достроково у ваговій категорії до 57 кг, вік 14-15 років. Микола Царуш не залишив шансів суперникам і став першим у ваговій категорії до 62 кг, вік 16-17 років. Леван Панієв у другому бої трохи помилився і поступився чемпіоном один бал, випав із боротьби за золото. Але потім, провівши ще два бої і обидва закінчивши достроково, завоював бронзу у ваговій категорії до 52 кг, вік 14-15 років.\nДякуєму президенту Кіровоградського обласного підрозділу федерації змішаних єдиноборств ММА України Ігорю Матвєєву за постійну фінансову підтримку нашого клубу, організацію виїздів на змагання, які необхідні для росту спортсменів. Дякую всій нашій команді за підтримку, разом до перемог!“.


Гербіон шлункові краплі :: Інструкція :: Опис препарату\nГоловна » Лікарські засоби » Лікарські засоби, що застосовуються при захворюван » "Вітрогонні" лікарські засоби » Гербіон шлункові краплі\nГербіон шлункові краплі\nНазва: Гербіон шлункові краплі (Herbion drops for the stomach)\nФармакологічна дія: Дія препарату базується на сукупності дій його складових. Діючими речовинами рослинних компонентів препарату є гіркоти (глікозиди тирличу жовтого - генциопикрин і амарогенцін, глікозиди золототисячника - ерітаурін, ерітроцентаурін, глікозиди ромашки аптечної - апігенін, апіін, герніарін, матріцін). Ефірні масла ромашки, в тому числі хамазулен, органічні кислоти. Ефірні масла кмину містять карвон.\nМеханізм дії горечей полягає в тому що вони стимулюють рецептори слизових оболонок порожнини рота і шлунково-кишкового тракту, підвищують збудливість центру голоду (рефлекторна дія на латеральні ядра гіпоталамуса). Це призводить до підвищення апетиту, посилення секреції травних залоз, більш інтенсивному виділенню шлункового соку і ферментів. Також гіркоти посилюють моторику шлунку і кишечника.\nЕфірні масла та глікозиди ромашки мають спазмолітичну дію, розслаблюють гладку мускулатуру і знеболюють при кишкових спазмах і кольках.\nЗменшує утворення газів у кишечнику, має дезінфікуючу дію, послаблює запальні процеси, надає спазмолітичну дію на жовчні протоки і полегшує відтік жовчі.\nКарвон має виражену спазмолітичну і вторгнень дію, полегшує виведення газів з кишечника, знімає біль при кишкових кольках, нормалізує процес засвоєння і переварювання їжі.\nПрепарат позитивно впливає на процес еритропоезу. Препарат добре всмоктується зі шлунково-кишкового тракту. Ефірні масла виводяться нирками, легенями і в незначній мірі через поверхню шкіри.\nПоказання до застосування: Знижений апетит;\nСпосіб застосування: Приймають по 20-30 крапель 3 рази на добу. Краплі необхідно розвести в столовій ложці води та приймати за півгодини до їди. При відсутності апетиту препарат приймають протягом 3-4 тижнів. При порушеннях травлення препарат приймають по необхідності.\nПобічні дії: Зазвичай при прийомі терапевтичних доз препарату побічні дії відсутні, але може розвиватися алергія на компоненти препарату. Через наявність в препараті спирту етилового при прийомі дози перевищує рекомендовану, можливо сп'яніння. Не рекомендується при прийомі препарату керувати транспортними засобами та потенційно небезпечними механізмами.\nПротипоказання: Індивідуальна підвищена чутливість до компонентів препарату. Виразкова хвороба шлунка та дванадцятипалої кишки. Захворювання печінки, алкоголізм, епілепсія, травми та захворювання головного мозку, вагітність і період лактації, дитячий вік.\nВагітність: Препарат протипоказаний до застосування в період вагітності та лактації.\nВзаємодія з іншими лікарськими засобами: Може змінювати дію інших препаратів у зв'язку з наявністю в препараті спирту етилового.\nПередозування: При передозуванні спостерігаються симптоми сп'яніння. Показано промивання шлунка і прийом ентеросорбентів. Симптоматична терапія.\nФорма випуску: Краплі для перорального застосування у флаконах темного скла по 30 мл, в картонній упаковці.\nУмови зберігання: Зберігати в сухому місці при температурі не вище 25 градусів Цельсія.\nСклад: Краплі для перорального застосування 1мл (30 крапель) містить:\nКорінь тирличу жовтого - 0,05 г;\nТрава золототисячника - 0,05 г;\nКвітки ромашки аптечної - 0,05 г;\nНасіння кмину звичайного - 0,05 г;\nІнші речовини: 96% етиловий спирт, вода очищена.\nУвага! Перед використанням препарату Гербіон шлункові краплі ви повинні проконсультуватися з лікарем. Дана інструкція із застосування наведена у вільному перекладі і призначена виключно для ознайомлення. Для отримання більш повної інформації просимо звертатися до анотації виробника.


На львівському стадіоні «Сільмаш» відновлять спортивну інфраструктуру | Новини Львова\nНа львівському стадіоні «Сільмаш» відновлять спортивну інфраструктуру\n14:55 12 лютого 2018 р.\nАндрій Садовий запевнив: «Ми прийняли політичне рішення і дали чітке розуміння громаді – на стадіоні буде стадіон і нічого більшого там не буде».\nМіський голова Львова Андрій Садовий повідомив сьогодні, 12 лютого, на брифінгу: «На території стадіону «Сільмаш» відновлять спортивну інфраструктуру. Наразі тривають юридичні процедури щодо викупу об’єкта нерухомого майна для суспільних потреб».\nАндрій Садовий запевнив: «Ми готові гроші вже інвестувати, але важливо правильно пройти всі юридичні процедури. Ми повинні це викупити. Рішення ми прийняли, але власник не має бажання це продати. Тому ми повинні пройти всі горнила, в тому числі, судові.\nМіський голова також зазначив: «Ми прийняли політичне рішення і дали чітке розуміння громаді – на стадіоні буде стадіон і нічого більшого там не буде. Крапка поставлена. Лобісти вже зупинились. Але тепер треба це правильно оформити. Будувати там нічого нікому не дамо, тільки соціальна інфраструктура – стадіон»\nНаступна публікація Як у Львові виграти романтичну вечерю на день усіх закоханих. Деталі конкурсу\nПопередня публікація Аварії продовжують позбавляти львів’ян водопостачання\nСадовий виділив майже 5 мільйонів на опалювальний сезон у Львові


Ультиматум Зеленського Путіну по Донбасу: важливі подробиці. Politeka\nУльтиматум Зеленського Путіну по Донбасу: важливі подробиці\n5 листопада, 08:57\nПрезидент Володимир Зеленський повинен проявити політичну волю напередодні переговорів з Володимиром Путіним\nПодібну думку в коментарі журналістам озвучив експерт і політолог Сергій Постоловський, передає портал 24.\nЗа його словами, глава держави Володимир Зеленський повинен заявити президентові країни-агресора, що всі питання ми будемо обговорювати в нормандському форматі, тому нехай Володимир Путін бере свої “ініціативи” і їде на зустріч, а не висуває чергові умови.\n“Росія хоче перед зустріччю “нормандської четвірки” узгодити документ, де будуть прописані всі умови Кремля щодо України. Тому президенту Зеленському треба показати свої зуби і заявити: були домовленості – після підписання формули Штайнмаєра – зустріч. Тому що, якщо підпишемо ще якісь документи, завтра Кремль захоче щось інше”, – підкреслив Постоловський.\nНа думку політолога, якщо у нас війна з Росією, то Україна повинна мати свою принципову позицію. Володимир Путін відчуває, що може тиснути на нашу країну і буде робити це, щоб домогтися вигідних для себе цілей.\n“Якщо ми йдемо на компроміс, то і Росія повинна йти на наші умови. Також як Франція і Німеччина. Зокрема, що стосується безпеки в ОРДЛО. Як можна проводити вибори на території, де результат і так відомий, якщо звідти Росія не виведе війська, а ми не відновимо контроль над кордоном? Немає елементарних гарантій безпеки. Кордон відкритий, хто і як пересувається-невідомо”, – заявив політичний експерт.