Патріарх хорового співу | Комітет з Національної премії України імені Тараса Шевченка\nПатріарх хорового співу\nПублікується за серією видань\n(«Чистота співу-чистота життя» П.Муравський,\nВЦ «Просвіта», 2012 р.)\nПредставляти Павла Моравського (роки життя: 1914-2014) немає особливої потреби. Видатного хорового диригента й педагога сучасності, який виховав кілька поколінь хормейстерів і співаків, знають в Україні й у світі. Маестро створив в українській музичній культурі свою школу ‑ хорову школу Муравського.\nПавло Іванович Муравський (1914) ‑ жива легенда українського музичного мистецтва XX-XXI століть: патріарх хорового співу, професор Національної музичної академії України імені П.І.Чайковського, народний артист України, почесний академік Національної Академії мистецтв України, лауреат Державної премії України імені Т.Г.Шевченка (1979) та Міжнародної премії ім.В.І.Вернадського (2001), повний кавалер ордена «За заслуги», Герой України.\nТа не в титулах і званнях велич цього мудрого й вольового українця. Він скромний і невибагливий у побуті, та стосовно утвердження в житті українського суспільства ідеалів національного мистецтва і в цілому культури маестро Павло Муравський виявляє рідкісну нині відвагу й вимогливість. Як підтверджують численні учні видатного педагога й правдиві цінителі хорового мистецтва: після Олександра Кошиця тільки Павло Муравський досягнув вершинної чистоти звучання українського хорового співу в природному ладовому інтонуванні.\nСвого мудрого вчителя, Діда, учні називають «українським музичним Конфуцієм». Справді, Павло Іванович як мудрець диригує чистим серцем, чутливою душею, ясними очима й ледь-ледь руками, говорить набутими на віку філософемами. Ось як образно сформулював Павло Муравський основоположну світоглядну вимогу до хорового співу й до життя: « Чистота співу ‑ чистота життя». Звідси постала й назва книжки, в якій маестро зібрав знання свого серця.\nУ виношеній у серці книжці П.І.Муравський являє майже незнану досі яскраву грань свого щедрого таланту — філософію хорового співу. Уболіваючи за долю пісенного мистецтва й народної культури, хоровий патріарх звертається до людей мистецької праці, до цілого суспільства з мудрими заповітними порадами й проникливими роздумами про необхідність плекання унікальної української співочої традиції та моральної чистоти як джерельної основи саморозвитку людської особистості, збірної особи народу, національної культури й суспільного ладу.\nПавло Муравський перший в українській музичній літературі через розкриття свого творчого методу виклав методику хорового диригування, хорового співу в природному ладові, що є суттю хорової школи Муравського.\nУ своїй мудрій книзі патріарх українського хорового співу поєднав мемуаристику й методологію, явивши рідкісний досвід майже 100-річного життя й 80-річної мистецько‑педагогічної діяльності. Надзвичайно вражає, як через трудну особисту долю Павла Муравського відкривається великотрудна доля рідного народу. Живу глибинну єдність усього пережитого на своєму віку маестро означив так: «Моє життя ‑ моє мистецтво».\nПавло Іванович роками неспішно, розмірено писав книгу про своє неподільне життя ‑ мистецтво каліграфічним письмом, дуже схожим на козацький скоропис. У цьому красивому плетиві зачудовує кожна чітко виведена літера, як у хороведенні маестро зачудовує кожен чисто виспіваний звук. А за цією фактурою ‑ витончене відчуття ладу й ясність мислення, які пульсують світлом духу в його живих спогадах, у глибоких роздумах про долю рідного народу й питомої культури, в проникливому розкритті таїн хорового співу, в мудрих настановах своїм учням.\nМоє життя було досить складне. І шлях важкий був до цього мистецького рівня, що маю нині...\nНародився я 30 липня 1914 р. в селі Дмитрашківка Ольгопільського повіту Кам'янець-Подільської губернії (тепер ‑ Піщанський район Вінницької області) в бідній селянській родині.\nМої батьки, родина і весь рід походять із Дмитрашківки, маємо родичів у сусідньому селі Северинівка та містечку Кам'янка, вони тепер у Придністров'ї.\nСправжнє моє прізвище ‑ Моравський, саме так пишеться уся моя рідня. Помилка в правильному запису мого прізвища була допущена, коли я отримував паспорт. Тому я єдиний у великому роду Моравських, кого називають Муравський.\nБатько мій ‑ Моравський Іван Павлович був у родині третьою дитиною, мав рідного брата Дмитра і старшу сестру Ганну. Його рідня закорінилася в сусідній Северинівці, де й нині проживають мої родичі.\nМати моя ‑ Дарія Юхимівна Моравська походила з багатодітної родини Могилевських. Вона мала двох братів ‑ Сергія, Петра і двох сестер ‑ Юхимію і Настасію.\nУ родині нас було троє: мама, брат Дмитро, старший від мене на чотири роки, і я. Батька не пам'ятаю, бо він загинув у 1915 році на Першій світовій війні в боях з австрійцями на території Західної України й похований у братській могилі біля Дубно. Мені тоді було дев'ять місяців. Про смерть батька було повідомлення, але перед тим за декілька днів, розказувала мама, якась пташка дуже билася у вікно.\nСаме тоді я захворів на віспу, не знали, що робити. Але одного разу до хати зайшла сусідка, баба Мотрона. Оглянула мене та й сказала, не хвилюйся Дарко, твоє дитя житиме.\nРозказували сусіди, що домами сваталося чимало женихів, але вона всім відмовляла. Сусіди й родичі часто їй радили: «Ти б заміж вийшла, у тебе ж двоє дітей, а з чоловіком буде легше». А мама завжди відповідала: «Нікого мені не треба. Такого батька а дітям і такого чоловіка, як мій Іван, не знайти у всьому світі».\nВиростали ми напівсиротами, й мама виховувала нас сама. Мама була добра і працьовита, мала повагу і шану в людей.\nДо колективізації у нас було своє поле, хоч і мале, десь десятина чи півтори, за теперішніми мірками ‑ біля гектара. Своє поле ми обробляли самі: садили, сіяли, шарували, збирали. Спочатку в полі працювали мама й брат Дмитро (односельці казали ‑ Митро). А коли мені було вже років шість, то на поле й мене брали, особливо коли треба було шарувати папшою (так у нас кукурудзу називають). Одного разу я шарував, схилився на бік, та й заснув. Довелося мене шукати.\nБув ще й такий випадок. Коли мені було років три-чотири, мама пішла в поле жито жати, а мене залишила самого дома. Я знав, куди йти до нашого поля, та й пішов шукати маму, а це кілометрів чотири-п'ять. Піднімаюсь я сулокою, вузенькою стежечкою між полями, а люди косять та й питають мене: «А чий же ти, хлопче?». А хтось каже: «Та це ж Дарчин хлопець». І показали мені те поле, де мама жала, а самі почали гукати: «Дарко, так це ж твій Павло ходе по полю!».\nА одного разу, мені було тоді років чотири чи п'ять, на якесь свято мама пішла в сусіднє село Кукули до церкви, а мене залишила дома. Мені стало скучно й жалісно, і я вийшов із хати та й пішов на село шукати маму: пройшов через колишній маєток пана Марейчика і спустився в село Кукули, а це кілометрів шість од нас. Зайшов у церкву й серед багатьох людей знайшов маму, вона стояла й молилася, і я потягнув її за спідницю. Після церковної служби якась жінка завела нас до своєї хати, і ми там їли.\nМи серед односельців були одні з найбідніших, але тримали пару коней, буланого й гнідого, корову і з десяток курей. Брат Дмитро дуже любив сільське господарство, особливо коней. У дванадцять років він уже косив, а я громадив. Сусіди казали: «Дарко, а твій син Митро так гарно кладе покіс, як колись твій Іван». На полі Дмитро косив, мама в'язала, а я громадив, потім снопи складали в копи. Пізніше фурою возили додому. Брат дуже гарно вкладав снопи на фурі, а я завжди вилами подавав. Одного разу ми везли снопи через ярок Кісірняк. Треба було піднятися догори, а коням було важко, і брат гукнув мені: «Підклади камінь!». І коли я підкладав, колесо розплющило мені пальця. Я закричав од болю, кинув усе й побіг додому. Так і лишився в мене кінчик вказівного пальця на лівій руці зігнутий...\nДома снопи складали, пізніше молотили ціпами. Солому зберігали й зимою топили в грубці, а також годували корову й коней.\nЖили ми дуже бідно, і я з самого малечку пас свою й людські корови. Тому й пішов у школу на рік пізніше. Досі пам'ятаю ті місця, де пас корів: Кісірняк, Ніколові Корчі, Стародубину, Короташі, Довгий Яр, Бурдячку, Попову Одаю. І ця пастуша робота була в мене щоліта й тягнулася аж до самого снігу. Пас я дванадцять людських корів, а тринадцята була наша. Рано-вранці за нашим городом, на горбку, зганяли корів, і я їх гнав на пастівень. І було так заведено, що кожна господиня, коли приганяла корову, то приносила або шматочок сала, або сиру, чи яйце, або пиріжок, чи шматок хліба. І все це я складав у свою торбу. А коли приганяв худобу в ліс, у Стародубину, на Короташі, на Попову Одаю чи в Ніколові Корчі, то весь цей харч розкладав і починав їсти. Таке пастуше життя тривало до самої зими.\nУ молодших класах я вчився в земській школі, а в старших ‑ у приміщенні біля церкви. І коли пішов у школу, в мене не було черевиків, і я ходив у постолах, аж поки не трапилась така нагода. У ті роки директором радгоспу, на місці колишнього маєтку пана Марейчика, був призначений Дзівановський. А його син Збишко ходив у школу й потоваришував зі мною. Йому купили нові черевики, а старі він віддав мені, і я дуже тішився. В моєму житті це були перші черевики.\nМи були в селі з найбідніших. Наша хата була маленька, під соломою, і час від часу доводилося її латати. Хата була з двох половин, а посередині ‑ сіни. Ліва половина хати називалася малою хатою, вона мала в довжину чотири і в ширину три метри. А права половина мала чотири метри в ширину і п'ять у довжину й називалася велика хата. Долівка була глиняна. В малій хаті стояла піч, у якій топили тільки тоді, коли треба було хліба спекти. З лівого боку була грубка, з маленькою плитою, на ній мама готувала їсти. Між піччю й грубкою знаходився припічок (лежанка), покритий рядниною, а з лівого боку від грубки була вузенька дерев'яна постіль. Спали в малій хаті: брат на лежанці між грубкою й піччю, а я завжди на печі. Вечорами світили каганцем: у блюдце було налито оливи, і в ньому горів ґніт. Була й лампа зі склом, але ми її запалювали рідко. До такого освітлення ми звикли.\nУ запічку, в глиняній стіні, було маленьке віконце з однією шибкою, через яке я любив дивитися, як ішов дощ або падав сніг. Перед самим віконцем росла велика груша, яка родила маленькі, але дуже солодкі грушки. У малій хаті на вулицю було двоє маленьких вікон, і завжди одне з них відкривали, коли треба було вигонити з хати мух. У великій хаті ми тримали все добро, яке мали. Там було троє маленьких вікон, і через ті вікна декілька разів залазили злодії й викрадали все, що там знаходилося. І мама поставила на вікнах ґрати. Біля стіни був мисник зеленого кольору, в миснику мама зберігала весь глиняний посуд.\nУ хаті стояли кросна, такий маленький верстат. Зимою мама цілими днями пряла й до пізньої ночі ткала, а я їй цівки мотав. Мама дуже добре ткала на кроснах. Із того витканого шила нам сорочки й верхню одежу.\nІз правого боку від хати стояли обора й хлів, там ми тримали двох коней, корову й декілька курей. У дворі ще був рублений із дерева саж, який називався куча, там ми тримали порося. Метрів за 15 од порога була кирниця, з якої брали воду всі сусіди.\nНа свята Пречистої або Миколая мама любила ходити в гості до сусіднього села Кукули, а на інші свята приймала гостей чи родичів у себе.\nЗ дитячих літ більше всього лишилися в моїй пам'яті Великодні свята. Цілу ніч ми з братом майже не спали, мама готувала до свячення великодні страви і вже пізньої ночі будила нас, і ми йшли до церкви святити паску. Мені дуже подобався той чарівний вид, коли довкола церкви всі односельці стояли із своїми святковими кошиками, а в них горіли свічки. Уранці поверталися додому і от тоді втрьох їли скоромне. То був особливо щасливий день.\nУ 1921 році в Україні був голод, особливо на Миколаївщині, Херсонщині. Тоді багато людей ходили по селах просили їсти, щось міняли й продавали. Якось увечері мама сиділа за кроснами, а я сукав цівки, до нас зайшла циганка і хотіла поворожити, а мама не дозволила. Однак циганка так наполягала, що мама погодилася. Циганка дала спочатку Дмитрові, старшому братові, потримати якусь сорочку, а потім ворожила і сказала таке: «Оцей твій старший син дуже працьовитий по господарству, любить він домашню роботу, але ти з ним не будеш довго щаслива». Потім циганка дала мені потримати ту саму сорочку. Вона довго розглядала мою руку, а тоді каже мамі: «Цей твій менший недуже прихильний до роботи в сільській справі, він житиме в місті, матиме повагу від людей. І ти свій вік доживатимеш у місті при ньому».\nУсе так і сталося.\nУ 1929 році у Дмитрашківці почалася колективізація. А мама дуже не хотіла записуватись у колгосп і ввесь час упиралася, хоч усе село вже було в колгоспі. А повернувся з Сибіру, з золотих копалень, її старший брат Сергій Юхимович Могилевський, мій дядько, та й каже: «Дарко, ця зараза прийшла надовго. Тож треба записуватись, аби не було ще більшої біди».\nУ 1930 році нас силою загнали в колгосп. І почалося колгоспне життя... Пам'ятаю, як брат відводив наших коней до колгоспу, то дуже плакав. Лишилась у нас корова й кури. Ми ще дужче збідніли. Жили ми на кисляці, а масла ніколи не їли. Все, що мама зіб'є, вона кожну неділю носила за сім кілометрів у Піщанку на базар і там продавала, аби щось купити до хати. Майже всі покупці масла і яєць були місцеві євреї. Аби встигнути на базар і все продати, мама вставала дуже рано, вдосвіта. Іноді я чув, як дядьки балакають: «Оце їду в Піщанку, а попереду майже бігом біжить Дарка. А другим разом приїжджаю в Піщанку, а Дарка вже там».\nМи вже дуже збідніли, і брат Дмитро поїхав в Одесу на заробітки. Він там працював у каменоломнях, підірвав собі здоров'я, захворів на туберкульоз і в 1937 році помер.\n...Мама сама жила в селі. А в 60-х роках, коли вже не могла сама жити, приїхала до мене в Київ. Я допомагав їй чим міг. Але дуже був відданий своїй роботі й, очевидно, не так часто заходив до неї в кімнату, як їй цього хотілося. Часом вона мені казала: «Заходь до мене частіше, синку, мені залишилося уже небагато жити, а як я помру, ти шкодуватимеш». Так воно і вийшло. Зараз я часто, як лягаю спати чи встаю вранці, пригадую її слова і дуже шкодую, аж плачу...\nПавло Муравський був удостоєний Шевченкіської премії 1979 року за концертні програми 1977-1978 років з творів М.Д.Леонтовича.


