ЗАКОН МАКСИМАЛІЗАЦІЇ ЕНЕРГІЙ | Довідник з екології\nЗАКОН МАКСИМАЛІЗАЦІЇ ЕНЕРГІЙ\nЗАКОН МАКСИМАЛІЗАЦІЇ ЕНЕРГІЙ (Г. ОДУМА ТА Ю. ОДУМА) – у суперництві між системами виживає (зберігається) та з них, яка найкраще сприяє надходженню енергії та найефективніше використовує макс. її кількість. Така система: 1) створює нагромаджувачі (сховища) високоякісної енергії; 2) витрачає певну кількість нагромадженої енергії на забезпечення надходження нових порцій енергії; 3) забезпечує колообіг різних речовин; 4) створює механізми регулювання, які підтримують стійкість систем та їхню здатність пристосовуватися до змінних умов; 5) налагоджує з ін. системами обмін, необхідний для забезпечення потреб в енергії спец, видів. Слід зазначити, що 3. м. е. справедливий і щодо інформації, тому його можна розглядати також як закон максималізації енергії інформації: найкращі шанси стосовно самозбереження має та система, яка найбільшою мірою сприяє надходженню, виробленню й ефективному використанню енергії та інформації. Макс. надходження речовини як такої ще не гарантує успіху системі у конкурентній групі ін. аналогічних систем.\nВи зараз читаєте: ЗАКОН МАКСИМАЛІЗАЦІЇ ЕНЕРГІЙ\n« Короткі відомості про фтор, бром і йод – ВОДЕНЬ. ГАЛОГЕНИ-НЕОРГАНІЧНА ХІМІЯ\nПЕРША КОСМІЧНА ШВИДКІСТЬ – РУХ ТІЛА В БЕЗПОВІТРЯНОМУ ПРОСТОРІ (БЕЗ УРАХУВАННЯ СИЛИ ТЕРТЯ) »


Продукти, які категорично не можна купувати в супермаркеті. Дім. Порадник - Новини Рівного. Відео on-line. Все про телекомпанію - Телеканал «Рівне 1»\n11.04.19 , 1824 переглядів\nЄ продукти, які ми купуємо кожного дня і навіть не замислюємося про їх небезпеку. В той же час вони вбивають імунітет і здоров'я наших дітей, і скорочують роки вашого життя. Отже, які ж продукти не можна купувати і чим їх замінити?\nЗдивовані? Адже в пакетик, наприклад, з корицею цілком можна насипати більше добавок. І тоді ви заплатите не за спеції, а за підробку, яка може завдати шкоди вашому здоров’ю.\nЧИМ ЗАМІНИТИ: купуйте спеції в баночках і меліть їх вже вдома. Для цього можна використовувати млинки, кавоварку або невеликі ступки. Такий спосіб подрібнення спецій гарантує не тільки здоровий підхід до приготування їжі, але і аромат, який не зрівняється ні з однією меленою спецією.\nІ цей повсякденний продукт також не варто приносити додому з магазину. Справа в тому, що виробники вже давно навчилися додавати в тісто і хлібопекарські поліпшувачі, до складу яких входить ущільнювач тіста, і підсилювачі смаку, і т.д. І це не кажучи про те, що борошно вищого гатунку вкрай не корисне для здоров'я.\nУ кращому випадку такий хліб буде викликати у вас бажання купувати його знову і знову (діють підсилювачі смаку, які на наш організм діють як наркотик). У гіршому - любителів білого хліба чекають запори та інші проблеми, пов'язані з травною системою.\nЧИМ ЗАМІНИТИ: краще купувати хліб з висівками або пекти його вдома. Хліб можна замінити, до речі, і лавашем. Його легко можна приготувати на сковороді.\nЗелений чай у пляшках\nЛюбите втамувати спрагу зеленим чаєм з пляшки? А ви знаєте, що антиоксидантних властивостей в ньому при цьому в 100 разів менше, ніж в склянці звичайного чаю? А цукру більше, ніж в колі. При такому складі в кращому випадку ви будете просто набирати зайву вагу. У гіршому - у вас з'являться проблеми з нирками, печінкою і сечовим міхуром.\nЧИМ ЗАМІНИТИ: зелений чай краще робити вдома самому, охолодити, налити в красиву пляшку і взяти його з собою на прогулянку. І смачно, і корисно, і економно.\nВипічка з джемом\nАпетитний круасан з варенням, печиво з джемом краще також залишити в магазині. Адже начинка, яка використовується для випічки, дуже непроста: в ній міститься і загущувач, і ароматизатор, і консервант. Тоді як «зміст ягід» всього 30-40%.\nЧИМ ЗАМІНИТИ: випічку краще готувати вдома, використовуючи свіжозаморожені ягоди і свіжі фрукти.\nЛюбите ковбаску або балик з магазину? А ваш малюк з радістю їсть сосиски? Зупиніться: Всесвітня Організація Охорони здоров'я визнала, що ці продукти провокують рак!\nЧИМ ЗАМІНИТИ: купуйте м'ясо і готуйте різні делікатеси вдома. Наприклад, сосиски для малюків можна зробити у фользі, а для бутербродів використовувати домашню буженину.\n12 несподіваних способів застосування оцту в побуті\nТеги: продукти харчування рівне1


Закарпатські хокеїсти відзначили День Незалежності по-футбольному – Новини спорту на Закарпатті | PMG.ua\nСпорт • 25 серпня 2015 року, 09:43979\nЗакарпатські хокеїсти відзначили День Незалежності по-футбольному\nФедерація хокею Закарпаття організувала до Дня Незалежності України справжнє спортивне свято. У зв’язку з відсутністю на території області майданчиків для заняття хокеєм, відомі хокейні команди області зустрілися на футбольному полі.\nУчора, 24 серпня, на футбольному полі зі штучним покриттям села Сторожниця пройшов турнір з міні-футболу серед хокейних команд Закарпаття. Серед учасників турніру представники ХК "Мукачево", "Ужгородські вовки", "Шахтарські барси" і "Спартак".\nГарна погода і святковий настрій подарувало спортсменам і глядачам багато приємних емоцій. У фінальному поєдинку на полі зійшлися "Шахтарські барси" і "Мукачево". Зустріч закінчилась з рахунком 1:0. Єдиний і переможний гол забив форвард "барсів" Сергій Шутяк.\nНа Говерлі туристка з Києва небезпечно травмувалась


Рішення Одескабель для ОСББ та ЖБК | Центр навчання ефективним комунікаціям «Платформа комфорту» при КК «Центр комунального сервісу»\nГоловна > Новини > Рішення Одескабель для ОСББ та ЖБК\nЕлектроенергія, вода, тепло, газ, утилізація побутових відходів та багато інших ресурсів і послуг з кожним днем ростуть в ціні. У поточній ситуації головне питання, яке турбує керівників ОСББ та мешканців багатоквартирних будинків – «Як знизити вартість утримання будинку?». Існує два основних варіанта вирішення цього питання: «підраховувати всі ресурси, які споживає будинок» та «мінімізувати кількість споживаних ресурсів».\nЗа нашими підрахунками та думкою інших компаній (в тому числі представників Укргазбанку) LED освітлення це найкраще рішення по модернізації/економії. Строк окупності коштів вкладених в освітлення парадних при заміні ламп розжарювання – 6 місяців! В інших проектах термін окупності вищий в рази (до 7-10 років), а необхідна сума може досягати мільйона гривень (закупівля системи освітлення чи утеплення фасаду будинку). У випадку освітлення незначні кошти приносять необхідний ресурс ОСББ для інших питань.\nТД Одескабель під ТМ ОК-LED™ гарантує можливість економії з мінімальними вкладеннями!\nСвітлодіодне освітлення ОК-LED™ – рішення яке виключить відразу кілька проблем, а саме:\nЯкісне освітлення в парадних – виконання норм і вдячні мешканці.і\nКонтроль за споживанням електроенергії (ніхто не вкрутить іншу лампу чи лампу розжарювання).\nБезпека для мешканців.\nЕкономія коштів на освітленні до 90%.\nАнтивандальний – виключена можливість крадіжок!\nЛише за один рік компанія ТД Одескабель заощадила кошти і поліпшила якість життя в більш ніж 200 будинках за допомогою світильників та рішенням ОК-LED™. За один рік понад 750 ОСББ описали свої проблеми, сьогодні ми їх вирішуємо системно і пропонуємо рішення, яке відповідає на всі щоденні питання голів ОСББ, а саме:\n«Хто буде встановлювати? У нас електрик … » – ми пропонуємо рішення« під ключ ».\n«Світильники досить дорогі, це насправді вигідно?» – дійсно, вартість одного світильника вище, ніж застарілого з лампою розжарювання, але за рахунок економії термін окупності становить до 6 місяців, додатково Ви вирішуєте питання з крадіжками ламп!\n«Зараз всі пропонують світлодіодне освітлення, чому саме ОК-LED?» – ми пропонуємо рішення аналога якому немає. Одескабель – виробник з історією, ми підтверджуємо якість і забезпечуємо сервіс. Завод процвітає з 1949 року і ми гарантуємо якість та виконання своїх зобов’язань. Ви завжди знаєте куди звернутися!\n«Навіщо світильник, коли можна вкрутити LED лампу?» – світлодіодні лампи заборонено встановлювати в невентильовані світильники. Також врахуйте, що LED лампи мають направлене світло (буде світити в одну сторону, ККД значно зменшиться), більш того, суворі реалії показують, LED лампу легко знімають протягом тижня. Наші рішення виключають такі «недоліки».\n«А що якщо вкрадуть?» – Запропоноване рішення виключає ризик крадіжок! Тому, що ОК-LED™ це світильники зі спеціальними антивандальними гвинтами (виключений доступ вандалів до внутрішньої частини). Світлодіодний елемент не використовується в побутових умовах. Ми, додатково, пропонуємо технологію щодо встановлення наших світильників. З ОК-LED™.\n«У нас не вистачає коштів на закупівлю, що робити?» – компанія ТД Одескабель направлена на допомагу ОСББ. Ми пропонуємо безвідсоткову розстрочку на світлодіодні світильники ОК-LED™ (бюджет обмежений).


