Відбиток на камені | Газета «День»\nЦИГАН — КОМІЧНИЙ ПРИБОРКУВАЧ ВЕДМЕДЯ / ФОТО СЕРГІЯ АХРІМЕНКО ВЕДМІДЬ — ГОЛОВНА МАСКА МАЛАНКИ. РОЗМАХ КРИЛ ЦЬОГО КОСТЮМА СЯГАЄ П’ЯТИ МЕТРІВ ФОТО ДМИТРА СУХОЛИТКОГО-СОБЧУКА МАЛАНКА — СВЯТО ВСІХ КРАСНЯН ФОТО ДМИТРА СУХОЛИТКОГО-СОБЧУКА\nДмитро Сухолиткий-Собчук — один із найцікавіших молодих кінематографістів. Автор кількох короткометражних фільмів, він здобув визнання на вітчизняних і міжнародних кінофестивалях, має нагороди за свої стрічки і сценарії. Наразі Дмитро працює над повнометражною неігровою картиною «Красна Маланка» про село Красне на Буковині.\n— Чому ти зацікавився цим селом?\n— Мій друг, з яким ми працювали на телебаченні в Чернівцях, родом із цього села. Якось він привіз відео тамтешнього святкування Маланки. Всі були вражені. Тож я у 2008 році поїхав до нього в гості спеціально на це свято з камерами, і всі батарейки там посадив. Я тоді мало розумів, що відбувається, але відчув, що в цьому є свій пульс, своє серце. Я ходив за маланкарями, вглядався, хто що робить, знайомився з селянами. Так потроху набрався матеріал, і зрештою я вирішив зробити про це фільм, почав їздити туди регулярно.\n— А яким було перше враження вже на місці?\n— Вразило те, наскільки Красне близьке до природи, і природа сама дуже гарна. Так, є дорога посеред села, але вона людям геть не заважає. Вони живуть своїм життям на повні груди.\nСаме село чималеньке, близько 10000 людей, має статус селища міського типу. Складається з п’яти кутів, себто районів села: Сус, Дяли, Тражани, Путна і Путна через Яр. Сус, Путна через Яр — це в долині. Нагорі Тражани й частково Путна. В центрі села велика церква. Околиці зливаються з лісом. Загалом там великі відстані, пішки можна за день впоратися тільки у двох — трьох місцях. Треба транспорту, щоб дістатися кудись більш-менш швидко. Дуже багато вуличок, інколи вуличка може бути в западині, й обабіч росте коріння, яке вплітається в дорогу, — якби там не їздили машини, то воно просто заплело б вулицю й по ній не можна було б їздити. А якщо піднятися на гору за Сусом, то можна побачити навіть Румунію здалеку.\nНу, і головне враження: Маланка як центральна подія життя. На неї з’їжджаються навіть ті, хто працює за кордоном. В кожному з кутів різна Маланка, колектив обходить всі хати, тому ходять від вечора до 11—12 ранку, а вже потім приєднуються до спільного параду в центрі села. Від кожної родини хтось бере участь. Вся родина робить спільну справу, допомагаючи людині зробити костюм, і ця справа гуртує, це одразу видно. Коли вони йдуть парадом по центральній вулиці, то люди стоять натовпом як у Ріо-де-Жанейро. Помітно, що вони цим живуть. Дуже часто бачив: стоїть бабуся, говорить румунською: «Чекай, чекай, ось, іде!» — і тримає мобілку так, щоб почули ті, хто з-за кордону не приїхав, як іде Маланка.\n— Про Маланку ми ще поговоримо, а наразі хотілося б почути, хто такі красняни, що це за народ?\n— В першу чергу це румуни. Доволі закритий люд, на перший погляд, але направду дуже гостинні, як у всіх західних регіонах. Працюють тихо, сумирно, дуже набожні, я здивувався, що молодь ходить у церкву, в хор сама, без примусу. Тож п’ють там рідко, коли вже піст закінчується, але так п’ють — я б, мабуть, помер. Яке здоров’я до роботи — таке ж здоров’я й випити. Також у краснян великий гонор — у всьому максималісти, перфекціоністи. Рядочки картоплі — хоч міряй. Дрова коло хати попиляні під лінійку і складені так само, дах викладений — дощечка до дощечки, й перед хатою все дуже чисто. Я не бачив неохайного подвір’я, а якщо таке й є, то господарю дуже незручно, він виправдовується, що, мовляв, у мене ремонт зараз, скоро приберемо — й ти розумієш, що це правда. Село не бідне, однак ті, хто скромно живе, виглядатимуть підкреслено охайно. Він бідніший, але в нього все більш нове й гарне, ніж у багатшого сусіда — бо у того більше речей і він раду з ними дати собі не встигне, а цей встигне. У них на цьому пунктик, як то кажуть. У гонорі вони неперевершені. З ким не спілкувався — якихось надій на владу нема. У нього є земля, він сам собі влада. Головне, щоб ніхто не обікрав — ось влада має хіба що такий захист надати. Такі люди — вони самі себе забезпечать, ще й куплять землю, побудують хату. Дуже хороші господарі. Окрім того, присутній у них релігійний дуалізм — язичницькі мотиви настільки вкорінилися в їхню систему цінностей, що переплелися з християнством. Та ж Маланка — то суто язичницьке свято. Там 15 років тому просто Гоголівська історія трапилася: прийшов священик і відмінив чортів.\n— В цій Маланці є кілька героїв: Дід і Баба, королі й королеви, Ведмідь і Циган. І були ще хлопці в костюмах чортів — щоб ніхто не бачив, хто робить шкоду. Чорти приходять у двір, починають збиткуватися, дуже єхидно висміювати хазяїна, розказувати про його недоліки, причому дуже жорстко. І якщо ти від них не відкупишся, чорти мають право робити шкоду. Подряпати вікна, обмазати сажею машину, будь-що. Залежно від того, кого як люблять у селі, тому таку шкоду й роблять. Кого поважають, то чорти в нього сумирні. Але прийшов священик років 15 тому й сказав: «Хто буде чортом, того не вінчаю й не сповідаю», і так чортів не стало.\n— А який найважливіший костюм Маланки?\n— Урсу — це з румунської «ведмідь». Раніше про краснян казали так: урсу, козаку і косити. Козаку — це народний танець, який вони танцюють краще, ніж будь-хто в них у регіоні, косити — бо вони були дуже сильні косарі, — до них ходили купувати сіно. Що ж до урсу, то треба мати велику силу, щоб його носити. Один костюм я міряв, 50—60 кілограмів важить, не менше. Доводилося бачити хлопців, у яких від носіння того костюма на спині натерта дуже глибока рана — вони заліплюють її пластиром і йдуть далі. Залежно від кута — різна форма ведмедя. На одному куті він, як янгол із крилами, на другому — як копиця сіна, бо нашивають шматки очерету на куртки й на ноги, на третьому — як хрест: ставиться 5-метрова палиця хлопцеві на плечі й на ній нашивається вбрання з соломи. Йому в ці крила ще вбивають ніж: якщо стане погано, щоб той, хто його веде — циган, міг вийняти ніж і розрубати костюм. До носіння ведмедя підготовка дуже складна: людина сидить на дієті, щоб не ходити в туалет. Адже на ньому все шиється.\n— Добу. Сидять на дієті. Коли вже йдуть, то п’ють нормально. І який би мороз не був, їм все одно тепло, бо солома тепло тримає.\n— А гонор щодо костюмів теж дається взнаки?\n— Дуже довго я досліджував архівні фото Маланки й помітив одну цікаву річ. У куті Тражани зараз ходять ведмеді з 5-метровими крилами. Ці крила вантажівками перевозять. Виявилося, що так було не завжди. На фото 1930—1940-х ведмідь — це просто чоловік, обмотаний соломою. А на фотографіях 1950-х у них уже з’являються крила. І від 1950-х ці крила ростуть. Тобто одні вирішили: «У нас тяжчий, і ми сильніші», а другі сказали: «А у нас буде інакший», і зробили ведмедя з очерету. Раніше, до війни, кутові маланки ще й билися, могли навіть до смерті. Тепер, на щастя, такого немає, але протистояння лишилося, як півнячі бої.\n— Про чортів і ведмедів ти вже сказав, а як щодо інших характерів?\n— Ведмедя водить циган із булавою, щоб утихомирювати ведмедя. Булава була, як макогін. Потім, коли почали нарощувати ведмедів, виросла й булава. В одного з наших героїв проблеми з рукою, а він робить собі булаву на кілограмів 30. А ще ж її обмотують ланцюгами, вбивають туди шипи. І нести її треба на витягнутій руці: гонор. Яке подвір’я, який паркан, яка булава — такий і я. Який костюм зроблю — такий і я. Тож вони приречені добре робити, щоб не було соромно за себе.\nКомендант — хлопець, що організовує всю Маланку. Він одягається в чорну форму, в нього є свисток і сумка збоку для грошей. Він знаходить музикантів, він накриває столи, збирає учасників, домовляється за машини, що будуть возити в район. Він знає, хто перший зайде, хто другий, до кого з господарів і коли зайти — все продумує, він збирає касу, потім частина прибутків іде в родину коменданта на покриття витрат — адже сім’я витрачає від 10 до 20 тисяч гривень, а на ті гроші, що залишилися, вони роблять «петрешере», себто святкування. Скликаються всі учасники Маланки з усіх кутів і гуляють до ранку. Скільки грошей заробили — всі там прогулюють. Танцюють так: закидають собі на плечі друга, а тому на плечі ще друга — і так на три поверхи танцюють цей танок урсу.\n— Яка черговість входу масок у хату?\n— Спочатку комендант закликає у дім Бабу й Діда. Баба й Дід уособлюють хаос: роблять нелогічні рухи, танцюють, показують, ніби прибирають.\nДругими заходять королі й королеви, числом до 30 осіб. Усі розходяться по боках, настає сильний, твердий порядок. Королі йдуть в один бік, королеви — в інший. І тих, і тих грають хлопці — високі, статні. У королів ціпки, вони ними б’ють, коли йдуть по колу, виходить такий ритмічний звук. А королеви йдуть у протилежний бік і підстрибують. Там штани і спідниці, національні строї, кольорові стрічки, на головах великі кашкети, як у гусарів, обшиті бісером, який видає звук як брязкальце. Такі різні звуки у ритмі — це справжня магія. Вони співають свою колядку й тоді запускають Ведмедя й Цигана.\nВедмідь — це дика сила, яку зловив Циган у лісі, щоб показувати людям, що він його приручив, і про це співається в пісні. Після того може бути танок «каюце» — вони є не у всіх кутах. «Каюце» — це конячки, чотири маленьких хлопчики з кониками, щось на кшталт віншування. На цьому закінчується, виходить господар, дає гроші, комендант оголошує, що господар дав Маланці стільки-то гривень, вони ще раз співають йому пісню урсу на подяку і йдуть. І отака міні-вистава протягом 3—5 хвилин відбувається в подвір’ї в кожного.\nЄ ще один вид маланкування — в нього ходять старші чоловіки, котрі пам’ятають традицію. Це називається «ураторе». Теж наче віншування, але особисте. Йдуть у масках старих дідів — мудреців. Для кожного господаря вони прописують слова, про кожного вони щось знають, тому в таку Маланку ходять дуже близькі люди. Приходять і кажуть, за що люблять і шанують господаря у патетичній віршованій формі, як захоплені старі діди. Самі пишуть вірші. Там кожен, хто робить костюм, перетворюється на творця, витрачає масу часу, аби зробити костюм ідеально. Знову-таки менталітет.\n— Вони розуміють свою унікальність?\n— Розуміють, що знаходяться в певній резервації: якщо вони не збережуть звичаї, то ніхто не збереже. Але до Румунії переїздити не хочуть: «У мене тут все» — принаймні більшість так налаштована. Звідси й певна проблема — освіта дітей. У селі чотири школи, три з них румунські. Все добре, діти вчаться рідною мовою, але коли закінчують школу, нема куди вступати: або в Бухарест, або на румунське відділення на філологію в Чернівцях.\n— Виходить, відтік молоді великий?\n— Так. А який сенс сидіти вдома? Краще поїхати на заробітки. Переважно їдуть до Бельгії та Франції, потім уже Італія, Іспанія. Заробляють у Бельгії, але хату будують все одно в селі, на тому ж куті, біля батька, й туди ж повертаються. Ніхто не хоче залишатися на Заході. Та все одно вражає те, як вони все це зберегли. Вони не пускають до себе нових віянь. Зберігається класичний набір масок.\n— Село стало радянським вже після 1945-го, мабуть, пам’ятають ще той, старий капіталізм?\n— Я помітив, що чоловіки, яким за 40, із задоволенням згадують свої пригоди в ті часи, коли не можна було проводити Маланку, коли комуністи забороняли її як націоналістичний прояв — адже в костюмі зберігся прапор Румунії, колядки співають про короля й королеву, один із куплетів — про єдину велику Румунію. При СРСР наряди міліції перекривали Маланці дорогу. Вив’язувалися люди з хат, ставали перед міліцією, щоб Маланка пройшла городами і йшла далі. Ловили, дізнавалися, хто ходив, саджали на 15 діб як за дрібне хуліганство. Виходили з ситуації дуже винахідливо. Хоче чоловік піти на Маланку — здає кров, і йому дають довідку, що він може взяти вихідний. Він і бере — на 14 січня. Йому наступного дня кажуть: «Ти чого не був на роботі? Виганяємо!» А він: «Вихідний, ось і довідка є!» З дітьми так робили: стояв учитель, записував, хто з малих був у Маланці. Потім 15 січня приходили у школу, виводили на середину класу і голили голову. Але вони це згадують із гордістю.