Бяла Подляска (Польща): визначні місця, відпочинок | AllTravels.com.ua\n« В Италии появился первый бар для глухонемых\nПортугалия компенсирует серфингистам за отсутствие волны »\nБяла Подляска — майже 60-тисячний польський місто, попередник якого належав, згідно з документами XVI століття, Великого князівства Литовського. Існування цього населеного пункту визначалося його розташуванням на стратегічному маршруті Захід — Схід.\nМаленьке ринкове поселення в XVI столітті перетворилося в володів Магдебурзьким правом містечко Бяла, млявий розвиток якого активізувало втручання родини Радзивіллів. Під їх впевненим правлінням, що протривала чверть тисячоліття, місто змінилося. Під прикриттям стін зведеного новими правителями замку поступово з’явилися церкви, лікарні, навіть було засновано Академію, що згодом стала філією знаменитої Краківської Академії.\nЗнавала Бяла Подляска і важкі часи, переважно викликані війнами. Так, війна зі Швецією 1706 року залишила безліч руїн. Нелегко переніс місто і нещадний смерч Другої світової.\nАле при цьому Бяла Подляска старанно розвивала різноманітні виробничі напрямки. Зокрема, навіть між світовими війнами тут зуміли налагодити літакобудівне виробництво. Після 1945 року стартувало наростаюче економічний розвиток міста. Тут не тільки заново відбудували великий авіазавод, але збагатили ці місця незвичними перш галузями. Незабаром навіть за межами Польщі стали відомі килими, тканини, фаянсові вироби, вироблені в Бяла Подляска. Сьогодні колись скромний торговий містечко є столицею Бяльський повіту.\nЗробив крок за півтисячоліття історія міста неминуче рясніє історичними пам’ятниками. У Бяла Подляска вони представлені переважно архітектурними будівлями. Їх численність захоплює.\nНайбільша історична і архітектурна цінність міста — руїни замку Радзивіллів. Побудований в XVII столітті палацово-парковий ансамбль своїм існуванням зобов’язаний Олександру Людвіку Радзівіллу, який надав свої кошти. П’ять веж, оточені глибоким колись ровом і захисної насипом, були геометрично точно розставлені у вигляді п’ятикутної зірки.\nПродовжує активно функціонувати інший історичний пам’ятник. Йдеться про кінному заводі, створеному в 1817 році на виконання найвищого указу самодержця Олександра I. Виведені тут чистокровні арабські породи пам’ятаються понині. Тому природно виглядають проводяться щорічно в межах історичного об’єкта національна виставка, а також — що привертають знавців міжнародні аукціони.\nЕкскурсійних об’єктів тут чимало. Наприклад, в селі Кодень чудово збереглося святилище Діви Марії — священний об’єкт Південного Підляшшя. Несподіваним в польських землях виглядає татарське кладовище, розташоване в селі Студзянки. Більш природно сприймається православний монастир, який відвідують віруючими в селі Яблечна.\nШопінг в Бяла Подляска\nШопінг в Бяла Подляска давно полюбився туристам з Білорусії. Місто дуже зручно розташований на дорозі з Західної Європи в Східну, так що сюди дуже легко заїхати по шляху, особливо тим, хто подорожує на авто. Але головне, що приваблює сюди туристів — це великий асортимент і низькі ціни (значно нижчі від середньоєвропейських). Тут є торгові центри, вулиці з магазинами і ринки.\nНа ринки краще ходити як на екскурсію або за продуктами і зовсім дешевої дрібницею, а от купувати там одяг і взуття не рекомендується, так як більше половини асортименту — підробки під європейські бренди, причому, підробки дуже поганої якості.\nЗа жіночим одягом варто йти в магазин Butik на вулиці Brzeska, 27, там же можна доглянути стильні і недорогі аксесуари, ціни на сорочки і спідниці починаються від 10 EUR. У магазині Cropp, що в сусідньому будинку, можна знайти модну іолодежную одяг для чоловіків і жінок, а в House і Orsay хороший вибір недорогого жіночого одягу в діловому стилі і стилі casual. Ціни на сторінці вказані на жовтень 2018 р\nНайбільший взуттєвий магазин в Бяла-Подляска — CCC на вулиці Plac Wolności, 28, там є без перебільшення взуття на будь-який смак і на будь-який сезон, ціни починаються від 15 EUR за пару. Взуття з ортопедичними устілками варто купувати в магазині Aurelka на вулиці Warszawska, 14, особливо багато тут дитячого взуття. Стильна молодіжна та дитяча взуття є у великій кількості в магазині Bosa stopka на вулиці Narutovicza, 38, де за 20-30 EUR можна вибрати дуже непогану пару взуття.\nКрім магазинів в Бяла-Подляска є торгові центри, куди можна буде відправитися, якщо часу зовсім небагато. Один з найбільших — Atrium на вулиці Warszawska 2, тут великий вибір одягу та взуття і непоганий фудкорт. Торговий центр Rywal на вулиці Brzeska, 27 відомий хорошим асортиментом косметики, техніки і аксесуарів, а ще тут є відмінна піцерія.\nВизначні та цікаві місця Бяла Подляска\nБагата і більш ніж п’ятсотлітня історія міста відображена в його численних історичних будівлях. Найбільшу цінність в Бяла Подляска представляє палацово-парковий ансамбль — руїни колишнього замку Радзивіллів, побудованого на кошти Олександра Людвіка Радзивілла в 17 столітті в формі п’ятикутної зірки з п’ятьма вежами, оточеного ровом і насипом.\nОбов’язково варто відвідати кінний завод чистокровних арабських коней в Янів-Підляський, створений за указом Олександра I в 1817 році. Щорічно в серпні тут проводяться міжнародні аукціони та національна виставка.\nМабуть, самим мальовничим місцем Бяла Подляска є Ландшафтний парк Підляшшя, створений в 1994 році і займає територію в 309 кв. км. На території парку розташовано 6 природних заповідників; росте більше 760 видів рослин, у тому числі 22 охоронюваних виду і мешкає 141 вид птахів, в тому числі рідкісних і перебувають під загрозою зникнення.\nІнші пам’ятки, обов’язкові для огляду під час перебування в Бяла, — святилище Діви Марії в селі Кодень (гміна Лесьна-Подляска), яке є місцем релігійного поклоніння для жителів Південного Підляшшя; і православний монастир в селі Яблечна, на свято Святого Онуфрія відвідуваний віруючими з усього світу. Ще одним цікавим місцем є старе татарське кладовище в селі Студзянки.\nБяла Подляска є відправною точкою для подорожей по Південному Підляшші — краю заповідних лісів. Історичний регіон Підляшшя — це 4 національні парки (Біловезький, Бебжанскій, Нарвянський національний парк і Вігерський національний парк), 3 ландшафтних парки (Ломжинський ландшафтний парк долини Нарви, Ландшафтний парк Книшінской пущі, Сувальський ландшафтний парк), 85 заповідників, 15 зон охоронюваного ландшафту, 249 екологічних угідь, природно-ландшафтний комплекс і 2038 пам’яток природи.\nКолись розкішна садиба Радзивіллів існує в місті Бяла Подляска і зараз, правда, в дещо зміненому вигляді. Князь Олександр Людвік Радзивілл вибрав для своєї резиденції невелике містечко Бяла Подляска.\nСучасна площа Свободи називалася колись Ринковій. Свою нинішню назву вона придбала в 1919 році, коли було необхідно підкреслити патріотичні настрої суспільства. Площа розташована прямо в центрі міста, можна сказати, що вона є ровесницею Бяла-Підляський, бо саме з неї і починалося будівництво цього населеного пункту.\nКостел Св. Анни — Одним з найбільш значущих церковних пам’яток Бяла-Підляський вважається комплекс споруд, що входять до складу костелу святої Анни. На невеликій території прямо в центрі міста розташовується не тільки сам однонефний костел, зведений в бароковому стилі, але і висока вежа, і будинок місцевого священика, і житло органіста, і будівля вікаріату.\nКостел Різдва Діви Марії — церква в стилі пізнього бароко, побудована в 1747-1759 роках сім’єю Радзивілів в польському місті Бяла Подляска. Появі костелу передувала суперечка між уніатами і Радзивіллами про володіння мощами блаженного Йосафата.\nКолишня Бяльський академія, а нині ліцей Ю. І. Крашевського — престижний навчальний заклад, який працює майже без перерв з 1628 року. Будівля для середньої школи в Бяла Подляска було побудовано в класичному стилі князем Радзівіллом.\nКостел Cв. Антонія — Капуцинський костел святого Антонія був побудований в Бяла-Подляска 1671 року під патронатом і за кошти князя Міхала Радзівілла. Історія появи цього храму дуже цікава. XVII вік не був прихильний до Польщі.\nГорода Польши Міста Польщі Польша Польща\nКомментарий на “Бяла Подляска (Польща): визначні місця, відпочинок”