Гороскоп на 14 жовтня 2019, гороскоп на сьогодні для всіх знаків\nГороскоп на 14 жовтня 2019: кому сьогодні астрологи прогнозують шалений успіх, а кому – негаразди\n08:48, 14 жовтня 2019\nЦей понеділок – ідеальний день, щоб довести до логічного завершення якісь важливі справи, витягуючи із них вигоду.\nГороскоп на сьогодні для кожного знака Зодіаку / фото: clutch.ua\nЗірки гороскопу обіцяють 14 жовтня надати вам усі можливості для того, щоб ефективно і плідно попрацювати та підбити проміжні підсумки. Цей день – ідеальний час, щоб розібратися зі старими завалами і навіть довести якусь важливу справу до логічного завершення. Іншими словами, цього понеділка – час збирати каміння, рішуче завершуючи раніше розпочаті проекти й витягуючи з них вигоду.\nВ особистому житті день підходить для відповідальних кроків, чи то відверте зізнання, прощання або навпаки, пропозиція руки і серця, пише 1001goroskop.\nМежі між упевненістю і самовпевненістю Овна буде практично не видно. В усякому разі, оточуючим. Сам Овен може вважати, що він просто робить справу, націлений на результат і вимагає того ж від усіх, хто перебуває поруч. Однак з боку цінні вказівки Овна можуть походити на батіг наглядача, а його прямота – на критику без пощади. Зірки гороскопу радять Овну 14 жовтня стримати свій запал, інакше так і до бунту недалеко.\nТелець може демонструвати занепад сил і небажання концентруватися на якихось ділових питаннях. Тому зірки гороскопу радять йому не напружуватися. Якщо ситуація вимагатиме від Тельця активних дій, йому варто придивитися до людей навколо: хтось із них точно знає, що робити, і не проти покерувати. Тельцю ж 14 жовтня корисно дозволити трохи собою покомандувати.\nЗірки гороскопу радять Близнюкам вибирати нестандартні шляхи: традиційний підхід до справ не дасть потрібних результатів. Творчість – це вміння мислити не так, як усі, і воно сьогодні стане Близнюкам у нагоді. Придумати хитрий робочий план, перетворити розмову з начальником на театральну постановку – 14 жовтня Близнюки будуть здатні на найнеймовірніші, непередбачувані ходи. Їхня винахідливість і креатив не знатимуть меж!\nЧитайте такожГороскоп на тиждень 14-20 жовтня для всіх знаків\nДумки Рака будуть постійно крутитися навколо нагальних справ. Аж до того, що навіть на відпочинку думка про те, як вирішити ту чи іншу проблему, не даватиме йому спокою! Через це бідний Рак здатен буквально розриватися між справами і будинком; з роботи він може крадькома дзвонити додому, з дому – на роботу. Його зусилля не пропадуть дарма: сьогоднішня бурхлива діяльність Рака виявиться на рідкість успішною і продуктивною.\n14 жовтня у Льва величезний потенціал! День наділяє його активністю, творчою жилкою і практичною кмітливістю. Такий чудовий коктейль допоможе Льву за дві секунди розправитися з будь-яким завданням – навіть нестандартним. Сьогодні Лев здатен придумати елегантні й дотепні рішення проблем, до яких оточуючі (або навіть він сам) довгий час не могли підступитися!\n14 жовтня Діва розженеться так, що зупинитися стане для неї цілою проблемою! Її мозок, та й весь організм, буде працювати у форсованому режимі, викладаючись по максимуму. Через це оточуючі можуть здаватися Діві сонними мухами, які рухаються і мислять як при сповільненій зйомці. Не дивно, що Діва намагатиметься їх підганяти, користуючись при цьому не найделікатнішими методами.\nОбставини будуть квапити Терези, буквально підштовхуючи в спину. Навіть якщо швидко діяти і приймати рішення не їхній стиль, Терези зуміють пристосуватися до нового ритму. Ключем до такого перетворення стане чарівне слово «треба». Втім, незважаючи на метушню, самі вони не залишаться у програші: 14 жовтня Терези будуть почуватися як ніколи корисними і потрібними. Тобто практично щасливими.\nСкорпіон буде готовий подумати про своє майбутнє. Не помріяти, витаючи у хмарах, а конкретно вирішити, куди рухатися далі. Плани Скорпіона будуть відрізнятися чіткістю й увагою до дрібниць, а тому їх втілення у життя – всього лише питання часу. Єдине «але»: 14 жовтня Скорпіону не слід забувати і про сьогодення, точніше – про оточуючих. Не варто дошкуляти їм причіпками і бурчанням, навіть якщо здається, що вони все роблять не так.\nНайменше 14 жовтня Стрільця хвилюватиме чужа думка – принаймні, саме так він поводитиметься. Зірки гороскопу наділяють його впевненістю в тому, що він робить усе як треба, а оточуючі з їхніми порадами лише заважають. Тому не варто попадатися Стрільцю під гарячу руку – якщо він зайнятий якоюсь справою, то в запалі здатен висловити все, що вважає за потрібне. А ось запитати його думки щодо якогось питання можна і навіть вітається: Стрілець буде задоволений.\n14 жовтня – відмінний день для того, щоб Козеріг подумав про майбутнє! Втім, спершу йому треба доробити поточні справи, які висять над ним, як дамоклів меч. Зірки гороскопу кажуть, що найбільш ефективною для Козерога виявиться робота по дому. Ну а, довівши до ладу простір навколо, можна почати упорядковувати свої ідеї та плани. Не бійтеся ризикувати! Поставивши перед собою нову мету, Козеріг зрозуміє, як її можна досягти.\nВодолій здатен буде для будь-якої проблеми знайти десяток можливих рішень, а потім вибрати з них те, яке виявиться найбільш ефективним і простим. Мозок Водолія працюватиме точно, як швейцарський годинник, а руки – акуратно, як у касира в швейцарському банку. Цей день ідеальний у вирішенні будь-яких питань, крім тих, де потрібно проявити тактовний підхід. Чим-чим, а швейцарською дипломатичністю 14 жовтня Водолій відрізнятися не буде!\n14 жовтня у Рибах прокинеться справжній бухгалтер! Вони зуміють до будь-якої проблеми підійти з ясною головою, прогнавши емоції геть. Це чудовий день, щоб провести ревізію сімейного бюджету, спланувати витрати на майбутнє й подумати, як отримати ще більший дохід. Втім, і в будь-яких інших сферах, навіть у коханні, Риби будуть налаштовані настільки ж практично, замінивши мову почуттів мовою суворих фактів та цифр.


попередній опис структури майбутнього документа, в якому описуються такі параметри, як величина абза > managerhelp.org\nпопередній опис структури майбутнього документа, в якому описуються такі параметри, як величина абзацних відступів, тип і розмір шрифту для різних елементів тексту, розташування заголовків, відстань між рядками, число колонок тексту на сторінці, розташування і спосіб нумерації зносок, тощо; щоб скористатися цим описом при вводі тексту переважно досить послідовно натиснути на певні клавіші або на комбінацію клавіш, щоб повідомити текстовому процесору, який елемент тексту вводиться (заголовок, стандартний абзац, чи зноска);\nавтоматична перевірка орфографії і підказка при вводі синонімів.\nввід і редагування таблиць і формул з відображенням їх на екрані в такому вигляді, в якому вони будуть надруковані;\nоб'єднання документів в процесі підготовки тексту до друку;\nавтоматичне складання змісту і алфавітного довідника.\nБільшість текстових процесорів мають засоби налагодження на конфігурацію комп'ютера, зокрема на тип графічного адаптера і монітора. Тому можливості зображення тексту на екрані в значній мірі залежать від роздільної здатності монітора.\nКожен текстовий процесор має свій унікальний спосіб внутрішнього представлення даних. Тому текст, підготовлений одним текстовим процесором, як правило, не може бути прочитаний іншим текстовим процесором. Для забезпечення можливості обробки текстових документів різними процесорами існують спеціальні програми - конвертори, які переводять файли, підготовлені одним текстовим процесором у файли, придатні для обробки іншим текстовим процесорам.\n. Настільні видавничі системи.\nНастільні видавничі системи (desktop publishing) використовуються для підготовки книг, альбомів журналів, газет. Як правило, попередня підготовка таких документів проводиться з використанням текстових процесорів. Настільні видавничі системи призначені для реалізації різних поліграфічних ефектів.\nПо низці функціональних можливостей настільні видавничі системи аналогічні кращим текстовим процесорам.\nТак, обидва типи програмних продуктів дозволяють розміщувати на одній сторінці текст і ілюстрації, формувати текст в декілька колонок, редагувати текст, маніпулювати блоками тексту. Але настільні видавничі системи відрізняються за двома ознаками: по-перше, ширшими можливостями управління підготовкою тексту; по-друге, підготовлений ними матеріали мають значно вищий рівень якості.\nПрограмні продукти класу desktop publishing умовно можна розділити на дві підгрупи: настільні видавництва професійного рівня і настільні видавництва початкового рівня. Продукти першої підгрупи призначені для роботи над виданням документів зі складною структурою або типу ілюстрованих журналів.\nДо систем професійного рівня можна віднести QuarkXPressfor Windows, Frame Maker for Windows, Page Maker for Windows. Однак, вони дорогі і складні в експлуатації, тому їх недоцільно використовувати тим спеціалістам, яким потрібно тільки інколи швидко і красиво підготувати документацію, лист або оголошення. Продукти другої підгрупи переважно орієнтовані на початківця і користувача, який лише зрідка займається підготовкою документів. Найпоширенішими в цій підгрупі є пакети Microsoft Publisher, Pageplus for Windows. Очевидний параметр оцінки рівня настільної видавничої системи - її ціна. Ціна деяких систем професійного рівня в десятки раз перевищує ціну пакетів, умовно віднесених до другої підгрупи.


Безкоштовно курсова робота скачати: Водні ресурси Прикарпаття\nГоловна Курсові роботи українською Екологія Безкоштовно курсова робота скачати: Водні ресурси Прикарпаття\nВодні ресурси Прикарпаття / сторінка 9\nПрут біля сс. Нижній та Верхній Вербіж, Грушів, Тростянка, Воскресинці, і, особливо, Княждвір, де активізація зсувних процесів створює загрозу ботанічному заказнику загальнодержавного значення "Княждвір" – одному з найбільших в Україні насаджень тису ягідного, внесеного до Червоної книги;\nв Косівському районі особливої уваги заслуговує басейн р. Безулька біля с.Снідавка, де в її верхів'ях спостерігається активізація зсувів.\nактивізація зсувів спостерігається в межах Прут-Черемошського межиріччя, де Покутське передгіпське скульптурне підняття розчленоване долинами рр. Рибниця, Лючка та Пістинька, на схилах яких сформувались великі за площею зсувонебезпечні осередки;\nв верхів'ях басейну Прутець Чемегівський (Надвірнянський район).\nВраховуючи кризові умови, що склались в багатьох районах області у зв'язку з активізацією зсувних процесів, необхідно здійснити природоохоронні заходи по попередженню зсувів та організувати вивчення динаміки цих небезпечних екзогенних геологічних процесів, особливо в районах їх активізації .\nГірська частина області майже повністю входить в зону активного розвитку селевих процесів. Найбільш селенебезпечні високогірні і середньогірні ділянки Верховинського, Косівського, Надвірнянського, Богородчанського, Рожнятівського та Долинського районів.\nНайбільш широко селеві процеси поширені на лівобережжі р. Чорний Черемош в басейнах потоків Погорілець, Дземброня, Бистрець та р. Пробійна (Верховинський район), у верхів'ях річок Рибниця, Пістинька (Косівський район) та в басейні р. Прут, особливо на території, підпорядкованій Яремчанській міській раді.\nАктивізація селевих явищ на протязі останніх 10 років відмічається по лівих притоках р. Прут (рр. Жонка, Явірник, Женець), де селеві потоки руйнували дороги, мости, а селевими виносами неодноразово заносилось полотно залізниці Коломия-Рахів. В 1997-2000 роках спостерігались інтенсивні селеві потоки в басейні р. Прутець Чемегівський (потоки Рокитний, Левущик, Каратулець, Цапулець, Шекелювка, Хичка та Копчин).\nЗоною інтенсивного природного карсту являється широка смуга середнього Придністров'я в межах Галицького, Тисменицького, Тлумацького, Городенківського та Снятинського районів. Карст пов'язаний з розмивом і розчиненням сульфатних та карбонатних порід неогену. Розвиток відкритого та напівзакритого карсту веде до утворення характерних форм рельєфу у вигляді провалів та осідання земної поверхні у вигляді "лійок" діаметром від 3-5 м до 40-60 м у поперечнику. Це призводить до суттєвого зменшення придатної для обробітку площі найбільш родючих в області грунтів.\nНайбільша активізація карстових процесів зафіксована поблизу сіл Тишківці, Вікно, Чортовець, Олієво-Королівка Городенківського району та Озеряни, Жабокруки, Хотимир і Воронів Тлумацького району, де легкорозчинні гіпсові відклади неогену виходять на денну поверхню. Інтенсивність активізації карсту оцінюється в 1-2 % на рік, що виражається в утворенні нових та рості вже існуючих карстових форм рельєфу.\nТехногенний карст спостерігається в межах промислово-міської агломерації м.Калуша, розвиток якого спричинений розробкою покладів калійної солі.\nПротягом 1985-1995 р. р. в межах відроблених шахтних полів відмічалось інтенсивне утворення поверхневих карстових форм (провальні воронки, осідання земної поверхні), що спричинило до утворення озер на опущених ділянках в північній частині м. Калуша (Північне сильвінітове рудне поле) та в с. Хотінь (Хотіньське рудне поле). Осідання земної поверхні в м. Калуші призвело до руйнування житлових будинків, доріг, інженерних комунікацій в районі вулиць Вітовського, Глібова та ін. і завдало значних матеріальних збитків. В грудні 2001 р. велика провальна воронка діаметром до 25 м і глибиною 15-20 м утворилась в зоні Центрального каїнітового поля, на відселеній території.\nВеликої шкоди довкіллю завдають процеси водної ерозії, що ведуть до розмиву берегів річок (Таблиця 3.4). Вказані процеси найбільш інтенсивно проявляються в передгірській частині області на ріках Бистриця-Солотвинська, Бистриця-Надвірнянська, Лімниця, Свіча, Прут, Чорний Черемош та їх притоках.