\n— Чи став там тобі хтось особливо близький?\n— Є два друга з самого дитинства, Ніку і Джику — ми з ними десь рік спілкуємося, знімаємо їх. Що цікаво — геть різні.\n— Що ж їх об’єднує?\n— Якась доброта. Особливо це є в Ніку. Він фактично як велика дитина — щирий і наївний, віддасть комусь більше, ніж залишить собі. Ми одного разу потрапили в ситуацію з житлом, опинилися просто на вулиці, 30 градусів морозу, сидимо в машині, я розумію, що всі зйомки під загрозою. Починаю обдзвонювати всіх, кого знаю. Дуже не хотів дзвонити героям, про яких ми фільмуємо. Ніхто не може. Лишається тільки Ніку.\n— І що він тобі сказав?\n— «Чого ти мені першому не подзвонив?» Вони нас прийняли, й така душевність у всьому цьому була! І мати в нього дуже добра, й дід — у них дуже багато з дідом спільного: витримка, знаття, що й коли сказати, як кого уважити. Ніку займається грубою працею — у фанерному цеху, там його скалічило — рука потрапила у станок, кілька пальців відрізало, але все одно лишається тонкою людиною й справжнім стоїком до того ж. Ішов у Маланку Циганом, зробив булаву, котру обома руками тримати треба. А він усе це терпить. У ньому дуже багато справді християнського, він інших поважає більше, ніж себе. Мало говорить, дуже скромний, його розговорити важко. А його друг Джику — рішучий, наполегливий, трохи навіть зухвалий. Якщо Ніку поважає й любить усіх, то у Джику ще треба завоювати авторитет.\n— А яким загалом має бути твій фільм?\n— Задум такий: хочу зняти історії людей, які готуються до свята. Про це первісне, невимовне, що живе в них, показати, де воно прокидається, навіщо все це їм потрібно, чому вони це роблять. Ми з нашими героями дуже багато прожили. До Маланки протягом року готуються. Ця подія об’єднує, це важливе відчуття спорідненості — незалежно від особистих стосунків — у цій пісні й у танці. На ранок, коли ці хлопці співають вже наче в трансі, наче якесь африканське плем’я, котре повторює один і той самий ритм. Ось цей ритм, а також усвідомлення себе більшим, ніж одна людина, надає їм сили. Вони не замислюються над цим, але це є. Людина стає частиною певної єдності, природи, всесвіту.\nЦе будуть чотири новели з героями різного статусу й віку. Є молоді хлопці, є майстер масок, який вже 40 років їх робить. Ми за ними спостерігаємо, показуємо їхні долі. А у п’ятій новелі вони об’єднуються на спільному параді. Протягом фільму дивимося, як вони живуть — і лише наприкінці отримуємо відповідь. Адже Маланка — метафора того, що ми теж перебуваємо на святі життя й обираємо собі якусь роль, і кожний за цією роллю живе, міряє себе і навколишній світ. Оце свято можна прожити, скинути потім маску й переосмислити себе після цього. Я спостерігав за селянами, як вони трансформуються після того, як вдягають маску або фарбують сажею обличчя — це інші люди, повна протилежність. І ця протилежність мене й вабить найбільше, але щоб її побачити, треба пізнати людину, а потім показати, яка вона у своїй протилежності, й тоді ми, можливо, на цьому стику зрозуміємо суть.\n— Тож у чому суть?\n— У тому, як знайти своє місце у просторі, у світі. Їх не цікавить, в якому році вони живуть, яка влада зараз. Вони в когось перевдягаються, щось роблять і почуваються краще, піднесено, в їхніх діях є потаємний зміст, вимовити вони його не можуть, просто роблять, бо так заведено. У них залишилося це відчуття: хто я, навіщо я сюди прийшов як людина, що роблю своїми руками й заради чого? Для мене як для художника це питання важливе, а вони мають відповідь з молоком матері, й мені також хочеться знати складові тієї краснянської формули, щоб почуватися так самодостатньо.\n— З чим би ти порівняв Красне?\n— З відбитком на камені.\nКамінь — це природа, а відбиток — це людина. І незрозуміло, хто кого стесав. Чи то на камені людина викарбувала якийсь відбиток, чи то природа його знівелювала й він зникає після людини. Ніби людина зробила, а ніби й природа. Ніби рукотворний, ніби й ні. І дати однозначну відповідь неможливо.\nP.S. До Маланки протягом року готуються. Матеріали збирають, домовляються, хто що робить. Ця подія об’єднує, це важливе відчуття спорідненості — незалежно від особистих стосунків — у цій пісні й у танці. На ранок, коли ці хлопці співають вже наче в трансі, наче якесь африканське плем’я, котре повторює один і той самий ритм. Ось цей ритм, а також усвідомлення себе більшим, ніж одна людина, надає їм сили. Вони не замислюються над цим, але це є. Людина стає частиною певної єдності, природи, Усесвіту.


Информация о материале на тему «Оцінка ефективності інвестиційних проектів» из раздела «Научные статьи и авторефераты диссертаций по экономическим наукам»\nКороткое описание Оцінка ефективності інвестиційних проектів\nДобавлено 2008-10-29 23:10:16\nОцінка ефективності інвестиційних проектів в аеронавігаційній системі\nРозроблено методику оцінки ефективності інвестиційних проектів в аеронавігаційній системі, яку опрацьовано на прикладі мережі збору, обробки та розповсюдження даних спостереження. За розробленими комп'ютерними програмами одержано оцінки параметрів ефективності варіантів інвестиційного проекту в нечіткій формі та зібрано необхідну інформацію для особи, що приймає рішення про інвестування. Запропоновано алгоритм оцінки ризику інвестиційного проекту на основі нечіткого опису чистого дисконтованого доходу. Удосконалено модель "затримка - попит" для прогнозування рівня затримок польоту в результаті недоліків у аеронавігаційному ослуговуванні як функції обсягу повітряного руху за рахунок нечіткого опису. Результати наукового дослідження впроваджено у Державній службі України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації.\nРозділ 1. Дослідження напрямків інвестиційної діяльності в економіці України\t6\n1.1. Сутність, напрямки і правова база інвестиційної діяльності в України\t6\n1.2. Загальна характеристика інвестиційного ринку і його складових\t16\n1.3. Вихідні дані і порядок фінансового обґрунтування інвестиційних проектів\t25\nРозділ 2. Характеристика об'єкта дослідження і інвестиційного проекту\t36\n2.1. Загальна характеристика підприємства ВАТ "Аналітприлад"\t36\n2.2. Оцінка фінансового стану підприємства і зміни показників за звітний період\t40\n2.3. Обґрунтування інвестиційного проекту розширення виробництва і прогнозування можливих ризиків\t65\nРозділ 3. Прогнозна оцінка і управління інвестиційним проектом\t76\n3.1. Прогнозування прибутку за рахунок інвестиційного проекту розширення виробництва\t76\n3.2. Комплексна оцінка ефективності інвестиційного проекту\t86\nВикористана література\t99\nНа прикладі реальних інвестиційних проектів виявлено чинники впливу на проходження проектами експертизи та одержання фінансування. Визначено пріоритетні критерії ефективності капіталовкладень з точки зору інвесторів, проаналізовано причини відхилення ними проектів. Запропоновано принципово новий порядок експертизи елементів інформаційного масиву на базі рейтингу пріоритетності, схему трансформації звітності українських підприємств до вимог міжнародних стандартів, нетрадиційний підхід до складання проектного балансового звіту. Розроблено комп'ютерну програму для фінансово-економічного аналізу інвестиційного проекту, що враховує особливості вітчизняного податкового законодавства та бухгалтерського обліку.\nОцінка ефективності інвестиційних проектів як складова процесу прийняття інвестиційного рішення на підприємствах автомобільного пасажирського транспорту\nРозроблено методичне забезпечення прийняття рішення про доцільність інвестування на підприємствах автомобільного пасажирського транспорту з позиції підприємства, споживачів і держави. Обгрунтовано методичні положення оцінювання екологічного ефекту інвестиційного проекту на підприємствах автомобільного пасажирського транспорту. Запропононовано комплексний показник оцінювання рейтингу інвестування, що включає визначення впливу транспортного процесу на навколишнє природне середовище. Доповнено перелік ефектів від реалізації екологічно доцільних інвестиційних проектів. Встановлено порядок розподілу екологічних витрат між суб'єктами економіки. Обгрунтовано методичні основи вибору об'єкта інвестування та підприємства з метою інвестування на рівні держави.


Спінінги для фідерного лову | Palisandr\nФідер, кастинг, вудка: чим відрізняються спінінги\nРізниця в спінінгах буває досить суттєвою і залежить від способу лову і риби, на яку ведеться полювання. Навіть в різних регіонах Росії застосовуються різноманітні вудилища. Наприклад, в північних районах використовують потужні батоги, що обумовлено виловом великої і активної риби – лосося, тайменя.\nУ прибережній смузі, серед водної рослинності застосовують вже зовсім інші вудилища. Карпова рибалка вимагає інших характеристик, що пред’являються до бланку. Тобто неможливо обійтися якимось універсальним спінінгом, бо в іншому випадку рибалка буде просто безуспішною. Відмінність спінінга одного виду від іншого цілком виправдано багатовіковим досвідом і практикою застосування.\nПроблема вибору: чим відрізняється спінінг від вудки\nПоставивши собі за питанням: спінінг і вудка різниця істотна чи ні, спробуємо згадати, для лову якої риби вони призначені. Спінінг використовується для видобутку хижої риби за допомогою штучної приманки.\nДовжина хлиста складає від 1,8 до 3,3 м. Тест і лад залежать від методу лову.\nНаприклад, для троллінгу (волочіння приманки за плавзасобом) довжина вудилищ невелика, але вони мають високий тест, щоб впоратися з сильною рибою.\nДля риболовлі на мирну рибу відміну спінінга від вудилища стає явним. Під поняттям «вудка» ховається різноманітність риболовецьких конструкцій, що застосовуються, знову ж таки, в залежності від умов. Навіть звичайна поплавошка розділяється на кілька категорій.\nМахові вудки призначені для вудіння недалеко від берега. Найчастіше вони не мають пропускних кілець і, відповідно, котушки. Волосінь кріпиться за спеціальне колечко, розташоване на кінці вудилища. Довжина подібних вудок становить від 3 до 8 м.\nДля далекого закидання застосовуються матчеві вудилища з штекерним способом з’єднання – стикуванням колін. Оснащуються вони великою кількістю пропускних кілець, розташованих на високих підставках з метою запобігання прилипання волосіні до вудилища. Виготовляються довжиною до 5 метрів для ефективності далекого закидання.\nОтже, конструктивні відмінності звичайної вудки:\nВудилища виготовляють з бамбука, скловолокна, вуглепластика, можуть не мати пропускних кілець. Для закріплення леси використовується спеціальна петелька.\nОснащення може бути глухий або ковзної, як сигналізатора клювання застосовується поплавок.\nДля лову риби використовуються грузило і гачок.\nТепер стає зрозуміло, чим відрізняється вудилище від спінінга. Останній має схожі елементи оснащення, проте вудилище забезпечується катушкотримачем і пропускними кільцями. Риболовля на вудку більш пасивна, так як більшу частину часу снасть розташовується на підставках, а завдання рибалки – нерухомо спостерігати за сигналізатором клювання.\nТак чи істотна відмінність спінінга від фідера?\nОбидва цих вудилища характеризуються такими показниками: тест, лад, довжина. Про ці показники ми розповідали в статті «Як правильно організувати ловлю на спінінг хижих риб».\nЯкщо коротко розшифрувати ці показники, то тест бланка вказує на максимальну вагу огрузки снасті, лад – здатність згинатися під впливом навантаження, довжина вудилища безпосередньо впливає на дальність доставки приманки.\nПерше, чим відрізняється спінінг від фідерного вудилища, довжиною – він дещо коротший. Спінінгові лов риби більш активний, тому закид приманок повинен бути більш комфортним як з берега, так і з човна. За одну риболовлю бланк доводиться перезакидають сотні разів, в зв’язку з цим легкості снасті приділяється особлива увага.\nЩе один фактор, чим відрізняється фідер від спінінга, – фідерне вудилище забезпечується змінними вершинками, так званими квівертіпа. Вони не беруть участі в закиданні снасті і служать в якості сигналізатора клювання. У снасті спінінга подібна конструкція не використовується, клювання відчувається пензлем рибалки.\nПоділяються вершинки за ступенем чутливості:\nдля лову в стоячій воді або при несильному перебігу застосовують м’які вершини;\nсередні використовують при більш швидкому русі води або сильному вітрі;\nістотне протягом змушує налаштовувати снасть жорсткими квівертіпа.