Джо Байден до нас приїхав. І нема на це ради - Українська газета Час\nДжо Байден до нас приїхав. І нема на це ради\nНаш власний кореспондент Ростислав Демчук передає з Києва:\nЗустрічі віце-президента США Джо Байдена з першими особами держави пройшли в теплій і дружній атмофсері і… невиправдані сподівання борців з корупцією на підтримку американського віце-президента.\nОчікування від візиту Джо Байдена були різні, проте більшість аналітиків схилялася до прогнозів, що Байден привезе до Києва жорстку критку української влади. Такі прогнози були не безпідставними. Перед поїздкою до столиці України Джо Байден говорив журналістам таке:\n– \_”Уся структура, підпорядкована генпрокурору, має терміново бути реформована\_”, – заявив перед поїздкою до Києва віце-президента США Джо Байден і продовжив – \_” Україна має довгу історію корупції. Минуло понад півтора роки, перш ніж український президент Петро Порошенко втілив свої найважливіші передвиборчі обіцянки, та й ті лише частково. 1 грудня антикорупційна прокуратура обзавелася керівником і тепер вперше може взятися до роботи.\_”, – зазначив американський високопосадовець.\n\_”Вашингтон має дедалі менше терпіння до уряду в Києві. Особливо зважаючи на те, що до затягування з призначенням головного антикорупційного прокурора доклався соратник Порошенка, генеральний прокурор України Віктор Шокін. Ще у вересні посол США в Україні Джеффрі Паєтт вдався до незвичайного кроку: у своєму повідомленні на Twitter він закликав – хоч і дещо обтічними дипломатичними словами – до відставки Шокіна. Та попри це президент продовжує робити на нього ставку. Ще у вересні посол США в Україні Джеффрі Паєтт вдався до незвичайного кроку: у своєму повідомленні на Twitter він закликав – хоч і дещо обтічними дипломатичними словами – до відставки Шокіна. Та попри це президент продовжує робити на нього ставку\_”, – пише керівник киіївського корпункту DW Франк Гофманн.\nДалі Франк Гофман піддав різкій критиці уряд, Яценюка і його корумповане оточення. Дісталось від Франка Гофмана і СБУ, яка захищає інтереси олігархів.\nОднак прогнози більшості аналітиків не збулись. Зустрічі Джо Байдена з Петром Порошенком І Арсенієм Яценюком пройшли в теплій та дружній атмосфері, як це видно на сьогоднішніх фото. Якщо Байден і критикував українську владу, то дуже делікатно. Смайлик «smile» Жорстких,\nочікуваних заяв з його боку на адресу влади не пролунало. Надії борців з корупцією у владі на підтримку Байдена не виправдались.\nЗагалом Джо Байден продемонстрував підтримку України у проведенні реформ, а головне продемонстрував єдність США з українським народом щодо деанексії Криму і Донбасу, та ще й привіз кругленьку суму для здійснення усіх реформ – 190 млн доларів. (Байден також підтвердив гарантії кредиту в 1- мільярд доларів). І ще, Джо Байден порекомендував Україні виконувати Мінські домовленості навіть попри те, якщо Росія виконувати їх не буде. Як вам така настанова-напуття?\nВ Садгорі вкрали платіжний термінал\nБуде \_”Бункер\_” у Чернівцях\nНаркотики до Сокирянської колонії не потрапили\nУНА-УНСО оголосила всеукраїнську мобілізацію\nКаспрук кличе чернівчан до суду


Будиночок на дереві став «родзинкою» виставленого на продаж об'єкта. - ReaZon\nЩо таке «кімната» у Фейсбуці? Facebook запускає конкурента для Zoom з додатковими можливостями\nБудиночок на дереві став «родзинкою» виставленого на продаж об’єкта\n· 05.10.2020 ·0·3 перегляди\nКоли агент з нерухомості Джеремі Дірінг оглядав будинок, який з його допомогою захотіли продати господарі, то відразу зрозумів, що найунікальніша деталь майбутньої рекламної кампанії — будиночок на дереві.\nЙого зробив власник для свого сина, причому в дерево не було вбито жодного цвяха. Будиночок обвивається навколо стовбура і спирається на гілки.\nНа лістинг звернули увагу ЗМІ і агент відмінно використав цю можливість — в сюжеті для місцевого телебачення він з гумором розповідає про «інспекцію» будови, яка показала, що «взимку всередині може бути холодно, але… будинок цілком відповідає вимогам».


Аналіз обсягу пропозиції і реалізації послуг туристського підприємства — Студопедія\nАлгоритмічна модель проведення структурно-динамічного аналізу:\n1) охарактеризувати туристське підприємство за довідковими даними, (власні підприємства розміщення туристів) і (власні підприємства харчування);\n2) розрахувати основні показники діяльності туристського підприємства і проаналізувати їх динаміку;\n3) проаналізувати структуру обслугованих туристів за цілями відвідування, за віковими категоріями і зміни структури за 3 роки;\n4) проаналізувати розміщення туристів на території України і середню тривалість перебування в закладах розміщення;\n5) проаналізувати дані про в'їзд іноземних туристів – динаміку кількості іноземних туристів і структуру туристських потоків, динаміку кількості туро-днів і середню тривалість подорожі за країнами, з яких прибули іноземні туристи;\n6) проаналізувати дані про туристів, які виїжджали за кордон – динаміку кількості туристів і структуру туристських потоків, динаміку кількості туро-днів і середню тривалість подорожі за країнами, до яких виїжджали туристи, структуру обслугованих туристів, які виїхали повітряним, залізничним, автомобільним і морським транспортом;\n7) проаналізувати основні фінансово-економічні показники та їх динаміку;\n8) проілюструвати наочно динаміку основних показників діяльності туристського підприємства за допомогою різних типів діаграм;\n9) скласти пояснювальну аналітичну записку, в якій: прокоментувати результати розрахунків; виявити фактори, що впливають на фінансові результати діяльності туристського підприємства; надати пропозиції щодо активізації роботи туристського підприємства.\n1) Спочатку необхідно охарактеризувати туристське підприємство за довідковими даними (власні підприємства розміщення туристів) і (власні підприємства харчування). В характеристиці необхідно розкрити:\n– назву суб'єкта туристичної діяльності,\n– № ліцензії і № в реєстрі,\n– поштовий індекс і адресу,\n– форму власності,\n– назву міністерства (відомства), акціонерного товариства тощо у віданні якого перебуває суб'єкт туристичної діяльності,\n– наявність і кількість власних підприємств розміщення туристів (готелів, санаторіїв, пансіонатів з лікуванням, санаторіїв-профілакторіїв, кемпінгів, мотелів, турбаз, молодіжних таборів, центрів), їх місткість,\n– наявність і кількість власних підприємств харчування (ресторанів, барів, кафе, інших) і кількість посадкових місць у них.\nПри наявності додаткової інформації слід охарактеризувати основні напрямки діяльності.\n2) Далі слід розрахувати основні показники діяльності туристського підприємства і проаналізувати їх динаміку.\nЗа результатами проведеного аналізу необхідно зробити висновки щодо обсягів реалізованих послуг туристським підприємством, побудувати графіки динаміки загальної кількості туристів і кількості туро-днів, наданих туристам за три роки.\n3) Протягом трьох років туристи, обслуговані аналізованим туристським підприємством подорожували з різною метою, яку слід проаналізувати.\nЗа результатами проведеного аналізу необхідно зробити висновки щодо структури туристів за цілями відвідування, побудувати графіки динаміки кількості туристів, які подорожували з різною метою.\nТакож у ході аналізу необхідно проаналізувати розподіл туристів, подорожуючих з кожною метою, наприклад розподіл туристів, які подорожували зі службовою, діловою, метою бізнесу і метою навчання проаналізувати.\nЗа результатами проведеного аналізу необхідно зробити висновки щодо розподілу туристів, які подорожували зі службовою, діловою, метою бізнесу і метою навчання, побудувати графіки динаміки кількості туристів, які подорожували з такою метою, та їх структури.\nАналогічно провести аналіз розподілу туристів, які подорожували з метою дозвілля і відпочинку, з метою лікування, з метою спортивно-оздоровчого туризму та з іншою метою. Зробити висновки щодо структури обслугованих туристів у залежності від мети подорожі.\nОхарактеризувати найбільші сегменти споживачів і надати пропозиції щодо перспектив розвитку окремих видів туризму в діяльності туристського підприємства.\nДалі слід проаналізувати структуру обслугованих туристів за віковими категоріями. Зробити висновки щодо вікового складу обслугованих туристів, визначити перспективні сегменти туристів і надати пропозиції щодо необхідності активізації маркетингової діяльності для залучення окремих сегментів споживачів.\nАле для того, щоб зробити висновки щодо діяльності туристського підприємства недостатньо проаналізувати динаміку і кількість обслугованих туристів. Також важливими показниками, що відображають попит на послуги туристського підприємства є кількість наданих туристам туро-днів і кількість туро-днів на 1 туриста, тобто тривалість подорожі. Тому необхідно визначити як за аналізований період змінилися ці показники. Результати аналізу проілюструвати графічно. Зробити висновки щодо динаміки кількості туро-днів, наданих туристам за кожним типом туризму.\n4) Якщо туристське підприємство обслуговувало іноземних і внутрішніх туристів, доцільно проаналізувати розміщення туристів на території регіону України. За результатами аналізу зробити висновки щодо найбільш популярних закладів розміщення в Україні, побудувати графіки.\n5) Далі необхідно проаналізувати дані про в'їзд іноземних туристів і дані про туристів, які виїжджали за кордон.\nЯкщо туристське підприємство обслуговувало іноземних туристів, тоді доцільно проаналізувати їх структуру і розподіл за країнами прибуття. Зробити висновки щодо структури в'їзного турпотоку, надати пропозиції щодо перспектив розвитку в'їзного туризму.\n6) Далі слід проаналізувати динаміку і розподіл туристів, які виїжджали за кордон протягом трьох років. Зробити висновки щодо динаміки кількості туристів і їх активності.\nПроаналізувати структуру туристів, які виїжджали за кордон і зробити висновки, щодо найбільш популярних напрямків туризму (країн, в які туристи виїжджають) і розвитку виїзного туризму.\nСлід враховувати, що туристи, які виїжджають за кордон, користуються різними видами транспорту, серед яких: повітряний, залізничний, автомобільний і морський, що обумовлено перш за все транспортною доступністю країн, а іноді й особливістю подорожі. Тому доцільно проаналізувати розподіл туристів, які виїжджали за кордон різноманітними видами транспорту.\nЗробити висновки щодо транспортного обслуговування туристів.\nПроаналізувати структуру туристів, які подорожували окремими видами транспорту. Наприклад, структуру туристів, що подорожували повітряним транспортом. Аналогічно проаналізувати структуру туристів, обслугованих залізничним, автомобільним і морським транспортом. За результатами аналізу зробити висновки.\n7) Важливим показником, що характеризує діяльність туристського підприємства є обсяг наданих туристських послуг у вартісному вимірюванні. Тому особливу увагу слід приділити аналізу фінансових показників. А саме проаналізувати динаміку і структуру доходів туристського підприємства. Зробити висновки щодо динаміки і структури доходів, виявити фактори, що впливають на їх зміни і надати оцінку їх впливу.\nДалі слід проаналізувати динаміку і структуру витрат туристського підприємства і зробити висновки щодо їх динаміки і структури.\nПроаналізувати динаміку отриманого фінансового результату від звичайної діяльності до оподаткування, зробити висновки щодо прибутковості (збитковості) роботи підприємства. Зробити висновки щодо тенденції розвитку туристського підприємства, надавши оцінку динаміки загального обсягу і зміни структури наданих послуг. Визначити резерви збільшення обсягів реалізації туристських послуг.\nСформулювати пропозиції щодо підвищення ефективності діяльності туристського підприємства, запропонувати можливі заходи, спрямовані на збільшення обсягів реалізації туристських послуг.\n1. Які джерела інформації використовують для аналізу обсягу пропозиції і реалізації послуг підприємств сфери туризму?\n2. Які показники характеризують обсяг пропозиції і реалізації послуг туристського підприємства?\n3. Якими є значення і завдання аналізу обсягу пропозиції і реалізації послуг підприємств туристської індустрії?\n4. Назвіть фактори, що впливають на зміни обсягу пропозиції і реалізації послуг (продукції).\n1. Які джерела інформації використовують для аналізу обсягу пропозиції і реалізації послуг підприємств готельного господарства, курортної сфери?\n2. Які показники характеризують обсяг пропозиції і реалізації послуг підприємств готельного господарства?\n3. Які показники характеризують обсяг пропозиції і реалізації послуг підприємств курортної сфери?\n4. Які показники характеризують обсяг пропозиції і реалізації послуг ресторанного підприємства?\nЗавдання і інформаційне забезпечення аналізу | Аналіз стану основних засобів\nГенерація сторінки за: 0.176 сек.