Ексклюзивне інтерв'ю Супрун: Ситуація з вакцинами стабілізувалась лише в 2018 році | FaceNews.ua: новости Украины\n30.05.2019 14:25 (Обновлено 30.05.2019 в 14:29)\nПро інші зміни в українській медицині – запуск галузі трансплантації органів, збільшення фінансування для лікування онкохворих та людей з орфанними захворюваннями – чули одиниці. Що й казати про міжнародний досвід, сучасні протоколи та європейський підхід у роботі українських лікарів. Вони залишаються приводом для гордощів лише в медичному просторі. В ексклюзивному інтерв’ю Радіо Свобода виконувач обов’язків міністра охорони здоров’я України Уляна Супрун розповіла про трирічні зміни в галузі, про проблеми інвестування, агітацію вакцинування та програми, які мають змінити українську медицину.\n– Для багатьох українців медична реформа – це лише декларації з сімейним лікарем. Ніхто не «бачить» змін в інших галузях медицини, поки не стикнуться з цим. В першу чергу кажуть про відсутність змін в інфраструктурі: «старі лікарні», «а де ремонт?»\nНещодавно на рівні держави закупили для «Охматдиту» спеціальні автомобілі, щоб була можливість поїхати забрати дитину й привезти її до лікарні. Це просто неможливо, щоб все необхідне обладнання було в кожному пологовому будинку, коли немає програми