\nПідсумовуючи, Сергій Постоловський заявив, що зустріч лідерів Нормандської четвірки необхідно проводити, оскільки Україна має бути послідовною у виконанні своїх міжнародних зобов’язань.\n“Це знак Європі і заходу в цілому, що Україна послідовна у виконанні своїх зобов’язань. Не відмежовуватися від політико-дипломатичних шляхів вирішення збройного конфлікту. Тому що наша відмова буде на руку Путіну, домовляться без нас. Тому треба зустрічатися”, – резюмував експерт, спілкуючись з журналістами.\nНагадаємо, у Росії розповіли про раптове рішення Путіна: «Йде у відставку «великим лідером».\nЯк повідомляла Politeka, Зеленський підписав закон про судову реформу: що зміниться в Україні.\nТакож Politeka писала, що танки НАТО підібралися до кордону РФ, гримлять вибухи: кадри, від яких Путін буде в люті.\nОпубліковано: 05.11 08:57\nТеги: telegram_bot Владимир Зеленский Война на Донбассе встреча Зеленского с Путиным\n"Вперше з 1918 року": рф потрапила в дефолт, який може стати найбільшим в історії, всі подробиці\n"Як мінімум...": Резніков запропонував деміталізувати росію і звернувся до Заходу з планом\n"У Кремлі за вас вже все вирішили": Зеленський дав пораду білорусам, що вони можуть зробити\n"Сиди у своїй Москві і замовкни": названо єдиний спосіб змусити путіна відступити\n"Раніше – малоймовірно": названо рік, коли Україна може вступити в ЄС\n"Є чотири варіанти": Арестович розповів, що трапиться з рф після смерті Путіна і чи зупинить це війну\nОстання карта Рф не зіграла: з'ясувалися деталі нового провалу окупантів, перспектив продовжувати війну немає\nТреба забирати Україну до Європейського союзу і залишати росію наодинці, - Микола Давидюк


Об'єднання Датагруп і Volia — реакція Укртелекому — новини України / НВ\nНе є об'єднанням лідерів. В Укртелекомі відреагували на купівлю Volia компанією Датагруп\nВ Укртелекомі відповіли на запит АМКУ щодо впливу об'єднання Датагруп і Volia на телекомринок. Оператор вважає, що частки учасників угоди не є значними, а конкуренція настільки висока, що зміни ринкових сил не відбудеться.\nПро це НВ Бізнес повідомили в прес-службі Укртелекому.\n«Укртелеком розуміє, що підставою для стурбованості ринку стали відверто маніпулятивні заяви керівництва Датагруп та інвестиційної компанії Horizon Capital про нібито „лідерство“ Датагруп в корпоративному сегменті. Щоб зрозуміти неспроможність такого твердження, досить звернути увагу, що, наприклад, дохід Укртелекому тільки від корпоративного сегмента (не рахуючи міжоператорський бізнес) майже такий же, як загальний дохід Датагруп від всіх видів діяльності», — заявили в компанії. — «Таким чином, причин для занепокоєння ринку немає - об'єднання Датагруп і Volia не є об'єднанням лідерів корпоративного сегменту і не призведе до монополізації».\nТакож в Укртелекомі зазначили, що «консолідація ринку потрібна» і оператор вітає такий крок.\nНагадаємо, 22 грудня стало відомо, що український національний оператор фіксованого зв’язку і цифрових послуг Датагруп домовився про придбання 100% телеком-провайдера Volia (угоду повинні затвердити регуляторні органи). За півтора місяці до цього приватна інвестиційна компанія Horizon Capital збільшила свою частку в Датагруп з 73,46% до 96,13%. Решта 3,87% акцій оператора належать гендиректору компанії Михайлу Шелембі.\nНа початку січня найбільша в країні асоціація, яка об'єднує операторів і провайдерів телекомунікацій — Інтернет Асоціація України — звернулася до Антимонопольного комітету з проханням не розглядати питання концентрації Датагруп 100% групи компаній Volia за спрощеною процедурою. В асоціації вважають, що такі дії можуть призвести до отримання новим суб'єктом можливості контролювати міжоператорський ринок телекомунікаційних послуг, що може привести до подорожчання телекомунікаційних послуг.\nТеги: Укртелеком АМКУ Датагруп ІнАУ Volia


Пухлина важила 13,5 кілограмів\nУ Чернігівському онкодиспансері жінці видалили пухлину вагою 13,5 кілограмів (!), яка за формою нагадувала свинячу голову. Знімки новоутворення просто вражають: складно уявити, як - «таке» жінка носила в собі\nУ Чернігівському онкодиспансері жінці видалили пухлину вагою 13,5 кілограмів (!), яка за формою нагадувала свинячу голову.\nЗнімки новоутворення просто вражають: складно уявити, як - «таке» жінка носила в собі.\n- Операція була ще в серпні, але тільки зараз ми можемо з упевненістю констатувати: жінка повністю здорова, почуває себе добре, - каже завідувач гінекологічним відділенням Чернігівського обласного онкодиспансеру, онкогінеколог Юрій Шень. - Пацієнтка живе в одному з райцентрів області. Вік - близько 50 років. Живе звичайним сільським життям, тримає велике господарство - худобу, птицю, обробляє городи.\nПро новоутворенні вона знала кілька років, але лягати на операцію не хотіла, поки пухлина не стала заважати їй займатися господарством. Сама жінка не повна, але у неї сильно випирають живіт. За останні два роки пухлина дуже розрослася, і хвора змушена була погодитися на операцію, бо, як вона сказала, стало важко доїти корову.\nЇй дуже пощастило, що освіта виявилося доброякісним. Часто пацієнти з великими новоутвореннями (як доброякісними, так і злоякісними) є неоперабельними. Особливо якщо пухлина злоякісна, тому що рак розростається до таких розмірів вже на останніх стадіях. У цьому випадку операція пройшла без ускладнень, хоча легкої її не назвеш. Ми застосували метод електрозварювання тканин: тобто операція проводилася безкровно і без швів, що значно прискорює як втручання, так і реабілітацію.\nВилучену з маткою пухлина лікарі спочатку зважили, а потім направили на подальше дослідження. За словами Юрія Шеня, це не найбільша пухлина, яку йому доводилося видаляти: в його практиці була пацієнтка з новоутворенням в матці загальною вагою 22 кілограми!\n- Жінок з запущеними пухлинами досить багато. Не всі розуміють, що попередження хвороби завжди дешевше, ніж її лікування. Треба долати свій страх перед візитом до лікаря і регулярно обстежуватися. Ніякі корови і городи не варті вашого здоров'я і повноцінного життя. Пацієнтці з 13-кілограмовою пухлиною, повторю, дуже пощастило: тепер вона може вільно рухатися, їй нічого не заважає. Вона повернулася до звичного способу життя. Однак для неї видалення такого величезного новоутворення - саме по собі стрес, і до сих пір ми не були впевнені, як організм на це відреагує. Тому не запускайте себе і звертайтеся до лікаря вчасно!\n- Яка приблизна вартість операції з видалення такої великої пухлини?\n- Всі операції в нашому онкодиспансері безкоштовні. Пацієнт повинен тільки оплатити вартість медикаментів. Для гінекологічних пацієнтів (в залежності від складності операції) ця сума коливається від 2 до 5 тисяч гривень. Сюди входять перев'язувальні матеріали, анестезія, антибіотики та ін. Все, що необхідно під час самої операції і після неї.\nНаталія Федосенко, «Гарт» №48 (2853) від 30 жовтня 2017\nОнкологія , пухлина\n18-річний ніжинець терміново потребує допомоги\nБлагодійний кінопоказ у Гоголівському сквері зібрав кошти хвором\nНепоправна втрата мистецького Ніжина: рік минув, а наче вчора\n36-річний чоловік потребує невідкладної допомоги!\nЖителю Ніжина чернігівські хірурги видалили 3-кілограмову пухлину. Відео\nЖахлива статистика Чернігівщини – з 283 обстежень 11 онкологій та 4\nВрятуймо маленьку ніжинку!