\nОбидва типи вудилищ в даний час виробляються з одних і тих же компонентів: скловолокно, вуглепластик, композитні матеріали. Найбільш дорогі бланки виготовляються з карбону з коркової рукояткою.\nОсновна відмінність спінінга від кастингу\nІснує кілька ознак, щоб зрозуміти, в чому відмінність кастингові вудилища від спінінга. Наприклад, діаметр пропускних кілець невеликий, кріпляться на невисокій підставці. Зате число кілець кілька збільшено і перенесені вони на іншу сторону вудилища по відношенню до котушки. Кастингові бланк оснащується мультіплікаторной котушкою.\nМультиплікатори використовують на кілька потужних хлистах, саме тому за рахунок збільшення числа пропускних кілець вудлище розвантажується більш рівномірно. Мультиплікатор – вдосконалений вигляд звичайної безинерционку, робота його будується на принципі лебідки. Застосування мультіплікаторной котушки обумовлено великою масою приманок при лові в закид.\nТепер постараємося розглянути нічим відрізняється кастингові спінінг від звичайного, а в чому їх схожість. Мабуть, воно одне: спінінги визначаються по тесту і строю. Строй кастингу також виявляється умовами лову. Якщо буде здійснюватися ривковая проводка упористее приманками, буде потрібно короткий і досить-таки жорсткий бланк.\nЗа тестом кастингові вудилища поділяються на легкі, середні і важкі. Чим відрізняється спінінг від кастингу – ваговим діапазоном приманок – до 200 грам. Можуть використовуватися і більш важкі, які задіюються при морському троллінге для упіймання великих особин риб. Однак з успіхом відпрацьовують і легкі приманки: воблери і джиг-головки.\nДосвідчені рибалки наводять безліч аргументів на користь кастингові снасті, вважаючи істотним плюсом можливість відчуття клювання пальцем руки, який лежить на плетеному шнурі. Виведення риби мультиплікатором набагато комфортніше. З недоліків – неможливість закидання дуже легких типів приманок.\nЧи можна використовувати спінінг в якості фідера?\nНа багатьох водоймах фидерная риболовля є найпоширенішим видом любительського лову риби, але чим відрізняється фідер від спінінга? Найчастіше зловити велику рибу в певну пору року можна тільки цим способом.\nІ ось тоді у прихильників інших видів риболовлі, наприклад, у спінінгістів, які вирішили спробувати себе в фідерної риболовлі, виникають деякі питання.\nВони переймаються такими нюансами: чи можна зробити фідер з спінінга, чим відрізняється фідер від звичайного спінінга, що можна буде зробити для фідерної риболовлі своїми руками, як вибрати хорошу снасть в магазині, в яку суму можна укластися, купуючи якісний фідер? Цим спінінгістам і просто початківцям рибалкам буде корисно дізнатися відповіді.\nДосвідчені рибалки кажуть, що, не вносячи жодних змін своїми руками в конструкцію спінінга, багато білої риби не зловиш: вудилище спінінга не пристосоване для лову дрібної білої риби – чутливість вершинки у спінінга низька.\nВсе-таки у спінінга і у фідера лад, і тест повинні бути різні. Нехай це буде черговим варіантом в тому випадку, якщо приїхали на риболовлю ловити хижака, а він відмовляється ловитися. Досвідчені рибалки стверджують, що переробити спінінг в даний якісне фідерне вудилище, яке буде служити довго своєму власникові, майже неможливо.\nНа думку рибалок, що краще буде подумати, як зробити фідер своїми руками з нуля, ніж переробляти вудилище спінінга.\nРибалки з досвідом радять новачками і не тільки їм, а й іншим своїм колегам: нехай вони вибирають якісне фідерне вудилище в магазині (навіть якщо на перших порах бюджетної вартості), ніж морочитися з переробкою спінінга.\nЯкісні фідерні вудилища досить дорогі за ціною, але використання дорогого якісного вудилища не приносить неприємностей на рибалці, в чому не раз переконалися бувалі рибалки. Дешеві підробки часто ламаються. Якщо бюджет покупця дозволяє купити якісний фідер, то краще і не дешевити, а купити гідну снасть.\nЧи можна спінінг використовувати як фідерне вудилище? Або, чи можна при лові на фідер (годівницю) використовувати спінінг?\nУ першому випадку немає, у другому, так. Фидерное вудилище абсолютно іншого ладу і для інших цілей.\nЦе вудилище розраховане не тільки на визначення клювання по квівертіпа або свінгтіпу (вершинке), але і по Кидкова і виводити властивостями абсолютно протилежне спінінгу. Ви ж не будете використовувати болонське вудилище для цих цілей.\nЗараз море варіант фідерних вудилищ і не треба використовувати снасті не за призначенням. На правах ІМХО я б не радив купувати дешеві вудилища.\nЯк тільки ви вдумайтеся в Англійську донну снасть, Ви почнете шкодувати, що у вас «дешевка». Це як сісти за кермо «Запорожця» і поступово набираючись досвіду починаєш розуміти чому тебе обганяють «БМВ». 90% спортсменів мають в своєму арсеналі вудилища англійського виробництва.\nЦе не просто данина моді. Це вудилища екстра класу. Це Феррарі свого роду. Якість, виконання, інновації – це все вудилища англійських виробників. Краще накопичити на одну хорошу вудку, ніж мати десять «копійчаних» вудилищ. Але це моя думка і може воно не правильне.\nФідер з спінінга\nХоча мій улюблений спосіб лову – це спінінг, але іноді на рибалці доводилося потрапляти в ситуації, коли лов спінінгом була безуспішною, а перейти на щось інше неможливо – не взяв з собою інших снастей.\nВ общем-то, цих інших снастей у мене і трохи – пара телескопічних вудок і скринька з оснащеннями для них, але коли я їду спіннінговать – я беру їх дуже рідко, тут вже або-або, і місця лову різні, і навіть настрій на конкретний спосіб лову.\nАле не так давно я знайшов для себе вихід з цього становища, вірніше, мені його підказав Олег Беззубенко.\nПерший урок був у минулому році – коли поїхали ми з ним на Урал, я зі спінінгом, він ніби теж, але він ще взяв з собою коробку з удочнимі снастями.\nНаша лов спінінгом виявилася безрезультатною, і начебто додому їхати рано, і тут Олег відкриває коробку з удочнимі снастями, дістає звідти антізакручіватель з годівницею, повідець з гачком, а з рюкзака пакет з підгодовуванням. Споряджає цим свій спінінг, перетворивши його на отакий фідер, замішує прикормку і хвилин через п’ятнадцять починає тягати карасів.\nЧи не гігантів, звичайно, розміром з долоню, але на тлі вудилища бесклевья це виглядало дуже весело. На щастя, для мене оснащення у Олега теж знайшлася, і незабаром я приєднався до нього. Результат – три десятки карасів на двох.\nВисновок я для себе зробив – в ящику для удочних снастей у мене тепер кілька протизакручувачів, годівниць різної ваги і форми, оснащені повідці, а в багажнику майже завжди лежить пакет з підгодовуванням.\nЩо стосується вудилища – то не настільки часто я переходжу на ловлю карася, щоб спеціально купувати фідер, а недолік мого вудилища спінінгів, яке я, в разі необхідності, оснащую годівницею – в низькій чутливості кінчика. (Mikado Vogle River, 2.40 м, тест 50-100 р Я їм практично не ловлю, воджу, як запасне, про всяк випадок.) Тобто, клювання видно, коли карась вже узяв «конкретно».\nІ знову рішення цієї проблеми підказав Олег Беззубенко. Він же і реалізував його на моєму спінінгу. Ідея не нова – додаткова чутлива вершинка, і швидше за все, подібна конструкція вже десь описана, але я не думаю, що ми порушуємо чиїсь авторські права.\nСуть ідеї: на кінчик спінінга примотується відрізок трубки від телескопічної антени діаметром міліметри чотири і довжиною міліметрів 25. Обмотка заливається епоксидною смолою.\nЗ склопластикової вершинки для вудок, що продається в рибальських магазинах робиться нова – довжиною близько 25 см. Її кінець повинен щільно входити в трубочку. Змінюючи за допомогою шкурки товщину (діаметр) нової вершинки, можна домогтися необхідної чутливості.\nПотім на ній встановлюється тюльпан і додаткове кільце, сам хлист покривається яскравим лаком.\nПри необхідності можна таких вершинок зробити кілька, з різною чутливістю.\nНа цьому всі переробки закінчуються. Як тільки у вас з’явилося бажання половити карася (а може і сазана) за допомогою фідерної оснастки – приєднуєте вершинку, ставите протизакручувач з годівницею, повідець – і вперед.\nПроробляти подібну маніпуляцію зі спінінгом, тест якого менше, ніж 10-30, немає сенсу, годівниця з підгодовуванням важать значно більше 30 грам, і довго він не протягне. І взагалі, якщо ви серйозно займаєтеся ловом карася – має сенс придбати справжній фідер. Ну а якщо час від часу, 3-4 рази за сезон, як це виходить у мене, вищеописане – цілком прийнятний варіант.\nЯкий вибрати спінінг з фідером\nСама конструкція спінінга вже не змінюється багато років. Його основа – бланк. Це не простий хлист, а спеціально виконане в заводських умовах вудилище зі спеціальних сучасних матеріалів.\nОснащується рукояткою, котушкою для волосіні, пропускними кільцями. Все це завершується волосінню, повідцем і штучної приманкою.\nСпінінг для лову фідера зазвичай довше і важче, ніж для традиційної риболовлі.\nВибір спінінга для фідера\nПоряд з класичною спінінга риболовлею набуває популярності лов фідера спінінгом.\nІснують відмінності між бланками спінінга і фідера. Хоча ці відмінності не заважають ловити рибу спінінгом як фідером, а фідером як спінінгом.\nУ спінінга хлист повинен по міцності і пружності перевершувати поплавочние вудилища. Простий спінінга занедбаність часом знаходиться на межі міцності матеріалу снасті.\nСучасні вудилища для спінінгів снастей виготовляються з вуглеволокна і вуглепластика з добавкою борсодержащих волокон, які створюють додаткову гнучкість. Найбільш поширені тепер ці вироби з багатошарового композиту з додаванням графіту. На них є напис «CARBON».\nСпінінгові вудилища умовно діляться на класи:\nПерший клас – легкий, довжина до 214 см, закидається приманка до 15 гр;\nДругий клас – середній, довжина до 240 см, вага наживки до 30 гр;\nТретій клас – жорсткі, довжина до 275 см, приманка до 60 гр;\nЧетвертий клас – дуже жорсткі, довжина до 320 см, закидається приманка більше 60 гр.\nЧим відрізняється фідер від спінінга:\nФидерное вудилище досить довге, до 4,5 метрів і важче вудилища. Застосовується для донної риболовлі, після виконання закидання фіксується в підставці. Спінінг тримають в руках, постійно обертають котушку. Довжина фідера є важливим показником, вона обумовлює занедбаність годівниці на велику відстань.\nФідерні бланки мають такі ж показники, як і спінінгів: тест, лад, довжину. Вони показують вагу наживки, яку можна закидати, не боячись зламати вершину. Строй хлиста характеризує його вигнути під навантаженням;\nСпінінгові вудилища набагато коротше фідерних. Зроблено це для зручності кидка. Спінінга риболовля активна, доводиться сотні разів закидати різні по вазі приманки. З коротким хлистом рибалка не так буде втомлюватися.\nВажлива відмінність спінінга від фідера є наявність вершинки на останньому. Рибалка відчуває клювання, в спінінгу такого немає. Там, тримаючи вудочку постійно в руках, рибалка чує удар риби в приманку.\nПро вершинке треба сказати окремо. Її чутливість вимірюється в унціях. Унції показують, яким зусиллям треба натиснути на кінчик вершинки, щоб він зігнувся на 90 градусів. Найбільш жорсткими є 6-унцевие.\nДіляться вершинки на три ступені жорсткості.\nМ’які – застосовуються на стоячій воді;\nСередні – для риболовлі на невеликій течії, або у вітряну погоду;\nЖорсткі – застосовуються на річці з сильною течією.\nВ процесі кидка вершинки не беруть участі, вони віддають вага вантажу на бланк. При виборі вершини слід знати швидкість течії і вага, що закидається годівниці.\nКрім цих відмінностей є і великі подібності спінінгів і фідерних вудилищ. Це стосується матеріалу виготовлення: всі вони робляться зі склопластику і вуглеволокна. Також застосовуються композитні матеріали (графіт і склопластик). А найсучаснішими матеріалами для виготовлення спінінгів і фідерних хлистів є карбон.\nПрикормочной – для первинного закорму риби, залучення її в місце риболовлі. Вміщує великий обсяг корму, має великі отвори для його якнайшвидшого вимивання;\nГодівниця для закидання на далеку відстань – схожа на воланчик для бадмінтону, хороша для закидання в потрібне місце;\nДокормочная – хороша на стоячій воді і на протязі, має різні осередки для повільного вимивання корми. Її завданням є утримання риби на одному місці протягом тривалого часу.