Fundamental Tasks of Geography: Відгук про автореферат дисертації Максименко Надії Василівни «Ландшафтно-екологічне планування в інвайронментальному менеджменті територій локального рівня організації довкілля»\nВідгук про автореферат дисертації Максименко Надії Василівни «Ландшафтно-екологічне планування в інвайронментальному менеджменті територій локального рівня організації довкілля»\nОСЬ ЯКИЙ РЕЗУЛЬТАТ ДАЄ КООПЕРАЦІЯ ПРОЩАЛИГ\nЧерваньов Ігор Григорович, доктор технічних наук, професор кафедри фізичної географії і картографії, Харківський національний університет імені В. Н. Каразіна\nГродзинський Михайло Дмитрович, доктор географічних наук, професор, член-кореспондент Національної академії наук України, завідувач кафедри фізичної географії та геоекології, Київський національний університет імені Тараса Шевченка;\nНазарук Микола Миколайович, доктор географічних наук, професор кафедри раціонального використання природних ресурсів і охорони природи, Львівський національний університет імені Івана Франка;\nЦарик Любомир Петрович, доктор географічних наук, професор, завідувач кафедри геоекології та методики викладання екологічних дисциплін, Тернопільський національний педагогічний університет імені Володимира Гнатюка.\nЗахист відбудеться 7 березня 2018 року о 13-00 годині на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 64.051.04 у Харківському національному університеті імені В. Н. Каразіна\nМаксименко Надії Василівни\n«Ландшафтно-екологічне планування в\nінвайронментальному менеджменті територій\nлокального рівня організації довкілля»,\nступеня доктора географічних наук за\nспеціальністю 1.00.11 – конструктивна географія\nПодивимось якого рівню досягли (чи на який опустилися) сьогодні співробітники Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна в області географії. Це тим більше цікаво, що у якості наукового консультанта задіяний видатний плагіатор, професор цього університету, доктор технічних наук без технічної освіти пан Черваньов І.Г., бо я чудово пам’ятаю його писульку, зляпану разом з С.В. Костріковим (мій огляд цього сраму дивіться за адресою: http://www.geography.pp.ua/2012/03/2010.html.\nЯ маю певне відношення до питання ландшафтного планування, яке я розглядав і в монографії «Ландшафт сам по себе и для человека», і в статті «До проблеми ландшафтного планування» на сайті «Fundamental tasks of Geography», які авторкою проігноровані. Тому вважаю, що моя точка зору буде фаховою.\nТема дисертації визначена некоректно, бо планування не може бути об’єктом дослідження географії, яка має чітко визначену область дослідження. Це робить сумнівною всю дисертацію.\nЗазначу, що на момент написання цього відгуку автореферат дисертантки був відсутній у ЦНБ Каразінського університету.\nАктуальність теми. З цього тексту я звернув увагу на наступне речення: «Відповідно, антропоцентричне поняття «довкілля» слід замістити еколого-географічним «ландшафт», подаючи його у сутнісному відношенні – як складну самоорганізовану систему, яка відіграє не останню роль у забезпеченні економіки ресурсами, а населення - умовами життя через геосистемні сервіси та інші активності ландшафту» (с. 1).\nПитання 1: Шановна Надія Василівна, термін «довкілля» означає оточення, окіл, оточуюче середовище, на яких підставах Ви заявляєте про потребу його заміни «еколого-географічним «ландшафт»»?\nПитання 2: Пані, Ви пишете: «подаючи його у сутнісному відношенні – як складну самоорганізовану систему, яка відіграє не останню роль у забезпеченні економіки ресурсами, а населення - умовами життя через геосистемні сервіси та інші активності ландшафту», отже те, що «ландшафт» у Вашому розумінні «відіграє не останню роль у забезпеченні економіки ресурсами, а населення - умовами життя ...» не є його антропоцентричним баченням?\nПитання 3: Пані, виходить так, що Ваш «ландшафт» є самоорганізованою системою, що містить «геосистемні сервіси», тобто це геосистема, чи щось інше, і які ще «активності» містить Ваш «ландшафт»?\nПитання 4: Пані, «у сутнісному відношенні» Ваш ландшафт - матеріальне утворення, чи ні, його можна помацати?\nМій коментар: Бачите, що відбувається! Пані намагається утриматись на застарілих позиціях минулого, коли географи заплутались у термінах «ландшафт», «геосистема», «геокомплекс», тому вигадуються дивні антропоморфні «геосистемні сервіси». При цьому дисертантка повністю ігнорує ті позиції, які суперечать (і не безпідставно) таким поглядам. Але докторська дисертація вимагає розгляду різних поглядів і обґрунтування свого вибору, і це – не тільки ознака наукової культури. Термін «довкілля» не є спеціалізованим, це термін дуже широкого вжитку і немає жодного сенсу замінювати його більш спеціалізованими термінами. Стосовно еколого-географічного поняття «ландшафт» - вводячи таке розуміння, авторка демонструє необізнаність з приводу цього поняття. Поняття ландшафту (йдеться не про термін), як вважають, прийшов у Європу багато століть тому з Китаю у сенсі пейзажу, образу місцевості (її рисунку), і саме в такому варіанті прижився спочатку в Скандинавії, а потім розповсюдився у інших країнах. Якщо авторка вирішила використати цей термін, то слід було спочатку розібратися у його етимології (огляд цього питання міститься у моїй монографії «Ландшафт сам по себе и для человека», 2009). До речі, на різних мовах поняттю «ландшафт» відповідають різні терміни, які, однак, мають приблизно одне значення, сенс якого – загальний образ місцевості, рисунок місцевості, землеупорядкованість (де землі – типи денної поверхні). Ні про яку геосистемність тоді, коли ці терміни виникали, не йшлося. Отже, я стверджую, що дисертантка, не зробивши спробу серйозно розібратися, пішла, так би мовити, затвердженим шляхом (що суперечить науковим принципам), а це для претендента на докторське звання неприпустимо. Більше того, термін «ландшафт» (як і довкілля) є дуже широко вживаним (економічний, політичний, лінгвістичний, архітектурний, археологічний тощо ландшафт), отже, стверджувати, що він (як і поняття) є еколого-географічним, просто некоректно – він таким не є, таким його намагаються зробити прибічники традиційного «ландшафтознавства» радянського періоду. Нарешті, дивним виглядає об’єднання екології і географії. Це різні наукові напрями, причому екологія, яка завжди розглядалася, як складова біології (і це вірно), не є навіть академічною дисципліною. Отже, не може бути еколого-географічного ландшафту – це суміш бульки з комахою. До речі, сенс, який у західній науці пов’язують з ландшафтом в рамках ландшафтної екології, також зводиться до сполучення різних біоценозів, що виглядають як плями на поверхні: по суті, це – організація довкілля для учасників екосистемної дії. Ми бачимо, що з самого початку у дисертантки є проблеми, пов’язані з чисто політичним ставленням до вибору і визначення понять – береться варіант, який є більш вигідним з точки зору захисту дисертації. Заміна, запропонована дисертанткою, є політикою, і до науки відношення не має!\nЄ ще один цікавий момент. Дисертантка стверджує, що «На разі склалась об’єктивна потреба в розробці теоретичних основ нового наукового напрямку конструктивно-географічних досліджень, який би не ототожнювався ні з загальновідомим економікоцентричним районним плануванням, ні з науковими підходами, де довкілля виступає як арена подій, а має забезпечити рівноправність суб’єкт-суб’єктних стосунків між природою і суспільством» (с. 1).\nПитання 5: Пані, я розумію, що пропозиція нового напряму є обов’язковою вимогою для докторської дисертації, але чи достатньо Ви ознайомились з сучасними розробками, у яких «довкілля ... має забезпечити рівноправність суб’єкт-суб’єктних стосунків між природою і суспільством»?\nМій коментар: Я змушений писати про це, бо на є немало авторів, які давно пишуть про симетрію стосунків між складовими географічного середовища, між людством і природою (хоча людство є частиною природи). Цікавий варіант дає Дж. Ахерн (Jack Ahern) в роботі «Theories, methods and strategies for sustainable landscape planning»:\nРис. 1. Континуум абіотичного, біотичного та культурного ресурс-планування (courtesy of A.B. Leitao)\nЯк бачимо, «Landscape-ecological planning» давно присутнє в науковій літературі, як і симетрія стосунків між компонентами. І географія, як і її гілка конструктивна географія до цього відношення не мають, в рамках географії варто говорити про географічне планування, а це питання доволі складне. В українській літературі найбільше це проглядається в моїх розробках, причому ще з 90-х років минулого століття. Одним з прикладів є еволюція географічного середовища, яка подається як породження нових форм організації всередині існуючих, причому абіота, біота і антропота розглядаються саме у варіанті суб’єкт-суб’єктних – симетричних - відносин. Особливо чітко це видно в рамках холістичної географії. Авторка вирішила повністю проігнорувати ці роботи, що є, по-перше, ознакою відсутності наукової культури, по-друге, політиканством у науковій сфері. Так науковці не роблять. Коли виникає бажання вкинути в роботу щось нове, слід ретельно перевірити, наскільки воно є дійсно новим. У даному випадку це новим не є.\nЗаключний абзац «Актуальності» виглядає так: «Отже, ми виступаємо з ініціативою виділення окремого конструктивно-географічного напрямку – ландшафтно-екологічного планування (ЛЕП) – як системи заходів, спрямованих на екологічно збалансовану організацію природокористування на територіях різного локального рівня організації довкілля» (с. 1).\nМій коментар: Я навіть питання не буду ставити, бо уявляю, як дисертантка і її «науковий» консультант – доктор технічних наук без технічної освіти пан Черваньов І.Г. - сиділи і вигадували «новий напрям». Головне питання, як зліпити разом конструктивну географію та екологію. А результат – «екологічно збалансована організація природокористування», при цьому дисертантка навіть не подумала, що екологія – це організмоцентрична дисципліна, тому з географією її з’єднати не можна в принципі. Ну а ЛЕП я сприймаю як «лінія електропередачі».\nПитання 6: Пані, а що таке - «території різного локального рівня організації довкілля», про який локальний рівень організації йдеться і скільки таких локальних рівнів може бути?\nМій коментар: Пані Максименко настільки «ретельно» «розібралася» у термінах, що не зрозуміла (причому термін не пов'язаний з якимсь одним масштабом), що організується не довкілля, а середовище, яке сприймається як довкілля, і що далеко не все зводиться до природокористування (чисто антропоцентричне бачення). Складається враження, що дисертантка просто сипала терміни в розрахунку на те, що ніхто не буде намагатися розібратися (як це зазвичай і відбувається).\nОб’єкт дослідження: система властивостей ландшафтів територій локального рівня організації довкілля, як основа для оптимізації природокористування засобами ЛЕП.\nПитання 7: Пані, а що, до Вас властивості ландшафту не були виявлені, і чи коректно говорити про дослідження властивостей, та ще й у вигляді системи?\nМій коментар: Пані з самого початку демонструє свою некомпетентність як науковець. Якщо говорити про об’єкт дослідження, то це не може бути система властивостей, бо властивості (якщо вони є) не досліджуються, вони просто виявляються, і, якщо вони виявлені, на цьому все закінчується – їх враховують під час взаємодії з об’єктом. Що стосується властивостей ландшафту, то спочатку слід розібратися, що це таке – ландшафт, бо існують різні його трактування. Крім того, це поняття науковці використовують вже майже двісті років, думаю, достатньо для того, щоб виявити властивості. Отже, об’єктом у пані міг би бути або ландшафт, якщо його розглядати як матеріальне утворення, яким він не є, або довкілля як середовище, яке має необмежену кількість властивостей, які проявляються під час взаємодії з ним, що ставить під сумнів можливість їх виявлення у повному обсязі. Приходимо до висновку, що авторка не спромоглася чітко визначитись з об’єктом дослідження!