Новини Львова: Як жили львівяни 1943-го, - раритетні фото\nпонеділок 18 лютого, 2019 23:10\nТеги: Львів, Друга світова війна\nЯк жив Львів 1943-го можна побачити на світлинах із Австрійського державного архіву. На них зруйновані будинки та стурбовані люди.\nУ Відні зберігаються фото Львова 1943-го Фото: Österreichische Staatsarchiv.\nВони щось шукають, продають або обмінюють, про це повідомила Gazeta.ua.\nПісля проголошення Акту відновлення української державності 30 червня 1941 року, німці зрозуміли, що ОУН - ворог для окупаційного режиму. Тому поспішили зупинити українську ініціативу арештами. Німці добре розуміли складність ситуації і тому із Берліна до Львова прибула спеціальна група на чолі з державним підсекретарем Кундтом, щоб взяти ситуацію під свій контроль.\nУ Львові запровадили експериментальні дорожні знаки


Нова теорія виникнення Всесвіту пояснює найбільші загадки світобудови - 26 Вересня 2013 - newspace\nГоловна » 2013 » Вересень » 26 » Нова теорія виникнення Всесвіту пояснює найбільші загадки світобудови\nВсесвіт, на думку фізиків-теоретиків, зародився зовсім не у результаті Великого Вибуху, а внаслідок перетворення на чорну діру чотиривимірної зірки, що спровокувало викид «сміття». Саме це сміття і стало основою нашої світобудови.\nКоманда фізиків - Раджеш Пурхасан (Razieh Pourhasan), Няєш Афшорді (Niayesh Afshordi) та Роберт Манн (Robert B. Mann) - висунули абсолютно нову теорію народження нашого Всесвіту. При всій своїй складності дана теорія пояснює багато проблемних моментів у сучасному уявленні Всесвіту.\nУ загальноприйнятій теорії появи Всесвіту йдеться про ключову роль у цьому процесі Великого Вибуху. Дана теорія узгоджується з видимою картиною розширення Всесвіту. Проте у неї є деякі проблемні місця. Так, не зовсім зрозуміло, наприклад, яким чином сингулярність, яка створила Всесвіт із практично однаковою температурою у різних куточках. Враховуючи вік нашого Всесвіту - приблизно 13,8 млрд. років - досягнення теперішньої температурної рівноваги неможливе.\nБагато космологів стверджують, що розширення Всесвіту мало відбуватися швидше швидкості світла, але Афшорді відзначає хаотичність Великого Вибуху, тому неясно, як могла б утворитися ділянка того чи іншого розміру однорідна по температурі.\nНова модель виникнення Всесвіту пояснює дану загадку. Тривимірний Всесвіт плаває у новій моделі подібно мембрані у Всесвіті з чотирма вимірами. Фактично, Всесвіт являє собою багатовимірний фізичний об'єкт із розмірністю менше розмірності простору.\nУ чотиривимірного Всесвіту, звісно, чотиривимірні зірки, здатні проживати життєвий цикл, властивий тривимірним зіркам у нашому Всесвіті. Чотиривимірні зірки, що відрізняються найбільшою масивністю та вибухають надновими у наприкінці свого життя, будуть перетворюватися на чорну діру.\nЧотиривимірна діра мала б у свою чергу такий же горизонт подій, що і тривимірна чорна діра. Горизонтом подій називають межу між внутрішньою стороною чорної діри і зовнішньою. У тривимірного Всесвіту цей горизонт подій представлений у вигляді двовимірної поверхні, тоді як у чотиривимірного - у вигляді тривимірної гіперсфери.\nТаким чином, при вибуху чотиривимірної зірки із залишків матеріалу на горизонті подій формується тривимірна брана, тобто Всесвіт аналогічний нашому. Настільки незвичайна для людської уяви модель може дати відповідь на питання чому у Всесвіті усюди майже однакова температура: чотиривимірний Всесвіт, що породив наш тривимірний, існував набагато довше ніж 13,8 млрд. років.\nЗ точки зору людини, яка звикла уявляти Всесвіт як величезний і нескінченний простір, нову теорію сприйняти непросто. Важко усвідомити, що наша світобудова, можливо, лише локальне збурення, «листок на ставку» древньої чотиривимірної діри величезних розмірів.\nПереглядів: 358 | Додав: salceson | Рейтинг: 5.0/1


Мачухівська ОТГ за підтримки ДТЕК Нафтогаз отримала нову комунальну техніку – Національний Промисловий Портал Мачухівська ОТГ за підтримки ДТЕК Нафтогаз отримала нову комунальну техніку – Національний Промисловий Портал\nОновлено: 02.01.2020 - 18:03\n02.01.2020 - 18:05\nМачухівська ОТГ за підтримки ДТЕК Нафтогаз отримала нову комунальну техніку\nКомпанія ДТЕК Нафтогаз втілила черговий соціальний проєкт у Мачухівській ОТГ. Цього разу закупила нову комунальну техніку у Мачухівську громаду.\nПередає Національний Промисловий Портал з посиланням на інтернет-видання Полтавщина.\nПроблема збору та перевезення сміття для громади актуальна — не вистачає техніки. Саме тому в Мачухівській ОТГ закупили сучасний сміттєвоз, який додатково обладнали відвалом для прибирання дороги від снігу в зимовий період.\n“Сміттєвоз був необхідністю для нашої громади, адже в наших планах рухатись до проєкту роздільного сміття. Для реалізації цього нам потрібна була техніка, якої в громади немає. Дякуючи компанії ДТЕК Нафтогаз, нам вдалось закупити сміттєвоз. Тепер у громаді буде порядок та чистота”, — розповідає голова Мачухівської ОТГ.\nДТЕК Нафтогаз працює в селі давно — протягом шести років. За цей час Мачухівська сільрада розквітла та почала розвиватись. У громаді переконані, розвиток промисловості — це шанс покращити свої території, адже від видобутку вуглеводнів ОТГ отримує ренту. А це великі кошти, які спрямовуються на розвиток інфраструктури та будівництво нових об’єктів. Крім ренти, ДТЕК Нафтогаз втілює соціально-важливі проєкти. Спільними силами покращують умови життя місцевого населення.\n“За час співпраці з громадою реалізовано більше двадцяти соціально важливих проєктів на суму більше 10 млн гривень. Крім того, за останні два роки, сума ренти, спрямованої від ДТЕК Нафтогаз до Мачухівської громади, становила більше 15 млн гривень. Це дійсно значний внесок у розвиток громад”, — відмічає Генеральний директор ДТЕК Нафтогаз Ігор Щуров.\nНовенький сміттєвоз курсуватиме всією територією Мачухівської ОТГ. Важливо зазначити, що майже весь парк комунальної техніки громади був придбаний за рахунок соціальних програм компанії ДТЕК Нафтогаз.\nАвіабудування 21.11.2021 - 19:45\n«Завод 410 ЦА» у найближчі два роки відремонтує три літаки для Казахстану


У Полтаві та Одесі СБУ викрила сепаратистських інтернет-пропагандистів :: Ізбірком :: Головні події Одеси\nУ Полтаві та Одесі СБУ викрила сепаратистських інтернет-пропагандистів\n10 вересня 2020 р. 21:14\nЯк повідомили у пресслужбі СБУ, оперативники спецслужби задокументували, що деструктивні матеріали пропагандисти розміщували на персональних і фейкових сторінках та в багатотисячних спільнотах у заборонених російських соцмережах.\nОдним із сепаратистів виявився колишній правоохоронець, який наразі працює в приватній охоронній структурі Полтави. Встановлено, що відставник брав активну участь у 15 антидержавних спільнотах із загальною аудиторією у понад 1,5 мільйона учасників. У цих групах зловмисник розміщував заклики до порушення громадського порядку, зміни меж території нашої держави, виправдовував агресію РФ на півдні та сході, підтримував ідею розподілу України та приєднання окремих регіонів до Росії.\nДля підготовки антиукраїнського контенту він використовував матеріали російських пропагандистських ресурсів та сайтів бойовиків. За оперативними даними, сепаратистські погляди зловмисник також намагався популяризувати серед знайомих військовослужбовців та колег по службі.\nЩе одного агітатора співробітники спецслужби викрили в Одесі. Заклики до зміни конституційного ладу та державних кордонів України він розміщував у соцмережах під вигаданим ім`ям. Зловмисник підтримував проросійських бойовиків та агітував за створення на території південних областей терористичної організації за зразком «Л/ДНР».\nПід час обшуків у помешканнях обох зловмисників слідчі органів безпеки виявили комп`ютери та мобільні телефони із доказами протиправної діяльності. Наразі вилучені матеріали надіслано на експертизи.\nДії агітаторів кваліфіковано за ч. 1 ст. 110 (посягання на територіальну цілісність і недоторканність України) Кримінального кодексу України. Одеситу наразі повідомлено про підозру.\nУ випадку доведення вини, їм загрожує до 5 років позбавлення волі.\nНагадаємо, в червні обласна прокуратура повідомила про підозру 30-річному мешканцю Овідіопольського району у скоєнні злочину проти основ національної безпеки держави.\nУ травні Служба безпеки України розпочала кримінальні провадження стосовно 16 агітаторів, що діяли за завданням російської сторони.\nУ квітні Служба безпеки України заявила, що попередила спробу представників проросійського руху «Куликове поле» організувати 2 травня в Одесі низку провокаційних акцій у роковини трагічних подій 2014 року.


Європейський Союз відзначає прогрес України у реформуванні сфери довкілля - Новини - Міністерство екології та природних ресурсів України\nНовини Євроінтеграція Діяльність міністра Діяльність міністерства\nЄвропейський Союз відзначає прогрес України у реформуванні ряду сфер і серед них – сфера довкілля. Про це йдеться у спільній заяві за результатами 20-го саміту Україна-ЄС, який відбувся 9 липня у Брюсселі.\nЗокрема, у заяві вказано, що «хороший прогрес було досягнуто в структурних реформах у сфері децентралізації, державного управління, а також державних закупівель та сфері охорони довкілля.”\nВодночас Міністр екології та природних ресурсів України Остап Семерак повідомив, що Україна та Європейський Союз поглиблять співпрацю у питаннях охорони довкілля.\n«Ще одна хороша новина, що під час саміту домовились опрацювати подальші можливості співпраці між Україною та ЄС у сфері охорони довкілля, у тому числі у рамках програми ЄС Life+ та діяльності Європейського агентства з питань довкілля», - резюмував Міністр екології.\nНагадаємо, 2 березня 2018 року Остап Семерак зустрівся у Брюсселі з Комісаром ЄС з питань довкілля, морських справ та рибальства Кармену Веллою. Тоді сторони домовилися розпочати неформальні консультації щодо набуття Україною статусу партнера в Європейському агентстві з питань довкілля та приєднання України до програми ЄС Life+, яка дозволить громадам отримувати фінансування екологічних проектів на місцях.