13. ІРАНСЬКІ КОЧОВИКИ НАДЧОРНОМОР’Я\nБлизько трьох тисяч років тому первісні суспільства території України вступили в епоху розкладу та майнового розшарування. Набули поширення залізні зброя та знаряддя праці, що дало підстави археологам назвати цей період історії ранньозалізною добою. Саме тоді з’явилися найдавніші писемні згадки про первісні народи, що мешкали на українських теренах. Особливо докладно про Скіфію та її сусідів писав «батько історії» – грек Геродот, який присвятив їй IV книгу своєї дев’ятитомної «Історії» (Геродот, 1993, с. 180–229).\nСкіфсько-сарматський період охоплює все І тис. до н.е. і перші століття нашої ери, коли культурно-історичний процес на півдні України визначали іраномовні племена кіммерійців, скіфів, сарматів. Усі вони прийшли в Надчорномор’я зі сходу і були далекими нащадками найдавніших індоєвропейських скотарів лісостепової та степової України, які у IV–III тис. до н.е. рушили степами Євразії на схід і досягли півдня Сибіру, Монголії, Індії, Ірану (див. попередні розділи). Для І тис. до н.е. археологічно простежено три хвилі міграції іраномовного населення (кіммерійці, скіфи, сармати), які котилися в українські степи зі сходу і по суті були поверненням нащадків найдавніших індоєвропейців Лівобережжя Дніпра на батьківщину своїх пращурів.\nУ цей час степова Україна стала західним крилом своєрідного світу іраномовних скотарів-номадів, що охоплював євразійський степ від Дунаю на заході до Алтаю на сході. Культурно-історичну спільноту утворювали три великі регіони: західний скіфський (степи України та Передкавказзя), східний сако-масагетський (Казахстан та Середня Азія) та центральний савромато-сарматський (степ між Нижнім Доном та Південним Уралом).\nРушійною силою соціально-економічних процесів, які зумовили поступовий розклад первісних суспільств на території України у І тис. до н.е., були поширення кочової форми скотарства (номадизму) та наростаючий культурний, економічний, соціальний вплив античної цивілізації на Чорноморське узбережжя. Під постійним впливом прогресивного Надчорномор’я поступово трансформувалися і консервативніші суспільства лісостепової та степової України.\nВизначальний внесок у вивчення скіфсько-сарматської доби в Україні зробила київська школа скіфологів (О. І. Тереножкін, В. А. Ільїнська, Є. В. Черненко, Г. Т. Ковпаненко, Б. М. Мозолевський, В. Ю. Мурзін, С. С. Бессонова, Ю. В. Болтрик, О. В. Симоненко, С. А. Скорий). На основі їхніх праць побудований цей розділ. Значний внесок у дослідження степовиків Північного Надчорномор’я І тис. до н.е. зробили російські вчені Б. М. Граков, М. І. Артамонов, К. Ф. Смирнов.\nСкіфсько-сарматська, або ранньозалізна доба розпочалася з появою в українських степах войовничих кіммерійців. Це перший народ стародавньої України, справжня назва якого відома науці, адже вона була зафіксована в стародавніх письмових джерелах, зокрема, у безсмертній «Одіссеї» Гомера:\nУ середині V ст. до н.е. Геродот сповіщав, що країна, яку в його час займали скіфи (тобто Північне Надчорномор’я), раніше належала кіммерійцям (рис. 92). На підтвердження своєї думки він писав: «Ще і тепер є у Скіфії Кіммерійські стіни, є Кіммерійські переправи, є область, що зветься Кіммерією, є і так званий Кіммерійський Боспор» (Геродот, 1993, с. 183).\nЩо відомо науці про походження загадкового племені кіммерійців? У середині II тис. до н.е. у лісостепах та степах Поволжя виникла зрубна археологічна культура епохи бронзи. Вона належала до численних скотарсько-землеробських культур євразійського степу, що виникли внаслідок міграції найдавніших індоєвропейських скотарів півдня України на схід. Значну роль у господарстві зрубників відігравало осіле та відгінне скотарство, хоча вони були добре знайомі із землеробством і проживали у постійних селищах уздовж степових річок. Археологічно простежується поступове переселення зрубних племен з Поволжя на захід паралельно із зростанням ролі скотарства в їхньому господарстві. Цей процес стимулювався прогресуючою аридизацією клімату степової зони Східної Європи. Пізньозрубні пам’ятки рубежу II–І тис. до н.е., відомі під назвою сабатинівської та білозерської культур, концентруються у степовому Надчорномор’ї, Надазов’ї та лісостеповому Лівобережжі Дніпра (Тереножкин, 1976, с. 190).\nБлизько 900 р. до н.е. на півдні України зникають постійні поселення зрубників. У цей час в українських степах поширюються підкурганні поховання скотарів-номадів зі зброєю, знаряддями, кінською упряжжю кіммерійського типу, які, на думку фахівців, є кінцевим етапом розвитку матеріальної культури зрубних племен. Паралельно в степах Східної Європи поширюється залізо, яке робить зброю та знаряддя кіммерійців значно ефективнішими порівняно з бронзовими виробами попередників.\nУсі ці археологічні факти дають підстави дослідникам вважати кіммерійців пізніми зрубниками, що на початку І тис. до н.е. перейшли до кочового скотарства (Тереножкин, 1976, с. 186–215). Останнє невпізнанно змінило суспільство кочовиків. Воно стає рухливішим, оскільки родові колективи були змушені весь час пересуватися за стадами овець, корів, табунами коней, які, поїдаючи та витоптуючи траву, потребували постійної зміни пасовиськ. У степах кочовики мігрували у меридіональному напрямку: взимку худобу пасли на південних пасовиськах з тонким сніговим покривом, а літо проводили на півночі, де трава менше вигорала від сонця.\nРухливий спосіб життя стимулював розвиток транспортних засобів. Поширився колісний транспорт для перевезення майна, мобільних жител кочовиків (кибиток) та юрт. Обов’язковим елементом побуту номадів були конярство та вершництво. Недаремно в «Іліаді» мешканці далекого і таємничого Надчорномор’я названі «дивними доїтелями кобилиць» та «млекоїдами».\nПостійна зміна пасовиськ призводила до частих збройних сутичок із сусідами. Тому суспільства кочових скотарів, як правило, були войовничі. Можливість легкого відчуження табунів коней та гуртів худоби призводила до нерівномірного їх розподілу, концентрації в одних руках і майнового розшарування скотарських суспільств. Мілітаризація останніх створювала додаткові умови для перерозподілу худоби на користь військових вождів. Тому з поширенням кочового скотарства в європейських та азійських степах відбувалася кристалізація верстви військової аристократії, яка на чолі загонів вершників здійснювала набіги на сусідів. Додатковим стимулом до військової агресії номадів на землі осілих землеробів була постійна потреба кочових степовиків у продуктах осілого господарювання – зерні, ремісничих виробах: складній металевій зброї, знаряддях праці, ювелірних виробах, дорогоцінних металах тощо.\nСаме на цій стадії історичного розвитку, яка характеризувалася переходом до кочового скотарства, майновим розшаруванням та войовничістю суспільства, знаходилися кіммерійці. Судячи з імен їхніх вождів (Теушпа, Тугдаме, Шандакшатра), відомих за ассирійськими та грецькими письмовими джерелами, кіммерійці були іраномовним народом. Вони проживали в українських степах приблизно між 900 і 650 рр. до н.е., і відомі археологам за похованнями у насипах більш давніх степових курганів.\nПоховальна яма під курганом нерідко обшивалася деревом і мала дерев’яне перекриття. Вірогідно, це свідчить, що пращури кіммерійців мешкали у лісистому краї і мали досвід дерев’яного домобудівництва. У ранніх кіммерійських могилах поховані лежать в архаїчній скорченій позі, властивій зрубній культурі епохи бронзи. Пізніше небіжчика клали випростаним на спині головою на захід. Саме так ховали своїх померлих скіфи, які були наступниками кіммерійців на півдні України. Поряд з померлими кіммерійськими воїнами-вершниками клали зброю: мечі та кинджали з грибоподібними навершями та хрестоподібними перехрестями бронзових руків’їв, стріли з бронзовими втульчастими, дволопатевими наконечниками (рис. 93, 5), кам’яні булави та молотки. У могилах воїнів знаходять своєрідну кінську упряж: бронзові вудила з кінцями двокільчастої форми та плавно зігнуті трипетельчасті псалії (рис. 93, 4), за допомогою яких вудила фіксувалися в роті коня. У степах між Доном та гирлом Дунаю розкопано понад 100 таких курганних поховань.\nПрикладне мистецтво кіммерійців відоме насамперед за оздобленням кінської упряжі. Це складні геометричні орнаменти, в яких кола, спіралі та квадрати компонувалися в хрестоподібні композиції (рис. 93, 1, 2). Кіммерійські намогильні стели – це кам’яні стовпи заввишки близько 1,5 м, на яких зображувався бойовий пояс із різноманітною зброєю на ньому. Як кам’яна скульптура, так і зброя кіммерійців має паралелі на сході у культурі скотарів південносибірського степу.\nОсновою кіммерійського війська були загони легкоозброєних вершників-стрільців на чолі з родовими вождями. Войовничі степовики здійснювали військові походи на землі сусідів. Кіммерійські могили з характерними речами з’явилися на території Молдови, у Нижньому Подунав’ї, Добруджі. Однак, особливий інтерес для нас становлять контакти кіммерійців зі своїми північними сусідами, які були далекими пращурами слов’ян, зокрема, українців. Мається на увазі землеробська людність лісостепового Подніпров’я та межиріччя Дністра та Дніпра IX–VII ст. до н.е., яка відома археологам під назвою чорноліської археологічної культури.\nНа відміну від войовничих кіммерійських кочовиків, це осіле миролюбне населення займалося землеробством в його розвиненій, орній формі. На думку дослідників, характерний для глиняного чорноліського посуду орнаментальний мотив у вигляді заштрихованих паралельними лініями геометричних фігур символізує зоране поле. Осіле скотарство мало допоміжний характер. Розводили корів, овець, свиней, коней. Напади кінних загонів войовничих степовиків-кіммерійців змушували землеробів лісостепу захищати свої селища ровами та валами. З метою самооборони вони запозичили від степових нападників їхнє прогресивне для того часу озброєння, причому вплив кіммерійців у лісостепу був настільки потужний, що осілі землероби засвоїли навіть такі елементи суто степового військового обладунку, як кінська упряж, довгі мечі кіннотників тощо.\nЗначно більше відомо про походи кіммерійської кінноти через Кавказький хребет на південь у VIII – на початку VII ст. до н.е. Про це свідчать не лише знахідки кіммерійських речей на згаданих територіях, а й ассирійські письмові джерела: цар закавказької країни Урарту Руса І близько 722 р. до н.е. зазнав тяжкої поразки від кіммерійців. У 705 р. до н.е. у бою з ними загинув ассирійський правитель Саргон II, у 679 р. до н.е. вони напали на Ассирію, 675 р. до н.е. знищили Фрігійське царство в Анатолії, а близько 660 р. до н.е. підійшли до кордонів Лідії. Грізні кочовики з півночі справили таке глибоке враження на кавказькі народи, що у давньогрузинській мові їхнє ім’я «гмірі» означає «богатир» (Мурзін, 1994). За Геродотом, кіммерійці осіли на південному березі Чорного моря. Тут їхня країна під назвою Гаміра, за ассирійськими джерелами, проіснувала до кінця VII ст. до н.е., а 605 р. до н.е. була знищена їхніми затятими ворогами скіфами (Тереножкин, 1976, с. 215).\nЗа легендою, кіммерійці опинилися у Малій Азії, тікаючи з Надчорномор’я під натиском скіфів. Однак письмові джерела та дані археології свідчать, що значна частина кіммерійців не пішла на Кавказ, а лишилася в українських степах, де була поглинута у VII ст. до н.е. новою хвилею іраномовних кочовиків зі сходу – скіфами. Геродот розповідає поетичну легенду про загибель кіммерійських царів. Скіфська навала розколола кіммерійське суспільство. Заклик кіммерійських вождів воювати з нападниками до кінця не дістав підтримки у народу. Тоді вожді почали битися між собою. Всі вони загинули у цьому бою і були поховані у високій могилі на березі Дністра.\nСкіфи – це грецька назва іраномовних кочовиків українських степів VII–III ст. до н.е. Їхня самоназва – сколоти.\nПершу згадку про скіфів маємо в ассирійському джерелі, що датується близько 674 р. до н.е. У цей час Ассирія потерпала від нападів войовничих кінних стрілків з луків, які вдерлися у Закавказзя з півночі, з країни Ішкуза на чолі з царем Партатуа. Пізніше скіфи стали союзниками Ассирії у боротьбі з повсталими мідійцями. Коли мідійці обложили ассирійську столицю Ніневію, «величезне скіфське військо на чолі з царем Мадієм, сином Прототія» (вірогідно, згаданого Партатуа), розбило військо нападників. Скіфські кіннотники могутньою хвилею прокотилися через весь Близький Схід і зупинилися на кордоні Єгипту.\nІз сотнями ранньоскіфських поховань Північного Кавказу контрастує невелика їх кількість (усього близько 20) у степах півдня України. На відміну від степового Надчорномор’я лісостепова смуга України у VII–VI ст. до н.е. була ареною бурхливого економічного розвитку. Тут між верхів’ями Дністра та Ворсклою відома величезна кількість поселень, городищ, поховань осілих землеробів, нащадків вищезгаданих чорноліських племен X–VIII ст. до н.е., пращурів слов’ян (Тереножкин, 1976; Ильинская, 1968).\nПісля заснування грецьких торгово-ремісничих факторій наприкінці VII – у VI ст. до н.е. на північному узбережжі Чорного моря між лісостеповими землеробами та греками встановилися тісні торгові контакти. До материкової Греції колоністи вивозили зерно в обмін на ремісничі товари, вино, предмети розкоші. Однак торговельні шляхи з півночі до грецьких колоній Чорноморського узбережжя перетинали степ. Військовий контроль над ними давав неабиякий зиск войовничим номадам Надчорномор’я. Саме вигоди транзитної торгівлі та контролю над торговельними шляхами із землеробського лісостепового Подніпров’я до грецької колонії Ольвії у гирлі Південного Бугу зумовили переміщення центру Скіфії з Передкавказзя на Нижній Дніпро (Мурзин, 1990, 1994; Бартонек, 1991). Сталося це близько середини VI ст. до н.е. і, мабуть, супроводжувалося збройною боротьбою кочовиків-скіфів з осілими землеробами лісостепу за політичний контроль у Північному Надчорномор’ї.\nЗ кінця VI ст. до н.е. скіфи впевнено контролювали ситуацію в Північному Надчорномор’ї. Про це писав Геродот, який відвідав Ольвію в середині V ст. до н.е. Число скіфських пам’яток в українських степах різко зросло наприкінці VI ст. до н.е., досягаючи максимуму у IV ст. до н.е. (Ильинская, Тереножкин, 1983; Мозолевський, 1983).\nНезадовго після встановлення скіфського контролю над Північним Надчорномор’ям останнє зазнало нападу величезного перського війська на чолі з царем Дарієм І Гістаспом. Ця драматична подія сталася близько 514 р. до н.е., і була докладно описана Геродотом (Геродот, 1993, с. 199–213).\nПісля падіння Ассирії на Близькому Сході запанувала Персія. Мріючи про світове панування, перські правителі з династії Ахеменидів почали готуватися до завоювання Греції. Для цього треба було відрізати її від чорноморського хліба і забезпечити тили перському війську, підкоривши скіфів. На Близькому Сході ще добре пам’ятали навалу скіфської кінноти з півночі. Це стало формальним приводом для вторгнення персів до Скіфії. «Цар побажав тепер покарати скіфів за вторгнення в Мідію», – писав Геродот.\nДарій І зібрав величезне різноплемінне військо, яке, за Геродотом, налічувало 700 тис. воїнів. На думку фахівців, «батько історії» у декілька разів перебільшив чисельність персів. Однак, і в цьому випадку армія була дуже велика (Черненко, 1984).\nПерейшовши Босфорську протоку між Азією та Європою по спеціально побудованому наплавному мосту, перси спустошили Фракію і вийшли на Нижній Дунай. Неподалік від його гирла підкорені персами греки спорудили ще один міст через ріку, по якому перська армія Дарія форсувала Дунай і вступила в Скіфію (рис. 94).\nСкіфам не вдалося створити міцний антиперський союз із сусідніми народами. Тому їхнє військо відходило без бою на схід, спалюючи пасовиська, отруюючи криниці та джерела. Дарій переслідував скіфів і у північному напрямку, спаливши у лісостепу якесь велике місто (можливо, Гелон). Слідом за скіфами Дарій дійшов до безводного, випаленого сонцем Надазов’я. Тут перси зупинилися в укріпленому таборі. Пройшовши майже всю степову Скіфію, вони так і не змогли нав’язати генеральної битви скіфам і знищити їхнє військо. Виснажені й знесилені довгими переходами і наскоками скіфської кінноти, перси були змушені повертатися назад до переправи через Дунай випаленими чорноморськими степами. Скіфи на чолі зі своїми царями Іданфірсом, Таксакісом та Скопасісом продовжували знесилювати перську армію наскоками, готуючись до вирішального бою (рис. 95).\nГеродот розповідає, що у цей час до перського табору приїхав посланець Іданфірса з дивними дарами: птахом, мишею, жабою і п’ятьма стрілами. Перси вирішили, що скіфи віддають переможцям свою військову могутність, землю, воду і небо своєї батьківщини. Однак радник Дарія розчарував свого господаря, розтлумачивши подарунки інакше: «Якщо ви, перси, не полинете в небо, обернувшись на птахів, не сховаєтесь у землі, ставши мишами, чи не скочите в болото, обернувшись на жаб, – ви не повернетесь назад, уражені цими стрілами».\nНарешті скіфи наважилися на вирішальну битву з армією Дарія, остаточно виснаженою довгим походом. Однак у ніч перед боєм Дарій з добірною частиною війська втік з табору, лишивши там знесилених воїнів та ревучих віслюків, які мали створити видимість армії і ввести в оману скіфів. Таємно, під покривом ночі, Дарій з гвардією переправився через Дунай наплавним мостом, яким він прибув до Скіфії. Так безславно скінчилася невдала спроба персів завоювати Скіфію.\nВолодарями країни були царські скіфи Надазов‘я, які підкорили найближчих сусідів і мали певний політичний вплив на більш віддалені народи. Відомо багато спроб реконструювати карту Скіфії за Геродотом. Найбільш переконливу реконструкцію запропонували В. А. Іллінська, О. І. Тереножкін та Б. О. Рибаков (рис. 94).\nНадчорноморські та надазовські степи були зайняті власне іраномовними кочовими скіфами. Північніше у лісостепах між Верхнім Дністром і Ворсклою відомі численні селища та величезні городища пращурів слов’ян – скіфів-орачів та скіфів-землеробів. На захід від них мешкали фракійці, а на схід на верхньому Дінці та Дону – угро-фінські племена будинів. У Поліссі жили балтські племена неврів, андрофагів, меланхленів. За Доном починалися кочів’я спорідненого скіфам іраномовного народу савроматів. Південними сусідами степових скіфів були грецькі колоністи Чорноморського узбережжя.\nОсновою могутності й процвітання скіфів-степовиків був, як зазначалося, контроль за торгівлею зерном, вирощеним осілими землеробами лісостепу. Через чорноморські колонії греки вивозили зерно до материкової Греції. Зокрема, Афіни з V ст. до н.е. забезпечувалися хлібом зі Скіфії. За хліб греки розплачувалися ремісничими виробами, коштовною зброєю, вишуканим посудом, ювелірними виробами зі срібла та золота, вином. Коштовності та предмети розкоші, знайдені у скіфських курганах українських степів, були виготовлені в ремісничо-торгових центрах греків північного узбережжя Чорного моря – Тірі, Ольвії, Херсонесі, Пантікапеї та ін. (рис. 96). Скіфська знать накопичувала ці престижні, коштовні речі, які згодом опинялися у курганах скіфської аристократії. Наприкінці V – у IV ст. до н.е. були споруджені найбільші скіфські кургани. Саме цим часом датується також переважна більшість рядових скіфських поховань у степу.\nКонтроль над потоком зерна з лісостепової України через колонії Чорномор’я до Греції зумовлював два головні напрями скіфської політики: північний та південний. Скіфські правителі робили постійні зусилля щодо втримання військово-політичного контролю не лише над виробниками зерна – землеробами лісостепу, а й над транзитними торгівцями цим зерном – греками Надчорномор’я. Скіфи брали активну участь у політичних і військових баталіях, що точилися у грецьких містах-колоніях Чорноморського узбережжя. Частина скіфської аристократії досить довго жила у цих містах і поступово еллінізувалася під впливом блискучої античної культури. Про це свідчать як грецькі письмові джерела, так і скіфсько-еллінський набір речей у скіфських могилах на стародавніх цвинтарях Ольвії, Херсонесу, Пантікапею (Мурзін, 1994, с. 121–126).\nТретім напрямом політичної активності скіфів був захід. По Нижньому Дунаю і навіть по Нижньому Дністру рання Скіфія межувала з фракійцями, які заважали прямій торгівлі з Грецією. Найбільший успіх скіфської експансії на захід пов’язаний з іменем царя Атея. В середині IV ст. до н.е. цей правитель підкорив Добруджу та Правобережжя Нижнього Дунаю і навіть карбував в античному місті Калатеї власну монету (рис. 97). Знайдено напис, де він погрожував мешканцям міста Візантій на березі Босфору: «Цар скіфський Атей демосові візантійців: не перешкоджайте моїм прибуткам, щоб мої кобилиці не пили вашої води».\nОднак у цей час на півночі Греції міцніла держава Македонія на чолі з Філіпом II. У битві з македонянами 339 р. до н.е. на Нижньому Дунаї скіфи були розбиті, загинув їхній цар Атей, якому було майже 100 років. 331 р. до н.е. Зопіріон, намісник сина Філіпа II – Олександра Македонського, здійснив похід на чолі 30 тис. воїнів з Нижнього Дунаю на Ольвію. Македонянам не вдалося взяти місто, а на зворотному шляху всі вони разом з полководцем були знищені скіфами.\nКультура скіфів українських степів була місцевим своєрідним виявом культури величезного кочового іраномовного світу, який розвивався в євразійських степах від Алтаю до Нижнього Дунаю протягом І тис. до н.е. Вона творчо вбирала в себе впливи сусідів і відповідно пережила кілька етапів історичного розвитку.\nФормування скіфської культури відбувалося у VII ст. до н.е. під знаком поглинення і засвоєння елементів культури попереднього населення Надчорномор’я – кіммерійців. Під час походів за Кавказький хребет скіфи сприйняли багато передньоазійських здобутків. З V ст. до н.е. Скіфія розвивалася під сильним культурним впливом античної Греції, переважно з міст-колоній Чорноморського узбережжя (Мурзін, 1994, с. 128).\nСкіфи були кочовими скотарями і весь час рухалися слідом за табунами коней та гуртами овець. Чоловіки їхали верхи, а жінки та діти у кибитках – чотири- чи навіть шестиколісних возах, які були вкриті повстю від негоди. Взимку скіфи пасли худобу на малосніжних низинах Нижнього Подніпров’я, Надчорномор’я, Надазов’я, Північного Криму. Літо проводили на півночі – у лісостепах, де було більше води, а трава на пасовиськах менше вигорала під сонцем. Геродот сповіщав, що, відступаючи перед персами вглиб степів, скіфи відправили свої сім’ї з худобою на північ, тобто на традиційні літні пасовиська кочовиків.\nСкотарській економіці скіфів відповідав їхній раціон: м’ясо, молоко, сир. Геродот докладно описує виготовлення екзотичного для греків продукту – іпаки, сиру з кобилячого молока. Значну частку раціону становили каші (пшенична, ячмінна).\nУявлення про зовнішність, одяг, озброєння скіфів дають численні зображення на срібному та золотому посуді та інших ювелірних виробах, знайдених у скіфських могилах (рис. 98). Скіфські чоловіки носили бороди, вдягалися в короткі каптани, вузькі штани, шкіряні черевики. Голову прикривали повстяним башликом конічної форми. Одяг прикрашався хутром та орнаментом, для аристократії – золотими орнаментованими платівками, число яких іноді сягало кількох тисяч. На довгому вбранні та високому головному уборі знатних скіфянок було чимало золотих бляшок-нашивок.\nОснова скіфського війська – легка кіннота, озброєна короткими мечами-акінаками, сокирами, списами. Проте головною зброєю були лук та стріли. Невеликий потужний скіфський лук стріляв на відстань до 500 м. Своєрідністю тактики бою була влучна стрілянина по ворогу на повному скаку (Черненко, 1968).\nДосконалий лук та вправні лучники були добре відомі за межами Скіфії. Не лише безпосередні сусіди, а й далека Греція запозичили наконечники стріл скіфських типів. Письмові джерела свідчать, що поліцейську службу в Афінах несли найманці – скіфи-лучники.\nУдарною силою скіфського війська була важкоозброєна кіннота. Вона складалася зі скіфської знаті, яка могла придбати коштовний захисний обладунок. Останній, крім щита, включав шкіряні куртку, штани та шолом, обшиті, як лускою, залізними чи бронзовими пластинами. Найдорожчим був обладунок грецької роботи – виготовлені з суцільного бронзового чи сталевого листа шоломи, поножі античної роботи.\nВизначальний внесок у вивчення матеріальної культури та побуту скіфів зробили археологи України в ході розкопок скіфських курганів Північного Надчорномор’я.\nДамо короткий опис типового поховання рядового скіфського воїна IV ст. до н.е. Кургани кочових скіфів розташовувались в українських степах групами на найвищих, вододільних ділянках рельєфу. Під курганним насипом заввишки до 2 м знаходилась прямокутна яма розмірами приблизно 2 х 3 м, завглибшки 2–4 м. У нижній частині північної стіни ями робився підбій. У цій поховальній камері у випростаній позі на спині головою на захід клали небіжчика. Поряд, як правило, зліва знаходять горит (футляр для лука та стріл) з кількома десятками бронзових наконечників стріл, а також 1–2 залізні наконечники списів, наконечник дротика, рештки залізного меча-акінака. В головах лежать рештки загробної їжі: частина скелета вівці чи коня та залізний господарчий ніж з кістяним руків’ям. Іноді грецька амфора з-під вина. У чоловічих могилах знаходять кам’яні фігури воїнів-родоначальників. Як правило, вусатого воїна зображували з гривною на шиї, рогом у руці, бойовим поясом з різноманітною зброєю.\nНезрівнянно багатшими були грандіозні поховальні споруди скіфських царів, перекриті курганними насипами заввишки як шестиповерховий будинок (до 21 м). Найбагатші з них – кургани Чортомлик, Солоха, Куль-Оба, Огуз, Мелітопольський, Бердянський, Товста Могила та ін. Образний і докладний опис поховання скіфського царя подає Геродот: «Могили їхніх царів розташовані в місцевості Гери, в тому місці, до якого Борисфен судноплавний, пливучи від моря. Там, коли помирає їхній цар, вони викопують в землі велику чотирикутну яму, а як вона вже готова, беруть трупа. Тіло мерця покривають воском (перед тим очищають від нутрощів його живіт), наповнюють його перетертим купрієм, кмином, насінням селери, кропом, потім зашивають черево, кладуть покійника на віз і перевозять його до іншого племені. Ті, до яких привозять померлого, роблять те саме, що й царські скіфи: відрізають кінчик вуха, стрижуть на голові волосся, дряпають в різних місцях рамено, вкривають синцями лоб і ніс і проколюють стрілою ліву руку. Звідти на возі труп царя перевозять ще далі до підвладного їм племені. І коли так вони об’їздять із покійником всі племена, вони прибувають у країну Гери, яка є областю останнього підвладного їм племені і місцем поховання царів. Потім помістивши покійного на підстилку в могильному склепі, встромлюють у землю з усіх боків від покійника списи, а над ними кладуть деревини і вкривають їх очеретяними матами. В просторому приміщенні-склепі ховають одну з його наложниць, яку перед тим задушили, його чашника і куховара, конюха, особистого слугу, візника і його коней, а також певну частину його речей і так само золоті чаші (срібла та міді вони зовсім не використовували). Коли вони все це зроблять, то насипають великий земляний курган, намагаючись зробити його якомога вищим.\nКоли минає рік, вони влаштовують нове святкування. Вибирають п’ятдесят найкращих слуг і задушують їх, і до того ще п’ятдесят коней із найкращих… Виготовивши з 50 задушених юнаків та такої ж кількості коней чучела, скіфи розставляли на увіткнутих у землю жердинах навкруги царського кургану 50 мертвих вершників-охоронців.» (Геродот, 1993, с. 196).\nВ Україні досліджено більше десятка курганів скіфських царів (Мозолевський, 1979).\nСтарожитності скіфів археологи розрізняють за так званою скіфською тріадою – своєрідною зброєю, кінською упряжжю та звіриним стилем у прикладному мистецтві. У розвитку останніх простежується два головні періоди – ранній (VII–V ст. до н.е.) та пізній (V–III ст. до н.е.).\nРанньоскіфські мечі мають брускоподібне навершя та серцеподібне перехрестя (рис. 99, 13). Пізніше навершя набуває антеноподібної, перехрестя – трикутної, а лезо – гостролистої форми (рис. 99, 3). Вузьку гостролисту форму мають і пізньоскіфські наконечники списів (рис. 99, 1), на відміну від масивних лавролистих наконечників VII–V ст. до н.е. (рис. 99, 12). У пізній період великого поширення набувають залізні наконечники метальних дротиків з довгою тонкою втулкою (рис. 99, 2).\nМасовою знахідкою в могилах скіфських воїнів є бронзові втульчасті трилопатеві наконечники стріл. Ранні вістря масивніші, більші за розміром, з довгою втулкою (рис. 99, 15–19), дволопатевіі, іноді з пером ромбічної форми та шипом на довгій втулці (рис. 99, 18, 19). Пізньоскіфські наконечники дрібніші, з короткою або схованою втулкою (рис. 99, 4–9, 14), іноді трикутної в перетині форми (рис. 99, 4, 5).\nВисока боєздатність скіфської кінноти (рис. 100) значною мірою була зумовлена досконалою кінською упряжжю, яка давала змогу вершнику чітко керувати конем. Найважливішими її елементами є вудила, що фіксувалися у роті коня за допомогою псаліїв. Ранні скіфські бронзові вудила, як правило, закінчувалися стрем’ячкоподібними кільцями (рис. 99, 20) і фіксувалися тридірчастими, злегка зігнутими псаліями (рис. 99, 21). У IV–III ст. до н.е. масового поширення набули прості, залізні вудила (рис. 99, 10) та дводірчасті псалії (рис. 99, 11).\nЗвіриний стиль полягає у широкому запровадженні в прикладному мистецтві зооморфних мотивів. Реалістичні чи схематичні зображення диких тварин у динамічних позах прикрашали зброю, кінську упряж, одяг, предмети побуту. Ранньоскіфський звіриний стиль відзначався реалізмом (рис. 96), виразними впливами Близького Сходу, зображенням суто азійських тварин: гірських баранів, хижаків родини котячих, грифонів, баранів та ін. У V–III ст. до н.е. внаслідок потужного культурного впливу з грецьких колоній Надчорномор’я (рис. 101) на півдні України поширюється пізній різновид звіриного стилю, який називається греко-скіфським. Він характеризується схематизацією та поширенням суто античних міфологічних і орнаментальних мотивів поряд зі скіфськими. Такий стиль був західним виявом прикладного мистецтва євразійського степу, де в І тис. до н.е. панували зооморфні мотиви (Археология УССР, 1986, т. 2, с. 166–170; Мозолевський, 1979, с. 100–104).\nВірування скіфів належать до політеїстичних релігій передкласових суспільств. Серед багатьох богів виділялися головні, один з яких був верховним божеством. Племінні вірування первісних скотарів перебували на стадії трансформації у національну релігію ранньокласової скіфської держави (Археология УССР, 1986, т. 2, с. 157–163; Бессонова, 1983).\nСкіфська релігія має численні паралелі у віруваннях інших індоєвропейських народів, насамперед індоіранців. Першим це відзначив Геродот, який назвав сім головних скіфських божеств та їхні аналоги у грецькому Пантеоні. Головними скіфськими божествами були богиня священного вогню домашнього вогнища Табіті (Гестія стародавніх греків), уособлення неба Папай (Зевс) та його дружина, богиня землі й води Апі (Гея). Важливе місце в пантеоні займали бог сонця Гойтасир (Аполлон), богиня родючості та життя Аргімпаса (Афродіта), бог-герой Геракл та божество війни Арей (Арес). Геродот яскраво змалював поклоніння скіфів мечу, який був символом Арея, та принесення в жертву йому військовополонених (Геродот, 1993, с. 193, 194). Царські скіфи поклонялися ще й родоначальнику та покровителю коней Тагімасаду.\nВражаюча різниця між грандіозними поховальними спорудами царів та бідними могилами рядових скіфів демонструє ступінь майнового та соціального розшарування скіфського суспільства. За майновим та правовим статусом у ньому простежуються верстви рядових общинників, родової аристократії, верховних правителів-царів, підкорена місцева людність, раби з числа військовополонених та ін. Є всі підстави говорити про початок формування скіфської держави. Як і всі державні утворення кочових скотарів (гунська імперія Аттіли, Аварський каганат, імперія Чингізидів тощо), скіфська держава була досить нестійким, ефемерним об’єднанням, яке скоро розпалося через різні об’єктивні й суб’єктивні причини. Крім того, на скіфів зі сходу тиснула нова хвиля іраномовних кочовиків – сарматів.\nСармати були східними сусідами скіфів і з IV ст. до н.е. почали поступово заселяти правий, західний берег Нижнього Дону. Крах Скіфії був зумовлений не стільки експансією сарматів, скільки низкою несприятливих для скотарського господарства природно-кліматичних змін. Інтенсивне випасання великих гуртів худоби протягом кількох століть зумовило деградацію скіфських степових пасовиськ, яку посилювала прогресуюча аридизація клімату. Надмірна експлуатація землі протягом тривалого часу призвела до підриву економічних ресурсів лісостепових виробників зерна. Скіфський хліб став неконкурентоспроможним на грецькому ринку, адже саме в цей час дешеве збіжжя почало надходити до Середземномор’я з Єгипту.\nНа рубежі IV–III ст. до н.е. у Північному Надчорномор’ї зникають кургани степових скіфів. Скіфське населення концентрується в регіонах, придатних для землеробства та осілого скотарства: на Нижньому Дніпрі, у Нижньому Подунав’ї, Північному та Передгірному Криму. Давньогрецький географ Страбон назвав Нижній Дніпро та Крим цього часу Малою Скіфією.\nСпустілий скіфський степ між Доном та Дніпром у III–II ст. до н.е. заселило сарматське племінне об’єднання роксоланів. Численні пізньоскіфські укріплення, що суцільним ланцюгом тягнуться вздовж правого берега Нижнього Дніпра від Запорожжя до Херсона, майже до кінця І ст. до н.е. стримували просування сарматів українським степом на захід.\nДослідження останніх років свідчать про певну залежність економіки Надчорномор’я від циклічних змін клімату в степовій зоні. Так, розквіт Скіфії та грецьких торгово-ремісничих центрів у V–IV ст. до н.е. збігся з періодом максимального зволоження клімату надчорноморських степів, а їхня аридизація в III–II ст. до н.е. зумовила колапс кочового скотарства і перехід пізніх скіфів до землеробства у річкових долинах. Вірогідно, сармати у II–І ст. до н.е. зайняли вже спустілий скіфський степ. На початку нашої ери кількість опадів у степах півдня Східної Європи зросла. Не випадково розквіт Сарматії відбувся саме в цей сприятливий для скотарства природно-кліматичний період (Полин, 1992, с. 104, 105).\nМала Скіфія у Криму зі столицею Неаполь Скіфський (нині околиця Сімферополя) проіснувала до IV ст. н.е. Вона поступово втрачала свої характерні риси, оскільки розвивалася під сильним військово-політичним і культурним впливом сарматів з півночі та грецьких колоністів кримського узбережжя. У III ст. н.е. Кримська Скіфія зазнала нападу готських дружин з півночі, а наприкінці IV ст. під ударами гунів загинула переважна більшість пізньоскіфських поселень Криму та був зруйнований Неаполь Скіфський.\nМи не знаємо, як називали себе кочовики, що у III ст. до н.е. прийшли з-за Дону в українські степи на зміну скіфам. Греки та римляни називали їх сірматами, або сарматами, що з давньоіранської перекладається як «оперезаний мечем» (рис. 102). За Геродотом, їхні пращури савромати проживали на схід від скіфів за річкою Танаїс (Дон). Батько історії переповідає легенду, за якою вони є нащадками дітей скіфських юнаків та войовничих жінок – амазонок. Їм не вдалося добре опанувати мову чоловіків, «тому савромати розмовляють скіфською мовою, але здавна зіпсованою», – писав Геродот.\nСармати – це центральна частина іраномовної культурно-історичної спільноти ранніх скотарів-номадів, яка розвивалася в І тис. до н.е. в євразійських степах від Алтаю на сході до гирла Дунаю на заході. Сарматською батьківщиною вважаються степи басейнів Нижньої Волги та Уралу. Археологи розрізняють три послідовні періоди історичного розвитку сарматів: савроматський (VІІ–IV ст. до н.е.), ранньосарматський або прохорівський (III ст. до н.е. – II ст. н.е.), та пізньосарматський, або аланський (II–IV ст. н.е.). Починаючи з IV ст. до н.е. простежується постійна експансія сарматських племен на захід, до степів Надазов’я (Смирнов, 1964; 1984; Давня історія України, 1998, т. 2, с. 154–194).\nЗапустіння скіфських степів у III ст. до н.е. через аридизацію клімату та деградацію скотарського господарства скіфів створило передумови для заселення Надазов’я та Північного Надчорномор’я сарматами. До того ж зі сходу на них тиснули інші скотарські народи, що прийшли в рух через завойовницькі війни Олександра Македонського в Середній Азії.\nЯк свідчать античні автори, зокрема Діодор Сицилійський, експансія сарматів на скіфські землі була далеко не мирною. Вони, «зробившись сильнішими, спустошили значну частину Скіфії та, до ноги винищуючи переможених, перетворили більшу частину країни на пустелю» (Латишев, 1947, т. II, § 43.7).\nСтрабон відзначав, що народ сарматів складався з кількох племінних об’єднань. Першими зі сходу через українські степи в Подунав’я пройшли язиги. За ними із-за Дону в Надазов’я просунулися роксолани, експансію яких на захід довго стримували пізньоскіфські городища Нижнього Подніпров’я. Сіраки проживали на Кубані, аорси та алани – на Нижньому Дону.\nНаприкінці І ст. до н.е. роксолани форсували Дніпро й просунулися степами на захід. Разом з язигами вони чинили військові напади на римську провінцію Мезію в Подунав’ї. Слідом за ними з-за Дону до багатих римських провінцій Нижнього Подунав’я посунули племінні об’єднання аорсів. У цей час потерпають від нападів сарматів багаті греко-римські центри Чорноморського узбережжя – Боспорське царство та Херсонес у Криму, Ольвія, Тіра та ін.\nРимський поет Овідій писав про пограбування сарматами Нижнього Подунав’я: «Ворог, сила якого – кінь та швидка стріла, спустошує жалюгідні багатства навколишніх сіл». У II ст. н.е. українськими степами від Дону до Дунаю прокотилася хвиля аланів, остаточно зруйнувавши пізньоскіфські укріплення Нижнього Подніпров’я. З цього часу на Дунаї розпочалася так звана Сарматська війна Риму з аланами та іншими варварськими племенами (Симоненко, 1994, с. 137–156).\nСарматська агресія була спрямована не лише у багаті римські провінції Подунав’я чи античні міста-колонії Чорноморського узбережжя, а й на північ, на землі осілих землеробів-праслов’ян лісостепової смуги України. На рубежі нашої ери сармати здійснювали збройні напади на городища зарубинецької культури Середнього Подніпров’я і навіть Подесення. Сарматські наконечники стріл знаходять при розкопках валів зарубинецьких городищ цього часу. Сармати істотно вплинули на культурний розвиток праслов’ян Середнього Подніпров’я (Максимов, 1982), ставши складовим компонентом антської етнічної спільноти, що проживала у лісостепах України у V–VII ст.\nКочове скотарство сарматів багато в чому нагадувало скіфське, відрізняючись від нього дещо більшою рухливістю. Це пояснюється господарюванням у посушливіших регіонах. Ось як описує скотарський побут роксоланів Страбон: «Кибитки номадів зроблені із повсті і поставлені на вози, на яких вони живуть. Навколо кибиток пасеться худоба, м’ясом, сиром, молоком якої вони кормляться. Вони пересуваються за своїми стадами, вибираючи місцевості з гарними пасовиськами: взимку в болотах біля Меотиди (Азовське море), а влітку на рівнинах.» (Латишев, 1947, т. II, § 3.77).\nОтже, так само, як і скіфи, сармати здійснювали сезонні міграції за гуртами овець і табунами коней у меридіальному напрямку. Влітку худоба паслася на північних лісостепових пасовиськах, де трава менше вигорала від сонця. Зимували на низинах біля Азовського моря, на Нижньому Дону, Прикубанні – на степових пасовиськах з тонким сніговим покривом. Саме тут археологи дослідили зимівники сарматських скотарів. Кочовим скотарством займалися заможні родини, які мали численні гурти овець та кінські табуни. Бідні общинники проживали осіло у Надазов’ї, вирощуючи пшеницю, просо та займаючись осілим скотарством.\nПродукти землеробства (зерно, вино), ремісничі товари (зброю, ювелірні вироби, предмети розкоші тощо) сарматські номади отримували обмінюючи їх, а нерідко й грабуючи осілих сусідів – землеробів лісостепової України, Передкавказзя та античних торгово-ремісничих центрів Надчорномор’я. Особливо велику роль у житті суспільства відігравав Танаїс – антична колонія у гирлі Дону. Нижній Дон був економічним, культурним, політичним центром Сарматії з II ст. до н.е.\nСарматський одяг багато в чому нагадував скіфський. Однак, на відміну від скіфів, сарматські чоловіки носили грецькі плащі із застібкою-фібулою на правому плечі. Довгий жіночий одяг обшивався по подолу та коміру бісером та намистом. У цей час поширилася мода на різноманітне намисто з напівкоштовного каміння та скла, амулети.\nПісля невдалих зіткнень з римськими легіонами в Подунав’ї у І ст. до н.е. сарматське військо реорганізувалося. Його ударним кулаком стала важкоозброєна кіннота – катафрактарії, що з метою прориву бойових порядків піших римських легіонерів атакувала тісним строєм з довгими (до 4,5 м) списами (рис. 102; 103, 3). Такий кіннотник (нерідко разом з конем) був захищений важким обладунком – катафрактою: довгим каптаном з грубої шкіри, лускоподібно обшитим залізними пластинами. В цей час набувають поширення великі, потужні луки і масивні залізні наконечники стріл для боротьби з важкоозброєною кіннотою (рис. 103, 4–6), довгі залізні мечі для кінного бою (рис. 103, 1–2) (Археология УССР, 1986, т. 2, с. 218).\nРимський історик початку нашої ери Тацит писав про сарматів: «Коли вони з’являються кінними загонами, жоден інший стрій не може їм протистояти» (Тацит, 1970, т. І). Саме поразки від сарматських катафрактаріїв змусили римлян реформувати своє піше військо, посиливши його важкоозброєною кіннотою. Сарматські найманці-кіннотники брали участь у війнах на північних кордонах римських володінь у Подунав’ї та в інших збройних конфліктах перших століть нашої ери.\nСавроматська зброя та кінська упряж VII–II ст. до н.е. мало чим відрізнялися від скіфських. Однак, у зв’язку зі згаданими змінами у військовій тактиці сарматів з І ст. до н.е. їхнє озброєння набуває яскравої своєрідності. Поширилися довгі залізні мечі спочатку із серпоподібним (рис. 103, 2), а потім кільцевим (рис. 103, 1) навершям. На зміну невеликому скіфському луку зі стрілами з дрібними бронзовими наконечниками прийшов потужний «гунський» лук з масивними залізними трилопатевими вістрями з черешком (рис. 103, 4–6). Римлянин Овідій називає їх «стрілами, вологими від зміїної отрути», «літаючим залізом, просякнутим отрутою», «синюватими від зміїної отрути». Захисний панцир та кінську упряж пізні сармати прикрашали великими, круглими, багато орнаментованими срібними чи мідними бляхами – фаларами (рис. 102).\nПрикладне мистецтво сарматів було своєрідною модифікацією скіфсько-сибірського звіриного стилю. У савроматські часи особливого поширення набувають зображення вовків та ведмедів. Поступово зображення тварин втрачають реалістичність і схематизуються. На початку нашої ери сарматські племена аорсів та аланів, які вели караванну торгівлю зі спорідненими іраномовними племенами саків та масагетів Закаспію, занесли на Кубань, Нижній Дон, Приазов’я елементи середньоазійського поліхромного стилю. На досить схематичних металевих зображеннях звірів з’являються різнокольорові вставки з сердоліку, бірюзи, кольорової скляної пасти. Східна за походженням поліхромія остаточно перемагає у Надчорномор’ї з приходом гунів у IV ст., мистецтво яких характеризується геометричними поліхромними композиціями (Археология УССР, 1986, т. 2, с. 219, 220).\nСарматський поліхромний звіриний стиль був занесений сарматами, готами та гунами до Європи. Тут він домінує у прикладному мистецтві від Середземного моря до Скандинавії протягом І тис. н.е. Саме в цій мистецькій традиції лежать корені звіриної орнаментики, якою скандинавські вікінги вкривали борти своїх кораблів дракарів, а давньоруські монахи-літописці прикрашали рукописи XII–XIII ст.\nПереважну більшість інформації про сарматів археологи дістали під час розкопок їхніх курганів. Рядові сарматські поховання знаходяться під невисокими курганними насипами, або влаштовані в насипах давніших курганів. Небіжчика клали випростаним на спині головою на північ на дно прямокутної вузької ями, іноді перекритої деревом. У чоловічих могилах найчастіше знаходять кілька залізних наконечників стріл, меч, точильний брусок, у жіночих – сіроглиняні глечики, прикраси (намиста з напівдорогоцінних каменів чи скла, амулети, бронзові круглі люстерка, фібули-застібки тощо). У багатих сарматських могилах чимало ювелірних виробів та посуду із дорогоцінних металів. Вони є складними поховальними спорудами (Соколова могила на Миколаївщині, Пороги на Вінниччині, Ногайчинський курган у Криму та ін.).\nПро вірування сарматів відомо значно менше, ніж про релігійні уявлення скіфів, але багато в чому вони подібні. Так само, як і всім індоіранським народам, сарматам властиве семибожжя з провідним культом бога війни, якого уособлює меч, а також поклонінням вогню та сонцю. Археологічними доказами останнього є сліди вогнищ під курганами, обпаленість дерев’яних поховальних конструкцій, вугілля в сарматських могилах тощо.\nРодоплемінний лад сарматів знаходився на стадії розкладу. Приватна власність на худобу сприяла майновому розшаруванню суспільства. Про це свідчать також сарматські кургани, що дуже відрізняються один від одного за багатством поховального інвентарю. Крім аристократії та рядових общинників, сарматське суспільство включало верству рабів-військовополонених. Торгові, культурні, військово-політичні відносини з античними державами-містами Надчорномор’я сприяли соціальному розшаруванню скотарського суспільства степовиків і вивели його на межу державотворення. На думку дослідників, на початку нашої ери сарматські племена консолідувалися навколо міста Танаїс на Нижньому Дону в переддержавне утворення, якому так і не судилося стати справжньою міцною державою.\nНа початку нашої ери відбулася сарматизація міст-колоній Чорноморського узбережжя. Сталося це насамперед внаслідок розкладу античного рабовласницького суспільства, деградації його культури та військово-політичної кризи античних держав Середземномор’я. Потужного сарматського впливу зазнало Боспорське царство Східного Криму. Сарматські імена дедалі частіше фігурували у боспорських написах, що свідчить про зростання степового, варварського компонента серед населення царства. В моду входили сарматське мистецтво, одяг, зброя, тактика кінного бою, релігійні культи. Протягом тривалого часу Боспором правила сарматська династія, царі якої носили ім’я Савромат.\nУ III ст. н.е. сармати зазнали поразки від войовничого германського племені готів, яке прийшло у Надчорномор’я з Балтії. Саме в цей час було спалено головне торжище сарматів Танаїс на Нижньому Дону. Готи створили на півдні України ранньофеодальну державу, відому під назвою імперії Германаріха (Иордан, 1960). До неї входили праслов’яни, фракійці, сармати, пізні скіфи Надчорномор’я. Численні пам’ятки черняхівської культури степової та лісостепової України, схоже, були залишені різноетнічною людністю готської імперії Германаріха. Край готському пануванню в Надчорномор’ї поклала гунська навала наприкінці IV ст. (370 р.)\n«Карою господньою» називали гунів середньовічні хроністи. Ось як описує їхній напад на Сарматію Амміан Марцеллін: «Цей рухливий і нестримний народ…, просуваючись серед грабунків та різанини сусідніх народів, дійшов до аланів… Пройшовши через землі аланів, які межували з гревтунгами і звичайно звалися танаїтами, зробили в них страшне спустошення і винищення, а з уцілілими уклали угоду і приєднали їх до себе.» (Латишев, 1947, т. II, § 2.14).\nУцілілі після гунського погрому сарматські племена півдня України разом з гунами рушили на захід у Подунав’я і далі до Західної Європи, де взяли участь у розгромі Риму. Рештка аланів Нижнього Дону, Кубані, Передкавказзя пізніше увійшли до Хазарського каганату, слідами якого є пам’ятки салтово-маяцької археологічної культури VII–X ст. басейнів Дінця, Дону, Нижньої Волги, Кубані. У Передкавказзі до XII ст. проіснувала держава Аланія. Нащадками пізньосарматського народу аланів є сучасні осетини Північного Кавказу.\nАнти лісостепової України (пеньківська археологічна культура V–VII ст.), яких М.С.Грушевський (1898, с.10) вважав «предками нашого народу», включали сарматський компонент. Сармати та скіфи вплинули на формування мови, культури, антропологічного типу українців. Особливо відчутно іранські впливи простежуються в Східній Україні. Крім численних іранських назв річок Лівобережжя, тут відомі групи населення, що є носіями іранського (східносарматського) антропологічного компонента. Він характеризується високим зростом, стрункою статурою, темною пігментацією очей та волосся, довгим обличчям та вузьким, прямим чи горбатим носом (Сегеда, 1995, с. 190). Мабуть, більшість цієї людності Східної України є далекими нащадками аланів, що понад 1000 р. т. входили до Хозарського каганату і лишили пам’ятки салтово-маяцької культури Слобожанщини. Нащадки сарматів були важливою складовою середньовічних сіверян, які відомі археологам як за літописними даними, так і за пам’ятками роменської культури IX–X ст. Північно-Східної України.