\nПредмет дослідження: розробка теорії, методики, структури і процедури ЛЕП для прийняття рішень в інвайронментальному менеджменті територій локального рівня організації довкілля.\nМій коментар: Пані, претендуючи на диплом доктора наук, виявляється, не знає, що таке «предмет дослідження». Предметом дослідження «розробка» чогось не може бути в принципі, бо предмет є аспектом об’єкта дослідження. І прийняття рішень тут ні до чого. І слово «інвайронментальний» є зайвим, призначеним тільки для посилення ефекту науковості.\nПредмет дослідження визначений некоректно!\nМета роботи: розробка теоретико-методологічних засад та напрямків практичної реалізації ландшафтно-екологічного планування територій локального рівня організації довкілля для потреб інвайронментального менеджменту на основі суб’єкт-суб’єктного підходу.\nПитання 8: Пані, яке відношення до наукового дослідження мають напрями практичної реалізації?\nПитання 9: Пані, як метою наукового дослідження може бути «розробка теоретико-методологічних засад»?\nМій коментар: Чим далі в ліс ...! Пані, яка багато років працює у вузі, так і не зрозуміла, що мета наукового дослідження має бути пов’язана з дослідженням об’єкта, а не з «розробкою теоретико-методологічних засад та напрямків»! Це ж повна безграмотність! Мета визначена некоректно!\n- дослідження світового досвіду еволюції теоретико-методологічних основ ЛП в просторі і часі та об’єктивних обмежень його застосування в Україні;\nПитання 10: Пані, як у докторській дисертації можна писати завдання «дослідження світового досвіду»?\nМій коментар: Це не завдання дослідження, це може бути тільки підготовчим етапом, не більше того! І ця дама претендує на докторське звання? Це ж рівень, що не перевищує бакалаврський – так пишуть студенти!\n- розробка теоретико-методологічних основ ландшафтно-екологічного планування (ЛЕП) територій локального рівня організації довкілля (ЛРОД);\nПитання 11: Пані, як у докторській дисертації можна ставити завдання «розробка теоретико-методологічних основ ...»?\nМій коментар: Пані не знає, що завдання має бути направлене на дослідження об’єкта, а все інше, у тому числі – теорія – є результатом проведеного дослідження, бо теорія є абстракцією.\n- аналіз інноваційних підходів (фрактального і геоінформаційного) та методів (оцінки мозаїчності і структурно-функціональної організованості ландшафту) для використання їх на різних етапах ЛЕП;\nПитання 12: Пані, а що це за трюк – «інноваційні підходи»?\nМій коментар: Що стосується фракталів – це не підхід, це моделі, які використовують, коли об’єкт дослідження має відповідну структуру. Що стосується геоінформації, це також не підхід, це форма накопичення і обробки просторово-розподілених даних. І перше, і друге давно не є інноваційними. Але це не може бути завданням дослідження.\n- визначення методичних та організаційних особливостей ЛЕП територій різного ЛРОД на основі апробації методики в межах експериментального полігону;\nПитання 13: Пані, як розуміти Ваші «методичні особливості»?\n- розробка напрямків оптимізації природокористування на підґрунті ландшафтно-екологічного планування територій ЛРОД для прийняття рішень в інвайронментальному менеджменті територій.\nМій коментар: Розробка напрямів оптимізації не стосується дослідження об’єкта! Це просто катастрофа – дама, що претендує на докторський статус, демонструє повне нерозуміння того, що таке завдання наукового дослідження!\nВ дисертації немає жодного нормально визначеного завдання, а те, що написано, висмоктане з пальця!\nМетоди дослідження. «Методологічною основою дисертаційного дослідження слугували ідеї та положення сучасної географії, особливо її конструктивного напряму, що стосуються оптимізації взаємодії суспільства і природи».\nПитання 14: Пані, у Вас пункт – «Методи дослідження», причому тут методологія?\nМій коментар: А пані по-барабану!\nНаукова новизна (цілих шість пунктів):\n- обґрунтовано концептуальні засади ЛЕП на основі суб’єкт-суб’єктного підходу до формулювання мети, завдань і предмету;\nПитання 15: Пані, Ви розумієте, що таке наукова новизна?\nМій коментар: Наукова новизна – це те нове стосовно об’єкту дослідження, раніше невідоме, яке було виявлене при дослідженні даного об’єкту! Концептуальні засади до цього не мають відношення!\n- розроблено теоретико-методологічні основи ЛЕП територій локального рівня організації довкілля;\nПитання 16: Пані, Ви розумієте, що таке наукова новизна?\nМій коментар: Наукова новизна – це те нове, раніше невідоме, виявлене при дослідженні даного об’єкту! Розробка теоретико-методологічної основи до цього не має відношення, але якщо сформована нова теорія досліджуваного феномену, вона є новизною, хоча для цього слід знайти в об’єкті дослідження щось нове, чому і буде відповідати нова теорія.\n- запропоновано методику, структуру і алгоритм ЛЕП територій локального рівня організації довкілля;\nМій коментар: Пані дисертантка демонструє погляди на рівні бакалавра, бо те, що вона написала, не може бути науковою новизною в принципі!\n- визначено особливості ЛЕП агроландшафтів, урболандшафтів, водогосподарських ландшафтів, територій і об’єктів екологічної мережі, лісництв і лісових господарств;\nПитання 17: Пані, Ви перша, хто визначив «особливості ЛЕП агроландшафтів, урболандшафтів, водогосподарських ландшафтів, територій і об’єктів екологічної мережі, лісництв і лісових господарств»?\nМій коментар: У це важко повірити і це не відповідає дійсності!\n- розроблено напрямки оптимізації природокористування на підґрунті ЛЕП територій ЛРОД;\nМій коментар: Розробка напрямів оптимізації не є науковою новизною!\n- укладено комплексну рекомендаційну карту напрямків оптимізації природокористування територій ЛРОД в межах експериментального полігону.\nМій коментар: Ну, якщо вже дійшло до картишек, то справи кепські! Карта, рекомендаційна у тому числі, не може вважати науковою новизною.\nЄ проблема – в роботі відсутня наукова новизна!\nМій коментар: Я подивився на цю колосальну кількість конференцій, на яких доповідала авторка, і подумав – невже організатори конференцій обходились без відбору?\nПерший розділ «Теоретико-методологічне підґрунтя ландшафтно-екологічного планування (ЛЕП)» - «присвячений аналізу світових практик ландшафтного планування, його місцю у системі територіального устрою в Україні, а також оцінці адміністративних і самоврядних рівнів здійснення процедури ЛП на вітчизняних теренах». (с. 7).\nПитання 18: Пані, АНАЛІЗ – це розкладення чогось на частини з визначенням їх характеристик, як Ви змогли розкласти на частини світові практики ландшафтного планування?\nМій коментар: Все нормально, бо пані – відома розкладальниця! Насправді, пишуть, не замислюючись над смислом використаних слів. І це при тому, що перший розділ мав бути присвячений об’єкту дослідження.\nЧитаємо: «... є наукова невідповідність, що полягає у різних тлумаченнях терміну «ландшафт» і ототожненні ЛП з територіальним плануванням, у якому екологічна складова майже нівелюється.\nТож для вирішення цієї проблеми запропоновано виділення окремого конструктивно-географічного напрямку – ландшафтно-екологічного планування (ЛЕП), що при загальній методичній близькості до ЛП має ряд принципових відмінностей:\n- суб’єкт-суб’єктний підхід до визначення структури і процедури ЛЕП залежно від типу території ЛРОД;\n- розуміння поняття «ландшафт» у його чіткому визначенні вітчизняними вченими;\n- можливість і доцільність проведення ЛЕП за ініціативою «знизу», тобто від землекористувача;\n- використання значної кількості наукових досліджень» (с. 8).\nПитання 19: Пані, на яких підставах різні тлумачення терміну «ландшафт» Ви розглядаєте як наукову невідповідність, і що таке «наукова невідповідність» взагалі?\nПитання 20: Пані, на яких підставах Ви вводите «розуміння поняття «ландшафт» у його чіткому визначенні вітчизняними вченими» як один з провідних принципів, і у чому полягає «чіткість» такого визначення?\nМій коментар: Наявність різних тлумачень якогось терміну є нормальним для науки, до якої дисертантка не має відношення. І це вимагає огляду цих тлумачень, чого в роботі немає. В той же час це, як і «ототожнення ЛП з територіальним плануванням» не може бути підставою для введення «конструктивно-географічного напрямку – ландшафтно-екологічного планування» - це вигадка, фейк: екологічне планування в рамках географії! І ніяких принципових відмінностей між «ландшафтно-екологічним плануванням» та ЛП немає, бо йдеться всього тільки про екологічний аспект, на якому наголошується і який, зазвичай, враховується. Стосовно «принципових відмінностей»:\n- «суб’єкт-суб’єктний підхід» - це симетрія стосунків між складовими, принцип, який давно обговорюється в літературі;\n- стосовно визначення поняття «ландшафт» - це звичайна політика у науковій сфері; йдеться про традиційне визначення ландшафту як комплексу чи геосистеми, що знаходиться у протиріччі з його початковим розумінням і етимологією, що докладно обговорено у моїх монографіях і статтях, які авторкою повністю ігноруються;\n- «можливість і доцільність проведення ЛЕП за ініціативою «знизу»» є політичним питанням і не стосується самого планування;\n- «використання значної кількості наукових досліджень» виглядає доволі дивно, бо все має базуватися на цьому.\nУ другому розділі «Інноваційні підходи до аналізу властивостей ландшафтної організації для потреб ЛЕП» - «висвітлюються питання щодо використання фрактального підходу до аналізу компонентів і комплексів природно-антропогенного довкілля, методичні підходи до оцінки ландшафтної мозаїчності території об’єктів ландшафтно-екологічного планування та їх впорядкування, складності, невизначеності (ентропії) та організації території, структурно-функціональної організованості ландшафту, позиційного розташування складових ландшафтного малюнку, а також можливості реалізації концепції ЛЕП через геоінформаційне моделювання».\nПитання 21: Пані, навіщо Ви, заявляючи про «фрактального підходу до аналізу компонентів і комплексів природно-антропогенного довкілля», вирішили продемонструвати свою безграмотність?\nМій коментар: Це реальна демонстрація безграмотності. Ніякого фрактального підходу не існує, є фрактальні властивості, які моделюються за допомогою побудови відповідних моделей.\nПитання 22: Пані, а що це за «природно-антропогенне довкілля», з Вашої точки зору, людство не є частиною природи?\nМій коментар: Тут авторка знову йде політичним шляхом, бо є ті, від кого залежить результат захисту, а вони саме й протягують цю, так би мовити, дихотомію.\nПитання 23: Пані, що Ви можете сказати з приводу Вашої «структурно-функціональної організованості ландшафту»?\nМій коментар: Такого плану організованість розглядається стосовно геосистеми, виходить, що пані сприймає ландшафт як геосистему, але, в такому разі, якійсь термін є зайвим.\nПитання 24: Пані, Ви пишете про позиційне «розташування складових ландшафтного малюнку», я не буду піднімати питання про ландшафтний малюнок – тут все ясно – але у якому сенсі йдеться про позиційне розташування?\nМій коментар: Думаю, авторка трохи заплуталася: позиція – це теж розташування, отже не може бути двічі «розташування». Тому кажуть про позиційність, а це дещо інше. Так, читаємо: «кількісній оцінці позиційного розташування ландшафтів шляхом визначення таких показників як: міра складності, міра ентропії, міра організації території та врешті – мозаїчності, що проводилась на оціночному етапі» (с. 9).