Изучение киноповестей Довженко в школе с помощью метода проектов. Педагогика, методика преподавания - курсовые, рефераты, контрольные, дипломные\nМетодика обучения украинскому языку\nРозділ І. Науково-методичні основи з вивчення кіноповістей учнями старших класів на уроках української літератури. 8\n1.1 «Кіноповість» як теоретико-літературне поняття. 8\n1.2 Аналіз кіноповісті як психолого-педагогічна та методична проблема. 12\n1.3 Вікові особливості сприймання кіноповістей О.Довженка учнями старших класів 18\nРозділ ІІ. Вивчення кіноповістей О. Довженка у старших класах методом проектів 22\n2.1 Проектна діяльність як один із ефективних способів аналізу кіноповісті 22\n2.2 Вивчення стану проблеми кіноповістей О. Довженка у практиці школи за методом проектів. 27\n2.3 Методичні рекомендації до вивчення кіноповістей за проектною технологією 30\n2.4. Експериментальний робота з вивчення кіноповістей О.Довженка за допомогою методу проектів. 35\nВисновки до розділу 2. 38\nСистема освіти в нашій державі нині перебуває в стані структурної перебудови. Модернізуються зміст, методи, засоби та форми організації навчання.\nУ державній національній програмі ,,Освіта ’’(,,Україна ХХI століття’’)  зазначається, що Україна визнає освіту пріоритетною сферою соціально-економічного, духовного й культурного розвитку суспільства.\nВідповідно до цього у Національній доктрині розвитку освіти  головним напрямом державної політики є особистісна орієнтація освіти, постійне підвищення якості освіти, оновлення її змісту та форм організації навчально-виховного процесу; запровадження освітніх інновацій.\nОднією з досить поширених у сучасній освіті є проектна технологія, суть якої - стимулювати в учнів інтерес до проблем, які передбачають володіння певною сумою знань, та через проектну діяльність, а саме розв'язання однієї або цілої низки проблем, показати практичне застосування надбаних знань - від теорії до практики. Цей метод орієнтований на самостійну діяльність учнів - індивідуальну, парну, групову, яку учні виконують протягом визначеного вчителем терміну. Як педагогічна технологія метод проектів є сукупністю дослідно-пошукових, проблемних методів, творчих за своєю суттю. Проектну систему навчання розробили в 20-ті роки двадцятого сторіччя американський педагог і філософ Дж. Дьюі та його послідовник В. Кілпатрик.\nВ українській школі метод проектів частково почали застосовувати ще в перші десятиліття минулого сторіччя, ще у 1920-ті роки за часів масштабного реформування шкільної освіти. У той час застосовувались проектні методи на зразок лабораторно-бригадної роботи, роботи в парах змінного складу, трудові екскурсії та практики. На сьогоднішньому етапі цією проблемою займаються Г.Воц, І.Когут, І.Підласий, П.Сікорський, С.Сисоєва, Л.Оничук та інші. На уроках літератури застосування методу проектів стало поширеним явищем, проте практичні напрацювання залишаються досить незначними. Вивчення творчості письменників методом проектів розробляли з методичної точки зору окремі науковці, вчителі-практики:\nТворчість Олександра Довженка (1894-1956) належить до найбільших значних явищ української і світової культури ХХ століття і вивчається в 11 класі.\nНа сьогоднішній хвилі українського національного відродження образ Олександра Довженка увійшов у наше життя як важливий чинник самоусвідомлення, набув значною мірою символічного значення.\nТворча спадщина Олександра Довженка - багатогранна. Він - всесвітньовідомий кінорежисер-новатор, чиї творчі шукання вказали світовому кіномистецтву нові шляхи естетичного освоєння дійсності. Він - сценарист, який створив новий літературний жанр - кіноповість. Він - письменник, оригінальний, самобутній, майстер слова пристрасного, полум’яного, насиченого революційною патетикою і народною мудрістю. Він - художник, і це теж займає значне місце в його життєвій і творчій біографії. І вчитель, вихователь: в юності - шкільний, у зрілому віці - нового поповнення кінодіячів. А ще державний і громадський діяч - неспокійний і небайдужий.\nНині, коли Україна вступила у нову еру свого історичного розвитку, їй особливо потрібний високий моральний потенціал народу. Потрібно формувати нову генерацію, спроможну розбудувати ні від кого не залежну, справді соборну, демократичну Україну. Окреслена проблема відповідає вимогам Декларації про державний суверенітет, Закону про освіту, Державній програмі «Освіта ХХІ століття».\nВисокоідейна художня творчість Олександра Довженка, з погляду виховного впливу на юні душі, є особливо цінною в українській літературі. Постать цього письменника в річищі світової літератури ХХ століття надзвичайно колоритна. Від народження загострене відчуття краси світу дало йому змогу поєднати в собі якості організатора і теоретика ідеї, залишаючись одночасно митцем, поетом. Цьому сприяла індивідуальність О.Довженка, його стоїчна безкомпромісність, пріоритет національного, заглиблення у витоки народної моралі, естетики, світобачення.\nУ свій час вивченням життя і творчості О.Довженка займалися І.Білодід, М.Рильський, Ю.Барабаш, О.Килимник, В.Костенко, О.Поляруш, О.Плачинда та інші. На сучасному етапі особливу цінність у розвитку сучасної Довженкіади мають праці М.Куценка, Л.Пригоровської, Р.Корогодського та інших. Методичні аспекти вивчення творчості О. Довженка розкриті у посібниках, статтях\nПроте всі ці дослідження не висвітлюють можливостей вивчення кіноповістей митця за допомогою новітніх технологій, зокрема, методом проектів.\nЗумовлена вимогами часу об’єктивна потреба нового прочитання та вивчення життєвого і творчого шляху О.Довженка визначає актуальність нашого дипломного дослідження.\nОб’єктом дослідження є процес вивчення української літератури у старших класах загальноосвітньої школи.\nПредметом дослідження є особливості вивчення творчості О. Довженка на уроках української літератури в загальноосвітній школі методом проектів.\nМета дослідження полягає у розробці науково обґрунтованої методики вивчення творчості О. Довженка на уроках української літератури в загальноосвітній школі методом проектів.\nДля реалізації мети дослідження ставились такі завдання:\n- опрацювати науково-методичну літературу з означеної проблеми;\n- проаналізувати стан проблеми у шкільні практиці;\n- з’ясувати особливості використання методу проектів на уроках української літератури;\n- розробити та перевірити на практиці методику вивчення творчості О. Довженка на уроках української літератури в 11 класі методом проектів.\nДля розв’язання поставлених завдань використовувалися такі методи наукового пошуку:\nТеоретичні: аналіз літературознавчих, психолого-педагогічних, методичних праць для вивчення стану теоретичної розробки проблеми, порівняльний аналіз навчальних програм, шкільних підручників, хрестоматій, узагальнення педагогічного досвіду для визначення теоретико-методичних засад дослідження; метод теоретичного моделювання застосовано для визначення предмета, об’єкта дослідження.\nЕмпіричні: діагностичні методи (анкетування, бесіди з учителями й учнями), обсерваторні методи (педагогічні спостереження, аналіз уроків літератури); експериментальні методи (педагогічний (констатувальний ).\nМатематичної статистики: для статичної обробки експериментальних даних.\nТеоретико-методологічна основа: Закон України «Про освіту», «Державна національна програма «Освіта»(«Україна ХХІ століття»), Національній доктрині розвитку освіти, праці Р.Корогодського, Л.Пригоровської, М.Куценка, С.Плачинди, О.Поляруша, Б.Степанишина, В.Шишова, О.Бандури, В.Лесина, Н.Волошиної, С.Жили, Є.Пасічника про особливості вивчення художнього твору, літературознавчі та методичні дослідження про творчість О. Довженка.\nНаукова новизна дипломної роботи полягає у дослідженні методу проектів та застосуванні його у процесі вивчення творчості О.Довженка у загальноосвітній школі.\nПрактичне значення роботи полягає у тому, що її матеріали можуть бути використані в навчально-виховному процесі з української літератури у загальноосвітній школі, на лекціях та практичних заняттях з ШКУЛ у ВНЗ.\nЕкспериментальною базою дослідження стали Великоклецьківська загальноосвітня школаI-III ступенів. Експериментом були охоплені 16 учнів одинадцятого класу.\nНа першому етапі опрацьовувалися психолого-педагогічна, літературознавча, методична література з окресленої проблеми, визначались об’єкт, предмет, мета, завдання дослідження.\nНа другому етапі проводився констатувальний зріз та аналізувались його результати, розроблялася методика формувального експерименту.\nНа третьому етапі проводилося експериментальне навчання з метою перевірки ефективності пропонованої методики, аналіз результатів, здобутих у процесі навчання, формулювалися й уточнювалися основні висновки та положення, оформлявся текст дипломної роботи.\nзасадах особистісно зорієнтованого навчання.\nВірогідність висновків та результатів дослідження забезпечується обґрунтованим методологічним підходом до розв’язання проблеми, опорою на сучасні досягнення психолого-педагогічної та методичної думки з узагальненням педагогічного досвіду, застосуванням комплексу взаємодоповнювальних методів дослідження, адекватних його предмету, меті й завданням, єдністю теоретичного й експериментального досліджень, перевіркою експериментальних матеріалів у процесі впровадження в педагогічну практику, кількісним і якісним аналізом результатів, одержаних під час апробації методики.\nСтруктура роботи. Дипломна робота складається зі вступу, двох розділів, висновків, списку використаної літератури та додатків. Основний зміст роботи викладено на 50 сторінках. Список використаних та опрацьованих джерел містить 102 найменування.\nУ вступі обґрунтовано вибір та актуальність теми дослідження, визначено об’єкт, предмет, мету, гіпотезу, методи дослідження, наукову новизну, практичне значення роботи.\nУ першому розділі «Науково-методичні основи з вивчення кіноповістей учнями старших класів на уроках української літератури» ми розглядаємо психолого-педагогічні засади вивчення кіноповістей учнями старших класів на уроках української літератури, з’ясовуємо «кіноповість» як теоретико-літературне поняття, обґрунтовуємо з методичної точки зору особливості аналізу кіноповісті та вікові особливості сприймання кіноповістей О.Довженка учнями старших класів.\nУ другому розділі – «Методика вивчення кіноповістей О.Довженка у старших класах методом проектів» - обґрунтовуємо доцільність використання методу проектування на уроках української літератури, подаємо методичні рекомендації вчителям щодо вивчення творчості О.Довженка у старших класах методом проектів та .\nУ списку літератури подано перелік наукової, науково-практичної та методичної літератури, вивченої нами у процесі дослідження.\nУ додатках наведено зразки власних розробок уроків з української літератури для учнів 11 класу загальноосвітньої школи та проекти, виконані учнями експериментального класу.