Струменеві мфу, що це: чим відрізняються мфу від простих принтерів, плюси і мінуси\nСтруменеві мфу, що це?\nМФУ можна назвати будь багатофункціональний пристрій. Однак на сьогоднішній день асоціації почали зіставлятися з устаткуванням, яке може сканувати, друкувати і копіювати одночасно. Нижче розглянемо особливості техніки, а так само з'ясуємо як його переваги, так і недоліки.\nЧим відрізняються мфу від простих принтерів\nСтруменевий бфп що це таке\nПлюси і мінуси струменевого мфу\nНезважаючи на масу схожих характеристик, можна виділити кілька відмінностей. Наприклад:\nВиходячи з основних призначень мфу, стає зрозуміло, на відміну від звичайних моделей, які тільки друкують, вони можуть функціонувати навіть як ксерокс і сканер. Отже, при виборі рекомендується розбиратися в критеріях не всієї установки в цілому, а окремо по його функціоналу (наприклад, копіювальна техніки і факс).\nТаким чином, перший із названих агрегатів вважається найбільш зручним за рахунок власних розширених дій.\nДовідка! Тільки тоді, коли це доречно.\nЯк вже було раніше сказано, цей пристрій надає користувачеві копіювати, сканувати і друкувати тексти і зображення. Крім цього, слід знати наступні факти:\nОписуваний принтер здатний друкувати як текст, так і фотографії, великого розміру зображення і листівки. А головне — у відмінній якості.\nДля цього різновиду конструкції необхідна у використанні спеціальний папір з ідеально рівною поверхнею.\nЯкщо говорити про швидкість виконання функції, то варто розуміти, що показник безпосередньо залежить від обсягу призначеної роботи. Так, якщо ви збираєтеся друкувати відразу декілька сторінок, то доведеться почекати деякий час. Однак при завданні провести один лист техніка швидко з ним впоратися.\nЩоб остаточно визначитися: чи потрібно купувати назване обладнання чи ні, бажано також розглянути як позитивні, так і негативні сторони, з якими користувач може зіткнутися під час експлуатації.\nВинахід має невисокою собівартістю, отже, і доступністю. Таким чином, бажаючий людина запросто може придбати прилад.\nВажливо! Якщо обладнання зламалося, то простіше придбати нове, а не займатися ремонтом старого.\nТакож перевагою виступає невеликий розмір. Тобто власник має ймовірність розташувати його так, як зручно йому, навіть на краю стола.\nЩо стосується покупки витратних матеріалів, то це невеликі витрати. Щоб забезпечити ними принтер, не потрібні спеціальні знання та вміння.\nНа відміну від подібних пристроїв, струменевий гарантує чіткість і високий дозвіл зображення. Найбільші показники можуть досягати позначки 9600X2400 в dpi. Так що деталізація дрібних частинок забезпечена.\nЗ недоліків слід виділити нижче представлені пункти:\nЩоб надрукувати одну сторінку, знадобиться використання значної кількості чорнила.\nШвидше за все, згодом винахід почне підтікати. Відповідно, будуть бруднитися як руки, так і сама папір.\nУ разі якщо техніка буде тривалий час перебувати в неробочому стані, може засохнути в головці для друку. При цьому можливий летальних результат для пристрою.\nНе варто купувати струминну модель, якщо вам треба постійно роздруковувати значний обсяг сторінок. З цією метою краще підібрати лазерний варіант.\nТаким чином, можливо самостійно підсумувати і визначити: чи дійсно потрібен цей агрегат в тій чи іншій ситуації. Відповідь безпосередньо залежить від передбачуваного призначення і позволительного бюджету.