\nПитання 25: Пані, яке відношення до позиційності мають наведені Вами показники – «міра складності, міра ентропії, міра організації території та врешті – мозаїчності»?\nМій коментар: Дисертантка мала розібратися у сенсі слова «позиційність», застосування якого виключає термін «розташування». Позиційність – доволі складне поняття і гратися з такими поняттями не варто.\nВражає те, що у докторській дисертації авторка навела визначення ГІС та віднесла її до інноваційних. Я неодноразово зазначав, що ГІС не є географічними, вони використовуються у самих різних наукових напрямах і, по суті, є системами просторових даних. Дещо дивує наступний текст: «В роботі ГІС використана на тест-об’єктах експериментального полігону для:\n- аналізу просторово-статистичних даних, що характеризують процеси функціонування територій ЛРОД,\n- створення дво- та тривимірних моделей поверхонь територій ЛРОД для опрацьовування розподілу певних видимих характеристик (кривизна рельєфу, ухил поверхні, експозиція схилів, склад рослинного покриву тощо);\n- візуалізації вірогідних образів явищ, які в принципі не можуть бути видимими (вміст гумусу у ґрунтах, кислотність, ємність катіонного обміну, гранулометричний склад тощо), що здійснена на інвентаризаційному етапі ЛЕП;\n- аналізу протікання окремих еколого-геохімічних процесів у різних компонентах ландшафту на оціночному етапі ЛЕП;.\n- обґрунтування прийняття оптимальних управлінських рішень на завершальних етапах ЛЕП на основі суміщення комплексу тематичних багатошарових карт» (с. 9).\nПитання 26: Пані, що таке «просторово-статистичні дані»?\nМій коментар: Є статистичні методи обробки даних, а статистичні дані – це прояв некомпетентності!\nПитання 27: Пані, скільки вимірів має поверхня і чи можуть мати місце тривимірні моделі поверхонь?\nМій коментар: Пані плутає поверхню і простір вкладення, який може бути тривимірним, отже йдеться про модель поверхні у тримірному просторі вкладення.\nПитання 28: Пані, як розуміти Ваші «вірогідні образи явищ»?\nМій коментар: Ніяк, це – безграмотне висловлювання. Зверніть увагу, які приклади таких «явищ» наводить авторка – «вміст гумусу у ґрунтах, кислотність, ємність катіонного обміну, гранулометричний склад ..». Дисертантка не розуміє, що таке «явище»! Вона віднесла до явищ звичайні характеристики. Цікаво, студентам вона теж розповідає такі речі?\nПитання 29: Пані, а що це за «еколого-геохімічні процеси»?\nМій коментар: А це така собі новизна: геохімічних процесі мало, слід додати ще й «еколого-», щоб надати роботі «наукової» свіжості!\nРозділ завершується чудовою фразою: «Таким чином, спільне використання традиційних конструктивно-географічних методів дослідження ландшафтів спільно з комплексом інноваційних методичних підходів розширюють можливості використання ЛЕП у практиці природокористування» (с. 9).\nМій коментар: Чудовий приклад словоблуддя!\nУ третьому розділі «ЛЕП територій локального рівня організації довкілля (ЛРОД)» - «викладено теоретико-методологічні особливості ЛЕП, його структура і процедура для типових об’єктів території експериментального полігону, та приклади його практичної реалізації в агроландшафтах, урболандшафтах, на територіях і об’єктах екологічної мережі, в лісництвах і лісових господарствах та у водогосподарських ландшафтах» (с. 9).\nЧитаємо: «Ландшафтно-екологічне планування, яке нами пропонується як альтернатива ЛП – це система заходів, спрямованих на екологічно збалансовану організацію природокористування на територіях різного локального рівня організації довкілля» (с. 10).\nМій коментар: Ось як треба займатися наукою: ландшафтно-екологічне планування (я ще не обговорюю питання, чи є дійсно у ньому потреба) давно існує, а дисертантка робить вигляд, що вона є його пропозитором і видає на гора його визначення. І далі – величезна таблиця – «Етапи ландшафтно-екологічного планування» (с. 11 - 13) – три сторінки автореферату – чимось треба було заповнити автореферат! Але ж тема є дуже поширеною і давно обговорюваною. Не буду ходити далеко, ось той же автор - Дж. Ахерн (Jack Ahern) в тій же роботі «Theories, methods and strategies for sustainable landscape planning» наводить модель екологічного планування Стейнера:\nРис. 2. The Ecological Planning Model (Steiner 2000).\nВсе чітко і ясно. А у дисертантки, яка заявляє про базування на суб’єкт-суб’єктних відносинах, йдеться про «екологічно збалансовану організацію природокористування», яка ж тут симетрія, якщо йдеться про антропоцентричне природокористування!\nЧитаємо: «Другою причиною, вагомішою, можливо, навіть за першу є неосвіченість екологів-практиків у питаннях ландшафтознавства. До того, було б бажано екологічним дослідженням охопити не лише окремі компоненти, а й природні комплекси в цілому – лише тоді, насправді, можна вести мову про ландшафтно-екологічну оцінку території» (с. 14).\nМій коментар: Мені подобається заява про неосвіченість екологів стосовно ландшафту, але, думаю, це стосується і дисертантки.\nПитання 30: Пані, ландшафт, при будь-якому розгляді, є цілісністю, єдністю, а Ви пишете про необхідність «охопити не лише окремі компоненти, а й природні комплекси», як це розуміти, невже ландшафт має компоненти і як далеко вони простягаються у вертикальному вимірі, де його межі?\nМій коментар: Нормально, у деяких авторів і рельєф – це вся літосфера! Тут ми і маємо ту фігню, яку містить геокомплексно-геосистемне «тлумачення» ландшафту. Але дисертантка цього не бачить, їй заважає необхідність слідувати «узаконеним» серед українських «ландшафтознавців» визначенням ландшафту. І це називається одним словом – «одобрямс», бо так треба для захисту. Далі по тексту – суцільне ля-ля. Подивіться, що пише дисертантка: «Для окреслення суті екологічних проблем проводиться аналіз лабораторних даних, тобто порівняння їх з ГДК чи фоновими показниками» (с. 15). Виявляється, щоб окреслити суть проблеми, слід провести аналіз лабораторних даних! І це – у докторській дисертації! Здохнути можна від щастя!\nАвторкою запропоновано «ландшафтно-екологічний індекс (ЛЕІ), який враховує як інтенсивність забруднення ландшафту, так і його чутливість до природних і антропогенних змін» (с. 15).\nПитання 31: Пані, забруднюється ландшафт, чи середовище, так може середовище і ландшафт – це те саме?\nМій коментар: Це – один з моментів, який демонструє надуманість традиційного погляду на ландшафт, що походить з радянських часів, що суперечить нормальному людського розумінню ландшафту як образу місцевості. Забрудненню підлягає середовище.\nДалі – про чутливість ландшафту. Дисертантка погоджується з Руденком Л.Г. зі співавторами стосовно експертного методу чутливості ландшафту (ще б вона не погодилась – треба проскочити захист), але пише, що цього замало. Подивіться на цей шедевр наукоподібності:\n«Для кожного ландшафту (залежно від рівня генералізації) розраховується чутливість у вигляді матриці (для кожного природного компонента в межах кожної ділянки (фація, урочище)). Отримана матриця чутливості дозволяє визначити інтегральний коефіцієнт чутливості кожного ландшафту, який у вигляді числового індексу λ і використовується далі для розрахунку комплексного ландшафтно-екологічного індексу (ЛЕІ):\nK le – комплексний ландшафтно-екологічний індекс;\nλ і – інтегральний коефіцієнт чутливості даного ландшафту;\nC ig – фактичний вміст у ґрунті j-ї речовини;\nC idg – ГДК у ґрунті і-ї речовини;\nC ir – фактичний вміст у рослинності і-ї речовини;\nC idr – ГДК у рослинності і-ї речовини;\nC iv – фактичний вміст у воді і-ї речовини;\nC idv – ГДК у воді і-ї речовини;\nn – кількість контрольованих речовин (показників)» (с. 15).\nІ пані навіть не подумала, як здорово можна вляпатись!\nПитання 32: Пані, який же це інтегральний коефіцієнт, якщо немає інтегралу, а сума – це не інтеграл?\nПитання 33: Пані, так що, Ваше забруднення зводиться тільки до вмісту речовин (хімічних)?\nПитання 34: Пані, а те, що називається суперпозицією, у Вас відсутнє?\nПитання 35: Пані, так у чому ж тут проявляється чутливість?\nМій коментар: Знаєте, такі показники годяться для роботи бакалаврського рівню, якщо, звісно, ввести їх нормально. Думаю, пані взагалі не розуміє, що таке чутливість, як і ландшафт. Ще раз, забруднюється певна частина середовища, а не ландшафт. Сумацією вмісту речовин у компонентах чутливість розрахувати неможливо в принципі, бо чутливість – це зрушення у просторі станів внаслідок потрапляння (або видалення, про що авторка не подумала!) тих чи інших речовин: чутливість – це реакційність, і її можна вловити тільки через динаміку. Але в авторефераті динаміка відсутня, тому залишається загадкою, як ця чутливість визначалася.\nТут же на стор. 15 наводяться картинки-розмальовки більш складні, ніж я зустрічав у бакалавр-дисертаціях із заголовком: «Рис.1. Порівняння екологічних індексів на ділянці басейну р. Сіверський Донець». Дивно, але ж порівняння немає, є просторово розподілені значення введених авторкою індексів.\nЧитаємо: «Вірогідність методики підтверджена ...» (с. 16).\nПитання 36: Пані, а що це за вірогідність методики?\nМій коментар: Методи не характеризуються вірогідністю, це якась маячня.\nА далі маємо твердження, які незрозуміло, звідкіля беруться: «ЛЕІ, окрім оцінки рівня забрудненості території дає уявлення про реальну екологічну ситуацію, оскільки враховує здатність ландшафту йому протистояти» (с. 16).\nПитання 37: Пані, Ви хоча б розумієте, що таке «реальна екологічна ситуація»?\nМій коментар: По-перше, пані абсолютно не розуміє, що таке екологічна ситуація. Така ситуація є завжди організмоцентричною, тому та сама обстановка буде для різних організмів (навіть одного виду) різною. Крім того, ніякими аналізами не можна встановити реальну ситуацію, можна отримати тільки певне наближення до неї, а це далеко не те саме. А що пише пані: «Так, найменші значення ЛЕІ в межах вододілу і лесової тераси свідчить про його здатність протистояти антропогенному навантаженню, що існує на теперішній час, а високий ЛЕІ заплави дає підґрунтя для необхідності обмеження подальшого антропогенного впливу на неї» (с. 16).\nПитання 38: Пані, так що є причиною такої різниці і чи це є ознакою більшої чи меншої здатності протистояти впливам?\nМій коментар: Звісно, ні, бо більш високих ділянок все змивається і здувається, а накопичується у межах низьких ділянок. Якщо є котлован на вододілі, він виявиться більш забрудненим, це факт!\n«Цільову концепцію використання території рекомендується розробляти на основі аналізу соціально-економічних проблем, ресурсної оцінки території та сформульованих цілей використання окремих природних компонентів. Результатом має стати карта, яка дасть змогу:\n- уточнити напрямки розвитку території та визначити її «точки росту»;\n- окреслити ділянки з найбільшим рівнем конфліктів природокористування та визначити напрями їх зниження чи ліквідації;\n- виділити території, в яких необхідно обмежити природокористування для збереження чи відновлення біологічного та ландшафтного різноманіття.\nНа основі аналізу часових рядів спостереження необхідно зробити прогноз екологічних змін за умови трьох варіантів розвитку ситуації:\n- зниження антропогенного навантаження;\n- підвищення тиску на довкілля;\n- збереження стабільності природокористування на території» (с. 16).\nМій коментар: Ну, це вже рівень магістерської роботи! Нагадаю, що авторка неодноразово наголошувала на суб’єкт-суб’єктних стосунках, а що ми бачимо тут – «використання території», «ресурсна оцінка території», «оптимізація природокористування», «використання окремих природних компонентів», тощо!