Кредит без застави до 300.000 грн г. Киев\nГлавная Объявления Продажа-Покупка Бизнеса. Кредиты и Инвестиции Кредиты Кредит без застави до 300.000 грн\nКредит без застави до 300.000 грн\nПредлагаю Наша компанія в стислі терміни вирішить питання видачі Вам кредиту без застави.\n— Працюємо по всій Україні.\n— Сума кредиту: від 20.000 грн до 300.000 грн.\n— Термін від 12 до 60 місяців\n— Можливе дострокове погашення без штрафних санкцій.\n— Процентна ставка: 30–35% річних.\n— Вік: від 21 до 70 років.\n— Прийняття рішення за 1 день.\n— Видача відбувається в Києві протягом 1–2 днів, в регіонах протягом 3–4 днів.\n— Відсутність передоплат та прихованих платежів.\nЗв'яжіться з нами по електронній пошті або телефону і наш менеджер підбере для Вас кращу пропозицію.\nПрацюємо з понеділка по неділю, з 9–00 до 21–00\n— Офіційна компанія;\n— Персональний менеджер, який супроводжує угоду на всіх етапах;\n— Найкоротші терміни видачі;\n— Економія вашого часу і сил;\n+380xxxxxx 0633342640, 0967377136 показать


Трістан 1946-10 | Дівчата райської яблуні ~ Dziewczęta rajskiej jabłoni ~ Girls of the Apple Tree of Paradise\nStrona główna » Трістан 1946-10 » Трістан 1946-10\nНа десятий день Бернард нарешті сказав, що завтра я зможу побачити Міхала; настав ранок, Бернард по мене приїхав. Ми мчали автострадою, по один бік була затока, по другий — газони, повз нас пролітали мурашники хмарочосів, невисокі особняки, парки за штахетами, жовті, рожеві й білі будиночки серед повені квітів, заводські димарі, яхти, низки розмаяної вітром білизни, чайки, шкільні автобуси — і жодного перехожого, всі люди, мабуть, у машинах або на роботі.\nЛікарня, мов палац, стоїть посеред парку, ми відмітилися у скляній клітці, купувати квіти в кіоску я не стала, для такої зустрічі вони не до речі, довго йшла коридором, дівчина в халаті штовхнула двері, я ввійшла…\nНа ліжку хтось лежав. Я відразу розтулила долоню, блиснула сережка, але очі того, хто лежав, не заблищали. Я кинулась до нього, стала навколішки: «Міхале, my only love, я до тебе прилетіла, поглянь на мене!»\nЦей чоловік глянув. «Я не Only Love, я Майк», — сказав і відвернувся, не схотів мене впізнати, як ми з Бредлі в Труро не бажали впізнавати божевільного, тільки Кейт Уокер мене впізнала й усміхнулась тій, від якої він відвернувся. Вона стояла у нього в ногах і щось плела на спицях, страшно мені стало: де я? Хто ця сповита бинтами лялька? Якби я могла лягти в це ліжко поряд з ним, ми напевно пізнали б одне одного, ліжко перестало б бути лікарняним, я нашептала б йому наші слова, і ми вмерли б разом, як Трістан та Ізольда; вдарили б у всі дзвони, люди на вулицях плакали б, такий світлий був би кінець нашого кохання, але я не могла лягти в ліжко поруч з чоловіком Кейт Уокер, ліжко в лікарні не могло обернутися на катафалк у каплиці, на Лонг-Айленді, мабуть, і дзвонити не вміли так, як у Бретані, й американці в тисяча дев’ятсот п’ятдесятому році напевно не стали б оплакувати на вулиці смерть двох іноземців.\nЯ не вмерла, я стояла навколішках біля хворого чоловіка, який теж не вмер, але не впізнав мене, бо скінчилося те, що мало бути вічним, а виявилося таким коротким.\nМені згадався лебідь у Кенсінгтонському парку, що перед заходом сонця ловив золоті блискітки на воді в тому місці, де пішов на дно золотий годинник — Міхалів подарунок.\nТільки-но одержала його — й відразу довелося кинути у ставок, але птах нічого не знав про золото, його вабив промінь, і я перестала шкодувати годинника, сонце було вічне, наші клопоти здалися мені сміховинними, тепер цей хворий зі своїм мовчанням не хотів мене знати, я ж пам’ятаю, як він подарував мені годинничка і потім ми кинули його у воду, бо люди були проти нас. Я тоді не сердилась на нього, лебідь і промінь сонця показали мені, що через годинник не настане кінець світу, але зараз не було ні променя, ні лебедя, була Кейт зі своїми спицями й ця зловісна тиша.\nФранцішек запевняє, що я страшенно балакуча і в моїх словах немає сенсу, є лише секс, може, тому я зараз не знаходила слів, цей чоловік був хворий, йому потрібний був сенс, а я не вмію виражати сенс словами.\nХворий потребував допомоги. Який сором, який жаль! Мабуть, Кейт готувала Міхалу відвари, мила його, чому ж я не прилетіла раніше? Спиці мигтіли в мене над головою, я боялася ворухнутись, цей чоловік, якого Брауні назвала Трістаном, мовчав, повернувшись до мене спиною, тому що не я його мила, не я готувала йому відвари, не повірила в його хворість, для мене його біль існував тільки для того, щоб я могла зціляти самими поцілунками, без ліків.\nА може, я кохала не Міхала, а свою любов? А може, над саму любов я кохала мрію? Я не сміла звести очі, так хотілося сказати «пробачте», тільки до кого я могла говорити? До його спини, обтягнутої червоною піжамою? До Кейт?\nНа щастя, ввійшов Бернард і підвів мене з підлоги, я встала і, все ще тримаючи в руках сережку, якої Міхал так і не взяв, навіть не помітив її, — вийшла, світило сонце, сліпило очі. Бернард сів за кермо, я поруч і тією самою безлюдною дорогою поміж затокою й газонами повернулася до готелю.\nГотель невеличкий, на вузькій вулиці, мені нараяла його стюардеса в американському літаку, сказала, англійці завжди там зупиняються, ви, напевно, теж любите, щоб усе було старе — старе авто, старий готель, старий друг… Я не розібрала, жартома вона говорила чи серйозно, але дуже швидко впевнилася, що Нью-Йорк мене не цікавить, мені потрібен мій старий друг, боже мій, а що як він уже не друг мені?\nЯ лежала на старосвітському ліжку й чекала невідомо чого, може, щоб Америка разом з цим готелем запалася під землю, щоб я прокинулась у Лондоні, а поруч — Міхал, і його рука на моїх грудях, уві сні він дихає зовсім нечутно, часом тільки скрикує або белькоче, це коли йому сниться зміїв язик, тоді я його розбуркую, він кліпає, очі непритомні, потім усміхається до мене з такою полегкістю і засинає усміхнений, спить тихо-тихо.\nСказати правду, я про нього знала мало, тільки те, що сама бачила і вгадувала, Подружка теж розповідала скупо, його минуле, ця страшна закривавлена Польща стояла в пітьмі у нього за плечима, тримала за волосся, не пускала, я пробувала його відірвати, але він не дозволяв торкатися минулого, хотів жити тільки сьогоднішнім днем, тим, що має оце зараз, але не давав відрубати давнє, колишнє, як же він тепер відрубає мене? Чуприни немає, постригся йоржиком, але я все одно тримаю його за волосся, не вірю, не спав він, коли я стояла поряд навколішках, прикидався. Кейт силкується його відірвати — не подужає. А може, гаряче бажання бути зі мною перегоріло в розлуці?.. Задовго я змусила тебе чекати, милий, прости мені! Дурненький, викинув пам’ятку про мене й думає, що забуде, може, навіть і відрубає, але однаково не забуде, тепер і я знаю — пам’яті не закопати.\nВирішила чекати. Не варто зважати на примхи хворого, діждуся, поки Міхал одужає, тоді поговоримо без шпичок над головою, якщо він скаже: я нещасливий, ніщо мене від нього не відштовхне, Джеймс відпустив мене, я вільна.\nУ мене була бабуся — шотландська пуританка, певно, від неї я успадкувала впертість мула, який чекає на «друге пришестя» і нехтує тим, що є, цур тобі, цур, бабо! Міхал є. Немає кохання на віддалі, Міхал послав по мене, Міхал не може мене прогнати.\nНадвечір я встала, щоб спустити жалюзі, мене дратувала червона миша, що кружляла голубою неоновою доріжкою по той бік вулиці, виглянула у вікно — в лице вдарив блиск вогнів, запах бензину, приглушений вечірній гомін величезного міста, ділові розмови закінчено, магазини позамикано, тротуарами, взявшися за руки, бредуть закохані, п’яні ще не бешкетують, у таксі поцілунки, в ресторанах перші відвідувачі, до театрів під’їжджають елегантні дами в супроводі чоловіків з чорними краватками, я задивилась на «ягуара» перед готелем, на чоловіка, що відмикав дверцята, машина була червона, точнісінько як мій «морріс», поряд стояла дівчина в рожевій сукні, од вітру спідниця то надималася, мов дзвін, то обліплювала її стрункі ноги, обличчя не було видно, рукою дівчина притримувала волосся над лобом… я теж маю рожеву сукню і теж могла б стояти так біля машини, очікуючи, коли супутник повезе мене туди, де можна вільно кохатися й бачити небо, не заляпане неоновими вогнями.