З моєї мовчазної згоди Едик почав експеримент з тотальної економії. Дійшло до такого, що просто в голові не вкладається – бутерброд зранку один на двох, дитина голодна, лампи повиткручував. Прострочені продукти! Це ще треба було здогадатися тягти їх додому! Я втомилася так жити і відправила чоловіка до його батьків. А він тепер ходить і розповідає, що я просто звикла до розкоші. Ну ось самі скажіть мені. І зарплата відповідна – 8 тисяч гривень. – Насправді, грошей нам вистачає, просто ми багато витрачаємо. Я проаналізував наші витрати, тепер я знаю, від чого треба відмовитися, щоб нам вистачало – iBilingua\nYou are here: Home / життєві історії / З моєї мовчазної згоди Едик почав експеримент з тотальної економії. Дійшло до такого, що просто в голові не вкладається – бутерброд зранку один на двох, дитина голодна, лампи повиткручував. Прострочені продукти! Це ще треба було здогадатися тягти їх додому! Я втомилася так жити і відправила чоловіка до його батьків. А він тепер ходить і розповідає, що я просто звикла до розкоші. Ну ось самі скажіть мені. І зарплата відповідна – 8 тисяч гривень. – Насправді, грошей нам вистачає, просто ми багато витрачаємо. Я проаналізував наші витрати, тепер я знаю, від чого треба відмовитися, щоб нам вистачало\nЗ моєї мовчазної згоди Едик почав експеримент з тотальної економії. Дійшло до такого, що просто в голові не вкладається – бутерброд зранку один на двох, дитина голодна, лампи повиткручував. Прострочені продукти! Це ще треба було здогадатися тягти їх додому! Я втомилася так жити і відправила чоловіка до його батьків. А він тепер ходить і розповідає, що я просто звикла до розкоші. Ну ось самі скажіть мені. І зарплата відповідна – 8 тисяч гривень. – Насправді, грошей нам вистачає, просто ми багато витрачаємо. Я проаналізував наші витрати, тепер я знаю, від чого треба відмовитися, щоб нам вистачало\nУ чоловіка Едуарда останні півроку на темі економії дах зірвало щось зовсім. Дійшло до такого, що просто в голові не вкладається – бутерброд зранку один на двох, дитина голодна, лампи повикручував у кімнатах майже всюди. Я втомилася так жити і відправила чоловіка до його батьків. А він тепер ходить і розповідає, що я просто звикла до розкоші. Хоча ні про які розкошування і мови не йшло.\nЯ скоро рік як в декреті. Поки працювала, зарплату отримувала нормальну, нам на життя вистачало. Едуарда не пиляла, хоча він працював в якійсь пересічній конторці і додому приносив сущі копійки. Просто він завжди говорив, що шукає роботу кращу і ось-ось влаштується.\nМене ситуація не напружувала доти, поки тест не показав дві смужки. Моєю першою реакцією було – не час, куди зараз дитина? Я – основний годувальник в сім’ї, та й квартиру хотілося б оновити хорошим ремонтом, оскільки жили ми в моїй дошлюбній квартирі, яка дісталася мені від бабусі. Ремонт тут міцний, але “бабусин” варіант. Меблі ми змінили частково, але інтер’єр мені все одно не дуже подобався.\nЕдик як дізнався, що я при надії, в ногах валявся, присягався, що він буде заробляти, знайде другу і третю роботу, буде забезпечувати сім’ю. І я повірила. До моменту мого виходу в декрет чоловік дійсно знайшов собі підробіток. Грошей стало більше, хоча до рівня моєї зарплати все одно не дотягували.\nАле все масштабні покупки для дитини ми вже зробили, я вирішила, що ремонт почекає, ми зможемо нормально пережити декрет. Тим більше, чоловік весь час говорив, що шукає варіанти краще.\nЯ народила донечку, чоловік ще кілька місяців попрацював на двох роботах і здувся.\n– Дуже важко, навантаження зросло, а зарплати очікуваної немає. Я зараз трохи перепочину, а потім знову знайду підробіток, – завів Едик знайому пісню.\nЯ вважала, що непогано б було йому взагалі роботу змінити, але промовчала, не хотіла перетворюватися на пилку. Мені здавалося, що чоловік сам все прекрасно розуміє.\nОсновна робота Едуарда полягала в сидінні в офісі з 9 до 18 години. Він друкував договори, розносив їх по кабінетах, замовляв воду і відправляв на ремонт принтер. Одним словом, виконував секретарські обов’язки, тільки без телефонних дзвінків. Хоча посада у чоловіка називалася якось інакше, не секретар, але суті це не змінювало. Робота – не чіпай лежачого, ніяких хвилювань і відповідальності. Але і зарплата відповідна – 8 тисяч гривень.\nТак ось. Чоловік відпочивав кілька місяців. Фінанси і моє терпіння підходили до кінця. Поки рятували тільки батьки з обох сторін, які то грошей привезуть, то продуктів. Не знаю, як йому, а мені перед своїми батьками було соромно. Я взагалі доросла вже, вони не зобов’язані мене з чоловіком і дитиною утримувати.\nСвої претензії я висловила Едику. Він походив, подув, а потім знайшов вихід – економити. Жорстко економити на всьому.\n– Насправді, грошей нам вистачає, просто ми багато витрачаємо. Я проаналізував наші витрати, тепер я знаю, від чого треба відмовитися, щоб нам вистачало. Дай мені час і ти побачиш, що я правий.\nЗ моєї мовчазної згоди він почав свій експеримент, і наше життя перетворилася у виживання. В туалеті з’явився туалетний папір, який більше схожий на наждачку, рідина для миття посуду була замінена смердючим господарським милом, нормальний пральний порошок зник, продукти в холодильнику були найнижчого цінового сегмента, сумнівного смаку і якості. І їли ми вранці один бутерброд на двох.\nВід того, чим він замінив пральний порошок, у мене почалося подражнення, від дешевої їжі у дитини відкрилася алергія, тому що ми ще на ГВ. Від запаху господарського мила мене відвертало від душу. Ми з чоловіком сварилися мало не щодня.\n– Досить вже, ми не піддослідні кролики!\n– Просто треба звикнути і все пройде! До речі, в цьому місяці у нас пішло надто багато води, тобі варто бути економнішою.\nКоли він приніс додому прострочені продукти, я зібрала його речі і відправила його до батьків. Тому що ризикувати своїм здоров’ям і здоров’ям маленької донечки через те, що Едик не хоче шукати нормальну роботу, я не збираюся. Прострочені продукти! Це ще треба було здогадатися тягти їх додому, де маленька дитина і жінка, що годує.\nПодзвонила батькам і попросила допомоги, хоча здавалося, що провалюся від сорому. Вони приїхали, побачили що діється в домі, допомогли мені позбутися слідів “економії” і закупили нормальні продукти і побутову хімію.\nБатьки сказали, щоб я півроку не смикалася, вони будуть допомагати всім, а потім мама піде на пенсію, мала підросте і вона буде з нею сидіти, а я вийду на роботу. Після півроку того, що я пережила з Едиком, ці слова були просто як бальзам на душу.\nСвекруха Ірина Олегівна теж дзвонила з’ясувати, що у нас сталося, син же наскаржився, мабуть. Так вона як дізналася, що її синочок учудив, дар мови втратила. Попросила не поспішати тільки, дати всім час охолонути.\nЕдик себе винуватим, до слова. не вважає. На його думку, я звикла жити на широку ногу. Виявляється, не харчуватися спорченим – це жити на широку ногу. Знайомим він розповів, що я просто звикла до розкоші і вимагаю занадто багато від нього, це мені його слова кума передала.\nЯ ж розчарувалася в Едику повністю. Він показав свою повну неспроможність як чоловік і батько. Готовий був в ганчірках ходити, простроченим харчуватися, аби не підніматися з дивана і не йти на роботу, де будуть платити якісь хоч трохи нормальні гроші. Там же працювати треба, а навіщо, якщо він вміє так “чудово” економити. Це однозначно розлучення. Я не вірю, що Едик виправиться. Чи я поспішаю і варто дати йому шанс, не позбавляти донечку батька?


перейти до весільних пісень...\nВесільні пісні. Українське традиційне весілля неможливо собі уявити без пісень.\nВони — невід’ємна складова частина гучного, багатолюдного, яскравого обрядового дійства, яке тривало кілька днів, а то й тижнів і мало, як тепер ми сказали б, чітко окреслений сценарій з головними та другорядними дійовими особами та виконавцями. Не обходилося і без глядачів — запрошених близьких і далеких родичів, сусідів, друзів або й незапрошених односельців, які, зачувши музику і співи, просто заходили подивитися, як вбрані молода (наречена) і молодий (наречений), як виконуються встановлені звичаєм дії, як грають свої ролі свати й свашки, дівчата-дружки і хлопці-дружби (їх іще називали боярами) та інші весільні гості.\nЗміст, композиція, характер мелодій, склад виконавців, пісенний та музичний супровід теж визначалися усталеним сценарієм, тому весільні пісні легко вирізнити серед величезного масиву обрядової і необрядової лірики. Хоч би про який епізод у них не співалось, майже завжди звучить традиційний зачин:\nЛетять галочки у три рядочки...\nНа калиноньці дві ягодоньці...\nА в садочку дві квіточки...\nНайдавніший вид утворення нової сім’ї — умикання, тобто викрадення нареченої (іноді за її згодою), що підтверджено одним давньоруським літописцем. Молодь (радимичі, в’ятичі, сіверяни) на розвагах танцювала й співала " бєсовскія пєсни, и ту умыкаху жены собє съ нею же кто сєвєщашеся". Звертаємо увагу і на те, що й тоді при одруженні лунали пісні. Крім викрадення, існували й такі форми шлюбу, як завоювання і купівля нареченої. Їх відгомони вчуваються у піснях, що пізніше увійшли в усталений пісенний весільний репертуар:\n...будемо бити та воєвати,\nМар’єчки не давати...\nТатарии, братик, татарин,\nвіддав сестру за таляр,\nбіле личко за п’ятак,\nрусу косу віддав так...\nТака форма одруження, як викуп нареченої, також підтверджена літописами. З них дізнаємося, наприклад, про те, що київський князь Володимир мав віддати за наречену кілька міст. З них же знаємо, що, приміром, згідно з весільним ритуалом князь Олександр (згодом Невський), одружуючись у 1239 р., на весіллі «самолично кашу чини». Цікаву згадку про один стародавній весільний звичай залишив француз Боплан, який довго жив на Україні. Він твердить, що там можна було не тільки хлопцям свататися до дівчат, але й дівчатам до хлопців, причому дівчата «рідко не досягали успіху».\nНайпоширенішим і найтривалішим виявився звичай одружувати хлопця і дівчину за волею батьків, які орієнтувалися головним чином на майновий стан молодих, а не на їх бажання чи небажання стати парою. Такий весільний обряд починався сватанням: посланці жениха (свати, старости) — поважні чоловіки, які добре знали традиційний текст необхідного в таких випадках діалогу,— не прямо запитували у батьків, чи віддадуть вони свою дочку за їхнього «князя», а говорили «наздогад», що у їхній двір забігла куниця, а князь хоче мати її в себе. Якщо батьки «не бачили ніякої куниці», то дівчина виносила гарбуза, що було знаком відмови. Коли ж дівчина подавала сватам рушники, а «князеві» хустку, то сватання минуло успішно і можна було приступати до заручин, які, власне, й були початком весілля: сходилися весільні гості, дружки співали відповідні до моменту пісні. Обрядові пісні звучали й при випіканні весільного короваю. До речі, його готували тільки жінки з благополучних сімей, щоб і молоді жили щасливо. Дружки накликали щасливе життя молодому подружжю і на «вінкоплетинах» — це був своєрідний вечір прощання з дівуванням і парубкуванням: плели з барвінку вінок нареченій, яка, одружившись, повинна була завжди носити очіпок чи хустку (бо вінок символ дівоцтва), в’язали букетики для дружок і дружбів, а головне завивали гільце (вильце, вільце) — прикрашали калиною та квітами зелену гілку:\nМи вілечко вили, у хліб устромили\nДа на столі поставили,\nЩоб було па столі повно,\nА нашим молодим гарно.\nКульмінаційним моментом весілля був день, коли гості збиралися і в жениха, і в нареченої. Весільний «поїзд» молодого, що їхав по молоду, теж гучав піснями. По дорозі його не раз перепиняли сусіди молодої, вимагаючи викуп. Зустріч молодих супроводжувалася величальними піснями. Після частування та обрядових співів молоду садовили на посад (стілець, застелений вивернутим кожухом) і розплітали їй косу під співи дружок; потім відбувалося урочисте покривання хусткою, поділ короваю між гостями і прощання дівчини з рідним домом — чи не найдраматичніший епізод у ході весілля — і переїзд у дім чоловіка, що також відображено у ряді пісень.\nВесілля закінчувалося перезвою (понеділкуванням). В деяких місцевостях цей епізод називали «циганщиною», що говорить про характер веселощів і пісенності — переважали жартівливі пісні; перевдягнені гості могли зайти у будь-який двір, узяти щось із продуктів і з жартами, піснями й танцями йти до молодожонів.\nХоч у весільному обряді були пісні, які викликали сум за минулим і тривожні думки про майбутнє, в цілому свято мало піднесений, радісний характер,— адже народжувалася нова сім’я, що й відзначалося урочисто і весело. Прислухаємося до самих термінів: «одруження», «шлюб», «весілля» . Людина знаходила собі друга, двоє полюбилися (шлюб — первісно «слюб» - єднання по любові) і весілля — підтвердження того, що панівним настроєм самих молодих, їхньої рідні та близьких були веселощі.\nВесільні пісні, що виконувалися під час обряду, не тільки коментували кожен епізод, але й вшановували, повчали, розчулювали, смішили, застерігали й провіщали,— все це дало підставу І. Франкові вбачати у весільній поезії «цінний матеріал соціологічний, етнологічний і язиковий».\nСистематичні записи і дослідження весільної обрядовості па Україні почалися в XIX ст., хоч, як уже знаємо, перші згадки про весільні звичаї слов’янських племен долинули до нас з часів Київської Русі. Найціннішими з наукового погляду є праці дореволюційних дослідників: М. Сумцова, Б. Грінченка, В. Охрімовича, І. Франка — і радянських: О. Кравець, О. Правдюка та М. Шубравської. Сценки традиційного весілля відтворені у поемах Т. Шевченка «Причинна», «Марина», «Наймичка» та у п’єсі «Назар Стодоля», у п’єсах М. Старицького, М. Кропивницького, І. Карпенка-Карого, І. Франка, а в радянський час — І. Кочерги.\nВесільна поезія є виявом багатовікових традицій, кращі з яких продовжують жити і нині.