\nПитання 39: Пані, чи не суперечать ці висловлювання вашим заявам про суб’єкт-суб’єктні стосунки між складовими Вашого «ландшафту»?\nМій коментар: Суперечать. Тому свого часу я і ввів геокультуру як особливу культуру, що базується на симетричних стосунках Природи і людства, яке розглядається як її складова. А те, що ми бачимо тут – традиційні вислови, що позначають антропоцентризм.\nМені подобається твердження: «уточнити напрямки розвитку території та визначити її «точки росту»».\nПитання 40: Пані, як територія може розвиватися?\nМій коментар: Це приклад неохайного використання термінів. Територія не може розвиватися, розвивається (краще - змінюється) дещо, що має певну територію, причому ця територія може мінятися. Пані традиційно дивиться на ситуацію, як на статичну, але все міняється, і, часто, несподівано швидко. Тому визначити «точки росту» можна тільки на відносно короткий проміжок часу. Все інше – це текст робіт студентського рівня.\nДивно, я читаю текст автореферату, і не можу зрозуміти, коли почнеться виклад наукових результатів – поки що їх немає! Є тільки вказівками, що слід зробити («... необхідно зробити комплексне узагальнення стосовно можливості здійснення тих чи інших кроків ...» (с. 16)), як у представників українського уряду. Йдуть загальні фрази – «оптимізації природокористування», «екологізації управління» тощо. Дивіться: «Оскільки найважливішим природним компонентом агровиробництва є ґрунти, до карти ґрунтів нами додано карти гранулометричного складу, вмісту гумусу, кислотності, ємності катіонного обміну» (с. 17) – це не стиль наукової роботи!\nПитання 41: Пані, а куди Ви поділи хробаків, кліщів, ховрашок, анаеробів і купу іншої живності, які живуть у ґрунтах і забезпечують відтворення їх продуктивності?\nМій коментар: Пані їх з’їла! Пані не розуміє, що таке родючий ґрунт, вона не розуміє, що без біотичної складової ґрунтів просто не існує!\nПитання 42: Пані, що таке «антропогенні ландшафти», у якій мірі вони є саме антропогенними?\nМій коментар: Пані користується тими термінологічними штампами, які свого часу були введені, але давно вже не відповідають сучасним поглядам. Навіть якщо розглядати ландшафт у варіанті авторки, антропогенними вони просто не можуть бути, бо людська діяльність змінює далеко не все, тому свого часу і було введене поняття про антропізовані ландшафти (як і геокомлекси та геосистеми). Але авторка не науковцем, вона є політиканом від науки.\nЯ роздивляюсь Рис. 2 - Конфлікти природокористування у антропогенних ландшафтах АФ Коробочкине (уявляєте собі - рівень докторської – це рівень Коробочкиного – справжній бакалаврський рівень для студентів заочного відділення!). Нічого не поробиш – у пані є «лінійно-дорожні ландшафти»!\nПитання 43: Пані, а якщо дорога йде тунелем, це буде тунельний ландшафт?\nМій коментар: Не смійтеся, так воно і буде! На такому рівні сьогодні пишуть «докторські» в Україні. Ні, почекайте ...\nПитання 44: Пані, а як бути з каналізацією – це будуть каналізаційні ландшафти?\nМій коментар: Не смійтеся, так воно і буде! На такому рівні сьогодні пишуть «докторські» в Україні. До речі, на карті я так і не побачив конфліктів, є тільки «ділянки, чутливі до ...», але ж це не конфлікти! Карта не відображає так звані конфлікти.\nЯ не буду вже докладно розглядати цей розділ, бо бачу, що це – чиясь дипломна робота. Про це свідчать рисунки на стор. 19, наприклад, Рис. 5. Співвідношення озеленення і забудови, потім, на стор. 20 йдуть красиві малюнки: Рис 6. Просторовий розподіл деяких показників у поверхневому шарі ґрунтів Шевченківського району м. Харків. Йдеться про рН (водна), вміст хлорид-іонів та гідрокарбонат-іонів. Але ось цікаво: на стор. 21 розміщений Рис. 7. Ландшафти лісового заказника «Володимирівська дача». Тут є навіть фації! «Результуюча ландшафтна карта (Рис. 7) складена на основі дешифрування супутникового знімку» (с. 21).\nПитання 45: Пані, так у Вас же ландшафт – це конгломерат компонентів, які на супутникових знімках не видні, як Ви їх враховували?\nМій коментар: Так там же написано – «та польових досліджень»! Цікаво, що навіть масштаб не вказаний. Об’єкти з таким розміром території зазвичай використовуються при написанні дипломних робіт. Бачите – 4 схемки, тобто це взято з дипломної роботи.\nЛісництва і лісові господарства. Тут я також не буду розбирати текст докладно, бо це все – те саме. Але ось момент ...\nПитання 46: Пані, я вже чув про просторову організацію, а що таке територіальна організація (с. 22), ці два варіанти різняться між собою?\nМій коментар: Так, різняться – територіальна організація ще гірша, ніж просторова. Може щось бути організованим в межах певної території, але не може бути територіальної організації.\nНу а далі – серія карт. Коли немає, що писати, автореферат заповнюють картами і таблицями. Але тут є карта основних завдань ведення лісового господарства (Рис. 16) – уявляєте, якого рівня докторська дисертація – дисертантка видала завдання фахівцям лісогосподарської справи!\nВодогосподарські ландшафти. Знову я не буду докладно розбирати текст – нецікаво. Але читаємо: «Саме ЛЕП дає можливість визначити існуючі конфлікти природокористування в зоні впливу самої водогосподарської системи і на водогосподарську систему, передбачити їх наслідки і розробити заходи з оптимізації»!\nМій коментар: Розумієте, тільки ЛЕП авторки дозволяє визначити конфлікти та передбачити їх наслідки. Цікаво, що раніше це робилося без ЛЕП, але на сьогодні, оскільки пані Максименко розкрутила цю «ідейку», все слід робити згідно з її версією. І тут маємо три схемки – все, як треба, і знову на рівні дипломної роботи. Треба порахувати, скільки пані Максименко використала дипломних робіт для «написання» дисертації – думаю, не менше чотрьох. Розділ завершується шикарною схемою - Рис. 18. Фрагмент карти «Напрямки оптимізації природокористування територій ЛРОД в межах експериментального полігону». Це вже трохи схоже на звіт з екологічного обстеження території, але що тут має відношення до науки?\nУ четвертому розділі «Перспективи ЛЕП для прийняття рішень в інвайронментальному менеджменті» - «розглядаються питання щодо перспективи ландшафтно-екологічного планування для визначення екосистемних послуг територій ЛРОД та аналізуються проблеми і перспективи їх сталого (суб’єкт-суб’єктного) розвитку» (с. 27). Авторка розглядає питання «реалізації і корегування управлінського рішення (УР) в галузі природокористування на основі ЛЕП ...».\nПитання 47: Пані, так Ваша робота присвячена проблемі «реалізації і корегування управлінського рішення (УР) в галузі природокористування на основі ЛЕП»?\nМій коментар: Та ні, робота присвячена пошуку шляхів отримання диплома доктора наук! Подивись далі – йдеться про розроблені моделі для управлінських рішень, це тобі не що попало!\nПитання 48: Пані, трохи дивно, об’єктом Вашої розробки є «система властивостей ландшафтів», в авторефераті ніде такої системи немає, а завершується роботи взагалі іншою проблемою – управлінськими рішеннями, як це розуміти?\nМій коментар: А розуміти нічого не треба, дочитав, і слава Богу, тепер топай подалі. Насправді, це – казна що. Саме в останньому розділі мають концентруватися результати дослідження, а тут – зовсім інші питання.\nДисертантка заявляє, обґрунтувала потребу «виділення окремого конструктивно-географічного напрямку – ландшафтно-екологічного планування (ЛЕП)» (с. 31), що виглядає доволі дивно, бо вона вже зробила висновок за членів спеціалізованої ради. Це я розглядаю як тиск на них.\nДалі – про «аналіз світової практики ландшафтного планування ...» (с. 31), який не має відношення до науки. Який варіант може бути реалізований в Україні, не має значення, головне – почати робити хоча б щось.\nПодивіться, що авторка дає у «висновках»: «За умови прийняття відповідних нормативних документів та організації обов’язкового використання ЛП в Україні, юристам все ж заважатиме понятійно-термінологічна невизначеність, що полягає у різних тлумаченнях терміну «ландшафт» і ототожненні ЛП з територіальним плануванням, що майже нівелює екологічну складову, тому альтернативою йому ми пропонуємо теорію ЛЕП, яка повністю відповідає потребам інвайронментального менеджменту ...» (с. 31).\nПитання 49: Пані, що тут стосується науки і як Ви збираєтесь це захищати?\nМій коментар: Науки тут не стосується нічого, а захист, можна сказати, вже пройшов, бо вже про все домовлено!\nЦе не може не вражати: «Ландшафтно-екологічне планування розглядається як суб’єкт-суб’єктний процес, коли ландшафт сприймається як партнер природокористувача, відповідно, потребує ставлення до себе як до суб’єкту відносин» (с. 31).\nПитання 50: Пані, мені здалося, що Ваш суб’єкт-суб’єктний підхід стосується взаємодії суспільства і природи, а, виявляється, йдеться тільки про планування?\nМій коментар: В своїх виступах на сайті «Fundamental tasks of Geography» я неодноразово писав, що Природу слід розглядати як суб’єкта міжнародного права, і що географи і екологи мають виступати у якості її адвокатів, а пані хизується тим, що вводить суб’єкт-суб’єктні стосунки між складовими під час планування.\nА це вже занадто: «Зовнішніми проявами, гармонійності суб’єкт-суб’єктних стосунків є здатність ландшафту до нівелювання конфліктів, рівень продукування ним екологічних сервісів і, зокрема, зовнішня його атрактивність» (с. 31).\nПитання 51: Пані, як може геосистема чи геокомплекс нівелювати конфлікти?\nМій коментар: Звісно, йдеться не про нівелювання конфліктів, а про спроможність поглинати зовнішні впливи, це різні речі, бо термін «конфлікт» має відношення тільки до людини. Природні об’єкти не сприймають впливи людини як конфлікт!\nПитання 52: Пані, а як це у Вас зненацька, у висновках, зявилась атрактивність, про яку Ви нічого не писали, і як атрактивність може бути притаманною ландшафту у Вашому розумінні?\nМій коментар: Пані згадала, що є ще й така риса оточення – атрактивність, але ця риса аж ніяк не притаманна «ландшафту», що складений з компонентів.\nПерепрошую, все, що йде далі, взагалі не є висновками – це просто короткий виклад тексту автореферату, що складається з тверджень, за якими нічого немає.\nВ дисертації відсутні висновки і захищати авторці немає що!\nВисновок один: те, що дисертантка намагається представити як докторську дисертацією, нею не є і близько. Дисертантка накрапала текстик, який не можна кваліфікувати навіть, як псевдонауковий, бо у ньому нічого немає. Подивимось, що авторка проголосила як об’єкт дослідження: «система властивостей ландшафтів ...», отже саме це мало б бути предметом захисту. Але не те, що система, а й окремі властивості, виявлені авторкою, в роботі відсутні. Більше того, вочевидь дисертантка скористалася дипломними розробками (думаю, не менше чотирьох). І питання не в цьому, бо я впевнений, що вона керувала цими дипломами, а у тому, що в результаті маємо рівень, що не перевищує дипломні роботи. Це стосується і розмірів територій вибраних об’єктів, і змісту рисунків, які переповнюють автореферат. Я можу відверто заявити цій пані: Пані, Ви – безсоромна людина, яка пнеться у доктори наук, користуючись складною ситуацією, що виникла в країні! Тому був вибраний і такий «науковий» консультант, відомий як плагіатор і проштовхувач дисертацій – доктор технічних наук без технічної освіти І.Г. Черваньов. Враження від прочитаного дуже неприємне. Звісно, ні про яку позитивну оцінку не йдеться, бо просто немає, що оцінювати. Про це свідчить і повна відсутність конкретних висновків, тобто стоїть питання стосовно того, що дисертантка може захищати? Відповідь одна – нічого, те, що вона написала, захисту не підлягає!