\nУспіх риболовлі на фідер залежить від вдало обраної підгодовування. В основі підгодовувань лежать різні каші з круп, макухи. Додають також аромати, черв’яків. У кожного рибалки свої секрети приготування прикормки.\nЗаповнення фідера проводиться на місці лову і обов’язково свіжим кормом. Виняток може скласти рибалка на коропа, якого називають «водяний свинею» через всеїдності. Роблять закид годівниці з прикріпленими на ній гачками в місце можливого знаходження риби. Закріплюють на підставці під кутом до поверхні води. Так зручніше дивитися за моментом клювання.\nОдним з недоліків лову фідера є часта підгодівля. При цьому зменшується час власне риболовлі. Для вирішення цього завдання застосовують доставку корму іншим способом (рукою, рогаткою).\nЗ’явилася можливість використовувати бланк без годівниці, легшого ладу. Так з’явилися пікерно вудилища малого ваги з великим тестом. Не обійшлося тут і без спінінга.\nПикер з спінінга став доступний багатьом самодельщиков-рибалкам.\nІстотно відмінність спінінга від фідера?\nІ спінінг, і фідер призначені однаково для успішної упіймання риби, особливо хижої. Для того, щоб вона була успішною, необхідно мати деякі знання і практичні навички з цих снастей.\nПри покупці спінінга не треба відходити від цих параметрів. При плануванні риболовлі на спінінг з годівницею треба вибирати вудилище спінінга з запасом міцності. Така снасть призначена для лову з дна.\nЯк спінінги, так і фідерні бланки мають свій лад. Чим хлист довше, тим показник ладу вище. Такі вудилища підходять для далеких закидів на озерах.\nЩе фідери відрізняються великим безліччю пропускних кілець, вони забезпечують навантаження рівномірно по всій довжині бланка.\nГоловною відмінністю фідера від спінінга є змінна вершинка. Їх кілька різної твердості в комплекті при покупці. Її то і можна прикріпити на вудилище спінінга. В іншому обидва цих снасті практично схожі одна на одну.\nІ ще треба сказати, що ужение риби спінінгом для лову фідера є пасивною риболовлею. А це вже на смак і характер кожного рибалки.\nЯкий вибрати спінінг з фідером Посилання на основну публікацію\nФидерная оснащення своїми руками, що потрібно щоб зібрати фідерні снасть\nЗараз у фідерної оснастки в нашій країні безліч шанувальників, так як за допомогою даної снасті можна ловити різні види риб. Причому можна комфортно розміститися на березі ставка і насолоджуватися природою.\nУ середовищі рибалок існує багато людей, що віддають перевагу спокійно перебувати з вудкою на одному місці. Цей відпочинок дає можливість відмінно об’єднати улюблене заняття з спогляданням природної краси водойми.\nТаку можливість в повній мірі надає лов фідера.\nЦей вид оснащення був винайдений англійськими рибалками, тому часто фідер називають англійської донкою. Незважаючи на іноземне походження, наші рибалки швидко освоїли цей вид лову. І тут немає чогось дивного, так як вудилища з годівницею відомі нам вже дуже давно.\nДеякі початківці з трепетом сприймають ловлю на фідер. Бажаючи придбати готовий монтаж фідерної оснастки, вони не беруть при цьому специфіку водойми, а також переоцінюють свої здібності. Насправді ж фідерний монтаж своїми руками буде набагато уловисту.\nПриродно, піти в рибальське магазин за окремими частинами монтажу оснастки для фідера неодмінно потрібно. Ось тільки початківець мав бути підготовлений до придбання, щоб консультант не перестарався як з вартістю, так і з комплектацією майбутнього фідерної оснастки. Першим придбанням повинен бути фідерний спінінг .\nДеякі рибалки, намагаючись максимально обрізати бюджет при складанні фідерної оснастки, думають, що можна вибрати більш дешеві вудки, наприклад, телескопічні.\nАле в цьому випадку фидерная снасть перетвориться в просту донку, а клювання потрібно буде визначати по звуку бубонця. Традиційний фідерний спінінг має особливий лад приблизно 3/4 вудилища має жорсткість.\nЛише кінчик вудилища (квівертіп) має виняткову еластичність, що дає можливість зробити дуже чутливу оснащення.\nХарактеристики фидерного спінінга залежать від умов риболовлі. Для лову на невеликих ставках, старицях або озерах необхідно коротке вудилище розміром до 3,30 м. Причому показник тестового ваги приманки, що закидається підбирається в діапазоні 30-50 гр.\nІнша річ, якщо мова йде про риболовлю на великих водосховищах та річках. Тут часто необхідно виконувати дуже далекі кидки оснащення для фідера, щоб дістати обраний звалювання або бровку. У цьому випадку без довгого спінінга 3,60-3,90 м просто не обійтися. Та й тестова навантаження повинна бути набагато вище (70-130 гр.).\nПідбираючи фідерні вудку, необхідно звертати увагу на число запасних верхівок . Вони мають різну гнучкість, що дає можливість вибирати вершину під різну вагу годівниць.\nКотушка для лову фідера\nЦю частину фідерної оснастки потрібно вибирати, відштовхуючись від того спінінга, який вже придбаний. Конструктивно з усіх видів рибальських котушок найкраще показали себе безінерційні котушки. Всі моделі розрізняються по передавальному числу і обсягом шпулі.\nЩо щодо розміру шпулі (і котушки, природно), то для легких фідерів можна буде вибрати котушку 2000-3000 за класифікацією Шимано.\nВажкі спінінги (клас Хеві або Екстра Хеві) обладнуються потужними котушками розміром в 4000.\nНайбільш підходящим для лову фідера передавальним числом є діапазон починаючи з 4,5: 1 і завершуючи 5,6: 1.\nКотушка для лову фідера зобов’язана мати чітко налагоджений фрикційне гальмо , а при Каповой ловлі важливою опцією буде байтранера.\nВолосінь для лову фідера\nВ ролі головної жилки рибалки застосовують два типи ниток. Знову ж таки, це буде залежати від умов риболовлі.\nПлетений шнур відрізняється підвищеною міцністю. Відсутність розтяжності іноді є перевагою цього виду рибальського нитки, а в деяких випадках негативно позначається на лові. З шнуром фідер є найбільш чутливим. Ось тільки під час підсічки риби з ніжними губами відбувається чимало сходів. В цьому випадку досвідчені рибалки додатково до шнура кріплять гумовий амортизатор. Для лову плотви, ляща і коропа підходить плетінка перетином 0,14-0,16 мм.\nМонофільная волосінь вважається основним конкурентом шнура. Основні її переваги позначаються в умовах закоряженних або кам’янистих ділянок, коли плетінка після ряду закидів може сильно зноситися. Вудилище з монофильной волосінню краще гасить і сильні ривки коропа. При цьому під час налагодженої роботи фрикциона котушки дістати трофейну рибу буде дуже просто. Діаметр нейлонової нитки для фідерної оснастки вибирається близько 0,22-0,32 мм.\nГодівниця для оснащення фідера\nОдним з головних витратних матеріалів для фідерної снасті вважаються годівниці. Вони часто відриваються при неправильних закиданні, і при мертвих цепах. Крім цього, у рибалки зобов’язаний бути цілий арсенал котушок , які відрізняються формою, розміром і вагою. Годівниці вибираються під умови лову таким чином.\nФорма годівниці вибирається з наявністю течії і глибиною місця лову. Для стоячого ставка можна вибирати будь-які моделі, але ось на річкову ловлю потрібно вибрати прямокутні або трикутні моделі.\nРозмір годівниці зобов’язаний відповідати такій порції приманки , яку треба закинути в водойму. Так, при стартовій підгодовування рибалки ставлять конструкції найбільших розмірів. Це дає можливість швидко створити пляма підгодовування. Під час лову застосовуються моделі меншого розміру. В цьому випадку підтримується інтерес риби до цієї ділянки, і при цьому у риби не буде насичення.\nЩо щодо ваги годівниці, то тут основне значення має швидкість течії і дальність закидання. Якщо під час лову на невеликій дистанції у водоймі досить використовувати модель масою 35-45 гр., То на річці вона збільшується до 110-130 рр.\nГачок і поводок\nДля виготовлення повідця своїми руками рибалки застосовують різні типи монофильной волосіні. Це, можливо, флюрокарбоновая або нейлонова нитка. Потрібно, щоб максимальне навантаження повідця була нижче, ніж у головній волосіні. Як правило, перетин волосіні для повідця підбирається в районі 0,14-0,20 мм.\nДізнатися оптимальний розмір повідка можна таким способом. Якщо після клювання трапляється безліч неодружених підсічок, потрібно збільшити розмір повідка. Якщо добута риба глибоко проковтує гачок, потрібно зменшити довжину повідка. Діапазон може бути 40-120 см.\nПід час вибору гачка потрібно представляти рибу і насадку , на яку відбувається ловля. Наприклад, надіти мотиля можна лише на гострий і тонкий гачок дрібного розміру. Для лову на черв’яка необхідно довгу цівку, тим більше, якщо насаджується пучок.\nДеякі початківці нехтують досить важливим елементом снасті фідера – підставкою. Установка класичних рогульок часом не доречна, так як необроблені краї зможуть вивести з ладу витончену снасть. При цьому чимало фідерів коропи тягли в водойму через погану фіксації спінінга на березі.\nТому витративши купу грошей на придбання спінінга, котушки, фото та відеоматеріалів та інших рибальських аксесуарів, не поскупилася і на покупку зручною і міцною підставки .\nПід час лову на кілька фідерних оснасток рибалки успішно використовують пристрої, які називаються «рід-під».\nВони дають можливість встановити на будь-якому березі 3-4 спінінга і розгорнути їх під потрібним кутом до ставка.\nОсобливості фідерної оснастки своїми руками\nНедостатньо лише купити всі потрібні аксесуари і фото для оснащення фідера. Головне, правильно зібрати спінінг, щоб їм було приємно і зручно працювати. Професійні рибалки, як правило, за лічені хвилини збирають монтаж прямо на березі. Початківцю потрібно спершу потренуватися в домашніх умовах. Тим більше, це відноситься до збірки снасті фідера.\nОснащення відбувається зі збірки вудки. Традиційні фідерні спінінги виготовляються штекерного типу. Перш ніж з’єднати два коліна, потрібно переконатися в чистоті сполучних елементів. Всілякі піщинки або сміття за пару рибалок зіпсують дороге вудлище. При складанні потрібно простежити, щоб кільця вишикувалися чітко в лінію .\nПотім залишилося закріпити на оснащення годівницю і поводок. Перед закидом необхідно надійно встановити підставку , покласти на неї спінінг і вибрати комфортне для рибалки розташування вудилища.\nПісля закидання спінінга потрібно звертати увагу на положення верхівки вудки . Найкращим розташуванням для визначення клювання є відхилення вершини від осі на кут 35-50 º. Інакше потрібно поміняти квівертіп або поставити іншу годівницю. Коли все налаштовано грамотно, то клювання буде видно і залишиться лише зробити розмашистий підсічку і вивудити вашу здобич на берег.\nМодель снасті – це основний момент риболовлі на фідер, і підхід до її вибору обов’язково повинен бути усвідомленим.\nЗупиняти вибір на одній з снасті і ловити їм в будь-яких умовах, ні в якому разі не можна .\nКрім цього, якщо жоден з основних монтажів не відповідає визначеним вимогам, сформованим умовам на рибалці, потрібно обов’язково постаратися відшукати свій, новий варіант снасті.\nТест фідерного вудилища. Як обрати?\nЛюдина не досвідчений в тонкощах термінів позначають різні характеристики вудь ліщ , почувши позначення, тест фідерного вудилища, має на увазі під цим поняттям потужність фидерного бланка, і дійсно, нам не знайти фідерне вудилище класу Heavy (важкий), з тестом в 30-40 грам, як і пікер (легкі), з тестом 100 гр. Але вірно таке припущення лише частково, так що давайте докладніше розберемося з цим.\nЯк правильно вибрати тест фідерного вудилища\nПід поняттям тест фідера (кастинг) слід розуміти верхню і нижню вагову кордон годівниці, при якій можна комфортно ловити даними вудилищем.\nНаприклад, візьмемо бланк з тестом 40-80 гр, і ви вирішите поставити на нього годівницю вагою 20 гр, в цьому випадки дальність вашого закиду істотно знизиться, особливо в вітряну погоду, та й підсікання буде кострубатою, оскільки годівниця занадто легка для даного бланка.\nЯкщо ж ми поставимо на це вудилище важку годівницю вагою в 100-120 грам, це не означатиме, що ми відразу зламаємо бланк, але ймовірність буде дуже висока, і чим частіше ми його будемо перевантажувати, тим раніше воно не витримає додається навантаження і зламається . Ще у вас будуть розхитуватися стики колін, і знижуватися чутливість бланка.