Українські регіональні медіа недостатньо інформують суспільство про переселенців - дослідження - MediaSapiens.\nУкраїнські регіональні медіа недостатньо інформують суспільство про переселенців - дослідження\nАсоціація «Спільний простір» і представництво Європейського союзу в Україні вважають недостатнім рівень висвітлення теми внутрішньо переселених осіб у регіональних засобах масової інформації.\nПро це представники асоціації заявили в прес-центрі «Українських новин», презентуючи результати моніторингу регіональних ЗМІ, що був проведений з 1 по 23 жовтня, повідомляє інформагентство.\n«Ця тема відносно нова для української журналістики, й під час моніторингу ми виявили, що бракує репортажів і статей з відповідним аналізом або дослідженням проблем внутрішньо переміщених осіб», - повідомив консультант моніторингових проектів асоціації «Спільний простір» Олександр Чекмишев.\nВідповідно до результатів моніторингу регіональних ЗМІ було виявлено низку проблем, пов'язаних з висвітленням теми переселенців. ЗМІ в цілому використовували коректну термінологію, розповідаючи про переселенців, однак експерти виявили випадки дискримінації переміщених осіб у матеріалах ЗМІ.\nКрім того, зі слів Олександра Чекмишева, досліджувався рівень тональності ставлення до переселенців. У цілому по Україні аналіз показав нейтральне й позитивне ставлення до переселенців у матеріалах ЗМІ, однак був виявлено низку негативних матеріалів.\nНа думку координатора сектору реагування на кризу Представництва ЄС в Україні Хельги Пендер, ЗМІ недостатньо приділяють увагу самим переселенцям і їхнім проблемам. Зокрема, найбільшу частину контенту на тему переселенців у загальному масиві новин демонстрували ЗМІ Східної України (від 2,9% на телебаченні до 2,6% у газетах), а найменшу - ЗМІ північної й центральної частин України (від 1,1% на телебаченні до 0,7% у газетах).\nТематика висвітлення проблеми в цілому збігається, йдеться про соціальну адаптацію переселенців, освітні проблеми та проблеми, пов'язані з виборчим правом.\nНа думку координатора регіонального медіа-моніторингу Лесі Ярошенко, подібні дослідження зможуть привернути увагу ЗМІ до написання матеріалів про внутрішньо переміщених осіб і підвищать якість цих матеріалів.\nДослідження проводилися серед 207 регіональних телеканалів, газет і онлайн-меда.\nПланується проведення ще трьох етапів моніторингу в лютому, червні й жовтні 2016 року.\nЗа даними «Українських новин», станом на 7 грудня Міністерство соціальної політики України поставило на облік 1 634 514 вимушених переселенців із зони проведення антитерористичної операції (АТО) і анексованого Росією Криму.\nНагадаємо, Громадська організація «Центр Соціальна дія» презентувала 25 листопада дослідження проекту «Без кордонів» - моніторинг центральних українських ЗМІ (друкованих, інтернет і телебачення) за 2014 рік, впродовж якого експерти організації нарахували 424 випадки вживання мови ворожнечі.\nРедакції вважають теми про ЄС нецікавими для аудиторії – дослідження\nРозважальне телебачення «програмує» людей голосувати за популістів — дослідження


Українську вивчають переселенці та навіть іноземці\nПрикро, що багато з нас добровільно спілкуються «мішанкою», навіть думають не рідною мовою. Разом з цим втрачаємо гідність своєї нації. І це в той час, як нашу мову вивчають і намагаються розмовляти нею іноземці та іншомовці.\nСергій Попов разом з дружиною та двома дітьми переселилися зі сходу України ще у 2014 році. Нині вони проживають у Бочківцях. Уже тут їхня сім’я поповнилася ще двома хлопчиками-близнюками. Подружжя влаштувалося на роботу у місцеве відділення поштового зв’язку. На Луганщині вони спілкувалися російською, а тут прагнуть говорити українською.\n– Розмовляти українською у першу чергу зобов’язує робота, бо ж доводиться щодня спілкуватися з україномовним населенням. Звичайно, односельці розуміють російську, але нині це – мова агресора, тому стараємося якнайменше вживати русизми. Ми поважаємо рідну мову, – каже Сергій.\nДо речі, вдома також говоримо виключно українською, аби старші діти швидше і легше її засвоювали. До того ж у десятикласника Юрія незабаром ЗНО з української, він старанно готується, а ми йому в цьому допомагаємо.\nРізван (Роман) Велієв родом з Азербайджану, в Україні, а саме в Клішківцях, проживає понад 25 років. Чоловік каже, що українську вивчає й донині. Але деякі слова ніяк не вдається правильно вимовити, через особливий акцент вони звучать смішно. Його старша донька Марина вступила на філологічний факультет Чернівецького університету. Вона як майбутній педагог допомагає батькові засвоювати мову.\n– Удома з дружиною Світланою та меншими донечками теж говоримо українською. Щоправда, вони мене постійно виправляють, інколи піджартовують над акцентом. Я володію трьома мовами – азербайджанською, російською та українською. Так склалося, що моєю другою батьківщиною стала Україна, тому її мову також вважаю для себе рідною, – стверджує Різван.\nІталієць Даніл Банді разом з дружиною українкою вирішили жити на Хотинщині, а тому йому довелося вивчити рідну мову дружини:\n– Я добре розумію українську. У шлюбі з українкою вже 17 років. Думаєте, за цей час неможливо вивчити мову, якою розмовляє кохана? Вона ж зуміла опанувати італійську за рік, бо змушена була працювати у моїй країні. Нині ми будуємо дім у її рідному селі, плануємо жити тут. Тому я вирішив опанувати українську для того, щоб розуміти, що кажуть її друзі, родичі, сусіди. Скажу чесно, говорити можу, а от писати не вмію, – зізнається Даніл.\nВін також додав, що інколи дружина виправляє його, підказує, як правильно вимовляти те чи інше слово, де ставити наголос.\n"Наші діти вільно володіють обома мовами: українською та італійською. Але рідною вважають усе ж українську. Це, мабуть, з материнським молоком їм передалося, – сміється Даніл.\nМова – це, звичайно, перш за все, засіб спілкування, не варто боятися іноземних. Навіть навпаки, «скільки мов ти знаєш, стільки разів ти людина». Проте, не варто забувати, яка ж усе таки РІДНА. Думайте українською, говоріть нею з гордістю і звичайно ж, «як парость виноградної лози, плекайте мову. Пильно й ненастанно політь бур’ян. Чистіша від сльози вона хай буде!».


У Києві хлопець виїхав додому велосипедом і зник, шукають вже 4 доби - regionnews.net.ua\nУ Києві хлопець виїхав додому велосипедом і зник, шукають вже 4 доби\nОпубліковано RegionNews | Сер 29, 2021 | Київ, Кримінал |\nОлександр після роботи виїхав велосипедом додому і зник. Мати не чула свого сина близько 4 діб – як крізь землю провалився.\nВідомо, що близько 17:00 25 серпня Олександр написав своїй матері, що повертається додому. О 19 виїхав велосипедом з вулиці Новоконстянтинівська 4а, рухався у напрямку проспекту Маяковського. Додому не доїхав, на роботі з того часу не з’являвся. Рідні написали заяву до поліції й просять киян допомогти з пошуками.\nПітель Олександр Ігорьович, 25 років, зріст 170 см, худорлявий, волосся русяве, на правій руці татуювання з зображенням вовка. Був одягнений в темно-сірі шорти в клітинку, чорну вітровку і кросівки. 25 серпня 2021 року виїхав велосипедом (велосипед чорно-білий, має моторчик, світяться колеса, дуже примітний). з роботи о 19:00, (Новоконстянтинівська 4а) та додому не доїхав (проспект В. Маяковського 71).\nНа зв’язку був останній раз 25 серпня, написав мені смс о 17:10, а в соціальних мережах о 17:50. На роботі не з’являвся. Заяву в поліцію написали, але вони сказали, що в розшук подадуть з понеділка 30 серпня, в довідкову 103 телефонували, там немає. Якщо хтось бачив чи знає де він, прошу повідомити т. 098-5351090 (Пітель Світлана) або 102. Фото додаю. Допоможіть знайти сина! – звертається мати Олександра.\nПопередній У Запоріжжі троє осіб потрапили до лікарні після стрілянини\nНаступний Київська викладачка, яка критикувала Закон про мову, зізналася, що стала ніким і Росії вона не потрібна\nТрагедія на “рівному місці”: школяр, який вистрелив собі у скроню в тирі, помер\nНа Запоріжжі повідомили про замінування чотирьох шкіл й вимагають по 50 тис. грн – фото\nНа Запоріжжі внаслідок ДТП загинув молодий чоловік – фото\nП’ятого президента у центрі Києва облив зеленкою чоловік з Чернігівської області


Журнал Пасika 6 2014 - 31\nВ українських вуликах, які поступали на реалізацію через бджолоконтори, величина простору між нижньою частиною стільників і днищем вулика дорівнювала 20 мм. За такого простору уповільнюється повітряний обмін у гнізді, часто, особливо в зимовий період, нижня частина вощини стільників (від днища) вкривалася цвіллю. Крім того, за такого простору утруднюється встановлення підрамників із сіткою перед обробкою бджіл від кліща.\nУ тих вуликах, де простір дорівнював понад 50 мм, часто бджоли відтягували вощину, продовжуючи її донизу, що призводило до незручностей під час огляду сім’ї. Вважаю, що оптимальна величина підрамкового простору має бути 40-50 мм. За таких умов добре вентилюється гніздо, легше встановлюються підрамники.\nВ українському вулику обов’язково має бути два льотки: нижній (на рівні дна вулика) і верхній (на рівні 60-70% висоти стільників, або 260-300 мм угору від днища вулика). У цих вуликах верхній льоток є робочим, наближеним до бджіл, які повертаються з вантажем, що покращує їм умови роботи. В інші періоди року він відіграє важливу роль у повітряному обміні гнізда.\nЛьоток має бути у формі го\nризонтального прорізу, на висоті 9-10 мм, а за довжиною — залежно від місткості стільників у вулику. На кожний стільник має припадати 0,9-1 см2 льотка.\nЩодо величини вуликів, то на нашій пасіці встановлено, що найбільше меду одержано з невеликих (до 15 рамок) з двома корпусами. Розрахунок розмірів вулика робимо в такій послідовності: до ширини рамки в 300 мм додаємо відстань з обох боків, між рамкою і стінкою вулика (2×8) = 16 мм. Це і буде внутрішньою шириною між передньою і задньою стінками. Внутрішня висота вулика позначається так: до підрамкового простору в 40 мм додаємо висоту рамки в 435 мм, піднадстилковий простір в\n10 мм, настил в 10 мм і виступ стінок для утеплення в 60 мм.\nЗовнішня ширина вулика залежить від матеріалу, з якого\nвиготовляють вулик. На нашій пасіці внутрішні стінки вуликів (передня і задня) — з 25-міліметрових дощок, вибраних в четверть, зовнішні стінки — з ДВП, а між ними — пінопласт товщиною 20 мм. Проти льотків, замість пінопласту — дощечки такої ж товщини. Бокові стінки і дно — з 35-міліме-трових дощок.\nДругі корпуси виготовляємо тільки з ДВП, яке кріпимо до раніше виготовленого каркаса. Важливо, щоб внутрішня і зовнішня стінки другого корпуса співпадали з стінками основного корпуса. Другі корпуси виготовляємо без льотків, щоб бджоли не віддалялись від матки і не закладали маточників. Мені не зрозуміло, чому на пасіці І.М.Махині в других корпусах українських вуликів є льотки, адже це суперечить біологічним вимогам бджолиної сім’ї.


Заборона російських соцмереж: думка бориспільців та інші новини міста, 25 травня. Новини Борисполя\nГоловна Новини Про головне Заборона російських соцмереж: думка бориспільців та інші новини міста, 25 травня\n25.05.2017 695 перегляд(ів) Коментарів немає Про головне\nЗаборона російських соцмереж: думка бориспільців та інші новини міста, 25 травня\nКоротко про головні новини та події четверга, 25 травня, дивіться у програмі «Про головне».\nЗаборона російських ресурсів викликала шквал емоцій серед українців. Наші журналісти провели опитування серед громади Борисполя та поцікавилися, що думають місцеві юзери про новий закон і яку альтернативу вони обрали.\nДТП з потерпілими у центрі міста. Бориспіль. 12.15. Перехрестя вулиць Київський Шлях-Садова. Під час розвороту службове авто патрульної поліції не надало перевагу іншому автомобілю, який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП пасажирка автомобіля Рено зазнала тілесних ушкоджень та була госпіталізована до Бориспільської ЦРЛ\nВибух у Щасливому: хулігани намагались підірвати підприємця. На щастя, ніхто не постраждав.\n«На стрімкій бистрині» – саме таку назву має ювілейна десята збірка талановитої поетеси Ніни Ігнатенко. У приміщенні міського державного історичного музею «Сучасний Бориспіль» сьогодні, 25 травня, відбулась презентація видання. У ньому описана невмирущість українського слова та народу.\nДетальніше про головні новини та події Борисполя 25 травня дивіться у програмі «Про головне».