Серед любителів тварин часто зустрічається думка про те, що німецькі породи собак мають грізним видом і призначаються виключно для охорони будинку. Однак не всі знають, що ці собаки часто такі ж добродушні і ласкаві, як і їх більш дрібні родичі. Не вважається винятком і леонбергер, розміри якого дозволяють йому займати одне з почесних місць в списку найбільших собак світу. Представники цієї породи розумні, шляхетні і дуже віддані своїм господарям, тому здатні бути для них друзями, охоронцями, поводирями і нянями маленьких дітей.\nЛеонбергера вважаються однією зі старих порід, що беруть свій початок в Німеччині. Тварини були виведені в місті Леонберг (місто Лева), символом якого був лев, зображений на гербі. Історія породи починається в кінці 19 століття завдяки Генріху Ессіг, що є главою місцевого муніципалітету. Він любив тварин і хотів, щоб з’явився вид, який міг би увічнити славу Леонберга. Його експерименти почалися в кінці 30-х років, для створення нової породи сталася в’язка між ньюфаундлендом і сенбернаром. Результат привів до народження унікальних цуценят, що володіють сріблястим забарвленням і мають на голові темну маску. Виведена порода виявилася найбільшою з густою шерстю. Вона володіла величезною витривалістю і силою, а також була дуже прив’язана до господарів.\nУ перший час леонбергеров могли дозволити собі тільки багаті люди. Цуценята цієї породи, піднесені в якості подарунка, вважалися цінним подарунком.\nПерші щенята леонбергеров з’явилися на світ в 1846 році і швидко стали популярними не тільки на батьківщині, але і за її межами. У 1895 році було проведено перший опис собак. Небезпечним часом стали роки Першої Світової Війни, коли кількість заводчиків породи впало настільки, що її збереження знаходилося під загрозою. Однак пізніше чисельність собак стабілізувалася, і в 1905 році порода офіційно була визнана Міжнародною Федерацією Кінологів.\nЛеонбергера міцні і м’язисті собаки, при цьому вони також мають спритністю і грацією. Вага і зростання собак істотно відрізняється в залежності від їх статевої приналежності. Так, зростання кобеля від 72 до 80 см, в той час як у сук такий він становить всього 65-75 см. Вага дорослої собаки варіюється в межах 41-76 кг, причому дівчинка має вагу значно нижче.\nСтандарт породи наступний:\nТулуб велике, підтягнуте. Спина сильна, пряма. Поперек широка з вираженими м’язами. Груди широкі, глибокі. Круп плавно переходить в хвіст, трохи подовжений.\nГолова масивна, потилицю коротше скроневої частини. Морда і череп знаходяться в однакових пропорціях. Шкіра щільно облягає тіло, не утворюючи складок.\nМорда не гостра. Ніс прямий, мочка чорна. Прикус щелеп ножиці, іноді може бути клещеобразний.\nЗуби білі, верхній ряд закриває нижній. Очі середнього розміру, колір райдужки варіюється від світлого до темно-коричневого. Вуха висять, розташовані високо.\nЛапи прямі, поставлені широко. Пальці щільно прилягають один до одного, лапи круглі. Між пальцями перемички, що дозволяють собаці вільно плавати. Кігті і подушечки чорного кольору.\nХвіст повністю покритий шерстю. Під час руху може бути трохи вигнутим і перебувати на рівні спини.\nШерсть леонбергера довга, є густий підшерсток. У собак є комір, що розташовується поруч з шиєю. Його колір нагадує левову шерсть. Допустимі забарвлення:\nкоричневий з червоним відливом;\nрудий з червоним відтінком.\nДля леонбергера обов’язковою умовою відповідності стандарту є наявність маски і вух чорного кольору. Якщо маска не повністю забарвлена або відсутній зовсім, собака втрачає статус породистої.\nБілий колір допускається на плямах, розташованих на грудях, а також на лапах.\nХарактеристика породи включає в себе не тільки охоронні якості, якими леонбергер, безумовно, не обділений. Крім незворушності і грізності, він здатний вражати людей відданістю і уважним ставленням. З людиною леонбергер дуже ласкавий, грайливий і веселий. Він володіє рухомий психікою і здатний адаптуватися до особливостей власників. Пес буде ревно охороняти свою територію, адже в його характері закладено прагнення оберігати господарів від недоброзичливців. При цьому справжня агресія у нього з’являється вкрай рідко, зазвичай досить грізного вигляду або попереджувального рику, щоб злякати зловмисника.\nЛеонбергер і діти добре ладнають один з одним. Турботливі собаки здатні виступати в ролі охоронця і няньки дитини, поки батьків немає поруч. Однак це стосується тільки дорослих собак, так як цуценята леонбергера здатні в момент гри вкусити дитини або повалити його на землю. Так вони відносяться до своїх одноплемінників, тому не варто розцінювати подібну поведінку як прояв агресії.\nВідповідні клички для дівчаток: Герда, Цера, Марта, Леді, для хлопчиків: Граф, Кінг, Цезар.\nЛеонбергера чутливі до крику, тому до них не слід застосовувати жорсткі заходи виховання. Це може посилити недовіру пса до господаря, в результаті чого посиляться поведінкові проблеми.\nЗміст леонбергера в квартирі неможливо через великі розмірів. Ідеальним місцем проживання стане просторий вольєр, так як собака добре підійде для охорони приватного будинку. При цьому вольєр не повинен бути тим місцем, де пес живе постійно. Йому обов’язково потрібен безпосередній контакт з господарями протягом дня.\nДогляд за леонбергером повинен включати в себе наступні пункти:\nДогляд за шерстю. Собака має довгу густу шерсть, за якою необхідно щодня доглядати. Волосся слід вичісувати за допомогою спеціальних пристосувань у вигляді щітки або гребеня для видалення відмерлої шерсті і запобігання появи ковтунів.\nКупання. Зазвичай вихованця купають раз на місяць, проте це можна робити і частіше, якщо пес сильно забрудниться. У літню пору собаці можна дозволити купатися в річках або озерах.\nОгляд зубів. Паща слід оглядати на наявність потемніння, хвороб зубів або ясен, карієсу і т. Д. Для того щоб псу було легше очистити зуби, можна давати йому тверду їжу, наприклад, морква.\nДогляд за очима і вухами. Очі потрібно щодня оглядати на наявність забруднень. Їх необхідно витирати ганчіркою, злегка змоченою у воді, мінімум раз на тиждень. Також важливо протирати вуха, в яких накопичується сірка. У нормі вони повинні бути рожевого кольору, не мати поганого запаху.\nСтрижка кігтів. Часто цим займатися не потрібно, так як така процедура може припасти вихованцеві не до душі. Досить буде зрізати кігті раз на місяць за допомогою когтерезкі.\nПрофілактична обробка. Пса слід обробляти від кліщів і бліх, які становлять небезпеку для здоров’я вихованця. Регулярно оглядати велику собаку буде важко, тому щомісячна обробка стане хорошим способом убезпечити тварину від загрози.\nДо всіх процедур леонбергера потрібно привчати з юного віку. Дорослу собаку практично неможливо навчити спокійно ставитися до чищення вух, зубів і т. П.\nВихованець не вимагає активних і тривалих прогулянок. Йому буде досить 1-2 години в день, при цьому в літній час годинник прогулянок потрібно скоротити. Тварина проявляє морозостійкість завдяки густий вовни і з цієї ж причини погано переносить спеку. Щоб убезпечити собаку від теплового удару, господареві необхідно гуляти з нею в тіні.\nЛеонбергера мають міцне здоров’я, однак у них зустрічається схильність до певних захворювань. У число таких хвороб входить:\nДисплазія кульшового суглоба. Це захворювання здатне привести до кульгавості. Якщо розпухла задня лапа у собаки, це може вимагати негайного оперативного втручання, щоб запобігти розвитку хвороби. Щоб пройти тест на дисплазію, досить звернутися в будь-яку ветеринарну клініку, де вихованцеві зроблять рентген.\nХвороба Аддісона. Характеризується проблемами у функціонуванні наднирників, через що тварина відчуває постійну слабкість, разом з якою настає зниження серцевих скорочень.\nГіпотиреоз. Порушення виділення гормонів щитовидної залози. Виявляється у вигляді слабкості, зниження інтелекту, збільшення ваги, проносів, блювання.\nТривалість життя леонбергеров становить від 8 до 10 років, що вважається середнім показником серед інших порід собак.\nВласники можуть давати вихованцеві промисловий корм або дотримуватися натьной їжі, обидва варіанти допустимі. У сухому кормі поєднуються всі корисні речовини, якщо марка належить до категорії преміум класу. Таке харчування допоможе запобігти появі зубного каменю, так як в раціон собаки буде постійно включена тверда їжа.\nЯкщо господар вважає за краще натьние продукти, важливо ніколи не давати їх зі свого столу, так як вони здатні привести до проблем з шлунково-кишкового тракту. У список дозволених продуктів входять:\nриба без кісточок;\nовочі за смаком;\nкаша з гречки або рису;\nДвомісячних цуценят необхідно годувати до 6 разів на добу, семимісячних – до 4 разів, а дорослим собакам досить буде їди двічі на добу.\nВиховання леонбергера має проходити під суворим контролем господаря, починаючи з 2-3 місяців. Ці собаки не сприймають покарань або криків, тому проводити дресирування потрібно з любов’ю і терпінням, але без зайвих сентиментів. На господаря лежить відповідальність за соціалізацію тварини, тому йому необхідно бути суворим і люблячим одночасно. Якщо йому вдасться знайти спільну мову з леонбергером, дресирування піде набагато швидше.\nЛеонбергер і бернський зенненхунд схожі один на одного за фізичними характеристиками, але відрізняються за темпераментом. Якщо перший зазвичай недовіри по відношенню до незнайомців, то другий доброзичливо ставиться до всіх людей, якщо не спостерігає ознак агресії. В іншому ж обидві породи схожі: відмінно ладнають з дітьми і є надійними охоронцями.\nЛеонбергер і ротвейлер схожі по репутації, що склалася навколо порід. Обидва вважаються небезпечними і агресивними тваринами, в той час як насправді собаки дуже добродушні і миролюбні. Ротвейлери більше потребують активних іграх і можуть швидше занудьгувати в відсутності людини. Тому собаки цієї породи вимагають більше уваги з боку власників.\nДля людей, що замислюються в першу чергу про охоронні якості собаки, зазвичай постає питання, хто з цим краще впоратися – леонбергер або кавказець. Обидві породи мають значні розміри і своєрідним характером, що вимагає постійного виховання. Але якщо для кавказької вівчарки важливо мати регулярну фізичне навантаження, то леонбергер згодом стає більш статечним.\nЛеонбергер або тибетський мастиф: породи приблизно однакові за розміром і ідеально підходять на роль охоронців території. Однак тибетський мастиф більш незалежний і флегматичним, ніж леонбергер. При цьому обидва види вимагають ранньої соціалізації.\nЛеонбергер або ньюфаундленд: обидві собаки призначені для охорони території, але їх особисті якості відрізняються. Так, ньюфаундленди більш незалежні і іноді можуть приймати рішення всупереч волі господаря. Леонбергера більше слухають людини і намагаються йому догодити.\nМає вроджені сторожовими і охоронними якостями Схильна до інтенсивної линьки\nВідмінно ладнає з дітьми Потребує щоденної суворої дресируванню\nСтавлення до інших тварин нейтральне Складна в догляді через вовни\nНе потребує тривалого фізичного навантаження Неможливо зміст в квартирі\nНе всі люблять займатися аджилити\nПочаткова ціна на цуценя леонбергера становить 30 000 руб. Якщо розплідник віддає собаку за меншу вартість, це може свідчити про наявність дефектів. Продажем леонбергеров займаються не тільки розплідники в Україні:\nLeon Eperies (Пряшів, Словаччина);\nБудинок Леона (Ростов-на-Дону, Україна);\nАмірас Платинум (Київ, Україна).\nПри цьому ціна на цуценя, що має виставковий потенціал, може починатися від 50 000 руб.\nЛеонбергер: опис породи, фото, характер, догляд, утримання Ссылка на основную публикацию\nРосійський хорт – опис і особливості породи\nРусская мисливські хорт Русская мисливські хорт по праву вважається ...\nСухий корм для пекінеса\nЧасто від владельцевожно почути скарги: «Мій пекінес нічого не їсть». Якщо ...


В Ізраїлі з'явився миттєвий дихальний тест на коронавірус | Новини України - #Букви\n98% точності: в Ізраїлі створили миттєвий дихальний тест на COVID-19\nІзраїльський стартап Scentech Medical створив миттєвий дихальний тест на коронавірус. За даними досліджень, він працює з рівнем точності 98%, аналогічним рівню стандартного ПЛР-тесту.\nСубота, 16 січня 2021, 18:40\nУ першому етапі випробувань брали участь 784 особи. Вони дихали у пристрій протягом 10 секунд, а вже через кілька секунд з’явилися результати.\nПристрій використовує так звану технологію дихання у поєднанні з програмним та апаратним забезпеченням. За даними компанії, такий тест дозволяє з високою точністю розрізняти позитивні та негативні результати тих людей, які мають антитіла проти COVID-19.\nРозробка Scentech працює за допомогою газової хроматографії, лабораторного методу розділення та аналізу сполук в газах, мас-спектрометрії, методу визначення елементарних сигнатур частинок і молекул, та пристрою для збору дихання ReCIVA.\nДо пандемії коронавірусу компанія намагалася створити такі дихальні тести для визначення інших вірусних захворювань та навіть онкологічних хвороб. Ці хвороби можна було визначити методом пошуку їх біомаркерів в тисячах різних газів, присутніх в кожному видиху.\n“Це дихальний тест, який дійсно змінить світ діагностики в цілому і світ COVID-19 зокрема. Як тільки ми зможемо перевірити пацієнта за 10 секунд і переконатися, хворий він чи ні, всі кордони можуть бути відкриті. Це означає, що світ може повернутися до нормального стану. А разом з тим відкриття всього іншого — стадіонів, концертних залів, ресторанів. Весь світ може відкритися”, — сказав доктор Ром Еліаз з Scentech.\nКомпанія готує документи для подачі на схвалення FDA, яка вимагає 91% точності тест-систем. Scentech сподівається, що їхній тест допоможе ідентифікувати коронавірус в організмі людини ще до появи симптомів.