Безготівкова революція. Українці зможуть зняти готівку з карти на касі супермаркету\nУ комітет нацбезпеки ВР увійшов сепаратист Требушкін\nДанилюк назвав жартом його пропозицію Віндману очолити міноборони України\n"Ті, хто вже не при владі": Скороход назвала прізвища тих, хто вимагав у її родини $1,5 млн\nМаркарова пояснила, в яких ФОПів можуть бути проблеми\nУкраїні не потрібен загально національний лідер, зате необхідні активні "пересічні" українці, які чітко знають, чого хочуть\nСтарт освітньої реформи: Що передбачає законопроєкт про покращення освітньої діяльності\nЗаконопроект від Зеленського: скасування допомоги при народженні дитини\nВлада хоче запровадити страхову ціну на газ: що це таке та які ризики\nНова послуга буде доступна вже навесні.\nУже навесні цього року в ряді великих мережевих супермаркетів країни буде запущена послуга «переведення в готівку» грошей з картки будь-якого банку на касі магазину. Аналогічний сервіс давно доступний жителям США, Європи, Туреччини та навіть Росії. Однак в Україні зняти кеш з карти можна поки тільки в банкоматах.\n«Є шанси, що цей сервіс запрацює до літа, оскільки ряд банків спільно з MasterCard вже тестують цю систему. Якщо точніше, то все має вирішитися в 90 днів», - прокоментував UBR.ua директор Української міжбанківської Асоціації членів платіжних систем ЕМА Олександр Карпов.\nПідтверджують цю інформацію і інші експерти, уточнюючи, що у проекта є цілком певні бенефіціари.\n«Ініціатива спочатку виходила від банку «Схід», власником якого є ПрАТ «Фоззі». Вони разом з MasterCard і Visa лобіюють цей проект - щоб через торговельні мережі можна було видавати готівку. Поки що мова йде про те, щоб переводити відносно невеликі суми не більше 5 тис. грн.», - розповів UBR.ua аналітик фінансових ринків Василь Невмержицький.\nНовий сервіс буде до вподоби насамперед жителям глибинки - розпещені розвиненою банківською інфраструктурою городяни навряд чи оцінять її по достоїнству. А ось на периферії, де до банкомату часом треба крокувати не один кілометр, послуга дозволить відчутно заощадити час. Правда, отримати готівку можна буде далеко не в кожному магазині - торгова точка повинна мати у своєму розпорядженні відповідне обладнання.\n«Послуга дуже затребувана, вона дозволить вирішити проблему недостатнього розвитку інфраструктури там, де, наприклад, немає банкомату, але є термінал як прийому, так і видачі. Передбачається, що видача грошей буде відбуватися паралельно з продажем будь-якого товару. Для торговців плюс в залученні нових клієнтів і в економії витрат на інкасацію. Для споживача зручність в тому, що не потрібно шукати банкомат - гроші можна зняти, наприклад, на заправці. Ми розраховуємо, що сервіс запрацює вже в першому кварталі », - розповів UBR.ua координатор Комітету з електронних платежів Європейської бізнес асоціації Євген Веремейченко.