\nТа й ловлячи з перевантаженням, при закиданні і виведенні, вас не буде залишати некомфортне відчуття, що бланк ось-ось трісне, хоча не виключено, що це може статися і при першій же занедбаності, все залежить від якості бланка, так наприклад, більшість вудлищ фірми Daiwa розраховані на роботу з перевантаженням.\nВибираючи годівниці, під тест фідерного вудилища, варто враховувати, що деякі виробники, особливо китайські, занадто завищують ширину діапазону, так для вудилищ з тестом в 40-80 грам, найбільш підходящими будуть годівниці вагою в 50-60 гр, що означає, потрібно прагнути до золотої середини. Якщо ж нижня межа не вказана, наприклад тест до 120 грам, тоді вага всієї вашої оснащення (з урахуванням прикормки) не повинен перевищувати 105-110 г, тому вибираючи годівниці необхідно пам’ятати, що коли ви в неї додасте підгодовування, вона обтяжать на 10- 15 грам.\nКласифікація фідерних вудилищ по тесту\nНа жаль, класифікація фідерних бланків досить умовна, оскільки останнім часом багато фірм стали випускати вудилища з досить розтягнутими тестовими характеристиками, такими як 30-110 гр, 40-120 гр, які підходять відразу під кілька значень, а також вудилища, на бланках яких, вказується лише верхній ваговій межа. Може так статися, що тест фідера буде зазначений не в грамах, а прив’язаний до тесту по волосіні і на бланку ви побачите напис 2lb – 4lb або 4lb – 10lb.\nСтавлення тесту фідерного вудилища до основної і поводочной волосіні означає наступні: якщо ми поставимо більш потужну волосінь ніж в таблиці, то вона не порветься при закиданні важкої годівниці, зате сама снасть рано чи пізно зламає нам вудилище.\nТест (кастинг) фідерного вудилища по волосіні\nТест фідерного вудилища Основна волосінь Поводочная\n10 – 12 oz – 0.06 міллім\n1 lb – 0.07 – 0.08 міллім\n2 lb 0.14 міллім 0.10 міллім\n3 lb 0.16 міллім 0.12 міллім\n4 lb 0.18 міллім 0.14 міллім\n5 lb 0.20 міллім 0.16 міллім\n6 lb 0.22 міллім 0.18 міллім\n7 lb 0.23 міллім 0,19 міллім\n8 lb 0.25 міллім 0,21 міллім\n10 lb 0.28 міллім 0,23 міллім\n12 lb 0.30 міллім 0,25 міллім\nЗаздалегідь приношу вибачення за можливі неточності, оскільки визначення – тест фідера по волосіні, поняття нове і стикалися наші рибалки з ним досить рідко, до того ж завжди можна збільшити верхню межа, використовуючи шок-лідер.\nТому всі ваші міркування і корисні поради залишайте в коментарях під статтею.\nКрім цифрового показника тесту, бланк може маркуватися і такими позначеннями Medium, Heavy, Extra Heavy і т.д., так що зупинимося докладніше на цьому\nLight або Пикер короткі і легкі вудилища для фідера , що мають кастинг до 30-40 грам. В основному довжина даних вудилищ становить 2,1; 2,4; 2,7 та 3 м, що робить їх прекрасним вибором для лову недалеко від берега в стоячих водоймах і на каналах зі слабкою течією. Вони дуже чутливі і дають можливість насолодитися грою навіть щодо дрібної риби.\nСередній (Medium) – вудилища з тестом до 80 грам, розраховані на установку годівниць вагою в 30-50 грам, хоча якщо немає бажання спеціально купувати пікер, можна ловити і більш легкими снастями вагою в 20 грам. Як правило, ці бланки мають довжину 3 – 3,6 м, рідше рибалками використовуються палиці розміром 2,4-2,7 і 3,9 м. Використовуються для лову на середніх за розміром стоячих водоймах або на річках з повільною течією.\nВажкий (Heavy) – тест фідерного вудилища до 120 гр, Діна 3-4,5 м. Застосовуються для риболовлі на стоячих водоймах, а також для лову на повільному і середній течії.\nЕкстра – важкий (Extra Heavy) має тест понад 120 грам. Дане вудилище обладнано більш потужними кільцями і жорсткими вершинками. Застосовуються для лову на максимально далеких дистанціях. Використовуючи дані вудилища, не варто побоюватися, що вітер отлоніт годівницю від наміченої вами траекторіі. Дуже добре підходять для риболовлі на водосховищах, великих озерах і річках з хорошим перебігом.\nВибираємо тест фідера під умови лову\nДля далекого і точного закидання оптимальними будуть вудилища класу Heavy з тестом 70-90 грам і Extra Heavy з тестом 100-130 грам, але вудлищами Heavy кидати снасть буде комфортніше.\nЯкщо ви ловите в умовах сильної течії і вам необхідні наддалекі кидки, тоді можна взяти фідерне вудилище з тестом від 120 гр., Хоча для річки оптимальний тест фідера 100-120 грам.\nЛовлячи біля берега на стоячих водоймах, дрібних річках і каналах зі слабкою течією підійдуть вудилища з тестом до 40 грам.\nЯкщо вам необхідно робити закид далі, ніж на 30 м, тоді краще поставте годівниці вагою 60-80 грам, але пам’ятайте що вони підійдуть для водойм зі стоячою водою і річок зі слабкою течією. Якщо ж ви не уявляєте, де будете ловити тоді візьміть фідерне вудилище з тестом 80-120 грам.\nТест вершинки фідера\nНайчастіше на вершинку пишеться тест, причому в унціях (1 унція дорівнює 28 грамам), але на відміну від тесту фідерного вудилища, дане значення вказує на ступінь м’якості вершинки.\nТобто якщо у вас на вершинке написано 2 унції це не означає, що ви повинні обмежуватися приманками вагою меншою за 2 унції, оскільки на вершинке розташовано безліч кілець, через що навантаження рівномірно розподіляється по всій вершинке і вона стає продовженням волосіні, так що її зламати дуже важко.\nЯк правило, м’які вершинки ставляться на пікера і медіуми, вони не будуть стягувати приманку з місця при рухах вудилищем і дозволять повністю відчути весь смак боротьби при виведенні.\nВідео: як вибрати фідер по тесту\nТепер поняття тест фідерного вудилища для вас більше не є секретом. У наступній статті ми поговоримо про те як здійснити монтаж фідерної оснастки.\nСнасті для лову на фідер Фидерное вудилище – Енциклопедія рибалки\nЯ починаю великий цикл статей про лов фідером . Якщо розібратися, Фидер – це та ж традиційна донка з годівницею, тільки дуже осучаснена.\nУ фідер застосовуються спеціальні вудилища, котушки, шнури, годівниці та інші елементи снасті. Загалом, все спеціальне і ультра-сучасний. І ефективність лову на фідер , відповідно, вище, ніж на допотопну донку.\nЧому? І в чому секрети фідера ? Ось і будемо розбирати ці тонкощі в статтях даного розділу. Стартуємо!\nЗараз дуже побіжно по принципам пристрою і роботи фідера . А в наступних статтях будемо розжовувати все секрети й тонкощі, що називається, по зернятку.\nОтже, я вже сказав, що фідер – це донка 21 століття. Дуже осучаснений метод лову мирної риби з дна. Основа будь-якої снасті фідера – вудилище (власне, Фидер).\nЯ на цьому блозі наголошував на спінніговую риболовлю (мою улюблену), і не раз говорив про спінінгів вудилищах. З характеристиками фідера все приблизно так само.\nОсновні характеристики, вляющіе на вибір того чи іншого фідерного вудилища: довжина; лад; тест; чутливість вершинок; кількість змінних вершинок; якість пропускних кілець.\nЗазвичай, довжина фідерного вудилища коливається між 2,5 і 5 м. Не дивно, що чим довше вудилище в ваших руках, тим далі ви закинути свою оснастку, причому, без зайвих зусиль. Питання в іншому, чи завжди це потрібно. Водойми бувають різні.\nЗ довжиною розібралися. Що стосовно ладу фідера , то тут все точно так же, як і зі спінінгом. Фидерное вудилище з повільним строєм при навантаженні гнеться мало не починаючи від рукояті. Швидке – тільки у вершини. Середнє – щось середнє, на 1/3-½ довжини бланка.\nПриродно, універсальне фідерне вудилище не існує. Так що для різних умов лову треба мати відповідні снасті.\nТест фідерних вудилищ визначає, оснащення якої маси воно здатне закидати. При обчисленнях не слід забувати, що в фідерної ловлі використовуються годівниці і до номінального вазі грузила і годівниці слід накидати 20-30г на вагу прикормки.\nВиділяють умовно три класи фідерів :\nЛегкий фідер – з тестом до 60 грам.\nСередній фідер – з тестом до 100 грам.\nВажкий фідер – з тестом до 120 грам.\nБувають фідери з тестом і більш 120г, але це Екстра-важкий клас і він використовується вкрай рідко.\nПри підборі оснасток, не варто перевищувати масою грузила і годівниці, той тестовий діапазон, який вказаний на вашому фидерном вудилище . Виробники фідерів, як правило, злегка занижують тест, підстраховуються. Але краще не випробовувати долю. Використовуйте з фідерами тільки відповідні по вазі оснащення!\nКлючова відмінність фідера від того ж спінінга – знімні змінні вершинки .\nВершинка фідера зазвичай на багато м’якше основного бланка вудлища і є сигналізатором клювань, як кивок.\nВершинки роблять різної товщини і з різних матеріалів (склопластик, вуглепластик). Цим добиваються різної твердості і чутливості. Зазвичай з фідерним вудилищем в комплекті йдуть 3-4 вершинки.\nВершинки досить часто ламаються через необережність рибалки. Те за кущі зачепився, то захлеснула за тюльпан і прогавив цей момент. Так що, намагайтеся контролювати свої рухи на березі. Інакше доведеться шукати і купувати змінні вершинки натомість зламаним.\nЗрозуміло, що якщо вже в фідері використовуються плетені шнури, потрібно використовувати найнадійніші пропускні кільця. Але тут особливо турбуватися не варто. Всі сучасні, спеціальні фідерні вудилища оснащені високоякісними кільцями з стійкими до пропілену вкладишами (Fuji, DAM, Balzer, Sic).\nКотушка для фідера . У фідерної ловлі доводиться постійно маніпулювати снастю, закидати, перезакидувати, виводити рибу. Так що навантаження на котушку є і не мала. На ринку можна зустріти серії спеціальних фідерних котушок.\nАле за великим рахунком, якщо відкинути зайві навороти, практично будь-яку, якісну безінерційну котушку можна використовувати для лову на фідер.\nКотушка для фідера повинна бути досить дорогий (не дешевше 40-50 $), виконаної з якісних матеріалів, мати якісну збірку. Оптимальна котушка для фідера:\n– Якісна укладка шнура – головна умова.\n– Розмір 2000-4000.\n– Передавальне число від 4.6: 1 до 5.5: 1 (тобто середнє).\n– Кількість підшипників не критично, але краще, щоб хід котушки був досить плавним.\n– Передній фрикціон (він і більш чутливими і надійніше і котушки з ним більш легкі і компактні).\n– Наявність бейтраннер – не погано, якщо ви зібралися на коропа або іншу велику і сильну рибу, але й не обов’язково.\nШнур для фідера . Скажу лише, що з фідером використовують виключно плетінку, як ідеально чутливу, що не розтяжну волосінь. Детальніше, огляди конкретних шнурів я буду приводити в окремих статтях, присвячених фідерної риболовлі.\nГодівниці, грузила, повідці, гачки для фідера – дуже об’ємна тема. Ці питання я буду поетапно розбирати в окремих статтях блоку про фідерної ловлі.\nПро перевагу фідерного вудилища перед спінінгом донкою\nТри роки тому, начитавшись різної літератури і надивившись відеороликів про риболовлю фідерної снастю, я купив фідерне вудилище , відповідну котушку і все необхідне для цього виду риболовлі.\nЛедве дочекався першого виїзду на риболовлю. І ось цей день настав. Ми приїхали на річку Ахтуба. Погода була вітряна, холодна.\nДрузі-рибалки швиденько налагодили свої спінінги-донки і стали чекати клювання.\nА я став замішувати прикормку і збирати фідерні снасть, як було показано у фільмах. Коли я прийшов на берег, то з’ясувалося, що риба у друзів не клює. Ну, ніяк. Залишилося чекати, на що здатна фидерная снасть.\nРиболовля тим і цікава, що часто доводиться підбирати ключик до риби. Перші невпевнені закидання, і ось, нарешті, вийшло нормально закинути.\nНу, ловись рибка велика і маленька! Несподівано, зовсім через короткий проміжок часу, вершинка фідера судорожно сіпнулася, а потім ще і ще. Невже клювання? Підсікаю, обертаю ручку котушки і спочатку не відчуваю ривки риби, але немає, ось і перша риба на фідер.\nНаступний закид і історія повторюється. А що у друзів? У них тиша. Незабаром мої успіхи були помічені друзями і сусідами рибалками.\nЩо? Як? Чому? Спочатку вирішили, що у мене чарівна підгодовування, взяли собі спробувати. Не допомогло. Потім вирішили, що вдала точка лову і стали закидати поруч. Не допомогло.\nЗрештою, близько мене зібралися глядачі і стали дивитися шоу з коментарями і жартами.\nАле в цей день з рибою виявився тільки я.\nПершого травня ми поїхали на чергову риболовлю і ловили рибу в каналі, що примикає до Дону. Історія знову повторилася. При цьому з’ясувалося, що спінінг не витримує важку годівницю і ламається, а також програє істотно в дальності закидання.