УЖГОРОД » Archives » № 16 (690) Іван Риляк: “Недоліком олімпійського руху нашого краю є те, що тренувальні бази, на яких раніше проходили тренування молодих спортсменів, перейшли до приватної власності”\n« № 16 (690) Старовинна школа на Цегольні досі береже свою історію\n№ 16 (670) Задля блага хворого »\n№ 16 (690) Іван Риляк: “Недоліком олімпійського руху нашого краю є те, що тренувальні бази, на яких раніше проходили тренування молодих спортсменів, перейшли до приватної власності”\nСвітовий спортивний простір завмер в очікуванні… Вже незабаром у Лондоні відбудуться ХХХ Літні Олімпійські ігри, Сочі ж прийме Зимову Олімпіаду. Національний Олімпійський комітет України, як завжди, планує гідно представити нашу країну на світовому рівні. Це, безперечно, стосується всіх областей і регіонів, і Закарпаття не є винятком. Наскільки ретельно відшліфовують свої таланти закарпатські спортсмени, готуючись до світового змагання? Як їм допомагає влада? Хто є фаворитами мільйонів? На ці й багато інших запитань “Ужгороду” відповідав голова Закарпатського обласного відділення Національного Олімпійського комітету України, начальник обласного управління фізичного виховання і спорту Міністерства освіти і науки України, майстер спорту СРСР Іван Риляк:\n- Іване Івановичу, розкажіть про олімпійський рух на Закарпатті.\n- Кажучи про олімпійський рух на Закарпатті загалом, варто зазначити, що він у нас багатоступеневий: починаючи з дитсадочків і завершуючи ветеранами. В нашому краї проходить багато різноманітних конкурсів і змагань для молодого покоління спортсменів. Нещодавно у спорткомплексі “Юність” відбулися обласні фінальні змагання “Олімпійське лелеченя”, участь у яких взяли учні 5-6 класів. Перемогу виборола досить перспективна команда зі села Лінці. 1-го червня, у Міжнародний день захисту дітей, вони поїдуть до Криму, де візьмуть участь вже у всеукраїнських змаганнях, які проходитимуть у Міжнародному дитячому центрі “Артек”.\nКрім того, ми проводимо й масштабні змагання, серед яких Олімпійський день бігу, Олімпійський урок, Олімпійський тиждень. Під час останніх двох ми запрошуємо до спортивних шкіл наших олімпійців, котрі вже мають досвід участі в Олімпійських іграх. Вони розповідають учням про олімпійський рух на Закарпатті, про підготовку до змагань, діляться досвідом і враженнями від участі в них. Цим ми виховуємо в дітях олімпійський дух, а водночас і популяризуємо спортивний спосіб життя.\n- А як справи з фінансуванням закарпатського олімпійського руху?\n- З інвентарним забезпеченням нам допомагає Національний Олімпійський комітет України, який очолює Сергій Бубка. Ця структура виділяє багато спортивного спорядження й літератури, які ми після завершення змагань даруємо призерам та учасникам цих заходів. Що ж до підтримки міської й обласної влади, то нас підтримує і одна, і друга. З області допомога надходить від Управління у справах молоді та спорту, яке очолює Віталій Ерфан. Якщо ж справа стосується ужгородських спортсменів, то міцне плече нам підставляє міська влада. Одним словом, робиться все для того, аби спортсмени, котрі захищають честь Закарпаття на тих чи інших престижних змаганнях, показали себе достойно. Та все ж свій коректив вносить економічна криза, яка відчутно впливає на розвиток спорту й фізичного виховання спортсменів. Займатися спортом сьогодні досить дорого: пара лиж і належне екіпірування коштують як хороша автівка. На жаль, не кожен може собі дозволити займатися улюбленим видом спорту.\n- На Олімпійських іграх якого року Закарпаття було представлене найдостойніше?\n- Найвизначнішими для Закарпаття були ХХІ Зимові Олімпійські ігри, які проходили у Ванкувері. Саме тоді, у 2010 році, наша область була представлена найпотужніше: кожен сьомий член української команди на тій Олімпіаді був закарпатцем. До того ж, порівняно з загальними результатами збірної України, наші “олімпійці” непогано представили Закарпатський край. Найкращі результати серед закарпатських спортсменів показав майстер спорту з акробатики міжнародного класу Станіслав Кравчук. Він є претендентом на медаль на майбутніх Олімпійських іграх. До речі, це вже четверті Олімпійські ігри, в яких він братиме участь. На одному з останніх чемпіонатів - Кубку світу - Станіслав став чемпіоном одного з етапів змагань. Він належить до найкращих фрістайлістів не тільки України чи Європи, він - світовий лідер. Хороші результати показують спортсмени і з інших видів спорту, до прикладу гірськолижного, який на минулих Олімпійських іграх достойно представила Анастасія Скрябіна з Мукачева.\n- Хто ще представлятиме Закарпаття на Зимових Олімпійських іграх у Сочі?\n- Закарпатським кістяком команди збірної України на Зимових Олімпійських іграх будуть сноубордисти, майстри спорту України й міжнародного класу. Найкращими закарпатськими сноубордистами є Анна-Марія Чундак і Йосип Пеняк, котрі дебютували на Олімпійських іграх у Ванкувері. Кожен з них має всі шанси повернутися з Олімпіади не тільки з медалями, а й, відповідно, зі всеукраїнським, а можливо, навіть світовим визнанням.\n- Більшість спортивних змагань проходять під девізом “Головне - не перемога, а участь”. Чи підходить цей вислів до Олімпійських ігор?\n- Потрапити на Олімпійські ігри - це вже перемога. На Олімпіаду йдуть тільки спортсмени екстра-класу, найкращі. Таких спортсменів на Закарпатті є чимало, особливо із зимових видів спорту. Цьому сприяють клімат та умови для тренування спортивних навичок. Закарпаття як гірський край дає всі можливості для повноцінного тренування на відкритому просторі, особливо це стосується зимових видів спорту.\n- Та все ж, як і всі сфери життя, спорт частенько перетинається з різноманітни-ми проблемами. Якою є проблематика олімпійського руху на Закарпатті?\n- Основним недоліком олімпійського руху нашого краю є те, що тренувальні бази, на яких раніше проходили тренування молодих спортсменів, перейшли до приватної власності й тепер їхні власники вимагають оплати за заняття на їхній території. До того ж умови на цих базах не такі, які б дозволяли спортсменам професійно відшліфовувати свою майстерність.\n- Наостанок хотілося б почути вашу думку стосовно того, на що можуть претендувати закарпатці на цьогорічних Олімпійських іграх. Чи є в наших краян шанси на перемогу?\n- Якісь міркування й плани щодо перемоги недоречні, оскільки спорт є надто непередбачуваним. Безперечно, в нас є значні злети, але не варто забувати й про падіння. Бувають випадки, коли спортсмени-початківці здобувають перемогу над олімпійськими чемпіонами.


На вихідних на Тернопільщині горіли дві іномарки. Що відомо? : 27:09:2021 - 20 хвилин Тернопіль\nНа вихідних на Тернопільщині горіли дві іномарки. Що відомо?\nМинулих вихідних рятувальники ліквідували дві пожежі автомобілів.\nПожежа легкового автомобіля «Toyota Carina» виникла 26 вересня о 01:10 у с. Баранівка Бережанської територіальної громади Тернопільського району. Вогнем частково пошкоджено ходову частину автомобіля.\nПожежу ліквідовано черговим караулом 7-ї державної пожежно-рятувальної частини 2-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління. Під час гасіння даний автомобіль врятовано.\nА того ж дня о 10:44 у с. Горигляди Коропецької територіальної громади Чортківського району виникла пожежа легкового автомобіля «Volkswagen Passat B3». Внаслідок пожежі знищено даний автомобіль на площі 6 м.кв. Пожежу ліквідовано черговим караулом місцевої пожежної команди сел. Коропець, повідомили в оловному управлінні ДСНС України в Тернопільській області.\nЧитайте також: На парковці під будинком на Київській вночі горіли автомобілі. Що відомо?\n08:29 Чому саме зараз і якими вакцинами потрібно щеплювати дітей від грипу 08:00 Сьогодні, 22 жовтня: Всесвітній день людей з вадами мовлення та день Caps Lock 21:02 Ресторан “Чайка” на однойменному острові. Яким був і як виглядав культовий заклад Тернополя (ФОТО) stars 19:02 Аварія з автобусом у Польщі – півроку потому. Ми дізнались, що з водіями і чи позбавили ліцензії перевізника stars Від читача 15:24 На Тернопільщині працюють іноземці з 18-ти країн світу 18:00 У Тернополі відбудеться забіг з домашніми улюбленцями 17:30 Деякі тернополяни накопичують пенсію уже з 20-ти років! Розповідаємо, наскільки це вигідно і безпечно stars 17:01 Україна переходить на "зимовий час": коли переводимо годинники. Як адаптуватись до зміни часу 16:46 Апартаменти – європейський формат нерухомості на українському ринку (новини компаній) 16:21 У Ланівцях перекинулась вантажівка завантажена зерном сої 15:43 Через ряд обмежень кількість охочих щепитися стрімко зросла. Яка вакцина є зараз на Тернопільщині stars 15:09 Щоб і мама, і дитинка були в безпеці. Де в Тернополі пройти якісну діагностику вагітним? 14:30 Після тривалої боротьби з раком помер викладач тернопільського коледжу 13:57 На 10 залізничних вокзалах країни розгорнули пункти вакцинації та експрес-тестування на COVID-19 13:10 На Тернопільщині знайшли людські рештки під час ремонту дороги 12:38 У поліції розповіли, як і в кого будуть перевіряти COVID-сертифікати з 21 жовтня 11:46 Що потрібно знати про рак молочних залоз та симптоми, які дають підставу для підозри 11:10 Ми дізналися, де лікували тримісячне немовля, яке померло від ускладнень ковіду (ОНОВЛЕНО) stars 10:43 Вступили в дію нові правила поїздок між регіонами: що потрібно знати тернополянам 10:00 Перестало битися серце знаного священника з Тернопільщини\nСерафимчика побили до півсмерті. Ми дізналися, чи посадили вітчима, який скривдив дитину photo_camera stars\nТернопіль визнали найкомфортнішим містом України, - інфографіка (пресслужби)\nЯк карантин змінив весільні тренди: розповідає відомий ведучий Фаля photo_camera stars\nЯ вже вмерла б, якби не тюрма! Сповідь тернополянки, яка провела «на зоні» 11 років (ВІДЕО) play_circle_filled stars


Як зробити сауну самому в квартирі |ЯкПросто\nЯкщо ви вирішили побудувати сауну у власному будинку, вам доведеться відповісти на ряд питань. Яку площу під сауну ви готові виділити? Яка буде місткість вашої сауни? Як ви збираєтеся оснастити сауну? Яку суму ви плануєте витратити на пристрій сауни? Від відповідей на ці та інші питання буде залежати якість споруди та терміни його зведення.\nВизначтеся з розмірами сауни. Його підбирають з урахуванням передбачуваної кількості осіб, одночасно паряться в сауні. Має значення і площа приміщення, що виділяється під будівництво. На одного парильника має припадати приблизно 2 куб. метра повітряного простору.\nПарилка сауни повинна бути теплоізольованої і обладнана нагрівачем (банної піччю). Передбачте місця для сидіння або лежання парильників. Освітлення може бути як природним, так і штучним. Повітрообмін відбувається за рахунок вентиляції. Висота стель у сауні — 2-2,4 м. Більш високі стелі створюють додатковий непотрібний об’єм повітря, що вимагає витрати енергії на обігрів.\nВід стелі до верхньої полиці відстань повинна бути не менше 1,2 м. Це дозволяє дорослій людині зручно сидіти. Між полицями по висоті відстань зробіть не менше 40 см, щоб ноги розміщувалися зручно. Виготовити полиці можна з деревини листяних порід, наприклад, липи. Для зручності сидіння і чистоти стін над верхньою полицею встановите подспіннік.\nСтеля і стіни сауни повинні максимально зберігати тепло і бути ізольованими від вологи. Використовуйте термостійкий утеплювач, алюмінієву фольгу. Всередині сауни зробіть обшивку з вагонки.\nПіч для домашньої сауни використовуйте електричну, заводського виготовлення. Це так звана електрокам’янка. Потужність печі підбирається з розрахунку 1 кВт на 1 куб. метр повітряного простору сауни. Розташовують електрокам’янки, як правило, збоку від входу в сауну — це створює теплову завісу при відкриванні дверей.\nДвері в приміщення сауни повинна бути здатна витримувати перепади температур. Поріг у двері відсутня. Рекомендується виконати двері з дерева або з скла (це виключає замкнутість простору).\nСвітильники розташуйте за спиною сидять парильників, щоб уникнути попадання світла в очі. Для розсіювання світла використовуйте дерев’яні абажури.\nЗаключний етап — організація вентиляції сауни. Близько банної печі встановіть вентиляційну решітку, навпроти неї або на стелі зробіть засувку для регулювання потоку повітря в сауні.