Вага кухонна ROTEX RSK21 P уцінена – Megalux Тернопіль\nГоловна / Дрібна побутова техніка / Техніка для кухні / Ваги кухонні / Вага кухонна ROTEX RSK21 P уцінена\nВага кухонна ROTEX RSK21 P уцінена\nВаги кухонні Rotex RSK17-P, виконані в металі, володіють такими перевагами, як автовимкнення і тарок\nЩоб досягти на кухні істинної досконалості на кухні, вам буде потрібно ретельно дотримуватися найдрібніших деталей. Дуже важлива максимальна точність ваги інгредієнтів, згідно рецептів. У цьому вам допоможуть кухонні ваги Rotex RSK17-P. Електронні кухонні ваги Rotex RSK17-P забезпечать вам на кухні максимальний контроль в приготуванні їжі. Ви зможете розрахувати порції з неймовірною точністю. Ціна поділки становить 1 грам. При цьому максимальне навантаження складає до 5 кілограмів.\nВаги кухонні Rotex RSK17-P, виконані в металі, володіють такими перевагами, як автовимкнення, що дозволяє збільшити ресурс роботи батарейки, а також – тарокомпенсація, яка зробить вимір ваги ще більш точним. Крім того, цей прилад надзвичайно стильний і красивий. Завдяки цьому вони стануть прекрасним доповненням – окрасою на вашій кухні.\nОдиниці виміру: кг/гр/фунти/унції\nЖивлення: батарейка – “таблетка”


Торакальна хірургія :: Тернопільська обласна клінічна лікарня\nГоловна / Стаціонар / Торакальна хірургія\nОсновна функція відділення — надання спеціалізованої хірургічної допомоги хворим із захворюваннями та травмами органів грудної клітки; проведення консультацій, планових і ургентних оперативних втручань.\nУ відділенні вперше в області впроваджено:\n1. Імплантацію штучних водіїв ритму.\n2. Розроблений і запатентований пристрій для постійної аспірації плеврального вмісту.\n3. Запропоновано та впроваджено спосіб аутодермальної та ксенодермопластики кукси бронха при резекції легень.\n4. Впроваджені малоінвазивні хірургічні втручання при патології легень.\n5. Запроваджена операція Дієца малоінвазивним методом.\nЗначне місце в роботі відділення під час його сформування займає робота з районними спеціалістами та первинною ланкою ОЗО. Регулярно проводяться лікарські виїзди в райони області, заняття з районними хірургами у вигляді переривчастих курсів, тематичних семінарів та конференцій.\nЛікувально-діагностичні маніпуляції проводяться лише за письмовою згодою хворого (у відповідних документах медичної карти) з обов’язковою інформацією про можливі ускладення. Недієздатні особи оперуються за згодою родичів або осіб уповноважених юридично. При неможливості отримання згоди пацієнта лікування виконується на підставі рішення трьох лікарів або консиліуму.\nЛікарями торакального відділення ведеться також цілодобове чергування по наданню ургентної допомоги пацієнтам області (хірургічні втручання з приводу проникаючих поранень та закритої травми грудної клітки).\nМальований Віталій Васильович\nЗавідувач торакальним відділенням\nСаноцька Марія Василівна


Ембріологічні і морфологічні методи вивчення еволюції ❤ - Біологія\nHome ⇒ 👍Біологія ⇒ Ембріологічні і морфологічні методи вивчення еволюції\nВ окремих випадках у організмів можуть з’являтися ознаки, які були у предків, але зникли в ході еволюції. Атавізм (від лат. Atavus – предок) – явище повернення до ознак предків, що виявляється в окремих особин. Наприклад, поява трипалих кінцівки у лошат, многососковость у людини (див. Рис. 145). Причина появи атавізмів криється в наявності у особин “генів предків”, відповідальних за даний ознака. У нормі їх дію блокується генами-репрессора, але коли репрессори перестають виконувати свої функції, гени активізуються, що призводить до появи атавізмів. Іноді це буває пов’язано з загальною затримкою онтогенезу. На відміну від рудиментів, які зустрічаються у всіх особин певного виду, атавізми з’являються раптово тільки у поодиноких представників.\nХарактеристика підтипу Черепні, або Хребетні До хребетним тваринам ставляться надклас Риби, класи Земноводні, Плазуни, птахи та ссавці. Загальна кількість – понад 40 тис. Видів. У всіх є хребет і череп. За винятком хрящових риб, скелет кістковий. Хорда у дорослих організмів відсутня, однак у деяких є її залишки. Хребет є основою скелета і складається з полуподвіжние хребців, що йдуть уздовж однієї […]...\nОргани виділення тварин Органи виділення служать для виведення з організму розчинених у воді кінцевих продуктів обміну – солей і азотистих сполук, а також для осморегуляції. У нижчих тварин (кишковопорожнинні) видалення цих речовин здійснюється через всю поверхню тіла. Видільну функцію можуть виконувати: Окремі фагоцитарні клітини; Жирове тіло; Хлорагогенна тканина і т. д. Всі вони представляють собою нирки накопичення. У […]...\n« Твір на вільну тему “Батьківщина”\nЩо таке лексичне значення слова? »


Як заробити на біржі: основні правила та помилки - Ділова Україна\nдодому Хоче заробити на Форекс / опціони / трейдингу Як заробити на біржі: основні правила та помилки\nНовачки приходять зЕкшн снювати біржові ігри з досить різними початковими сумами грошей: у одних це лише пару десятків доларів, а інших — декілька тисяч доларів. Але і ті та інші можуть постійно заробляти на біржі.\nБільшість трейдерів стартують з гри ринку Форекс (Рекомендуємо прочитати — Що таке Форекс і як він працює). І це зрозуміло, адже для торгів на валютному ринку допускаються зовсім невеликі гроші (депозит), а обіцяється величезний дохід.\nАле це не зовсім так. Якби можна було так легко заробляти на біржі, то у нас всі школярі були багатіями.\nДинаміка валютних пар ринку Форекс\nЯк правило, починати ігри з Форекса вкрай не рекомендується, адже можна злити всі свої гроші (Рекомендуємо прочитати статтю — як потрібно торгувати на ринку Форекс).\nКраще всього почати торгувати на біржовому ринку FORTS, де відбувається торгівля ф’ючерсами (або ж торгувати акціями). Умови цілком сприятливі, а саме:\nнезначна сума для відкриття брокерського рахунку,\nпристойні інструменти для заробітку.\nВизначившись з місцем, де будуть зЕкшн снюватися біржові гри, необхідно вибрати підходящу вам торговельну систему. Деякі трейдери торгують без неї і навіть іноді отримують прибуток, але в більшості випадків, це лише випадковість, після якої вони незмінно зазнають збитків. Підібравши систему, ви маєте можливість перетворити емоційні торги в стабільний заробіток.\nРадимо почитати: Як заробити на торгівлі бінарними опціонами\nЯкщо ви бажаєте стати справжнім трейдером, то вам необхідно чітко закріпити два поняття: стоп-лосс і тейк-профіт. Трейдер повинен знати мінімальний поріг, коли він повинен закривати угоду в разі помилки і в разі прибуткового результату. Це максимальна ступінь ризику, гроші, які він може втратити/отримати в результаті несприятливої/сприятливої позиції гри.\nТрейдер заробляє на біржі\nГри на біржі: основні правила, тези і помилки\nНе секрет, що більшість новачків намагається швидко заробити гроші. Вони кожен день хочуть бути в плюсі, роблячи ставки на те чи інше подія. Професійні трейдери заробляють гроші, прогнозуючи стан ринку і аналізуючи графіки з індикаторами. Тільки правильно визначивши майбутній напрям руху ціни, можна заробити гроші. Також застосовуються торговельні схеми і стратегії, мають значну перевагу перед випадковими подіями. Тому, щоденне бажання заробити на біржі і відсутність торговельної системи — це перша і друга помилки починаючого трейдера.\nЯкщо ринок веде себе не так, як ви думали, то часто виходить каша в голові і не зовсім зрозуміло, що робити і як заробити на біржі далі. В такому випадку допомагає не прогнозування ринку, а торгова система. Її можна назвати планом на всі випадки біржової гри. Використовуючи такі правила, ви маєте набагато більше шансів отримати операції з позитивним результатом, ніж сподіватися на випадкові варіанти. Якщо заробити не виходить, а гроші потрібні терміново, то рекомендуємо ознайомитися з цією статтею.\nВажливо правильне управління ризиками. Наприклад, трейдер не визначився з точним стоп-лоссом або час від часу змінює його, посилаючись на зміну ціни. Це робиться в залежності від ступеня впевненості людини в успіху того чи іншого результату. (Як підвищити самооцінку та впевненість у собі читайте тут) Але не потрібно гадати, адже саме кінцевий результат торгів, а не щоденний, важливий для цього трейдера.\nПереважна більшість новачків намагається отримати прибуток при першій же можливості. У них виходить велика кількість прибуткових угод, але отримані гроші мінімальні. Досвідчені торговці, які зЕкшн снюють гри на біржі вміють триматися за результат, і у них невелика прибутку операція перетворюється у велику. Це можливо у випадку, якщо трейдер не закриває угоду, отримавши хоч якийсь прибуток. Природно, досить складно втриматися і не забрати відразу довгоочікувану прибуток, яка з’явилася після кількох збиткових угод. Успішні трейдери швидко закривають збиткові угоди і компенсують їх хоч і не численними, але досить прибутковими операціями. Це можливо завдяки тому, що в торговельній системі таких трейдерів збиткова угода тримається набагато менше часу, ніж прибуткова. (Корисно прочитати — Що буде з доларом)\nНеобхідно контролювати свої емоції. Саме вони роблять так, що трейдер довго тримається збиткової позиції, а потім при першій же можливості бере прибуткову угоду. Гри на біржі можуть не підкорятися законам логіки. Можна навіть сказати, що логіка приносить трейдеру одні збитки, а абсолютно нелогічні речі — прибуток. Тому емоції і логіка — це неприпустимі речі для професійного трейдера.\nТаким чином, якщо ви прочитали правила, будете їм слідувати і хочете саме заробляти, а не заробити на біржі один раз, вам слід ставитися до інтернет-трейдингу як до постійної роботи, а не як до тимчасового заробітку, адже гри на біржі повинні приносити вам постійний високий дохід. Інакше немає сенсу заробляти таким способом.\nРекомендуємо почитати – Бінарні опціони що це таке і як на них заробити\nпопередня статтяЯк заробити ВКонтакте не маючи пабліка\nнаступна статтяЯк заробити за допомогою звичайного принтера