\nІ враз мені наче полуда з очей спала… Джеймс і Міхал змовилися проти мене! Один карає своєю добротою, другий — злістю, вони передавали мене один одному, а кожен тільки й думав, як би більше у мене взяти, гнув на свій копил… Я смикнула жалюзі, шнур луснув, подзвонила портьє, попросила принести в номер шампанського й ананасовий компот, за хвилину офіціант укотив столик на коліщатах з приборами на дві персони, з двома келихами та пляшкою.\n«Пані чекає гостя… Вечерю замовити зараз чи пізніше?» Розіслав скатертину, поставив квітку і заходився розкладати прибори, я засміялась: «Не трудіться, будь ласка, вечері не буде, а вино й компот — для мене одної». Він був молодий, але, мабуть, уже звик до всяких дивацтв, навіть оком не моргнув — чи відкоркувати вино? Корок вистрелив у стіну, офіціант присадив шампанське серветкою, налив, поставив компот і зник разом зі столиком.\nЯ пила перед дзеркалом. Дзеркало було трійчасте, як в «Ательє Пітер», перед ним зараз я уявляла себе тими жінками, яких удавала колись в ательє. Подружка встигла дати мені в дорогу тільки одну сукню… я накидала на неї шаль і ставала то дочкою фермера, то дамою на яхті, то демонічною жінкою, то молодою, що йде до вінця, і річ була не в уборах, за яких п’ять хвилин я могла прожити одне життя й почати зовсім інше, й відразу мінялись і обличчя, і манера рухатись, це мене забавляло, я крутилась, мов дзига, потім завмирала й спостерігала в дзеркалі ці чужі життя, всі справжні і всі не мої, нарешті стомилась і заснула.\nПрокидаюсь, дирчить телефон, оглядаюся — лежу на килимі, поруч порожня пляшка й розбитий келих, неторканий компот, устала й кажу: «Алло». — «З вами хоче побачитися містер Драго, каже, що він ваш знайомий». — «Ні, я такого не знаю, мене нема». Це, мабуть, Бернардові штуки, думаю, тільки стала роздягатися — стук у двері: «Катю, відчини, це я». Остовпіла. Драггі.\nЯ його не впустила, розмовляли крізь зачинені двері.\n— Звідки ти взявся?\n— З Лондона. Якщо уникаєш знайомих, не треба було зупинятися в цьому готелі.\n— Відколи це ти став містером Драго?\n— Вже два роки я так підписую свої картини, очевидно, У Труро я не популярний, відчини.\nЯ не відчинила. Наступного дня, зголоднівши, я зійшла в ресторан, замовила біфштекс, Драггі зараз же підсів до мене.\n— А ти стала ще гарніша. Вчора я бачив, як ти висідала із «каділлака» з якоюсь блідою міногою, це що — новий Трістан?\n— Облиш ці дурні жарти, а то я піду, сам платитимеш…\nПрикусив язика, розповів, що в Нью-Йорку його виставка.\n— Хай це тебе не турбує, — кажу.\n— Не можу не турбуватися, — каже.\nДень був гарячий, я скинула жакет від костюма, в якому прилетіла, під ним — прозора блузка, він дивиться на мене невинними очима й доторкується до шрама на моєму плечі.\n— Не можу не турбуватися, darling, я не хочу, щоб таке знову з тобою трапилось.\nМене мов огнем обпекло, всередині щось заскімлило — якби ж то це могло трапитися знов! Але наперекір, на зло самій собі кажу:\n— Це не може трапитись, а якщо тобі так хочеться знати, то якраз сьогодні вечір у мене вільний.\nЦим разом я затялася — не стану більше вартувати біля телефону, попросила портьє в разі чого записати, хто дзвонив, та й пішла блукати містом, тінь на одному боці вулиць тут густіша, світло на другому ясніше, ніж у Лондоні, бо сонячне проміння або падає прямовисно, або зовсім не доходить через хмарочоси, так само й люди: веселі видаються веселішими, сумні — сумнішими, магазини тут багатші, поспіх шаленіший, машини більші, одяг новіший, одно слово, все екстра, тільки в ювеліра Тіффані на П’ятій авеню впадає в око незвична скромність — у вітринах невеличкі екранчики з крихітними віконечками на замшевому тлі, і до цих замшевих квадратиків прикріплено маленькі брошки без ціни, маленькі кольє, маленькі персні з величезними діамантами. Здивували сукні в «Сакса» — чи ба, в Нью-Йорку вміють шити зовсім по-паризькому, тільки навіщо, адже німці не знищили Парижа. Віддаючи данину своїм ірландським предкам, я зайшла в собор святого Патріка, і вся ця готика, арки, вітражі — все було підробкою, я не знайшла тут ані духу старовини, ані натяку на страждання, проста романська церковця в Лантеглосі куди миліша, але мене втішило, що Нью-Йорк не має минулого, я, мабуть, теж не маю, бо всякі типи оглядались на мене частіше, ніж у Лондоні, а один, в якомусь чудернацькому капелюсі, гукнув: «Hello, beautiful!»\nУвечері ми з містером Драго пішли дивитися «Трамвай «Бажання», один з героїв цієї п’єси — поляк Ковальський, його кохають дві жінки, і та нещасна нічна фея Бланш, яка хоче відбити його в дружини, була я.\n— Дивись, дивись на цього грубіяна, — шепотів Драггі, — він страшенно схожий на нашого польського бандита, еге?\nНеправда, зовсім не схожий, Бланш не схожа на мене, а дружина Ковальського — на Кейт, ніхто ніколи ні на кого не схожий, але висидіти на цій виставі я не могла, після другого акту ми пішли, і Драггі повів мене в «Сардіс», театральний шинок, де автори й актори очікують відгуків після прем’єри, тільки цього разу була не прем’єра.\nТам я познайомилася з Гарольдом, мабуть, він заздалегідь домовився з Драггі, бо як тільки ми ввійшли, визирнув із-за газети, встав, окинув мене поглядом з голови до ніг і каже: «Я так і думав, це не «обличчя року», а «особистість десятиріччя», Драггі озвався: «Ти хотів сказати — «сторіччя», ми засміялися, Драггі замовив краба з Аляски, шампанське і ананасовий компот, усі вже знають, що я люблю шампанське і компот з ананасів.\nГарольд тримався так, наче ми знайомі з дитинства, як виявилось, він теж ірландець, коли доїдали краба, за нашим столом сиділо вже шестеро, Гарольд звелів подати ще шампанського, другий чорнявець звався Рой, він кінокритик, а ота пара — Марго і Денні — актори, за кавою я налічила вже тринадцять душ, усі пили за мене, верзли всякі дурниці і поводились так, ніби ми зналися змалку, в туалеті Марго показала, як треба масувати перса, щоб не здрябліли, і поцілувала мене в грудь.\nБуло близько другої години ночі, коли ми вийшли з ресторану, метрдотель біг за мною до дверей, офіціант просив автограф, якийсь тип весь час мене малював, а кілька чоловіків присвиснули навздогін, хоч Подружчина сукня була зовсім не люкс, гукали: «Лишайся з нами, Дивнолиця, тепер ти вже наша», в Лондоні на мене тільки видивлялися, а в Нью-Йорку полюбили, і мені стало хороше.\nПроба відбулася другого дня вранці, Гарольд — продюсер, фільм зветься «Страйк ангелів», це комедія, я маю бути головою профспілки ангелів, вимагаю підвищити заробітну плату, бо їм дедалі більше клопоту з грішниками, страйк зривається, тому що дехто з ангелів хоче дістати ступінь доктора святості, я переходжу на бік грішників і організовую страйк, щоб збільшити платню гангстерам і наркоманам.\nМені звеліли зіграти останню сцену, текст я прочитала тільки один раз, сподівалися, що я дратиму горло, але я говорила тихо, пам’ятала, що я провинний ангел і ці грішники колись теж були ангелами, отже, ми можемо порозумітися без крику.\nГарольд був у страшенному захваті, він поговорить з режисером, ангажемент забезпечений, це ясно, ні, не ясно, кажу, я не певна, чи згоджуся, Драггі розсердився, але я нічого не можу вирішити, поки не побачуся з Міхалом.\nТелефонного дзвінка ке було, я тікала від Драггі, годинами просиджувала в «Монастирі», розглядала гобелени з однорогом, об’їдалася морозивом, вилежувалась на траві в Центральному парку, читала «Гарперс базар». Ні Джеймс, ні Подружка не знали моєї адреси, ніхто мене не турбував, не давала спокою тільки невідступна думка, що Міхал — поряд.\nГарольд дав мені тиждень на роздуми, на третій день я почала нервуватися, на п’ятий — то була субота — приїхав Бернард, Міхал уже ходить, незабаром знову піде на роботу, я нічого йому не сказала, але в неділю вранці дзвінок:\n— Кася? Я внизу.\nСпускаюсь. Міхал сидить у кріслі біля ліфта, глянув, усміхнувся недбало, ніби ми тільки вчора розсталися, питає:\n— Що нового?\nЯ знизала плечима, кажу:\n— Нічого, як здоров’я?\n— Добре, — каже, — усе вже позаду, спливло, як з гуски вода.\n— Що позаду?\n— Все, — каже, — всі мої болячки.\nГорло мені стиснуло, мовчу, врешті питаю:\nВін поклав долоню на мою руку, дивиться кудись у далечінь, судорожно ковтнув.\n— І ти теж, — каже, і навіть голос не затремтів.\nСиджу, заціпенівши, за хвилину питаю:\n— Все наше вмерло, так? Умерло?\n— Умерло, — каже.\nЯ схопилася з крісла. й\n— І ти не почуваєшся нещасливим? Ні?