У суботу прощатимуться з загиблим у ДТП Анатолієм Онищуком\nЗавтра, 10 серпня, поховають загиблого у ДТП власника ресторану «Ліон» та ФК «Малинськ» Анатолія Онищука. Прощатимуться з ним у храмі Всіх Волинських Святих, що на вул. Коновальця, 46 у Рівному об 11.00. Поховають Анатолія на цвинтарі «Новий Двір». Поминальний обід у ресторані «Lion» о 17.00. Редакція 0362.ua висловлює співчуття рідні та близьким загиблого. Читайте також: В ДТП на Рівненщині загинув власник ресторану “Ліон” та ФК “Малинськ” (ФОТО) Читайт...\n11:25, 9 серпня 2019 р.\nПрограма рівненського фестивалю-ярмарку «Бульба-Фест»\nУчетверте у Рівному в парку «Хімік» проходитиме фестиваль-ярмарок «Бульба-Фест». Фест триватиме два дні – 17 та 18 серпня. Організатори опублікували програму дводенного відпочинку рівнян та гостей міста на фестивалі. Вхід вільний. Читайте також: На фесті у Рівному покажуть фільм з DZIDZIO «Брати Гадюкіни» виступлять хедлайнерами рівненського фестивалю «Бульба-Фест» Читайте нас в Телеграмі: https://t.me/Rivne0362ua\nПротягом 7 та 8 серпня під час обстеження території поблизу села Решуцьк Рівненського району піротехніки аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Рівненській області виявили 28 боєприпасів. Як повідомляє ГУ ДСНС України в Рівненській області, знищили їх у спеціально відведеному місці учора. Це два артснаряди калібром 152мм, 18 артснарядів калібром 75мм, 8 артснарядів калібром 45мм часів Другої світової війни. Рятувальники наг...\n10:04, 9 серпня 2019 р.\nУ Дубні будуть нові бордюри\nПАТ “Рівнеавтошляхбуд” на замовлення управління архітектури, будівництва та земельних питань міської ради розпочато роботи з капітального ремонту бордюрів вулиці Грушевського від буд №81 до буд №188 в м. Дубно. Ремонт зумовлено тим, що в серпні Службою автомобільних доріг у Рівненській області планується провести поточний середній ремонт дороги державного значення, яка пролягає через місто Дубно. У капітальний ремонт входить підняття та вирівнювання іс...\n09:41, 9 серпня 2019 р.\nУ Рівному на тополі кіт просидів п’ять діб (ФОТО)\nП’ять діб на високій тополі, що на вулиці Мельника у Рівному, сидів кіт. Він сидів на тонкій гілці дерева на висоті 5-6 поверху і самостійно злізти не міг, повідомляє ГУ ДСНС України в Рівненській області. Власники кота викликали рятувальників. За допомогою пожежної автодрабини близько 23 години 8 серпня вони піднялися та зняли котика. Рівняни щиро подякували співробітникам Служби порятунку Рівного за чуйність та швидку допомогу.\n09:35, 9 серпня 2019 р.\n8 серпня, після 18 години, у с. Лісопіль Малолюбашанської ОТГ на Костопільщині сталася пожежа. По вулиці Дитяча садового товариства «Урожай» загорілася дача. Як повідомляє ГУ ДСНС України в Рівненській області, уже за три години пожежу вдалося ліквідувати. Вогонь встиг за цей час перекриття та покриття по всій площі, два холодильники, телевізор, пральна машина, речі домашнього вжитку. Жертв та постраждалих не має. Наразі встановлюються причини виникнення п...\n08:15, 9 серпня 2019 р.\nГурт стане хедлайнером фестивалю ZAXIDFEST-2019, і закриє його виступом на Головній сцені 18 серпня. Gogol Bordello - інтернаціональний гурт заснований в 1999 році українським емігрантом Євгеном Гудзем, який виїхав із сім’єю в США після трагічних подій в Чорнобилі. До складу гурту увійшли також емігранти із центрально-східних регіонів Європи, зокрема - Ізраїлю, Росії, Еквадору та Ефіопії. Їм вдалося заснувати свій власний вид музики, відомий сьогодні як “д...\n18:35, 8 серпня 2019 р.\nТисячний «Шлюб за добу» уклали у Рівному (ФОТОРЕПОРТАЖ)\nУчора для Владислава Меліки та Яни Кирилюк був особливий день. Адже для них в одній даті поєдналося декілька знаменних подій. Восьмого серпня чотири роки тому вони почали зустрічатися, а вже вчора віддали заміж доньку Яни та самі отримали свідоцтво про одруження. А ще стали тисячною парою у Рівному, яка скористалася послугою «Шлюб за добу». Ідея укласти шлюб таким чином виникла спонтанно. Як розповідають молодята, зрозуміли, що це швидко та зручно. Адже пр...\nСьогодні у Рівному перезентували унікальну книгу рівнянки Хаї Мусман «Місто моє розстріляне». Участь взяла дочка авторки Рейчел Келмансон із Нью-Йорка під час прямого включення, а всі присутні безкоштовно отримали по примірнику. Книга вперше вийшла російською мовою у США в 1992 році. В ній оповідується про місто Рівне в роки, коли воно входило до складу Польщі, згодом – СРСР та на початку окупації нацистською Німеччиною. Авторка пише про світ свого дитин...\n16:39, 8 серпня 2019 р.\nНа Рівненщині створили 44-ту ОТГ\nГоловинська, Звіздівська та Злазненська сільські ради Костопільського району на своїх сесіях прийняли остаточні рішення «Про добровільне об’єднання територіальних громад». Так завершилося формування Головинської сільської ОТГ. За чисельністю вона нараховуватиме понад 7 тис. мешканців. Наступний крок в процесі об’єднання - клопотання перед ОДА про призначення Центральною виборчою комісією перших місцевих виборів. До слова, це вже 44-та ОТГ на Рівненщині.\nЛіжко з натуральної деревини дуба : -\t2000(1900*1400) – 592$(роздріб), 370$(гурт) -\t2000(1900*1600...


Найбільш криміногенні міста України.\nНайбільш криміногенні міста України\nПерший проректор Національної академії внутрішніх справ, автор дисертації «Урбанізація і злочинність в Україні» Василь Шакун заявив, що 60 років тому рівень злочинності на Заході і Сході країни був практично однаковим. У 1950-х роках засуджених за серйозні злочини перестали відправляти на Крайню Північ. Замість цього їх направляли на примусові роботи на промислових об'єктах в європейській частині СРСР, в тому числі на індустріально розвиненому південному сході Україні. За словами Шакуна, це призвело до формування на цій території кримінальної субкультури.\nЯк пише Forbes, Севастополь, який є одним з осередків злочинності в країні, в радянські часи, навпаки, був закритим містом і числився серед найбезпечніших міст УРСР. Після розвалу СРСР, пише видання, Крим став яблуком розбрату між Україною і Росією. «Внутрішні справи, включаючи підтримку правопорядку, відійшли на другий план. На півострові розквітла організована злочинність», – зазначає видання. За оцінкою правоохоронців, у середині 1990-х в Криму діяло не менше 30 великих банд. «На початок 2000-х років більшість з них ліквідували, але відлуння бандитських воєн чується до цих пір», – пише Forbes.\nВидання як приклад зазначає, що чисельність жителів Севастополя та Вінниці практично однакова – 380 000 і 370 000 відповідно. При цьому рівень злочинності в містах непорівнянний. У Севастополі в минулому році тяжких злочинів скоєно 6,4 на 1000 жителів. З-поміж 32 міст, що беруть участь в рейтингу Forbes, рівень злочинності вище тільки в Сімферополі (7,2).\nПри цьому у Вінниці на 1000 жителів припадає три тяжких злочини. У порівнянні з попереднім роком, рівень злочинності знизився на 5%. При цьому число злочинів із завдаванням тяжких тілесних ушкоджень зменшилася наполовину, розбійних нападів – на третину. У минулому році у Вінниці не було зафіксовано жодного випадку згвалтування.


Смачний і швидкий сніданок: готуємо млинці з вівсянки : 23:01:2018 - vsim.ua\nЯблуко - 1/2 шт.\n1. Вівсянку промиваємо, воду зливаємо.\n2. Заливаємо її гарячим (!) молоком, накриваємо і даємо набрякнути протягом 15-20 хвилин (поки не вбереться молоко!).\n3. У цей час половину яблука чистимо від шкірки і тремо на морквяній тертці, банан розтираємо виделкою. Туди ж яйце, сіль і цукор. Перемішуємо.\n4. Додаємо вівсянку і ретельно перемішуємо. Якщо є час, дайте ще постояти нашому "тісту".\n5. Смажимо на рослинній олії. Викладаємо на розпечену сковороду столову ложку (Не більше! Інакше важко перевертаються!) вівсяної суміші і злегка притискаємо, формуючи округлий млинець. Він не повинен бути тоненьким. Смажимо на досить маленькому вогні, по кілька хвилин з кожного боку. Подаємо зі сметаною і варенням. Приємного вам апетиту!


Володимир Гройсман оцінив якість ремонту волинських доріг\n20 Жовтня 2017 21:23\nЗі слів начальника служби автомобільних доріг в області Анатолія Посполітака, ремонтні роботи на дорозі розпочались ще у червні 2017 року і тривають донині. Загальна протяжність поточного ремонту – 81,7 км, а кошторисна вартість проекту – 888,7 млн грн. У поточному році планують ввести в експлуатацію 44,4 км дороги.\nЧИТАТИ ЩЕ: ВОЛОДИМИР ГРОЙСМАН – З РОБОЧИМ ВІЗИТОМ НА ВОЛИНІ. ТРАНСЛЯЦІЯ\nЩо ж до фінансової сторони питання, то у поточному році для ремонту дороги Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне передбачено фінансування у розмірі 665 млн грн, з яких: 104,3 млн грн – кошти Державного бюджету, 5,3 млн грн – фінансування з місцевого бюджету і 555,4 млн грн – кошти «митного експерименту». Зокрема, станом на 5 жовтня 2017 виконано роботи на суму 264,3 млн грн. Відтак завершити роботи на об’єкті планують до грудня поточного року.\nСвоєю чергою, Глава Уряду відмітив якість виконаних робіт та подякував «дорожникам» за сумлінну працю. Окрім того, зауважив вірну тактику представників обласної влади щодо ремонту доріг краю: «Взяли напрямок – і працюємо!». Чимало уваги приділили й планам на наступний рік, адже, як планується, фінансування – лише збільшуватиметься.\n«Очевидно, що ми почали займатись дорогами. До речі, я обіцяв вам, що буде 1 мільярд 200 тисяч гривень? Вже є мільярд двісті, майже. Бачу зростання, думаю у нас в цілому по дорогах на наступний рік буде 45 мільярдів гривень у доступі. В цьому році було 30 мільярдів гривень. Ми не будемо гнатися, щоби їх використати. Все залежатиме від погоди. Тому подивимося скільки освоїмо. Тобто фактично ми хочемо збільшити фінансування на 50 відсотків у наступному році. Бачу це зростання і воно може бути реальним», – зазначив Володимир Борисович.\nНатомість керівник найвищої гілки влади в області поділився планами на початок 2018 року. Аби вже на весні розпочати ремонт доріг Волині, кошти «митного експерименту» за грудень планують спрямувати на виготовлення проектно-кошторисної документації та проведення тендеру.\n«Працюйте з Укравтодором. Все, що потрібно буде від мене – я допоможу! Адже головне – це результат: якісні дороги для українців!» – зауважив Глава Уряду.\nНагадаємо, під час візиту до Луцька Володимир Гройсман проінспектував добудову Волинського перинатального центру та зустрівся з підприємцями на виробництві Modern Expo. Зауважив, що такі медичні об’єкти, як у Луцьку, повинні бути по всій Україні. А що стосується роботи правоохоронців, то зазначив, що економічні підрозділи СБУ тиснуть на «білий» бізнес.\nЗа 5 років всі обласні центри з’єднають якісними дорогами, – Гройсман 19 Квітня 2018 11:25\nПеревіряти дороги Волині Гройсман прилетів вертольотом. Репортаж 30 Травня 2017 14:39\nВолодимир Гройсман – з робочим візитом на Волині. Трансляція 20 Жовтня 2017 16:45\nГройсман хоче перевірити «дорожників» Волині на поліграфі 30 Травня 2017 12:52\nВОЛОДЯ ЗГОРАНСЬКИЙ Показати IP 20 Жовтня 2017 21:46\nЯКЩО Б ГРОЙСМАН ПРЯМО ТАМ ПОСАДИВ НА ДЕСЯТКИ РОКИВ В ТЮРМУ КЕРОВНИКОВ ТОИ ДОРОГИ ЯКИ КРАЛИ Й КРАДУТЬ ГРОШИ З ДОРОГИ , ТОДИ БУЛА УВАЖУХА ГРОЙСМАНУ?! А ТАК ЯК КРАЛИ ТАК И ДАЛЬШЕ КРАДУТЬ И ЖИВУТЬ НАЧХАЛЬНИКИ ПРИ ЦИЙ ДОРОЗИ... ДАВАЙ ЩЕ БИЛЬШЕ ГРОШЕЙ!\n—- Показати IP 21 Жовтня 2017 07:39\nЦирк..., а не ремонт доріг у Луцьку.Після зими робили дороги!!!! при тому ж сра...му «Янику» а зараз перед приїздом Гройсмана!!! Перед зимою. Такого «ремонту доріг» в Луцьку ще не було ....!!! Набережна , Ковельська, Богдана Хмельницького і так пів Луцька... розбиті стоять !!!!! Тільки почули ,що їде Гройсман, зразу гроші з’явилися... за три дні в Луцьку позаляпували всі ями.... КЛОУНИ !!!! Виходить що гроші були!!!\nннннн Показати IP 21 Жовтня 2017 08:31\nна ківерцівську його завезіть хай похвалить покраску ям і горбилів