\nПісля цих рибалок друзі купили фідерні снасті, і тепер дружини нас називають «фідерісти», але ласувати рибкою їм подобатися. А я став ловити риби набагато більше, ніж раніше, і став випускати її назад, при цьому відчуваючи величезне задоволення.\nУ чому ж, все-таки, особливість і перевага лову фідера? По – перше – це дуже висока чутливість. При закиданні на сто метрів видно клювання рибки завбільшки з мізинець. По – друге – це потужний закид на велику відстань важкої годівниці. Адже брівка буває досить далеко від берега.\nОсобливо на таких річках, як Волга і Дон. По-третє – це дуже активна риболовля. Рідко коли встигнеш ловити рибу двома фідерними вудлищами.\nЩе кілька років тому фідерні снасті коштували дорого, але можна купити від 700 рублів за вудилище і з’явився великий вибір.\nТому я раджу всім спробувати цей вид лову і отримати задоволення від процесу.\nТакож запрошую взяти участь в обговоренні питань і різних нюансів в лові на фідер. Наприклад, вибір місця лову, тобто читання річки, вибір підгодовування і насадки, гачків і волосіні.\nЯк вибрати фідерне вудилище: основні параметри, правила вибору\nНа сьогоднішній день фидерная снасть дуже затребувана у рибалок. Перевагою фідерного вудилища перед простий донною снастю є те, що підгодовування розміщується поруч з насадкою.\nТакож з кожним закидом частина підгодовування вимивається з годівниці і затримується на дні і тим самим приваблює рибу. Завдяки чутливості фідера можна відчути клювання дуже маленької риби.\nПерш ніж вибрати і купити фідерне вудилище, необхідно грунтовно обміркувати де і яку будете вудити рибу, тому що від цього залежить багато чинників риболовлі. Як правильно вибрати вудилище для лову риболовлі ми розповімо в нашій статті.\nВудка для фідера характеризується трьома основними параметрами. Це тест, її довжина і матеріал, з якого вона виготовлена. Залежно від умов майбутньої риболовлі вибирається та чи інша вудилище з різноманітними параметрами. Чим більше підходить палиця під конкретні умови, тим більш вдалою буде рибалка.\nТест вудилища – ця характеристика, яка говорить рибалці про те, з яким діапазоном ваги приманок можна ловити рибу на дану снасть.\nКожна палиця призначена для ловлі риби при конкретних умовах. Щоб використовувати властивості фідера по максимуму, потрібно для певної ваги приманки використовувати відповідне вудилище.\nНа бланку вудки завжди вказується діапазон допустимої маси приманки:\nUltra Light feeder «Надлегкий» , який частіше і простіше називають «Пікер». Це двосекційний вудилище довжиною до трьох метрів. Його тест не повинен перевищувати 40 грамів. Перевищення розрахункового навантаження при закиданні загрожує переломом, від якого вже не врятує ніяке накладення гіпсу. Дальній кидок в даному випадку неможливий.Принадність «Пікер» в тому, що він просто незамінний в умовах російських малих річок з ледве помітним плином, де і поплавцевою вудкою спокійно НЕ порибалиш, особливо при вітрі з брижами на воді, і проста донка не так уловиста.\nLight feeder «Легкий» . Цей клас вудилищ розрахований на максимум в 80 грамів. Довжина трьох секцій становить 3 – 3,6 метра. Закид досягає 40 метрів. Вантаж вже може чинити опір потоку, який не підвладний для «Пікер». Відповідно вибирається і місце лову.\nMedium feeder «Середній» . Довжина – 3,6 – 3,8 метра. Максимальний тест становить 100 грам. Вудилище трисекційний, і по суті універсальне, тому що дозволяє робити закид до 50 метрів, і ловити на течії середнього характеру.\nHeavy Feeder «Важкий» . Не менш поширений клас. Тестовий вага доходить до 120 грамів, при довжині 3,6 – 4 мм. Цей клас вудилищ часто укомплектовується додатковим коліном, дозволяючи подовжити бланк до 4,2 метра. Це створює додаткову зручність при закиданні. Та й виводити рибу простіше довгим вудилищем. Якщо підняти його вище, то навіть кам’яниста брівка на заваді не буде.\nExtra Heavy Feeder «надважких» . Останній з класів. Характеристика зрозуміла з назви. Він може оснащуватися годівницею до 300 грамів. Призначений для наддалеких закидів і для лову величезних риб. Відповідно їх застосування, можливо тільки на великих водоймах типу норвезьких фіордів, або широких річок з білугами і осетрами, якщо такі ще десь залишилися.\nНеобхідно суворо дотримуватися відповідність тесту вудилище вазі годівниці. Якщо використовувати вантаж менше, ніж зазначено в діапазоні, то різко зменшиться чутливість вудки.\nПри цьому ви не зможете спостерігати обережні клювання.\nЯкщо ж ви будете використовувати приманку важче, ніж передбачено тестом, то є ймовірність того, що вудилище просто зламається, так як при закиданні воно відчуває сильне навантаження.\nДля лову на сильній течії, а також при далекому закиданні потрібна довга «палиця» з великою тестової навантаженням.\nПалки для фідера сучасні виробники виготовляють з вуглепластика, скловолокна або з композиту, який містить в собі як «вугілля», так і «скло».\nВуглепластик вважається найбільш популярним і сучасним матеріалом, але і у нього є свої мінуси. До них, в першу чергу, відноситься висока вартість. Великим недоліком також є крихкість, деяка ніжність матеріалу.\nТому ця снасть буде не для новачків, а для досвідчених фідерістов-професіоналів.\nДля новачків найкраще вибрати палицю з композиту. Вона досить жорстка і міцна: це якраз потрібно для того, щоб набити руку, натренувати. Якщо вам потрібно максимально дальній кидок, ви ловите рибу з найважчими годівницями або полюєте на трофейну рибу, то вам потрібно саме міцне вудилище. Таким буде вудка зі склопластику.\nКрім міцності, не менш важлива і гнучкість бланка. Ця характеристика також має підрозділи.\nFast – швидкий лад . Його особливість виражається в жорсткості. У вудилищах швидкого ладу згинається тільки вершина і перше від неї коліно. Зручний для швидких підсічок, від чого і отримав свою назву.\nSlow – повільний лад . У нього характер набагато м’якше. При натяжки волосіні згинаються всі складові, крім рукояті. Це дозволяє зменшити навантаження на снасть при виведенні риби, що іноді буває дуже важливо.\nProgressive – складний лад . Вудилища з таким устроєм називають ще «параболік». Вигин колін відбувається по наростаючій ступеня. Спочатку включаються верхні складові, а зі збільшенням натяжки включаються всі інші, перетворюючи весь бланк в параболу. Такі вудилища рідкісні, оскільки вартість їх перевищує бажання придбання.\nПотрібно сказати, що ці рекомендації виробників особливого значення не мають. Квівертіпа не є продовженням бланка. При закиданні вони несуть найбільшу мінімальне навантаження.\nІ якщо не відбудеться перехлест тюльпана волосінню, то від вантажу годівниці вони зламатися ніяк не можуть. Їх функція зводиться до поплавковою – зреагувати на клювання.\nА оскільки почуття клювання у кожного рибалки виражається індивідуально, то і підбір вершинок відбувається за тим же принципом.\nХарактеристика фідерних вудилищ буде неповною, якщо не включити в неї ще одну важливу деталь. Це кільця. Оскільки їх багато, то характерні особливості кілець впливають і на легкість закидання, і на збереження структури волосіні. Кільця виготовляються з різних матеріалів, і не всі розраховані на використання жорстких форм лісок.\nПроходячи крізь кільця, що біжить плетінка може пошкодити їх структуру та подальше користування вудилищем принесе одні тільки неприємності у вигляді неможливості далекого закидання і пошкоджень задирками кілець моноліту волосіні.\nТак як більшість фідерних вудилищ випускається штекерного типу, то основні поломки відбуваються при зберіганні або транспортуванні снасті. Щоб збільшити термін життя фідера, найкраще придбати спеціальний тубус (якщо його не було в комплекті). В такому захисному футлярі не зламається ні тонкий кінчик вудилища, ні пропускне кільце.\nПри розбиранні та складанні фідера важливо зберігати в чистоті і сухості місця з’єднань вудилища. Тоді тонкі стінки колін не будуть пошкоджені піском і дрібними камінчиками. Зазвичай в комплекті фідерного вудилища є додаткові вершинки (квівертіпа), які відрізняються товщиною, а відповідно, і жорсткістю.\nВони розташовані в прозорих тубусах, а на рибалці підбираються під вагу застосовуваної годівниці. Коли фідерне вудилище грамотно вибрано під конкретні умови лову, то кожна клювання видно рибалці. Стає простіше вибрати момент підсічки, акуратно підвести рибу до берега. А з таких важливих дрібниць і складається хороший улов на риболовлі.\nПри огляді вудилища в магазині спочатку потрібно уважно оглянути кожне коліно фідера. Погляд рибалки повинен зупинитися на пропускних кільцях (гладкість вставок), товщині бланка, зручною рукоятці.\nЧітко знати умови, при яких планується ловля.\nВибирати довжину, відштовхуючись від приблизного відстані, на яке плануєте закид.\nВизначити ступінь жорсткості вершинок.Для цього потрібно підняти кожну горизонтально і дати прогнутися під власною вагою.\nБажано перед покупкою фідера зібрати його і розібрати. Це дасть вам можливість розглянути розташування і гладкість кілець, колін.\nПереконатися, що бланк без потертостей, без подряпин, і без тріщин.\nОбов’язково звернути увагу на рукоятки, а також тримач котушки.\nПотрясти зібраний бланк. Відчути як лежить в руці.\nНе плутайте фідер з пикером.Пам’ятайте: фідер складається з 3 частин, а пікер з 2.\nФидерное вудилище підбирається в залежності від ваги оснащення, дальності закидання, погодних умов і силі течії.\nУ різних умовах лову потрібні різні моделі вудилищ.\nДля лову на малих річках кращим варіантом буде фідер довжиною від 3,3 до 3,6 м з тестом до 80 г полупараболіческого або швидкого ладу. Риболовля на великій річці потребують «палицю» довжиною від 3,6 до 4,2 м з тестом в 80-150 г швидкого ладу.\nПри ловлі на стоячих озерах краще використовувати вудилища полупараболіческого або параболічного ладу з тестом від 30 до 100 г і довжиною в 3,3-3,9 в залежності від відстані лову.\nЯкщо ловля ведеться з човна , то найкраще підійде фідерне вудилище довжиною в 2,7-3 м з тестом 20-50 гр.\nМікадо . Ця фірма прославилася не тільки чудовими фідерними паличками, а й доступними цінами для широкого кола рибалок. Кращими вудками по праву визнані палиці з довжиною 360 сантиметрів. Довгі снасті виробництва Мікадо краще не вибирати, так як вони дуже важкі, чому суттєво втрачається чутливість.\nШимано . Це японський виробник, який пропонує широкий асортимент фідерних вудилищ. Для їх покупки ви повинні володіти середнім бюджетом. В основному вудки виготовляються з вуглепластика.\nШимано також експериментує з абсолютно новим матеріалом, яке називається геоволокном. Геоволокно дозволяє досягти одночасно високої міцності і еластичності вудилища разом з гарною жорсткістю.\nТакі палиці зручно тримати в руці.\nБалтійська фірма під назвою Салмо виробляє палиці для рибалок зі слабким бюджетом. Однак у фірми немає власної виробничої бази, вона замовляє комплектуючі у інших рибальських компаній. Тому якість снастей знаходиться на належному рівні.\nФідери Банакс Піколо розроблені спеціально для лову риби в російських умовах. Кожна модель має додатковий наконечник, який збільшує довжину палиці на 50 сантиметрів. Зроблені вудки з якісного вуглеволокна – графіту, який дуже легкий і потужний.\nСправжню насолоду від риболовлі рибалки можуть отримати при лові риби з японськими філерами Дейва . У широкому асортименті ви можете знайти як професійні легкі вудилища, так і важкі. Снасті володіють неперевершеною міцністю.\nДля зручної риболовлі подбайте також про підставках під вудилище. Не можна тримати фідер постійно в руці, тим більше що палицю бажано тримати в піднесеному або навіть вертикальному положенні. Якщо ви використовуєте одну снасть, то підійде одинарна підставка у формі рогатки. Але ви можете придбати і підставки, призначені для опори декількох палиць.\nРиболовля на фідер доставляє рибалкам безліч приємних миттєвостей. Але якщо вибрати неправильну оснащення, то ці миті можуть бути зіпсовані: користуватися вудкою буде незручно, риба не клюють, улову немає. Тому завжди враховуйте умови риболовлі, щоб підбирати фідер спеціально для них. Дивіться відео про те, як вибрати вудилище для лову риболовлі.\nЯк правильно вибрати фідерне вудилище дивіться у відеоролику.