\nМи стояли лицем в лице, чекаючи, що ось зараз хтось увійде, щось станеться і ми не умремо.\nНіхто не ввійшов, нічого не сталось, тільки десь у глибині бармен торохтів відерцем з льодом. Міхал поцілував мені руку, ми відвернулись одне від одного, і він, злегка тягнучи ногу, пішов до виходу.\n— Ну то прощай, прощай! — Я побігла за ним.\nВін спинився, довго дивився на мене.\n— МИ З ТОБОЮ НІКОЛИ НЕ РОЗПРОЩАЄМОСЬ, — промовив.\nСкляна вертушка у дверях крутнулася й завмерла.\nЯк і раніш, я живу в Пенсалосі, в маленькому будиночку, притуленому до скелі над однією з корнуоллських заток, що зветься Ready Money Cove.\nЗ-поміж давнього оточення Фредді першим покинув цей світ полковник Мітчел, його задушила чи то злість, чи то ядуха. За місяць до смерті він ще встиг з допомогою кількох місцевих патріотів розіслати найповажнішим громадянам послання, в якому закликав остерігатися підривних елементів із-за «залізної завіси», що хитро використовують легковірність англійських учених та добре ставлення британців до вдів і сиріт сумнівного походження.\nНевдовзі зник з обрію і Роберт Стівенс — струсивши зі своїх сандалів пил провінції, він помандрував до Лондона, в облюбований інтелектуалами район Свісс Коттедж, мріючи про кар’єру месії серед австрійських євреїв.\nДжеймса Бредлі після втечі Кетлін я бачила тільки двічі: один раз у Ребекки, а другий — в лікарні. Ребецці лікарі заборонили пити спиртне, тому вона вже не ходить у певні години до «Короля Пруссії», а цілий день смокче коньяк із пляшки, ховаючи її у шафку з ліками, зате гостям каву подає щораз рідшу й щораз нещадніше ріже правду в вічі. Якось я забігла до неї мимохідь і застала там професора, він сидів червоний, а господиня виступала.\n— My dear man, — гула глухо, — ти переміг Трістана, Отелло і Ясона, можеш умерти спокійно, королю Марку, бо завдяки тобі Ізольда зрозуміла, що життя — ніщо, а мистецтво — над усе. Її тріумфи в театрі й кіно — це твої тріумфи. Якби вона лишилася з тим чарівним молодим іноземцем, ніхто б і не знав, що така існує на світі. — Угледівши мене, Ребекка поквапно скрасила обличчя усмішкою. — Правду я кажу, Уондо?\nЯ розгубилася, Бредді підвівся й мовчки поцілував мені руку.\nТа риторичних запитань Ребекки не можна було пускати повз вуха, тому я кивнула.\n— Ну от… — знову заговорила дива, звівши дух, — значить, ви обоє згодні зі мною, що Кетлін плюс Майкл дорівнює нулю, а міс Мак-Дугалл плюс Гарольд Кларк — це нині сума досягнень американського театру.\n— Cher ami, — озвався професор, — є ще одне рівняння: молода Кетлін плюс старий Джеймс теж дорівнює нулю.\nВін відкланявся і вийшов.\nЧерез рік я провідала його в лікарні. Він умирав звичайною смертю — від серцевої слабості. Я пішла туди, бо Міхал благав про це в кожному листі й прислав якісь чудодійні ліки від американського спеціаліста. Ліків я не віддала — стан був безнадійний, але попросила доглядальницю спитати, чи бажає Бредлі мене бачити, й дістала ствердну відповідь.\nЙого худорляве обличчя було незвично блідим, а більше ніяких змін я не помітила. Говорив він вільно — мабуть, після уколу, — і видно було, що не хоче марнувати час на обмін гречними словами.\n— Все гаразд, — почав він, — загалом я своїм життям задоволений. Гадаю, що вмираю вчасно. Тільки… — професор здійняв на мене погляд, сповнений болю, — чому вона думала, що я буду їй завадою в акторській кар’єрі? — Він безтямно, мов маніяк, бгав пальцями ковдру, бліді щоки бралися зеленню. — Мені ж однаково, де жити… — Шепіт його став ледве чутним, увійшла доглядальниця, попросила мене залишити палату.\nБредлі помер того самого вечора. Коштовності своєї першої дружини він відписав «великій акторці, міс Кетлін Мак-Дугалл». Його смерть глибоко схвилювала Міхала. Прямо він про це не написав (а з роками пише мені все частіше), але я зрозуміла, що це природне згасання людини, організм якої не був підірваний ні злигоднями війни, ні нападом бандитів, нагадало йому про неминучість кінця всього сущого. І він став турбуватися про мене. Адже за мною його черга.\nМіхал настійливо запрошував мене у Штати. Зважитися на таку подорож було нелегко, та врешті-решт я поїхала. Єдине запитання, яке почула по приїзді від Кейт: чи зберігся ще той капелюшок, що я купила у неї в Труро.\nНастрій за вечерею був достоту такий, як того дня, коли Міхал і Кетлін несподівано приїхали до мене з Лондона: так багато треба сказати, що краще помовчати. У перервах трапези з уст злітали якісь звуки, і це озвучене ніщо зависало над головою, немов хмаринка в безвітряну погоду, ні в кого не знаходячи відгуку.\nІнгрід одразу стала називати мене «grannie» — бабусею і попросила фотокартку, щоб послати її Катаріні у Швейцарію; так укомплектовуючи родину, вони намагаються краще загніздитися в житті. Пес-боксер гарчав на мене з-під стола. Мені приділили окремий флігель у парку. Міхал сам потяг мою валізу, провів у мої апартаменти, постелив постіль.\n— Це, щоправда, не палац, який я обіцяв тобі на вокзалі в Парі, але, погодься, мамо, хата непогана… — Він прохально дивився мені в очі. — Не відпущу тебе звідси, поки не даси слова, що незабаром повернешся назавжди.\n— Навіщо тобі той котедж у Пенсалосі? — не вгавав Міхал. — Що тебе там держить? Продай його, побачиш, мамо, як тобі тут сподобається.\nВін уже не називав мене Подружкою, теж укомплектовував родину.\nХата справді була вишукана, суміш старовини зі скандінавським модерном, безліч усіляких електричних витребеньок. У клозеті — полиця з детективами, у спальні — французькі гравюри, за вікнами — камелії.\nНаступного ранку я поїхала на метро в Манхеттен і зателефонувала до Кетлін. Вона ще спала, покоївці заборонила її будити. Тоді я подалася оглядати місто. Воно мені не сподобалось — височенне, похмуре, тісне. Відчувалось, як задихаються затиснуті на кам’яному острові будинки, пнучись до неба, щоб не впасти у воду. І люди, здавалося, теж душаться від бензинового чаду й власної неситості. Жінки нафарбовані надто яскраво, у чоловіків колір обличчя гіпертоніків. Я сіла на лаву в парку над Гудзоном і дивилась на воду, але раз у раз підносила очі, щоб помилуватися легким, ажурним диво-мостом, перекинутим через широку, повноводу річку. Гули пароплави, згадалася Вісла, і так захотілось у Варшаву. Продати котедж в Англії для того, щоб перебратися на береги Гудзона? Я не вірила, що Міхаловим мандрам уже кінець.\nКоли настала пора ленчу, я знову зателефонувала, трубку зняла Кетлін. Скрикнула. Як і колись, засипала мене цілою зливою слів. За півгодини ми сиділи удвох у «Російській чайній» над млинцями з кав’яром.\n— Мені треба потовстіти, — цокотіла Кетлін. — Я гратиму матір актора, який старший за мене майже удвічі.\nВона була та сама й водночас зовсім інша. Тільки тепер, опанувавши театральну дикцію, нарешті вповні виражала себе. А я, вслухаючись у її голос, тільки тепер зрозуміла, що вона завжди, зроду була акторкою. Студентка-медичка і дочка скнари — одна її роль, Ізольда — друга, леді Кетлін — третя. В житті деякі ролі вступали у протиборство. Лише тут вона дихала на повні груди, бо на сцені, в певному місці і в один час можна грати лише одну роль. Яку? І з цим ніякого клопоту: шукати не треба, в крайньому разі можна відкинути одну пропозицію й чекати на нову. Тепер вона сміялася трохи дзвінкіше, говорила трохи голосніше, усміхалася ширше й більше осягала поглядом.\n— Я ніколи не перестану кохати Міхала, Подружко, — співала голосно. — Але йому я більше не потрібна, і я перестала любити себе — чого варта жінка, яку коханець покинув заради іншої? Себе я вже не люблю, перевтілююсь в інших жінок. Хочу забути себе, хочу плакати від чужого болю, радіти чужою радістю, і щоб люди в театрі або в кіно теж плакали й сміялися, тому що я так добре граю.\n— І тобі цього досить? — не повірила я.\n— О, так. — Вона замислилась. — Досить. Коли я граю Медею, я так голосно ридаю над її дітьми, що мені вже не стало б сили оплакувати своїх власних.\n— Ви з Міхалом ніколи не хотіли мати дітей.\n— Ах, Подружко, ти така ж легковірна, як і Міхал. Ми казали, що не хочемо, а це зовсім не те саме. Наш розрив почався, власне, з тієї хвилини, коли Міхал дізнався, що я позбулася його дитини.\n— Позбулася? — скрикнула я. — Чому?\n— А тому, що Трістан та Ізольда не мали дітей, і ми хотіли бути такими, як вони. Ні на кого не схожими. — Вона зареготала. — Зате Міхалові щастить на чужих дітей. Ха-ха! Ребекка нав'язувала йому синів Елен, а тепер він став батьком двох рибальських дочок.