У Бразилії назріває криза через держборг - Країна втрачає кредитні рейтинги | СЬОГОДНІ\nУ Бразилії назріває криза через держборг\n12 серпня 2015, 09:15\nКраїна втрачає кредитні рейтинги\nМіжнародне рейтингове агентство Moody's знизило суверенний кредитний рейтинг Бразилії з Baa2, присвоєного їй чотири роки тому, до нижчого інвестиційного Baa3, при цьому змінивши прогноз на стабільний з негативного.\nПричинами для зміни рейтингу послужили більш слабкі проти очікуваних економічні показники. За оцінкою агентства, тягар урядового боргу продовжить рости в 2015-2016 роках.\nТак, підвищення витрат уряду і брак згоди в політичних колах з приводу податкових реформ не дозволять країні в найближчі півтора року уповільнити зростання боргу.\nНа думку фахівців інвестиційного агентства, тенденцію не вдасться змінити до зміни уряду.\nНагадаємо, в Бразилії зростає безробіття та інфляція дуже високі процентні ставки, державний борг збільшився, а ВВП зменшився. Країна стала біднішою, наростає протестний рух, все голосніше заявляє про себе опозиція.\nПісля приходу до влади Ділми Русеф ті політичні партії, які раніше підтримували уряд в обмін на добре життя, припинили це робити. Президент втратила довіру народу, її рейтинг знизився до 9%, а слідчі ведуть розслідування корупційного скандалу в нафтовій компанії Petrobras, перлині бразильської промисловості, в який виявилися залучені також керівники провідних підприємств країни і десятки політиків.\nінфляція економіка Бразилія держборг безробіття кредитний рейтинг


Член наглядової ради ДП Поліграфкомбінат Україна Ковальчук Андрій Трохимович розповів правду про створені НБУ проблеми банку Аркада – Літописець\nЧлен наглядової ради ДП Поліграфкомбінат Україна Ковальчук Андрій Трохимович розповів правду про створені НБУ проблеми банку Аркада\nВідомий експерт, громадський активіст, співробітник ДП Поліграфкомбінат Україна і колишній топ-менеджер, співвласник банку Аркада, Ковальчук Андрій Трохимович прокоментував в інтерв’ю журналістам загальний стан справ навколо збанкрутілого фінустанови, а також запевнив вкладників в тому, що ніяких складнощів з виплатами і боргами банку Аркада бути не може.\nДалі наводимо пряму мову Андрія Трохимовича Ковальчука:\n“Рішення щодо визнання нашого банку Аркада неплатоспроможним вважаю політично мотивованим. У Аркади були проблеми, як і у багатьох інших фінустанов в період карантину, але наш сімейний банк не є банкрутом, аж ніяк. Банк заробляв і віддавав вкладникам чималі суми довгі роки, яке банкрутство – про що говорить Нацбанк? Я зі своєю сім’єю і товаришами стояли пліч-о-пліч, захищаючи Аркаду від нападок НБУ. і будемо захищати. Тільки мені особисто банк приніс більше одного мільйона доларів, і це чесні гроші. Я знаю вкладників, які з нами більш десяти років.\n“Ми подаємо в суд на НБУ вже на наступному тижні, я сам виступлю одним з позивачів, так як втрачаю гроші через це абсурду кожен день, до того ж вимагатиму відшкодувати мені не тільки матеріальний, а й моральну шкоду, вже повірте. .. Те, що зробили з банком Аркада – підступи ворогів не більше. Я разом зі співробітниками Поліграфкомбінат Україна, зі своїми студентами, а також братами з ЛГБТ-руху України зберемо величезний мітинг під стінами НБУ. Якщо потрібно, оголосимо голодовку! Протести будуть жорсткими , повірте. Для мене репутація сімейного банку Аркада і особисто моя репутація понад усе, я цього так не залишу “- продовжує Андрій Ковальчук.\n“Що стосується всіх, нібито, ошуканих вкладників. Прошу всіх і кожного звертатися особисто до мене – Ковальчуку Андрію Трохимовичу, я все улагоджу і ніяких складнощів з поверненням заблокованих коштів не буде. Що стосується 13 000 інвесторів, які через рішення НБУ можуть не отримати свої квартири – цими питаннями займаємося після виграних судів і розблокування рахунків Аркади “- резюмував Ковальчук А.Т.\nНагадаємо, що 25 серпня поточного року правління НБУ виступило з резонансною заявою – банк Аркада визнаний неплатоспроможним. НБУ пішов на цей вимушений крок, щоб “врятувати кошти вкладників і кредиторів банку”. Виявляється, банк “втратив” свій основний актив – будівля головного офісу і земельну ділянку. Аркада заклав їх у минулому році заради отримання кредиту в 230 млн грн. Крім втрачених 8 мільярдів гривень, житло можуть не отримати більше 13 000 інвесторів банку Аркада.\n« Верховна Рада хоче врегулювати рух сігвеїв і гіроскутерів\n30 підприємців з Вінниччини отримали на реалізацію своїх стартапів майже півтора мільйони гривень з обласного бюджету »


Перший навчальний модуль\nТрансфер від готелю до Україської Академії Лідерства буде о 9:30 год.\nЖОВТЕНЬ 25-26, 2018, ХАРКІВ\nПерший навчальний модуль освітньої програми "Мануфактура даних" від ініціативи Дані міст\nПРО ЦЬОГОРІЧНУ ПРОГРАМУ\nПрограма складтиметься з трьох модулів.\nПерший, навчальний модуль, відбудеться 25-26 жовтня у місті Харків, де ви також матимете змогу бути учасником найпрестижнішої у нашому регіоні міжнародної конференції Форум персональної демократії (Personal Democracy Forum), яка вперше завітає до Східної України.\nмайд. Свободи, 7\n(Від готелю 15 хвилин пішки)\nУкраїнська Академія Лідерства місто Харків\nвулиця Танкопія, 12Б\n(Від готелю трансфер)\nз вами працюватимуть спікери, що мають успішний досвід у впровадженні політики відкритих даних та запуску сервісів на основі відкритих даних\nВід імені TechSoup, Недім координує ініціативи CivicTech у східно-європейському регіоні. Зокрема, відповідає за проекти спрямовані на підтримку розвитку відкритих даних в Україні.\nГромадянська мережа ОПОРА, Україна\nКоординаторка Дані міст / Apps4Cities – ініціативи з просування ідеї відкриття міських даних, важливих для кожного громадянина українських міст.\nЗасновниця і координатор проектів «Відкрита школа» і «УрбанПростір», Україна\nЗасновниця і координатор проектів «Відкрита школа» і «УрбанПростір», голова громадської організації «Інститут успішного міста». Головний редактор онлайн-видання «Рубрика».\nПарламентський аналітик Громадянської мережі ОПОРА. Випускник Інституту міжнародних відносин, який подався в аналіз даних. Андрій впевнений, що без якісної обробки та візуалізації інформації не може обійтися жодна організація, тому вчить себе та інших як за допомогою мови програмування R спростити життя та заощадити час.\nЦентр "Ейдос", Україна\nКандидат наук з державного управління. Доцент кафедри інформаційних технологій та систем управління в Харківському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України.\nАвтор понад 70 наукових та дослідницьких робіт у сфері державного управління та електронного урядування.\nПрограма другого навчального дня\nРуслана Величко, Недім Усеінов\nПривітання, короткий огляд навчальної програми\nДля чого українським містам відкриті дані?\nОгляд сервісів на основі відкритих даних\nВідкриті дані та прозорість місцевої влади\nВід урбаністики до сільського господарства: чому зараз кожній організації потрібен дата-аналітик\nВідкриті дані міст. Українські реалії.\nЧому візуалізація даних може бути важливішою за всю статтю?\nЯк візуалізувати дані і як цього не робити\nПотенціал відкритих даних для міст\nЕкосистема відкритих даних\nТранспорт, інфраструктура міста . До чого відкриті дані?\nЕкономічний потенціал відкритих даних\nІміджевий потенціал відкритих даних для міста\nСтворення корисних сервісів для громадян\nКритерії успішності шкіл (Вправа: як громадяни оцінюють школи, звідки беруть інформацію, зріз аудиторії та обговорення)\nЯк з'явилася ідея проекту і кроки до реалізації. Як відбувався процес збору даних про школи\nЩо являє собою сервіс «Відкрита школа»: навігація і як користуватися\nДля кого є корисним проект: цільова аудиторія\nЯк використовувати інформацію сервісу: аналіз даних, кейси, зворотній зв'язок з користувачами\nмайд. Свободи, 7, м. Харків, 61022, Україна\nЯК ДІСТАТИСЯ ДО ГОТЕЛЮ «ХАРКІВ» НА ГРОМАДСЬКОМУ ТРАНСПОРТІ З ПІВДЕННОГО ВОКЗАЛУ\nВ дорозі: 9 хв.\nІнтервал руху: 15 хв.\nСідати на зупинці: пл. Привокзальний (відразу на привокзальній площі)\nВиходити на зупинці: Держпром\nПішки від зупинки: Держпром до готелю – 500 м\nВ дорозі: 15 хв.\nІнтервал руху: 20 хв.\nСідати на зупинці: Південний вокзал (відразу на привокзальній площі)\nВиходити на зупинці: ст. м. Університет\nПішки від зупинки: ст. м. Університет до готелю – 165 м\nВ дорозі: 18 хв.\nІнтервал руху: 25 хв.\nВиходити на зупинці: вул. Трінклера\nПішки від зупинки: вул. Трінклера до готелю 100 м\nВ дорозі: 3 хв.\nСідати на зупинці: Південний вокзал\nВиходити на зупинці: Майдан Конституції\nПересадка: На зупинку: Історичний музей (Салтівська лінія)\nВиходити на зупинці: Університет\nПішки від зупинки: Університет готелі до 130 м\nПідпишітся на новини\nНе пропускайте новин, підпишіться на оновлення


Сенатор і один із найбагатших росіян затриманий у Франції - Глобал аналітик\nСенатор і один із найбагатших росіян затриманий у Франції\nСулейман Керімов — член верхньої палати російського парламенту — був затриманий французькою поліцією у Ніцці. Це сталося в понеділок. Сенатори Ради Федерації говорять про «провокацію». МЗС у Москві нагадав французькій стороні, що Керімов має дипломатичний паспорт.\nРосійське агентство TASS повідомило про арешт, посилаючись на своє джерело в російському посольстві в Парижі.\nПрес-аташе Посольства Росії у Франції Анна Слишкова повідомила російським ЗМІ, що Керімов був затриманий в ніч на понеділок в аеропорту Ніцци після прибуття з Москви. «Ми дізналися про це вчора, і відразу після отримання інформації працівнику нашої канцелярії в Марселі вдалося зустрітися з ним», — додала вона. Зустріч відбулася у поліцейському відділку в Ніцці вночі з понеділка по вівторок.\n«Ми постійно контактуємо, і ведемо перемовини про його негайне звільнення», — сказала вона.\nЯк повідомив російський портал РБК, Міністерство закордонних справ РФ нагадало французькій стороні, що сенатор має дипломатичний паспорт.\n«Керімов користується імунітетом і не може бути затриманий на території іншої держави», — сказав представник Міністерства закордонних справ РФ.\nГолова Комітету закордонних справ Ради Федерації Константін Косачов сказав TASS, що вживаються усі необхідні кроки для звільнення сенатора. «Я контактую з Міністерством закордонних справ Росії. Усі необхідні кроки вживаються на дипломатичному і консульському рівні як у Парижі, так і в Москві», — сказав Косачов.\nЗа даними російського агентства РІА «Новості», яке посилається на французькі джерела, причиною затримання сенатора може бути ухилення від сплати податків.\n«Керімов був заарештований у зв’язку зі справою щодо податкового шахрайства», — заявив один з французьких прокурорів, якого цитує агентство Reuters.\nРаніше заступник голови комісії з оборони і безпеки в Раді Федерації Франц Клінцевич сказав, що «якщо інформація про затримання фактично підтвердиться, цей інцидент можна розглядати як провокацію». Він зазначив, що Керімов є «поважною людиною, а для його затримання необхідні дуже вагомі докази».\nКерімов — сенатор з Дагестану. Він бере активну участь у підприємницькій діяльності, керує інвестиційним холдингом «Нєфть Москва». За даними Forbs, Керімов займає 21-ше місце в рейтингу найбагатших бізнесменів Росії. Його частка оцінюється в 6,3 мільярда доларів, повідомляє Reuters.\nЧитайте також: «Російська мафія здійснила кібер-атаки у Швеції»\nНавесні французька щоденна газета Nice Matin повідомила, що на віллі Hier, яка належить Керімову, було проведено обшук; поліція веде розслідування через купівлю за зниженою ціною нерухомості на Лазурному березі. Співробітник бізнесмена тоді заперечив, що Керімов володіє будь-яким майном за кордоном.\nBe the first to comment on "Сенатор і один із найбагатших росіян затриманий у Франції"


Усі прізвища дніпропетровців відтепер зібрані в одному словнику: у місті презентували «Російсько-український словник прізвищ мешканців Дніпропетровська»\n22 березня 2008, 15:28\nСловник вийшов у світ із ініціативи Обласного центру історії та розвитку української мови. Головна мета видання – спростити процедуру відтворення українською мовою прізвищ, імен та по-батькові, які зустрічаються в регіоні, для органів влади, відділів реєстрації актів громадянського стану та й самих громадян.\nСловник вийшов у світ із ініціативи Обласного центру історії та розвитку української мови.\nГоловна мета видання – спростити процедуру відтворення українською мовою прізвищ, імен та по-батькові, які зустрічаються в регіоні, для органів влади, відділів реєстрації актів громадянського стану та й самих громадян.\nАвтори словника кажуть, що особливо гостро проблема написання власних імен людей постає під час виборів: практика засвідчує, що помилки, які є наслідком некваліфікованого відтворення прізвищ, стають на заваді волевиявленню. Нерідко неграмотно написані прізвища призводять до плутанини і під час отримання паспортів, довідок, дипломів та інших документів.\nВ обласному центрі історії та розвитку української мови переконані: російсько-український словник прізвищ у регіоні був дуже необхідний. Тільки минулого року фахівці центру отримали близько сотні заяв та звернень громадян із проханням підказати, як грамотно, за нормами правопису, відтворити їхні прізвища українською мовою.\nОбласний центр історії та розвитку української мови діє при Дніпропетровському національному університеті майже два роки. Наразі тут організували безкоштовні курси вивчення української літературної мови та ділового мовлення для всіх охочих.