Модні літні сарафани 2013 (фото) | Любов + Мода, біжутерія, випускні сукні, стосунки, тести та розваги для дівчат\nГоловна > Мода для дівчат > Стиль > Модні літні сарафани 2013 (фото)\nМодні літні сарафани 2013 (фото)\nНемає нічого краще, ніж легкий, сексуальний сарафан з підходящими аксесуарами, щоб насолодитися пляжем, коли на дворі літо. Відмінно підібраний сарафан надав би вам незрівнянний вигляд за допомогою різних дизайнів і красивих кольорів. Тому ми вам представляємо на огляд модні літні сарафани 2013.\nСарафани існують у багатьох моделях, які показують жіночу жіночність і забезпечують більшу ступінь комфорту в літній сезон. Більшість жінок шукають прості та зручні для носіння сарафани, щоб носити їх вдень і як сукню для коктейлів. Короткі і довгі варіанти підходять для таких розваг.\nЦей тип суконь підходить для всіх молодих дівчат, які хочуть виглядати сексуально, щоб вражати і фліртувати, і для тих жінок середнього віку або тих жінок, кому за 50, кому потрібно елегантна літня сукня, щоб носити її лежачи в шезлонгу і насолоджуватися довгою бесідою за прохолодним напоєм. Навіть жінка, якій не подобаються сукні, може захотіти використовувати деякі переваги сарафана за допомогою тропічних принтів і делікатних тканин, коли температура стає спекотніше в серпні.\nКоли жінка шукає чогось, в чому можна розслабитися і провести добре відпочинок на курорті, їй слід вибирати те, що підходить її тілу і дає їй свободу. Вибір сарафана для вашої відпустки повинен включати м’які тканини і прекрасні принти, щось, що відображає стиль і дотик розслабленості. З тією ж метою багато брендів представили лінію з вбудованими бюстгальтерами, щоб дати вашим грудям відпочити без обмежень. Багато жінок люблять це, тому що почувають себе вільно, особливо, оскільки сам дизайн додає більше жіночності. Модні сарафани кожного сезона різні, коли справа стосується чогось елегантного, зробленого відомими дизайнерами моди.\nДля 2013 року модель максі сукні ще працює, і після повернення вони стали ще сильнішими, ніж раніше. Жінка може вибрати максі-плаття з легкого шифону для того дня, коли вона йде за покупками або випиває безалкогольний напій з новим коханим в кафе. Є безліч брендів, які пропонують красиво пошиті модні літні сарафани 2013 сексуальних стилів і різного ступеня відкритості, щоб надати жінці найгарячіший вид.\nлітні сарафанилітні сарафани 2013літня сукнямодні літні сарафанимодні літні сарафани 2013модні сарафанимодні сарафани 2013модні сарафани 2013 фотосарафанисарафани 2013сарафани 2013 фото\n5 способів врятувати землю


Єльченко стане новим послом України в США, вже є агреман – ЗМІ | Mind.ua\nЄльченко стане новим послом України в США, вже є агреман – ЗМІ\nСША схвалили нового українського посла: посада була вакантною з липня цього року після звільнення Валерія Чалого\n13 грудня 2019, 07:33\nFacebook/Постійне представництво України при ООН\nСполучені Штати Америки дали попередню згоду (агреман) на призначення Володимира Єльченка послом України в США.\nУже чотири роки (з 2015 року) Володимир Єльченко є постійним представником України в ООН. Очікується, що на цій посаді його замінить нинішній заступник міністра закордонних справ України Сергій Кислиця.\nУкази президента України про їх призначення слід очікувати вже незабаром, повідомляє видання.\nНагадаємо, попередник Єльченка на посаді посла України в США, Валерій Чалий, а також 10 інших послів були звільнені указом президента в липні цього року – «перебували на посаді значно більший термін, ніж передбачають умови ротації».\nНатомість, в офісі президента повідомили: «У зв'язку з новим етапом в політичному житті України після виборів Зеленський хоче поміняти послів, в першу чергу, в країнах Великої сімки. Але проблема в тому, що поки немає кандидатур їм на заміну. Тому в нинішньому списку країн Великої сімки немає, крім США».\nЗМІ також пов’язують звільнення Чалого з тим, що Зеленський вважає його «людиною Порошенка».\nВ США очікують «найгірший тиждень» з часу початку епідемії коронавірусу 6 квітня 2020, 17:40\nСША Україна ООН Володимир Зеленський


Карпатський капкан — купити на ВсіКниги\nАвтор Ухачевський Сергій\nКошти від продажу цієї книги передаються на допомогу бійцям АТО.\nЦе — розповідь про реальні події, що охоплює десять років (1941–1951) і п’ять країн, учасники якої — радянський герой-розвідник і воїни УПА; Йосип Сталін і Лаврентій Берія; фотокореспондент французької газети «Юманіте» і веселий білоруський партизан; 2-й Міністр Державної безпеки СРСР і Прем’єр-міністр Великобританії; чарівна агентка британської військової розвідки Бестія і безіменний Курвамать...\n«Карпатський капкан» — назва каральної операції, запланованої Москвою на території Галичини в повоєнні роки проти місцевого населення та воїнів УПА, яка збіглася у часі з кількома іншими подіями, не залежними від радянського уряду. А на «перетині інтересів» урядів кількох країн опиняється директор дитячого сиротинця для глухонімих — професійний розвідник, доля якого видається абсолютно неймовірною саме тому, що вона є справжньою — у головного персонажа роману є реальний прототип.\n«Ідея роману народилася після розповіді Сергія Гаврилюка (син актора Івана Гаврилюка — прим. ред.) про свого діда по матері, який був розвідником. — говорить письменник Сергій Ухачевський. — Довелось попрацювати і з архівами. Але варто не забувати, що це — не історична хроніка, а художній твір, і певна доля фантазії в ньому є».\n«Тексти Сергія Ухачевського завжди дуже «живі», насичені, динамічні. Ти не встигаєш перевести подих, як історія вже підходить до фіналу. — відзначає керівник і власник видавництва «Кальварія» Петро Мацкевич. — А його бойовий досвід вберігає читача від «військових ляпів», які регулярно трапляються у письменників».


Моя освіта - реферати, конспекти, доповіді > Фізика > Туман Моне\nСеред картин лондонського періоду знаменитого французького імпресіоніста Клода Моне вражає і особливо дивує одна із серії картин “Будівля Парламенту”, написана на початку минулого століття. На ній зображений червоний туман, через який слабо просвічує Сонце, а вдома далеко здаються примарами. Чи могло таке бути насправді? І якщо так, то чим визначається такий колір туману?\nСпочатку згадаємо шкільний курс фізики, з якого відомо, що туман – це скупчення дрібних крапельок води (або дрібних крижаних кристалів), що виникають при певних умовах в безпосередній близькості від поверхні землі або водної поверхні. Туман стелиться шаром від десятків сантиметрів до десятків і навіть сотень метрів над землею. При виникненні туману погіршується горизонтальна видимість, про що особливо часто можна почути в метеопрогнозах, що попереджають представників різних видів транспорту про особливої обережності під час руху.\nТуман має голубувато-білий колір, проте сильний може бути молочно-білим. Правда, такий колір характерний тільки спостереження біля чистих місць – лук, лісів, озер. У містах тумани мають брудно-сірий колір внаслідок великої кількості пилу в повітрі. Колір туману визначають світлові промені, які розсіюються на частинках води або льоду. Ці частинки розмірами набагато більше мікрона однаково розсіюють світло різних довжин хвиль, поетом колір туману практично білий. Частинки його розміром менше мікрона краще розсіюють промені світла з синьою області спектру, тому легкі, слабкі тумани мають блакитно-синій колір. Таким чином, все здається зрозумілим: туман білого або блакитно-синього кольору, а джерела світла, наприклад, вуличні ліхтарі або Сонце, при розгляді крізь туман можуть мати червоний відтінок.\nАле тоді чому туман на картині Клода Моне має такий червоний, навіть багряний, колір? Це просто наслідок уяви художника? Або картина написана в вечірній час? Таке дійсно може бути внаслідок розсіювання на великих краплях води червоного світла, що виходить від призахідного за горизонт нашого світила.\nАналіз такого незвичайного кольору туману був запропонований вченим Бірмінгемського університету і Військово-морської обсерваторії США. Вони проаналізували не тільки цю, але й інші картини Моне, написані в Лондоні, і встановили, що всі сюжети на картинах реальні, вони написані днем, десь між 13 лютого і 23 березня 1900 року. І причиною такого туману є зміг червоного пилу. Що і послужило доказом того, що екологічна криза почалася не сьогодні. Шедеври Моне доводять його наявність ще на початку 20 століття. На жаль, червоні і сірі тумани стають все частіше частиною життя великих міст, де слово “туман” обов’язково сусідить зі словом “зміг”.\n« Парадокси руху Тиск води в глибинах океану »


Паломництво до монастиря — Рівненська єпархія ПЦУ\nПаломництво до монастиря\nОпубліковано: Субота, 01 червня 2013, 19:48\nОсь і настала така жадана і найприємніша для школярів пора - канікули. Одні мріють про екстремальний відпочинок, інші - про відпочинок на морі чи у селі в бабусі, а учні Млинівської гуманітарної гімназії вирішили поєднати приємне із корисним і вирушили на екскурсію у славетну Пляшеву, до Національного історико-меморіального музею-заповідника «Поле Берестецької битви» та Свято-Георгіївського чоловічого монастиря на Козацьких Могилах.\nУ тому, що поїздка буде вдалою, не було жодних сумнівів: готувалися заздалегідь, детально продумали маршрут, а головне - зібралася чудова команда. П'ятикласники і восьмикласники у супроводі своїх класних керівників та учителя основ християнської етики, настоятеля Свято-Михайлівського храму Млинова протоієрея Тараса Варварука вирушили до славного історичного місця.\nУ Пляшеві подорожуючих зустрів ігумен Григорій (Нерета), насельник Свято-Георгіївського чоловічого монастиря на Козацьких Могилах. Він провів для усіх змістовну і повчальну екскурсію по храму, розповів цікаві історії про ікони монастиря, звернув увагу і дорослих, і дітей на необхідності звіряти усі свої справи із Божим Законом, зокрема зупинився на важливості дотримання двох головних заповідей: 1. Люби Господа Бога твого всім серцем твоїм, і всією душею твоєю, і всією думкою твоєю. 2. Люби ближнього твого, як самого себе. А ще ігумен Григорій нагадав про те, що козаки віддали свої життя за Україну, її волю, народ, цим самим виконавши слова Святого Письма: "Немає більше від тієї любови, як хто душу свою покладе за друзів своїх" (Ін. 15: 13).\nУчні змогли поповнити свої знання з історії України та рідного краю, відвідавши експозиції музею та прослухавши цікаву екскурсію. Ніхто не залишився байдужим після відвідин підземелля, де спочивають загиблі у Берестецькій битві козаки.\nУ Свято-Параскевському храмі монастиря насельником ієромонахом Онуфрієм (Лядою) та протоієреєм Тарасом Варваруком було відслужено панахиду за загиблими воїнами-козаками. По її завершенні отець Тарас виголосив невеличку проповідь, у якій звернув увагу усіх присутніх на патріотизмі, поставивши за приклад подвиг козаків. Він також спонукав задуматися над тим, що кожен із нас може зробити для України?\nСповнені вражень від почутого і побаченого, ми вирушили до пам'ятника козакам і селянам-повстанцям, які воювали під Берестечком у 1651 році. Тут ігумен Григорій продовжив цікаву розповідь про події тих далеких часів і запропонував відвідати острів Гайок і Козакову яму. Саме там тримали героїчну оборону 300 козаків, про яких Т.Шевченко згодом написав:\nІ земля не приймає...\nВідомий також факт, що славний козак Іван Нечай отримав 14 поранень і не здався живим у полон, крім того, він відхилив пропозицію польського короля про помилування і героїчно загинув у нерівному бою із ворогом.\nНа козацькому цвинтарі було прочитано молитву за спокій душ загиблих козаків, похованих на цьому місці.\nТака насичена програма екскурсії хоч дещо і втомила, однак разом із тим поповнила наші знання, а головне - збагатила духовно. Можливо, комусь приклад козаків слугуватиме дороговказом до справжнього, змістовного, гармонійного життя, сповненого любові один до одного, до Бога, до України.\nучитель Недільної школи Млинівського


Флешку USB JetFlash 500 32Gb (TS32GJF500) Black/purple ✈купить в Україні!Флешка\nJetFlash 500 32Gb (TS32GJF500) Black/purple\nФлешка Transcend JetFlash 500 32Gb (TS32GJF500) Black/purple\n(235 грн б/р)\nФлешка Transcend JetFlash 500 32Gb (TS32GJF500) — просте і доступне рішення, якщо вам потрібно передати інформацію з ПК на ПК або мати при собі цифрові версії документів, фото, звітів. Адже не завжди виходить взяти з собою лептоп або підключитися до «хмари». А малогабаритний і ємний накопичувач просто носити з собою, записавши всю важливу інформацію.\nОсновною характеристикою для USB-флешок є ємність. Transcend JetFlash 500 32Gb (TS32GJF500) надасть вам 32 Гб файлового простору. Адже часи немістких Flash-накопичувачів, на які можна було «залити» максимум кілька фото, давно пройшли. При цьому заповнити об'єм пам'яті флешки можна дуже скоро завдяки високій швидкості зчитування 32 Мбайт/сек і запису 18 Мбайт/сек.\nUSB-накопичувач Transcend JetFlash 500 32Gb (TS32GJF500) можна назвати універсальним, модель сумісна з більшістю ОС . Для приєднання передбачений порт USB 2.0.\nТехнічні особливості, безумовно, важливі. Але також при пошуку флешки зверніть увагу на особливості Transcend JetFlash 500 32Gb (TS32GJF500). Можливо, вам особливо сподобаються ця та інші флешки ударостійка, водонепроникні, стильна яскравого кольору, з фактурної текстурою корпуса.\nХарактеристики Флешка Transcend JetFlash 500 32Gb (TS32GJF500) Black/purple та комплектація товару можуть змінюватися виробником без повідомлення.