\n— А ти граєш Медею.\n— А я граю Медею.\nНа чорнім светрі мінився, мов райдуга, букетик з опалів та гранатів.\n— Гарна брошка, — зауважила я.\nКетлін знітилась. Блискучим від лаку нігтем доторкнулася до коштовної прикраси.\n— Оця? То від Бредлі. Спадок француженки. — Вона вже не називала його Джеймсом — це ім’я лишилося в минулому разом з леді Кетлін.\nВона запросила мене на вечерю в ресторан «Сарді» після вистави. Я не пішла. Відчувала, що це зроблено просто з чемності. Подружка лишилася в минулому разом з Трістаном.\nУ Міхала я гостювала місяць. Вигляд він мав добрий. Дивлячись на нього, можна було подумати, що це той самий, давній Міхал. Зовні він не змінився. У нього були ті самі прозоро-медові очі, точнісінько такі, як тоді, коли він так страждав від кохання. І ті самі не паристі губи: верхня — тонка й уперта, нижня — пухла й безвільна. 1 те саме — моє — високе, квадратне чоло із затоками обабіч, про нього Піотр колись сказав: «Найкрасивіше в тебе — лоб. Добре, що ти дала його нашому синові». Пам’ятаю, я тоді відповіла: «На жаль, я дала йому і свої губи».\nУ Міхала були ті самі широкі плечі й вузькі стегна, якими його наділив Піотр, щоб згодом він міг пригорнути чужу дружину. Ні, на вигляд він не змінився. Міг би зараз отак сидіти на терасі в Пенсалосі; там так само світив би місяць, горіли смолоскипи, відлякуючи нічних комах, а руки на його плечах могли б бути руками Ізольди Першої й Останньої.\nОсобливо запав мені в серце один вечір, коли здавалося, що все ще може бути, хоч усе вже було. Такі вечори, певно, трапляються тільки тоді, коли двері до іншого світу не причинені, бо якась надлюдина, якийсь архангел, Зевс чи бодай астронавт не пригвинтив як слід залізної переділки між небом і землею.\nНе знаю, через зачерствілість душі чи з розпачу, Міхал поставив платівку з симфонією Франка. Сюрчали цикади, понад деревами літали величезні світляки, місяць стояв на небі, великий, застиглий, мов остання нота з ферматою, коли звук помалу тане, і ця музика ще раз говорила про те, що кохання — найздоровіша, найпрекрасніша недуга, єдиний біль, гідний безсмертя.\nА проте цей вечір уже не належав ні мені, ні Міхалові, ні Кетлін, ані тим краям, що були колись. І молодий американський бізнесмен не був двадцятирічним варшавським повстанцем, його друга Ізольда не була колишньою Ізольдою, а цей місяць не був першою повнею кохання.\nПлатівка з симфонією Франка завмерла, місяць зайшов за хмари, стало прохолодно, Кейт покликала нас до вітальні. Але я більше не могла цього витерпіти і втекла в парк.\nБільшу частину дня Міхал проводив у своїй конторі за тридцять миль від маєтку Уокерів. Вечорами він звичайно розказував анекдоти, пустував з Інгрід, що дивилась на нього захопленими очима, хвалив Кейт за куховарські винаходи й за те, що помідори вона купує на п’ять центів дешевше, аніж вони стали б їй у власних теплицях.\nБернард появлявся рідко: Кейт досі не може простити йому подорожі по «лікаря-спеціаліста». Не знаю, які стосунки в Міхала з дружиною, але вночі я частенько бачила світло у стайні, де в нього є кімнатка, обвішана сідлами й вуздечками. Здається, він радніше ночує біля коней, аніж з Кейт.\nСпочатку Міхал приходив до мене щовечора, потім — усе рідше, нам заважали спільні спогади, які тут нікого не цікавлять, а багато ж було й такого, про що ми не говорили.\nЯ весь час докоряла собі: син тобі чужий, бо ти не зуміла завоювати його любов. Поки тривала забава у Трістана, він називав тебе Подружкою. Тепер він бавиться в американську акулу, і Бранжьєна йому більше не потрібна. Мене вражала та легкість, з якою вони обоє — Міхал і Кетлін — переходили від однієї ролі до іншої. Але Кетлін була чесніша, бо кінець кінцем вибрала справжній театр, де ніхто не повинен журитись її долею після того, як опуститься завіса. А Міхал і досі вимагає від мене співчуття, хоч його теперішнє життя — проти мене.\nЯ заводила з ним розмови про війну, хотіла зрозуміти, чи була його участь у русі Опору стихійним пориванням, а чи якоюсь роллю. З тих скупих визнань, які я змогла видобути з нього (знову за допомогою джину) під час наших бесід на Лонг-Айленді, я зробила висновок, що то була не роль і не порив душі, а просто конечність. Зате «рятування людини» — це роль, котру нав’язав йому Піотр. А я виявилась неспроможною нав’язати будь-кому якусь роль. Що ж мені лишалося? Хіба тільки очікувати в Пенсалосі тих часів, коли рятування людини стане конечністю для матерів, для батьків і для синів у кожнім куточку земної кулі.\nНапередодні від’їзду, прийшовши у великий будинок на вечерю, я застала там розлючену Кейт. Вона з серцем раз по раз била в гонг, нарешті заявила:\n— Я не хочу їсти холодний суп. Сідаймо до столу.\nМіхал та Інгрід запізнювалися.\n— Піду пошукаю їх, — зголосилась я.\nІ подалася до стаєнь. Ще здалеку на тлі густо-фіолетового неба, яке часто буває там після заходу сонця, я побачила дві постаті. Міхал та Інгрід сиділи спиною до мене на горбочку край вигону, перед ними пасся кінь, над ними сходив місяць, кінь раз у раз стріпував гривою й іржав, такий же нереальний, як і вони. Я підійшла ближче; вони розмовляли неголосно, але у вечірній тиші було чути кожне слово.\n— Коли ти виростеш, Іню, — Міхал говорив по-англійському, але ім’я дівчинки переінакшив на польський лад, як колись Кетлін на Касю, — я куплю тобі такого коня, на якому ти зможеш не тільки скакати, а й літати.\n— І ми полетимо на Місяць, дедді? — озвалася мала.\n— Еге. Але не зразу. Спершу полетимо над різними країнами і всюди скидатимемо листівки.\n— А що буде написано на тих листівках, дедді? Щоб усі мастилися кремами Елени Рубінштейн?\n— Ні, Іню. Щоб більше ніколи не вбивали людей.\n— І бандитів теж?\n— І бандитів теж. Вони самі повбивають один одного.\n— Дедді, а коли ти купиш мені такого коня?\n— Ще не скоро, Іню. Такий кінь страшенно дорого коштує. Треба спочатку заробити купу грошей.\nЗнов несамовито задзвенів гонг, я відступила кілька кроків назад і покликала їх. Обоє схопились і, тримаючись за руки, підбігли до мене. На устах у Міхала ще блукала невиразна усмішка. Другого дня я сіла на пароплав, почуваючи презирство до самої себе, бо мої міфи розминалися зі смертю, а Міхал, попри всю свою практичність, завжди був на волосинку від неї.\nБрауні й Лаура старіють по-різному. Незграбна Брауні з великим носом і копицею вицвілого волосся не вилазить із садка, поля, садить, підстригає і що далі, то більше скидається на сільського дядька із запеченим лицем. Чоловікам вона все простила, ляскає їх по плечах і регоче з примітивних жартів. Лаура нікому нічого не простила. Губи в неї завжди стулені в щілинку, великі булькаті очі бачать тільки чужі вади та прогріхи. Вона дбає про фігуру, гарно вбирається, але коли подруги разом, Брауні в розтягнутому на обвислих грудях светрі здається молодшою.\nНевдовзі після повернення з Америки я здаля вгледіла «стару лесбіянку», — вона гуляла зі своїм собакою Хапаєм. Я різко звернула вбік, досадно стало, що така гротескова постать у тисяча дев’ятсот сорок шостому році зуміла нав’язати середньовічну байку стільком людям з цілком тверезим поглядом на світ. Але вона теж помітила мене й, пустившися слонячим галопом, наздогнала біля рибної крамниці.\n— Як ся має Трістан? — гукнула здалеку. — Не помер, бува, там, за морем?\n— Так, помер, — відповіла я.\nМабуть, мій голос і вираз обличчя були вимовніші, ніж слова, бо на її грубому, обвітреному лиці раптом промайнуло співчуття. Вона схопила мене за руку, губи в неї тремтіли.\n— Ні, ні, Уондо, — зашепотіла гаряче. — Трістан не помер. Він змінився, але не назавжди.\nВряди-годи мене відвідує Францішек. Йому все важче давати собі раду з квартирантами. Він умовляє мене вийти за нього заміж.\n— В Лондоні ти оживеш. Опера… виставки… А на серпень приїздитимемо до Пенсалоса, тутешня обстановка заспокоює нерви.\nЯ щоразу відпроваджую його ні з чим, адже Пенсалос цілий рік повен музики й картин.\nОдна за одною минають весни. Сузі залишила школу разом з учителем французької мови. Вони одружилися. Живуть у Діжоні. В березні ми з Гвен завжди ходимо на берег затоки, де жовтий первоцвіт незмінно справляє своє свято над перлистою водою. Гвен, опустившись навколішки, рве скромні квітки, а я дивлюся на уявне Труро ген за морем.\n Моя єдина любов (англ.)\n Здорова, красуне! (англ!)