Відпочинок у Закарпатті: комплекс "Петрівська слобода" - Печери Закарпаття\nСереда, 19.02.2020, 11:32\nП'ятниця, 21 вересня 2007 23:53\nНа території Закарпаття відомо близько 50-ти печер. Жодна з них не є екскурсійною, але при бажанні Ви можете відвідати печери Угольського масиву та урочища Черлений Камінь, отримавши спеціальний дозвіл у Карпатському біосферному заповіднику (тел.: 8(03132)22193). Також Ви можете отримати всю необхідну інформацію в ужгородському спелеогуртку за тел.: 8(0312)614023, Омелян Ваш.\nПечера Сифон (сифон – це хід, заповнений водою або рідкою глиною) найглибша в урочищі Черлений Камінь: її глибина сягає 59 м. Верхня частина складається з невисоких залів із великою кількістю каміння, брил, плит, що утворилися внаслідок обвалів ходів. На переході з верхньої до середньої частини печери на стінах із тріщин з’являються сталактити та ребристі вертикальні натеки.\nУ Рахівському районі природні печери невідомі, але є багато старих закинутих шахт. Найцікавішими є Довгоруня та Черемшина, які знаходяться неподалік від села Ділового. Ці шахти є антропогенними утвореннями, але їх вертикальні ділянки мають природне походження.\nДжерело інформації: Закарпаття – сплануй і подорожуй. Туристичний путівник. – Ужгород: "Ліра”, 2003. – 120 С.\nУжгородські спелеологи "подарували" Закарпаттю кілометрову печеру\nСереда, 23 вересня 2009, 08:59\nЩе у 80-ті роки минулого століття рахівським спелеоклубом "Селеніт" в урочищі Черлений Камінь Тячівського району були відкриті печери, закладені у конгломератах. Ходи цих печер проходять по тріщинах, утворених у надрах невеликого гірського масиву, який розтріскався, намагаючись "сповзти" вниз, у долину річки Терешул, правої притоки Тересви. Спускаючись углиб масиву на десятки метрів, ці тріщини переходять одна в одну, розширюються та звужуються, перетинаються між собою, а місцями перекриваються кам’яними завалами та глиняними висипками, створюючи заплутані кількасотметрові ярусні печери. Три з них, Сифон, Каньйон і Нова, знаходяться поруч одна від одної, і багато років можливість їх з’єднання в єдину систему знову і знову штовхала дослідників на пошук нових ходів, проведення топографічної зйомки для отримання точніших карт печер, розбирання завалів... У 2005 році Олексій Жданович, керівник ужгородського спелеоклубу "Банзай-Ра", знайшов прохід між печерами Нова та Каньйон. Їх загальна довжина склала 539 метрів, що вивело печерну систему Каньйон-Нова на друге місце серед найдовших печер Закарпаття. Перше місце зі своїми 980-ма метрами довжини впевнено посідала карстова печера Дружба, закладена у вапняках, яка знаходиться у тому ж Тячівському районі, на території Карпатського біосферного заповідника. Подальші пошуки проходів між системою Каньйон-Нова та печерою Сифон не принесли результатів, і на кілька років пошукова діяльність спелеологів в урочищі Черлений Камінь затихла.\nЦього року ідеєю з’єднання всіх трьох печер у єдину систему запалились гуртківці спелеосекції "Lynx" Ужгородського Палацу дітей та юнацтва. Були підняті топографічні матеріали, які показали, що ходи верхніх ярусів Каньйону та Сифону в одному місці підходять близько один до одного. "Там і будемо шукати!" – вирішили гуртківці і почали планувати першу поїздку в рамках проекту "Печерна система Черлений Камінь". За літо ми здійснили три поїздки тривалістю 3-4 дні кожна. У перший приїзд були досліджені ходи Сифону та Каньйону у районах можливого з’єднання та зроблена топографічна прив’язка найближчих точок цих двох печер. Вдома інформація була занесена до комп’ютерної програми "Walls", яка обробляє топографічні дані та будує карти печер, і ми отримали обнадійливі результати. По-перше, найближчі між собою ходи Сифону та Каньйону закладені по одній тріщині, а це значить, що обидві печери утворювалися як єдина система, і лише згодом ходи-з’єднання між ними заповнилися обвальним матеріалом та глиною. А по-друге, найближчі між собою точки цих печер віддалені одна від одної на відстань біля 4-х метрів. Це надало нам наснаги і впевненості у подальшому пошуку. У другу поїздку, в якій, до речі, брала участь наша колега із литовського спелеоклубу "Aenigma", надавши їй тим самим міжнародного статусу, в обох печерах були досліджені ходи у районах можливого з’єднання. Ми шукали місця, звідки можна буде почати розкопувальні роботи. У Каньйоні з’єднувальна тріщина перекривалася глиняною висипкою, а у Сифоні вона була завалена кам’яними брилами. В обох місцях можна працювати! З піднесеним настроєм ми очікували третьої поїздки. І вона виявилася вдалою! На розкопувальні роботи вийшли дві двійки, плануючи пробиватись назустріч одна одній з різних печер. Під час роботи в розкопі нам було добре чути наших колег, які копали назустріч. Це додавало сил і надії на вдале закінчення справи. За звуком ми також уточнили напрямок прикладання зусиль – ближча точка Сифону виявилася зовсім не в тому місці, де ми розраховували. Аж ось, через кілька годин роботи з’явився перший отвір у глині і друга двійка побачила наше світло, а ще через хвилину у розширеному отворі відбулося символічне потискання рук, яке засвідчило народження печерної системи Черлений Камінь! Ми були неймовірно раді такій удачі – печери були розділені лише метром глиняно-кам’яного завалу. Печера ніби піддалася нам, "забезпечивши" легкий розкоп, а таке буває не часто... Наступного дня був пройдений траверс усіх трьох печер: спелеологи зайшли у Нову, пройшли Каньйон і вийшли із Сифону, практично довівши єдність печерної системи. Після приїзду додому ми перевірили кадастрові дані і виявили, що печерна система Черлений Камінь має у довжину 1200 метрів – вона перша і поки що єдина печера на Закарпатті, довжина якої більше кілометра. Ну що ж, наш рідний краю, цей подарунок – тобі, найгарнішому та найдивовижнішому серед усіх місць!\nОмелян Ваш, керівник спелеосекції "Lynx" ПАДІЮНу, для "Закарпаття online"


Телеканал СТБ / Варення зі слив з шоколадом: покроковий рецепт\nВи вже наїлися смачних ягід сливи і тепер думаєте, чим би здивувати своїх близьких взимку? Пропонуємо вам рецепт варення зі слив з шоколадним смаком. Це варення зі слив готується просто і не забере у вас більше часу, ніж приготування за звичайним рецептом. Ласощі виходять ароматним і дуже смачним. Варення зі слив з шоколадним смаком буде дуже до речі в холодні зимові вечори до чашки чаю або глінтвейну. Читайте, як приготувати варення зі слив зі смаком шоколаду в нашій статті!\nЧитайте також: сливовий пудінг від Вінченцо Барба!\nІнгредієнти для приготування варення зі слив з шоколадом на 1 порцію:\nПокроковий рецепт приготування варення зі слив з шоколадом:\nСливу для варення вибирайте пружну, потрібно, щоб ягода була перезріла.\nРетельно промийте ягоди і приберіть з них кісточки. Для зручності можете розрізати сливи навпіл.\nУ посуд зі сливами, з яких вже вилучені кісточки, насипте 0.5 кг цукрового піску. Після цього залиште ягоди з цукром настоятися добу (потрібно, щоб сливи виділили сік).\nЧерез добу додайте в сливи з цукром какао, ванілін і 1.5 кг цукру, який залишився ще не задіяним, попередньо змішавши всі сухі інгредієнти для варення зі слив.\nПісля цього перемішайте всю суміш і поставте варитися на повільний вогонь протягом 40 хвилин. Протягом всього процесу варіння варення зі слив – помішуйте ароматну суміш, що вийшла.\nЩе гаряче варення зі слив розподіліть по банкам і закатати їх.\nБанки з варенням зі слив потрібно перевернути до охолодження.\nВсе, ваше варення зі слив з шоколадним смаком готове, не забудьте прибрати банки в темне прохолодне місце!


Новітні слухові апарати Oticon Opn - результати опитування\nНовітні слухові апарати Oticon Opn - результати опитування користувачів\nСлухові апарати Oticon Opn™ стали справжньою світовою сенсацією та викликали величезну зацікавленість як спеціалістів-аудіологів, так і користувачів.\nАмериканський журнал The Hearing Review 5 січня 2017 року опублікував статтю докторів аудіології Дугласа Бека та Мері Порат - Відгуки користувачів про слухові апарати Oticon Opn. (Douglas L. Beck, AuD, and Mary Porath, AuD. Consumer Responses to the Oticon Opn Hearing Aid).\nКлінічні випробування засвідчили, що слухові апарати Oticon Opn дозволяють знизити зусилля слухання на 20% та втомлюваність на 30%, а також підвищити розуміння мовлення з апаратами у шумних ситуаціях на 30%, у порівнянні навіть з апаратами останнього покоління Oticon Alta2 Pro.\nOticon проводить дослідження задоволеності користувачів слухових апаратів шляхом опитування. Анкета складається з 10 питань щодо оцінки користувачем покращення якості звуку, можливості під’єднання до гаджетів, загального враження від слухових апаратів.\nУ цьому дослідженні проаналізовано 700 анкет користувачів Oticon Opn™ різних вікових груп – від молодших 30-ти років до старших 80-ти. При цьому 43% користувачів були старші 60 років.\nЗадоволеність слуховими апаратами зумовлена декількома факторами – чистота звуків, природність та точність передачі звуків, можливість участі у груповій розмові, спілкування з оточуючими, успіхи на роботі, а також якість життя в цілому.\nНа запитання «Як Ви оцінюєте ступінь задоволеності слуховим аппаратом Opn™» 70% респондентів відповіли «Дуже висока» та 25% – «Висока» (див. Діаграму 1). Таким чином, 95% користувачів задоволені слуховими апаратами Opn™!\nНа запитання: - «Наскільки краще Ви чуєте зі слуховим апаратом Opn™ у порівнянні з тим, як чули до нього?», 65% респондентів оцінили якість звуку з Opn™ як набагато кращу, 31% – кращу, ніж з попереднім слуховим апаратом (див. Діаграму 2). Таким чином, у загальній кількості 96% користувачів відчули покращення слуху з апаратами Opn™\nЯк показує Діаграма 3, усі респонденти користуються принаймні одним зовнішнім електронним пристроєм, під'єднаним через безпровідний зв'язок до слухового апарату Oticon Opn™. З них 92% використовують безпровідний зв'язок для під'єднання до мобільного смартфону – одного або у поєднанні з одним-трьома девайсами. А саме: 24% під'єднують слухові апарати Oticon Opn™ до планшету, 22% – до телевізора. Ці результати свідчать про дуже високу зацікавленість у безпосередньому під'єднанні електронних і комп'ютерних девайсів (гаджетов) до слухового аппарату Oticon Opn™.\nВідзначаючі загальні переваги та власний досвід користування слуховими апаратами Opn (див. Діаграму 4), 81% респондентів відповіли: - “Розумію більше, з меншим напруженням”, 62% – “Можу підтримувати розмову”.\nБільше половини респондентів ( 54%) відзначили: - “Оточуючі звуки звучать більш природньо та збалансовано,” а 49% – “Можу брати участь у більшій кількості групових бесід.”\nБільше третини респондентів зазначили, що відчувають себе більш впевнено, користуючись слуховими апаратами Opn™.\nТаким чином, результати анкетування свідчать про поліпшення розуміння мовлення, зниження напруженості при слуханні, підвищення рівня запам'ятовування почутого при користуванні апаратами Opn™ у реальному житті.\nВ цілому, вирішальними факторами при виборі слухового аппарату Opn™ виявилися такі:\nможливість безпровідного під'єднання до зовнішніх електронних пристроїв (33%),\nзовнішній вигляд (13%),\nта відгуки користувачів Opn™ (12%).\nРезультати анкетування свідчать про надзвичайно позитивний досвід користувачів слухових апаратів Oticon Opn™ у їх реальному житті – завдяки підвищенню розуміння мовлення в оточуючому шумі, зниженню напруження при слуханні, покращенню запам'ятовування почутого, а також безпровідному під'єднанню з іншими електронними пристроями. Таким чином, слухові апарати Oticon Opn™ стали новим стандартом якості у світовій слуховій допомозі.\n"Центр слухової реабілітації АВРОРА® та наші партнери в Україні запровадили слухові апарати апарати Oticon Opn™ у медичну практику ще минулого року, одночасно з розвинутими країнами світу – розповідає Генеральний директор Олександр Радченко, – тому ми вже накопичили власний досвід і нам дуже цікаві відгуки користувачів про ці апарати в інших країнах".\n"Дійсно, наші пацієнти, які користуються апаратами Opn™, відзначають виключну чистоту звуку, можливість чути на всі 360 градусів навкруги та можливість керувати слуховими апаратами через свої смартфони – продовжує Головний лікар Медичного центру АВРОРА Олена Хоменко, – можу впевнено сказати, що відгуки наших пацієнтів співпадають з оцінками американських користувачів слухових апаратів Oticon Opn™".


Зеленський провів пресмарафон на 143-й день після інавгурації » Слово і Діло\nПрезидент України Володимир Зеленський свою першу офіційну зустріч із представниками ЗМІ вирішив провести у незвичному форматі на 143-й день після інавгурації. «Слово і Діло» вирішило нагадати, коли та де проводили свої перші пресконференції попередні президенти України.\nПерший президент України Леонід Кравчук свою першу пресконференцію провів у день інавгурації, 5 грудня 1991 року.\nЙого наступник Леонід Кучма вирішив зустрітись з журналістами за 6 днів до інавгурації 13 липня 1994 року. Захід проводили в «Українському домі» в Києві.\nНе поспішав виходити до журналістів третій президент України Віктор Ющенко. Його перша пресконференція відбулася на 65-й день після інавгурації, 23 січня 2005 року.\nПресмарафон Зеленського: всі головні тезиПресмарафон Зеленського відбувся 10 жовтня в Києві. Слово і Діло вело онлайн-трансляцію події. 10 жовтня 2019, 09:25\nКоли до влади прийшов Віктор Янукович, він вирішив продовжити традицію Леоніда Кучми і свою першу пресконференцію провів в «Українському домі». Але не так швидко, як другий президент. Янукович вийшов до журналістів на 99-й день після інавгурації, 4 червня 2010 року. Нагадаємо, інавгурація Януковича відбулася 25 лютого 2010 року.\nПетро Порошенко вперше зустрічався із журналістами у «Мистецькому арсеналі» в Києві на 110-й день після інавгурації (25 вересня 2014 року).\nШостий президент України Володимир Зеленський замість традиційної пресконференції вирішив поспілкуватись із журналістами 10 жовтня 2019 року у форматі пресмарафону на 143-й день каденції. Групи журналістів по 7-10 осіб ставили питання Зеленському, змінюючи одна одну щопівгодини. На захід акредитувалися понад 300 журналістів. Нетрадиційним стало і місце проведення марафону – у нещодавно відкритому закладі харчування Kyiv Food Market, який розташувався в одному з цехів заводу «Арсенал».\n«Слово і Діло» веде текстову трансляцію пресмарафону президента України Володимира Зеленського.