«Історична правда» - абетка Духновича стала протестом проти мадяризації Закарпаття - 11 Грудня 2017 - Новини Закарпаття\nГоловна » 2017 » Грудень » 11 » «Історична правда» - абетка Духновича стала протестом проти мадяризації Закарпаття\nУкраїнці мають Тараса Шевченка, Івана Франка, угорці – Шандора Петефі, поляки – Адама Міцкевича. Схожий революціонер, символ автентичності потрібен був і закарпатським «русинам». Для них ним став Олександр Духнович.\nПро це в фільмі «Русини Закарпаття» проекту «Історична правда з Вахтангом Кіпіані» (щосуботи о 22:00 на телеканалі ZIK) зазначив журналіст Олександр Гаврош.\nОлександр Духнович – священик російського походження із нині словацького села Тополя. Щодня він по кілька годин засиджувався в бібліотеці. Втім, цікавило його не лише богослов'я.\n«Духнович був не лише священиком, він був поетом – писав латинські, німецькі, русинські та російські вірші. Він був і прозаїком, і драматургом. Олександр Духнович навіть написав дві п'єси, які заклали основу театрального мистецтва на Закарпатті», – зазначив колишній голова науково-культурологічного товариства імені Олександра Духновича Михайло Алмашій.\nМаючи доступ до унікальних видань, Духнович вишукує згадки про давні традиції Закарпаття. Захопившись історією рідного краю, він пише власні дослідження. А у 1847-му навіть береться за нечувану на угорському Закарпатті справу – укладає буквар «русинської» говірки.\n«Книжица читальная для начинающих» Духновича стає справжнім протестом засиллю угорської культури на Закарпатті. Відтепер школярі можуть вивчати грамоту не церковнослов’янською мовою, як було раніше, а рідною говіркою.\nОлександра Духновича називають «русинським» Тарасом Шевченком. Пишучи свої твори, він навряд чи здогадувався, що через 100 років мова, якою він користувався, стане основою для цілих словників. А його самого величатимуть будителем ті, хто називають себе «русинами».\n«Ми говоримо про великий авторитет у плані «русинського» лідера. Справа в тім, що у часи Духновича була сильна мадяризація. І він зробив все для того, щоб зберегти автентичність нашої мови», – заявив керівник громадської організації «Русинський край» Микола Бабинець.\nАбетку Духновича називають одним із перших варіантів української літературної мови. Втім, закарпатці, що нині звуть себе «русинами», свято вважають, що текст букваря став основою окремої, «русинської» мови.\nСам Духнович, який писав не лише закарпатською говіркою, а й угорською та словацькою мовами, навіть подумати не міг, що під впливом його книги частина закарпатців назве себе окремим народом. А 23 квітня, коли він народився, навіть святкуватимуть «День русина».\nЧерез пів століття після смерті письменника, 1923-го року в Ужгороді москвофіли створюють власне товариство, та називають його на честь русинського «будителя». Ім’я Олександра Духновича використовують для популяризації російської культури на Закарпатті.\nПідтримувати русофільство угорська влада відмовляється. У 1945-му товариство зникає, а на Закарпаття приходить радянська влада і не визнає русинів окремим народом.


Code like a girl. На шляху до рівності у сфері технологій – Повага\n11 Лютого 2020 5 Липня 2021 01287\nКодувальниці, програмістки, розробниці ПО. Ще п’ять років тому професії, дотичні до галузі високих технологій, були «чоловічою цариною». За останні п’ять років кількість жінок ІТ-галузі зросла в чотири рази – з 9 тисячі спеціалісток до майже 40 тисяч. Загалом в Україні 24% ІТ-спеціалісток – показник середній по всьому світі. Чому ж жінки зупиняються на досягненні мети? Традиційність? Навряд чи. Адже жінок у цій сфері завжди було багато, проте їхній вклад часто замовчували.\nЗабуті програмістки. Як жіноцтво рухало ІТ сферу до середини 20 століття\nЯкщо імена Ади Лавлейс та Грейс Хопер хоч іноді згадуються серед визначних програмістів минулого, то мало кому відомо, що саме жінки були авторками комп’ютерної програми для найпершої в США урядової ЕОМ “ENIAC”. Вона вираховувала траєкторії для артилерії та нюанси ядерних вибухів. Шість жінок: Елізабет Холбертон, Кетрін МакНалті, Марлін Вескофф, Рут Тейтельбаум, Бетті Джин Дженнінгс і Френсіс Білас без жодних мануалів від інженерів програмно розширили можливості ЕОМ.\nДо слова, зовнішній вигляд комп’ютерів на довгі роки визначила саме Бетті Холбертон. Після 2 світової війни Холбертон допомогла в розробці панелі керування для UNIVAC (першого американського комерційного комп’ютера), на якій числа розташовувалися поруч із клавіатурою, і вмовила інженерів замінити зовнішній вигляд UNIVAC із чорного на сіро-бежевий. Елізабет також брала участь у розробці перших стандартів для мов програмування COBOL і Фортран разом із Грейс Хоппер.\nІнша сфера, де жіноче програмування стало визначним – астрономія. Програмістки наблизили людство до зірок. Ще у 60-х роках у NASA були відділи, що складалися суто з жінок. Вони робили колосальну роботу з обчислень. Те, що зараз забирає секунди та хвилини у суперкомп’ютерів, робилося на калькуляторах. Про це, до слова, нещодавно зняли фільм «Приховані фігури». Проте кодування завжди було таким собі «чоловічим клубом». Маргарет Гамільтон, яка програмувала бортове програмне забезпечення всіх місій «Аполлон», згадує що крім неї на початку роботи програмісток у проекті не було.\nМаргарет Гамільтон в 1969 році з лістингом програмного коду, розробленого її командою для «Аполлон»\nВирівнюємо ваги. Сучасний стан сфери технологій та програми для жінок, які бажають спробувати себе в ІТ\nЖінки не обирають технології через стереотипи та «інший склад розуму». Принаймні так пояснюють ситуацію у сфері інтернет тролі. Використовують вони, звичайно, іншу лексику, та в першій частині вони мають рацію. Сфера відкрита для жінок, але багато дівчат бояться бодай спробувати свої сили.\nСучасні технології відчайдушно потребують більшої кількості дівчат і жінок, і статистика це доводить. Згідно з дослідженням, проведеним Accenture and Girls Who Code, кількість жінок в STEM зменшилася з 1990-х років, і якщо не зупинити цієї тенденції, кількість жінок – комп’ютерних науковиць у світі знизиться з 24% до 22% до 2025 року. Починати треба передусім зі сфери освіти. Найкращі показники – у США. Там 23% випускниць STEM. В Україні відсоток корелюється в залежності від ВНЗ та спеціальності. Наприклад, у Харківському національному університеті радіоелектроніки на двох факультетах (комп’ютерних наук та комп’ютерної інженерії) навчається приблизно 11-12% дівчат. Це дорівнює швейцарському показнику. Аби популяризувати професію серед жіноцтва, щорічно в четвертий четвер квітня відзначається день “Дівчата в ІКТ”. З моменту його заснування 2010 року в його рамках пройшли понад 11 000 заходів в 171 країні, які охопили понад 350 000 молодих жінок.\nДля подолання гендерного розриву у сфері технологій існують численні програми, які охоплюють широкий загал – від учениць до дорослих жінок. Наприклад, дівчата STEM – проект для подолання гендерних стереотипів при виборі професії. Минулого року в 19 регіонах України відкрилися осередки проекту – у школах, університетах, позашкільних закладах.\nДля тих, хто бажає вивчити саме конкретну мову програмування, у світі та Україні існують схожі програми – Code Like a Girl, Django Girls та інші. Їхній досвід показовий – цікавість до предмету величезна. Наприклад, на момент написання статті у форматі Django Girls відбулися 863 події, заявки подали 53937 учасниці, 21114 відвідали – і все це 94 країнах. На черзі вже понад півсотні запланованих заходів.\nЛистопадова зустріч Django Girls у Харкові\nПро свій досвід розповідає Олексій Радченко, співзасновник IT компанії та ініціатор Django Girls у Харкові.\n«Формат заходу такий, що 10 коучів (досвідчених розробників) протягом дня пояснюють технології дівчатам, на кожного коуча – 3 учасниці. Вперше я у Львові був коучем. Це було дуже класно і драйвово. Я сам маю великий досвід викладання, і в цьому заході можна на 100% проявити ці якості. Основний мотив проведення – в тому, щоб запалювати цю іскру знань в очах. Учасниці приходять дуже різні, з різними мотивами. Від 14-ти років – і старші за 50. Зазвичай заявок у 5-6 разів більше, ніж учасниць. Обираємо виходячи з мотиваційних листів та міркувань корисності – кого цей захід може вмотивувати продовжити навчання технологіям після».\nЩо ж до стереотипу про «не такий жіночий мозок», то дослідження довели – різниці немає. Бо навіть більше – на GitHub «жіноче» редагування коду затверджували частіше.\nУвійти в ІТ. З чого починають кар’єру\nОбирати кар’єру в ІТ починає дедалі більше жінок, проте стикаються вони і з певними проблемами. Часто що більший досвід роботи, то більша фінансова різниця між чоловічими та жіночими зарплатами. Наприклад, чоловіки Manual QA з досвідом більше 6 років отримують на $ 300-400 більше за жінок із тим же досвідом і спеціалізацією. Єдине місто, що не підтримало тренд – Харків, тут платня тестувальниць перевищує чоловіків майже по всіх категоріях.\nОдна з причин різниці – вимушена перерва на декрет. Та останнім часом, за словами керівників ІТ компаній, тенденція проводити три роки за межами професії минула і дівчата все швидше повертаються на приблизно ті ж посади, з яких ішли – вже за півроку-рік. Тренди задають великі компанії.\nУ айті я трохи більше трьох років. Основний досвід – Hr / Recruiter, і ось уже близько півроку я QA. В індустрію йшла по любові :) Була дуже натхненна Дуровим, стартаперам з долини, в загальному тим, що люди отримали майже безмежні можливості, які можна використовувати для створення прекрасного технологічного майбутнього. Особисто я складнощів поки не зустрічала, але було кілька неприємних ситуацій у моїх колег. Наприклад, в одній з компаній, де я була ейчаром, один із очільників перейшов на більш високу посаду і постало питання про вибір нового ліда. Для багатьох була очевидною кандидатура, назвемо її Настею. Настя – відмінний девелопер, до неї можна було бігти по допомогу при будь-яких проблемах, але колишній лід – новий менеджер, порахував, що жінка бути девом не може.\nКомпаніям також варто виробити політики по декретах, і в загальному бути більш дружніми щодо майбутніх / теперішніх матерів – зараз цим можуть похвалитися тільки найбільші компанії. Так само варто розвивати корпоративну культуру загалом. Простий приклад – хлопці, звикнувши до чоловічого колективу, іноді недоречно жартують.\nСтати програмісткою можна й не витрачаючи роки в університеті. Головне мати бажання та щиро захоплюватися темою – впевнена Ольга.\nДо того часу, як почала захоплюватися програмуванням, здебільшого використовувала вже готові програмні продукти. Мені завжди хотілося зрозуміти, як це бути розробником таких продуктів, а не просто користувачем. Була купа ідей у голові – ось би написати скрипт або плагін, який допоможе вирішити рутинні завдання або автоматизує будь-який процес. У цей час натрапила на оголошення воркшопу Django Girls. Мене це захопило – і я продовжила навчання. Закінчивши курси, я стала Python Developer-ом і донині працюю на цій позиції.\nПерший час мені було важкувато знаходитися в повністю чоловічому колективі розробників. Бо завжди складалося враження, що хлопцям легше дається програмування, вони більше розуміються на техніці, на програмних продуктах тощо. Але насправді все це приходить із досвідом, треба просто не боятися пробувати! Із іншим ставленням через стать я не стикалася.\nЗ Ольгою погоджуються і хедхантери. Аби увійти в ІТ, треба стартувати. Навіть якщо професія буде не зовсім технічна – підтягнути навички, дізнатися кухню зсередини та остаточно визначитися з напрямком можна й на дотичних спеціальностях. Тим паче, що їх дуже багато – кожна п’ята вакансія 2019 року.