Рішення у справі «Нуутінен проти Фінляндії». Комюніке Секретаря Суду.\n(Judgment in the case of Nuutinen v. Finland)\nРІШЕННЯ У СПРАВІ «НУУТІНЕН ПРОТИ ФІНЛЯНДІЇ»\nСьогодні Європейський суд з прав людини повідомив у письмовій формі рішення палати у справі «Нуутінен проти Фінляндії» (Nuutinen v. Finland). Cуд одностайно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 (право на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку) Європейської конвенції з прав людини. Він також постановив (чотири голоси проти трьох), що не було порушення статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного i сiмейного життя).\nЗгідно зі статтею 41 Конвенції (справедлива сатисфакція), Суд одностайно присудив заявникові 20 000 фінських марок за моральну шкоду і 10 000 фінських марок за судові витрати.\nЗаявник — Пекка Нуутінен (Pekka Nuutinen), громадянин Фінляндії, 1965 року народження, проживає в Рованiємі (Rovaniemi).\nУ вересні 1993 року він зажадав підтвердження своїх батьківських прав на І. — дитину 1992 року народження, щоб поділити право на опіку з її матір'ю Н., а також забезпечити дитину правами на спілкування зі своїм батьком.\nУ січні 1994 року Куопіоський (Kuopio) міський суд відклав розгляд справи до травня 1994 року. Проте через неможливість отримати зразки крові від матері провадження у справі було відкладено до вересня 1994 року. Розгляд справи переносився й далі, до грудня 1994 року, після того як міський суд вирішив отримати висновок про надання заявникові права на спілкування з дитиною від органів соціального забезпечення міст Куопіо і Гельсінкі. У грудні 1994 року було подовжено строк надання гельсінськими органами соціального забезпечення висновку щодо права спілкуватися з дитиною до травня 1995 року, а заявникові було підтверджено його батьківські права і тимчасово надано йому право спілкування з дитиною.\nУ червні 1995 року право опіки було надано тільки матері Н., а дитині було дозволено зустрічатися із заявником кожні два місяці упродовж двох годин. Пані Н. постійно відмовлялася виконувати розпорядження щодо права батька бачитися з дитиною, начебто через те, що вона побоювалася за свою безпеку і безпеку дитини, посилаючись при цьому на вчинений заявником у 1991 році напад на неї, коли вона була вагітною і виношувала цю дитину. Спроби примирення між ними не дали жодних результатів. У лютому 1996 року головний судовий виконавець видав розпорядження про накладення на матір дитини адміністративного штрафу в разі, якщо вона перешкоджатиме батькові бачитися з дитиною. У жовтні 1996 року на неї було накладено штраф, а також було постановлено накласти на матір штраф за будь-яке інше недодержання нею судового розпорядження у майбутньому.\nУ грудні 1996 року заявник знову звернувся до Гельсінського районного суду, вимагаючи надання йому спільного з матір'ю дитини права на опіку та права й далі бачитися з дитиною. Пані Н. була проти і подала заяву з вимогою позбавити його права на спілкування з дитиною. У січні 1997 року заявник вимагав, щоб дитину привезли до нього, на виконання судового розпорядження про дозвіл бачитися з нею.\nУ квітні 1997 року районний суд дійшов висновку, що забезпечення побачення з дитиною не суперечитиме її інтересам, з огляду на часові обмеження зустрічей і на те, що побачення відбувалися на «нейтральній території». Разом з тим районний суд відмовився видати розпорядження про те, щоб дитину привозили на побачення з її батьком. Беручи до уваги ставлення до цього матері дитини, районний суд вирішив, що найімовірніше зустріч із дитиною не відбудеться, хоч які б зміни були внесені у розпорядження щодо права на спілкування. Тому те, що дитина ніколи не зустрічалася із заявником, можна було вважати вагомою підставою для того, щоб привозити дитину на побачення з батьком. З іншого боку, обрання такого заходу для знайомства дитини з її батьком було б неправильним. Навпаки, дитині повинні надати можливість познайомитися з батьком поступово і на добровільній основі. Районний суд змінив умови виконання розпорядження про забезпечення права на спілкування з дитиною, керуючись переважно бажанням матері. Суд скасував накладений раніше штраф і видав розпорядження про автоматичне накладення штрафу за будь-яку відмову виконувати судові розпорядження у майбутньому. У березні 1998 року районний суд, діставши новий доказ, відхилив нову вимогу заявника привезти дитину на побачення з ним. Суд підтримав накладення попереднього штрафу і наклав на матір іще один.\nРазом з тим у квітні 1997 року, після того як Гельсінський районний суд звернувся до органів соціального забезпечення міст Гельсінкі й Куопіо з проханням подати нові висновки, другий судовий розгляд питання про надання прав на опіку і спілкування з дитиною було відкладено до жовтня 1997 року. Строк надання висновку гельсінськими органами соціального забезпечення було подовжено до кінця 1997 року. У квітні 1998 року районний суд відхилив вимогу заявника щодо спільного права на опіку і скасував розпорядження про забезпечення заявника можливістю спілкуватися з дитиною. Вислухавши матір без присутності заявника, суд переконався у тому, що страх матері перед заявником не зник би, а неодмінно передався б дитині. А отже, від будь-якого спілкування із заявником дитина б страждала і відчувала розгубленість; це також викликало б у неї постійний стресовий стан і нервозність. Крім того, свідчення заявника в районному суді зміцнило переконання суду в тому, що заявник не розрізняв своїх інтересів та інтересів дитини і розумів право дитини на спілкування з ним як її обов'язок.\nУ травні 1998 року Гельсінський апеляційний суд звільнив пані Н. від обов'язку сплачувати накладений у березні адміністративний штраф і відмовився підтримати накладений у той час іще один штраф. У грудні 1998 року апеляційний суд відхилив апеляцію заявника під час другого розгляду справи по суті, зазначивши, що заявник відмовився надати докладну інформацію про своє становище тоді, коли органи соціального забезпечення проводили розслідування у 1997 році. Верховний суд відмовив йому у праві на апеляцію в лютому 1999 року.\nЗаяву було подано до Європейської комісії з прав людини 26 серпня 1996 року. Оголосивши заяву прийнятною, Комісія у своїй доповіді від 21 жовтня 1998 року висловила одностайну думку, що було порушено пункт 1 статті 6 Конвенції, а порушення статті 8 не було. Заявник і Уряд Фінляндії передали справу до Суду 20 січня і 1 квітня 1999 року, відповідно.\nРаїмо Пекканен (Raimo Pekkanen, Фінляндія), суддя ad hoc,\nЗаявник скаржився на те, що його права, передбачені статтями 6 і 8 Конвенції, були порушені надмірною тривалістю судового розгляду питання про надання йому батьківських прав, права на опіку і права на спілкування з донькою. Крім того, органи влади не вжили достатніх заходів для забезпечення виконання судових розпоряджень, внаслідок чого заявник і його донька не могли бачитись.\nСуд визнав конкретні факти затримки з боку судів першої інстанції упродовж двох судових розглядів, а саме — щодо письмового обміну думками з гельсінськими органами соціального забезпечення з приводу питання про надання права на спілкування з дитиною. Під час першого судового розгляду цим органам для підготовки висновку було надано загалом дев'ять місяців. Під час другого судового розгляду їм було надано вісім місяців для подання нового висновку щодо питання, безперечно, складного, але ніяк не нового для цих органів. Ці строки слід вважати занадто тривалими у справі такого типу, а відповідальність за забезпечення виконання вимог статті 6 лягає, в кінцевому підсумку, на суди. Суд звертає увагу на те, що для заявника було важливим не тільки його право на своєчасне судове підтвердження його біологічного і правового зв'язку з дочкою. Наявність цього зв'язку було підтверджено ще у грудні 1994 року, коли йому надали право спілкуватися з дитиною. На той час він іще не бачився зі своєю донькою, якій виповнилося майже два роки. Їй було майже сім років, коли подальше провадження у справі спричинилося до позбавлення заявника права бачитися з дитиною, причому заявник так ніколи її й не побачив. Виходячи з критеріїв своєї судової практики та зважаючи на особливість обставин справи, Суд дійшов висновку, що загальна тривалість судового розгляду по суті і забезпечення виконання судових рішень (п'ять років і п'ять місяців) перевищила розумні межі. Отже, було порушено пункт 1 статті 6 Конвенції.\nСуд зауважив, що право заявника на спілкування з дитиною діяло понад три роки, перш ніж його скасували, так і не забезпечивши його здійснення. Вимоги заявника забезпечити його право спричинилися до накладення на матір дитини різних адміністративних штрафів, хоча їх, крім одного, було анульовано у квітні 1998 року після позбавлення заявника права на спілкування з дитиною. Дві вимоги заявника привести до нього дитину для побачення було відхилено. Другу вимогу було відхилено навіть після того, як мати відмовилася виконати розпорядження про право бачитися з дитиною, хоча це розпорядження було змінене з урахуванням побажань матері. Суд не вбачає жодних підстав для перегляду висновку Гельсінського районного суду про те, що такий кардинальний захід було вжито не на користь найважливіших інтересів дитини. Так само скасування різних накладених на матір штрафів не має вирішального значення для того, щоб переконатися, чи достатніми були в органів влади — коли вони накладали штрафи — підстави вважати відповідними вжиті для забезпечення виконання свого розпорядження заходи. Крім того, заявник сам сприяв затримці виконання розпоряджень тим, що недостатньо співпрацював з органами соціального забезпечення і не один раз невідповідно й навіть аґресивно тримався з посередниками та офіційними особами, які проводили розслідування.\nСуд дійшов висновку, що, постійно переоцінюючи важливі для дитини інтереси, гельсінські органи соціального забезпечення могли, особливо з огляду на небажання заявника співпрацювати з ними, мати всі підстави для подання рекомендації про необхідність позбавити його права бачитися з дитиною доти, доки вона не досягне старшого віку. Так само рішення Гельсінського районного суду про позбавлення заявника права на спілкування з дитиною у квітні 1998 року не може вважатися безпідставним. Зважаючи на наявні у держави межі повноважень щодо прийняття рішення, органи влади вжили всіх необхідних заходів — вимагати яких були всі підстави — для забезпечення права на спілкування з дитиною у разі виникнення особливо складного конфлікту. Отже, щодо незабезпечення права на спілкування з дитиною порушення статті 8 Конвенції не було.\nСуд присудив заявникові 20 000 фінських марок як компенсацію за моральну шкоду і 10 000 фінських марок за судові витрати в Комісії та Суді, з вирахуванням суми, отриманої від Ради Європи як правову допомогу.\nСудді Тюрмен, Жупанчич і Пантіру висловили окрему думку, яка не збігається з позицією більшості. Тексти окремої думки додаються до судового рішення.