Знесення незаконних забудов: чи стане Львів прикладом для інших міст - Офіс ефективного регулювання\nЯк у Львові вдалося знести незаконну забудову? Судові процеси для отримання дозволу на цей демонтаж тривали понад 2 роки. А за словами мера Львова Андрія Садового загалом судові процеси довкола цього об’єкта тривають з 2007 року.\nНаприклад, лише за перше півріччя 2018 року їхня кількість збільшилась з 67 до 71. Поодинокі випадки демонтажу, варто зазначити заради справедливості, все ж відбувалися. Можна згадати про демонтаж 2-х поверхів будівлі на Десятинній у 2015 році, “косметичний” демонтаж ЖК “Мозаїка” на Стратегічному шосе у 2016. Тобто – подекуди щось відбувається. Але системно – ні. Тут варто згадати про “будинок-монстр” на Подолі, який вже став чи не символом безкарності та безвідповідальності,\n– проблемність судової системи України;\n– відсутність грошей на реалізацію рішень із демонтажу незаконних забудов;\nОтримання дозволу на будівництво – це окреме питання. Попри заяви ДАБІ про “прозорість”, процес отримання дозволу – процедура з дуже високими корупційними ризиками: у видачі можуть відмовити навіть за одну граматичну помилку. А от отримати дозвіл за хабар навіть “заднім числом”, як стверджують учасники ринку, – можливо досить просто. Тому для забудовника менше ризиків розпочати будівництво без дозволу, а вже потім “домовитися”. Сама процедура їх до цього підштовхує.\nДосить часто несумлінні забудовники, які реалізують незаконні проекти, розпочинають реалізацію квартир ще до отримання дозвільних документів. А потім використовують майбутніх власників квартир як своєрідний щит для захисту або таран “для пробиття” своїх інтересів. Так влада заганяється в куток протистояння не з незаконними забудовниками, а із законними інвесторами,


Відеореєстратори QSTAR - відгуки, тести, порівняння, огляди, відео кустарів реєстратори\nQStar - це молода і швидко розвивається корейська компанія. Основне виробництво розміщене в столиці Південної Кореї Сеулі, штаб-квартира - в Гонконзі. Відкрилися представництва і офіси компанії на Тайвані і в Китаї. Основним напрямком діяльності компанії є розробка електронних автомобільних систем, головним чином відеореєстраторів, а також GPS-адаптерів. Дані адаптери можна використовувати в зв'язці з навігатором, що значно економить ресурс батареї. А можна ними користуватися автономно, підключивши до відеореєстратора або портативної камері, яка встановлюється на мотоциклетному шоломі, в човні і пр., В результаті відео буде синхронізуватися з картами Google.\nГоворячи про відеореєстратори QStar, потрібно особливо акцентувати увагу на тому, що компанія намагається впровадити технології дозволяють отримувати якісне відео не тільки в умовах денних зйомок, але і вночі. Так, модель QStar A5 Night завдяки використанню сучасної 5-ти мегапіксельної камери і надчутливої матриці дозволяє отримати HD-full відео зі швидкістю до 60 кадрів в секунду. Розробник вказує в описі пристрою, що орієнтація пікселів дозволяє реєструвати світло, що падає на камеру не тільки у фронтальній проекції, а й під кутом. Така технологія повністю виключає спотворення об'єктів, відеошумів, характерні "квадратики". Яскраві об'єкти не засветляются і не затьмарюють інші темніші предмети.\nКут огляду становить 120 градусів, причому по краях картинки спотворення відсутня. Для руху на великих швидкостях добре підійде режим швидкісного запису 60 кадрів. Використовуючи його, можна переглянути окремі кадри або включити покадровий огляд, щоб побачити всі деталі події. Є в даній моделі і всі інші необхідні функції: відображення дати, часу, для G-сенсора зарезервовано 10% простору на карті пам'яті, можливість включення і виключення мікрофона, циклічний запис, відключення екрану при працюючій камері, самостійне включення і виключення під час старту і зупинки. Є кілька видів кріплення. Розробники також не забувають вказати, що дану модель найрідше здають в сервісні центри через шлюбу або поломок.\nПеревірити чи відповідають заяви виробників дійсності можна за допомогою різних сервісів, так от, дана модель на Яндекс-Маркеті заробила тверду четвірку, тобто досить висока оцінка, знаючи про примхливість і вимогливості багатьох користувачів. З недоліків відзначають часті зависання і занадто велику чутливість, зокрема - фіксацію кожної купини, але це скоріше претензії до дорожніх служб, а не корейським програмістам.\nНещодавно з'явилася на російському ринку модель QStar A7 Drive Ver.3, виконана у всіх традиціях південно-корейського якості. Даний відеореєстратор має 4 Гб внутрішньої пам'яті і виносну камеру подключаемую через кабель HDMI. Довжина кабелю - 2 метри. Невелику камеру можна непомітно причепити біля дзеркала, а сам блок з екраном покласти в бардачок. Якщо знадобиться переглянути відео, відривати відеореєстратор від лобового скла немає потреби, можна просто від'єднати кабель. Камера також надійно захищена від дощу і снігу, тому її можна закріплювати і зовні автомобіля.\nЦіна даного відеореєстратора досягає 8 - 9 тисяч рублів, що немало. За ці гроші ви отримуєте хорошу якість зйомки, у чому можна переконатися переглянувши ролики на Youtube, зняті даними реєстратором. У пристрою є два мікрофони - один вбудований, а інший зовнішній підключається. Реєстратор самостійно перемикається на нічний режим. Ну, і звичайно є сховище для файлів G-sensor, робота з різними периферійними пристроями та картами пам'яті.\nТаким чином, продукція QStar відноситься до порівняно дорогий цінової категорії, але і якість на голову вище ніж у багатьох китайських чи російських аналогів. Тому, дані реєстратори можна не боячись купувати, тим більше, що офіційні представництва та сервісні центри є в багатьох містах, а гарантія становить 2 роки.


Сільських дітей виганяють з садків Нововолинська\n13 вересня до голови Поромівської ОТГ (Волинська область) Євгенія Недищука звернулись більше як два десятки батьків та повідомили, що дітей виганяють з садків Нововолинська. Просили вирішити ситуацію, що склалася.\nГолова громади повідомив, що, за статистикою, більше як 80% мешканців Поромівської ОТГ працюють в Нововолинську і платять в місцевий бюджет податки. Присутні зауважили, що так само і міські мають роботу в ОТГ.\nНа Волині за добу виявили 34 випадки коронавірусу\nЛуцька художниця створює серію унікальних коміксів


Дев'ять країн ЄС створюють кібернетичні війська - ZAXID.NET\nСвіт — Володимир Пиріг, 22 червня 2018 0\nДев’ять країн-членів Євросоюзу дійшли згоди про створення кібернетичних сил швидкого реагування, повідомив міністр оборони Литви – країни, яка була ініціатором такого об’єднання, Раймундас Каробліс.\nКрім Литви, до домовленості вирішили долучитися Естонія, Хорватія, Нідерланди, Румунія, Франція, Іспанія, Польща, Фінляндія. Останні чотири країни підпишуть угоду до кінця року, решта – вже в понеділок, 25 червня, повідомило литовське видання Delfi.\n«Мета – створити кібернетичні команди швидкого реагування, ротація яких буде проводитися кожне півріччя», — пояснив Раймундас Каробліс.\nЩе чотири країни – Бельгія, Греція, Словенія та Німеччина – приєднаються до проекту на правах спостерігачів.\nСтворення кіберсил – один з перших проектів у рамках підписаної в минулому році угоди про тіснішу співпрацю ЄС у сфері оборони.


makaleana Free Porno - X1X\nчарівні блондинки Красуні Брітні Скай та Олександра Квін запрошені відомим мисливцем на Брук Брук взяти участь у тестуванні деяких новинок від секс-шопу\nПопулярний додаток-подібний продукт із суто темою кицьки та хуя? !!\nдівчина-аматор Алексіс Адамс вставляє до кульмінації всілякі речі відео 04\nрізні речі для самотньої дівчини мастурбувати на кліпці 16\nрізні речі для самотньої дівчини для мастурбації на кліпсі 23\nрізні речі для самотньої дівчини мастурбувати на кліпці 07\nаматорська дівчина антоня вставити до кульмінації всілякі речі відео 07\nСтаття про вікно від підлоги до стелі, приватний відеоролик із сіткою червоного якоря, учасника готелю готелю Сяоняоцзян\nрізні речі для самотньої дівчини мастурбувати на кліпсі 28\nрізні речі для самотньої дівчини мастурбувати на кліпці 27\nаматорська дівчина коді вставити до кульмінації всілякі речі відео 28\nlagerman m хлопець, який є гігантським мачо з моїм чаном мастурбує https вміст для дорослих fc2 com стаття 1254209\nпісня про пункт бангла новий 2018 рік\nазіатська милашка виконує статтю 50\nНаписання основної статті для передплати журналів\nЧасто можна побачити, що основні статті, написані для веб-сайтів, дуже довгі, містять сотні слів і не містять нічого нового або оригінального. Основні статті написані для детального розуміння певної теми з надією, що хтось, хто її читає, буде натхненний вжити заходів або вжити якихось заходів. Це не обов'язково означає, що в написанні статей немає місця оригінальності, навпаки, ми сподіваємось, що пересічний читач зможе зрозуміти інформацію, подумати над нею і потім діяти відповідно до неї. Здається, це загальне правило, але насправді воно далеко не ідеальне. Багато людей не знаходять часу, щоб прочитати повну статтю перед тим, як почати читати резюме, а потім просто клацніть минуле, не турбуючись про подальше сповіщення про те, що воно може запропонувати.\nНасправді, вищезазначене явище трапляється настільки часто, що я вирішив ввести термін: основна стратегія написання статті – або коротше MOS. Стратегія написання основних статей – це усталена тенденція, згідно з якою редактори будуть наполегливо наполягати на тому, щоб їхній внесок, що міститься в основній статті, містився в основній статті, на відміну від підручника, де це може бути найкращим чином. Подібно до цього, фокус на маркетингу постійно зростає, і статті, які не з’являються на першій сторінці журналу, рідко потрапляють на основні етапи рекламного плану. Так само, як і це, генерація свинцю також, як видається, набуває все більшого значення, і статті, написані для маркетингових цілей, зазвичай є найкоротшими, найшвидшими та найкращими з усіх. Маючи на увазі всі ці цілі, основною статтею явно стала та, яку хочуть прочитати всі.\nПроблема виникає, коли журнал бажає видати письменника, який не має достатнього досвіду у своїй галузі, або якщо в журналі вже є статті для іншого сегмента ринку, письменник не відповідає редакційній компетенції. Журнал вирішує видати письменника, який раніше не писав для журналу; або тому, що журнал не може знайти потрібну йому статтю, або письменник не подав до журналу жодної нової роботи протягом останніх дванадцяти місяців. Я вважаю, що хороша копія – яка залучає, розважає, інформує або навіть продає – не може не з’являтися на головній сторінці.\nНаписати статтю для журналу – завдання непросте. Хороший примірник повинен залучити читача, спокусити його заглибитися в зміст і переконати їх вжити заходів. Це може статися лише в тому випадку, якщо письменник знає, як написати хороший заголовок. Заголовок – це перше, що бачить читач, і дуже важливо, щоб письменник знав, як ним користуватися, щоб наблизити читача до змісту на наступних сторінках.\nБічна панель або бічні панелі дозволяють читачам легко отримати доступ до необхідної інформації. Найбільш поширене місце для бічних панелей знаходиться у верхній, правій частині основного тексту. З цієї причини багато авторів статей вирішують включити бічну панель у верхній частині своїх частин, де вони можуть розмістити посилання на веб-сайт автора, опис своєї роботи та пару посилань на інші статті, пов’язані з цим. Я рекомендую розмістити посилання на лівій бічній панелі, щоб читачеві не довелося прокручувати вниз, щоб прочитати іншу інформацію.\nНаписання статей для журналів може зайняти дуже багато часу. Крім того, багато журналів публікують декілька з них щомісяця, а це означає, що письменникові доведеться писати їх десятки, щоб генерувати постійний трафік. Кращим варіантом було б створити бюлетень або просто зареєструватися в їхній стрічці RSS. Це дозволяє автору подавати свої статті, коли вони цього захочуть, і автоматично надсилати їх усім своїм передплатникам. Ще однією перевагою таких видів каналів є те, що твір письменника не повинен транслюватися по всьому світу. Лише декілька людей побачать статтю, а деякі отримають її, але більшість людей ніколи не побачать навіть статті.\nexxxtrasmall молода мініатюрна біжу майя трахнула надворі\namerture порно сексуальний єдиноріг трахкає жорсткий bonerstoner24\nмама і 039 s волохаті кицьки отримує стукав важко\nmomsteachsex крок мама карати трахає s. частина 1