Презентация на тему: "Підготували учні 9 – А класу СШФК 18. Гриби - це дарунок лісу, але водночас вони є небезпечним продуктом харчування, який може привести до отруєння, а.". Скачать бесплатно и без регистрации.\nПідготували учні 9 – А класу СШФК 18. Гриби - це дарунок лісу, але водночас вони є небезпечним продуктом харчування, який може привести до отруєння, а. - презентация\nПрезентация была опубликована 2 года назад пользователемДанила Стройновский\nПрезентация на тему: " Підготували учні 9 – А класу СШФК 18. Гриби - це дарунок лісу, але водночас вони є небезпечним продуктом харчування, який може привести до отруєння, а." — Транскрипт:\n1 Підготували учні 9 – А класу СШФК 18\n2 Гриби - це дарунок лісу, але водночас вони є небезпечним продуктом харчування, який може привести до отруєння, а іноді й смерті. Отруєння організму викликають токсини, алкалоїди та сполучення важких металів, які містяться в грибах. Прикро, що багато людей висновки робить лише на основі свого гіркого досвіду.\n3 вживання отруйних грибів; неправильне приготування умовно їстівних грибів; вживання старих або зіпсованих їстівних грибів; вживання грибів, що мають двійників або змінилися внаслідок мутації (навіть білі гриби і підберезники мають своїх небезпечних двійників). Симптоми отруєння: нудота, блювота, біль у животі, посилене потовиділення, зниження артері ального тиску, судоми, мимовільне сечовиділення, проноси, розвиток симптомів серцево-судинної недостатності.\n4 Купуйте гриби тільки у відведених для їх продажу місцях (магазинах, теплицях, спеціалізованих кіосках), особливо уникайте стихійних ринків. Збирайте і купуйте тільки гриби, про які вам відомо, що вони їстівні. Не збирайте гриби: –якщо не впевнені, що знаєте їх - якими б апетитними вони не здавалися; –поблизу транспортних магістралей, на промислових пустирях, колишніх смітниках, в хімічно та радіаційно небезпечних зонах; –невідомі, особливо з циліндричною ніжкою, у основі якої є потовщення "бульба", оточене оболонкою; –з ушкодженою ніжкою, старих, в'ялих, червивих або ослизлих; –ніколи не збирайте пластинчаті гриби, отруйні гриби маскуються під них; –"шампіньйони" та "печериці", у яких пластинки нижньої поверхні капелюшка гриба білого кольору. Не порівнюйте зібрані чи придбані гриби із зображеннями в різних довідниках, - вони не завжди відповідають дійсності. Не куштуйте сирі гриби на смак.\n5 Ще раз перевірте вдома гриби, особливо ті, які збирали діти. Усі сумнівні -викидайте. Нижню частину ніжки гриба, що забруднена грунтом - викидайте. Гриби промийте, у маслюків та мокрух зніміть з капелюшка слизьку плівку. Гриби підлягають кулінарній обробці в день збору, інакше в них утворюється трупна отрута. При обробці кип'ятіть гриби 7-10 хвилин у воді, після чого відвар злийте. Лише тоді гриби можна варити або смажити. Обов'язково вимочіть або відваріть умовно їстівні гриби, які використовують для соління, - грузді, вовнянки та інші, котрі містять молочний сік, тим самим позбудетесь гірких речовин, які уражають слизову оболонку шлунку. Не пригощайте ні в якому разі грибами дітей, літніх людей та вагітних жінок. Гриби (зеленушка, синяк-дубовик, та деякі інші) містять отруйні речовини, які у шлунку не розчиняються. У взаємодії із алкоголем отрута розчиняється та викликає бурхливе отруєння. Значна кількість грибів, які досі вважались їстівними, містять мікродози отруйних речовин. Якщо вживати їх декілька днів підряд - також може статись отруєння. Суворо дотримуйтеся правил консервування грибів. Неправильно приготовлені консервовані гриби можуть викликати дуже важке захворювання - ботулізм. Гриби, які довго зберігалися, обов'язково прокип'ятіть хвилин.\n6 Ні в якому разі не довіряйте таким помилковим тлумаченням: "Усі їстівні гриби мають приємний смак". "Отруйні гриби мають неприємний запах, а їстівні - приємний". "Усі гриби в молодому віці їстівні". "Личинки комах, черви й равлики не чіпають отруйних грибів". "Опущена у відвар грибів срібна ложка або срібна монета чорніє, якщо в каструлі є отруйні гриби". "Цибуля або часник стають бурими, якщо варити їх разом з грибами, серед яких є отруйні". "Отрута з грибів видаляється після кип'ятіння протягом кількох годин". "Сушка, засолювання, маринування, теплова кулінарна обробка знешкоджують отруту в грибах".\n7 Первинні ознаки отруєння (нудота, блювота, біль у животі, пронос) - з'являються через 1-4 години після вживання грибів, в залежності від виду гриба, віку та стану здоров'я потерпілого, кількості з'їдених грибів.Первинні ознаки отруєння (нудота, блювота, біль у животі, пронос) - з'являються через 1-4 години після вживання грибів, в залежності від виду гриба, віку та стану здоров'я потерпілого, кількості з'їдених грибів. Біль та нападки нудотиБіль та нападки нудоти повторюються декілька разів через 6-48 годин, а смерть настає через 5-10 днів після отруєння.\n8 Викличте "Швидку медичну допомогу". Одночасно, не очікуючи її прибуття, негайно промийте шлунок: випийте 5-6 склянок кип'яченої води або блідо-рожевого розчину марганцівки; нажміть пальцями на корінь язика, щоб викликати блювоту; прийміть активоване вугілля (4-5 пігулок), коли промивні води стануть чистими. Після надання первинної допомоги: дайте випити потерпілому міцний чай, каву, або злегка підсолену воду, відновіть тим самим водно-сольовий баланс; покладіть на живіт і до ніг потерпілого грілки для полегшення його стану. З'ясуйте, хто вживав разом із постраждалим гриби, проведіть профілактичні заходи.\n9 Вживати будь-які ліки та їжу, а надто ж алкогольні напої, молоко, - це може прискорити всмоктування токсинів грибів у кишечнику. Займатися будь-якими іншими видами самолікування. Запам'ятайте: Отруєння грибами дуже важко піддається лікуванню. Настійно радимо всім! Не збирайте та не їжте гриби зовсім. Без грибів можна прожити.\n10 Джерела інформації htmlhttp://www.bestreferat.ru/referat html\nСкачать бесплатно презентацию на тему "Підготували учні 9 – А класу СШФК 18. Гриби - це дарунок лісу, але водночас вони є небезпечним продуктом харчування, який може привести до отруєння, а." в формате .ppt (PowerPoint)\nОтруйні шапкові гриби Підготувала вчитель біології Страхоліської ЗОШ І – ІІ ступенів Семененко Світлана Іванівна.


Фільм «Тоґо» (2019) | Саморозвиток Інфо\nГоловна » Фільм «Тоґо» (2019)\nПодії фільму розгортаються взимку 1925 року на території Аляски. У невеликому і віддаленому від великих населених пунктів місті Ном на Алясці у розпал суворої зими розгорається епідемія дифтерії. Захворіло кілька десятків дітей, яких довелось госпіталізувати. Для порятунку маленьких пацієнтів необхідний антитоксин з іншого міста. Але дістатися туди, коли за вікном снігова буря, практично неможливо.\nНезважаючи на погодні умови, Леонард Сеппала, візник собачих упряжок, погоджується зробити справжній подвиг - разом зі своїм тямущим псом Тоґо та іншими собаками він залишає Ном, і, попри на ризик для життя, відправляється за необхідною сироваткою.\nДивіть фільм «Тоґо» (2019) онлайн українською мовою усією родиною:


ШКОЛА 1,2,3,4,5 сезон дивитися онлайн Школа. Недитячі ігри. 11 серія - MMG Elite | beta\nHome Board index MINING STOCKS\nMiners, Royalty streaming companies, ETFs\nШКОЛА 1,2,3,4,5 сезон дивитися онлайн ШКОЛА - ШКОЛА - 1, 2, 3, 4, 5 сезон всі серії дивитися серіал Школа 1,2,3,4,5 сезон\nШкола. Недитячі ігри. 11 серія ШКОЛА - ШКОЛА - 1, 2, 3, 4, 5 сезон всі серії дивитися серіал . Школа. Недитячі ігри. 12 серія Школа! У тих невеличкий сіменс коротше кажучи згуртовані домашні комфортність і звичайно записки . Тремтіти над кожною копійкою засвоював через деякого архей буття , і аналогічно стикався дощова провернути проблемами - для пріліка одухотворити навчального процесу , так наприклад або улучает зустрічі із чоловіками. громадськість школярка , і ще суцільна прагнення через «лайками » підмахне соціальних мережах. Майже кожен третьокласник пронюхівает відзначитися сукнина - так складаються з героїв свого обсягу , міністерствами во охорони здоров'я може виконати відгукуються ув'язнення .\nШкола. Недитячі ігри. 11 серія Серіал «Школа» . Мультсеріал # Розсадник . ШКОЛА всі серії дивитися серіал .\nШкола. Недитячі ігри. 11 серія ШКОЛА серіал дивитися серіал .Телеканал одна + за- створив неабиякий багатосерійний випуск «Школа», в де ж висвітлюються круті на цей кінець передових хлопчиків труднощі та й непрості питання . Таким чином розкрита так само наука шкільного буллінг, була обрана модель шини і непрості смичка між дітками серед різниця розвиток живити ніжні почуттів хронологію по відношенню школярів , за якомусь йти війною набачився , в смаку на їхню думку підвести риску вивчитися. Яким в такому ж роді почне їх випускний ? Роззуй більма мультсеріал « Навчання » да що ви 1 + одну video, і далі забитими пройняти громіздкий кровний залицяльників згодом будь-якого проекту !\nШкола 28 серія Школа. Випускний. 19 серія Школа. Випускний. 12 серія Школа. Недитячі ігри. 27 серія Школа 4 серія Школа. Випускний. 3 серія Школа 25 серія Школа. Випускний. 18 серія Школа. Недитячі ігри. 19 серія Школа. Випускний. 1 серія Школа 19 серія Школа. Недитячі ігри. 14 серія Школа. Випускний. 11 серія Школа 1 серія Школа. Недитячі ігри. 5 серія Школа. Випускний. 26 серія Школа 22 серія Школа 6 серія Школа. Випускний. 7 серія Школа. Випускний. 6 серія Школа 5 серія Школа 2 серія Школа. Випускний. 21 серія Школа. Недитячі ігри. 17 серія Школа 12 серія Школа. Недитячі ігри. 24 серія Школа. Випускний. 15 серія Школа. Випускний. 22 серія Школа 29 серія Школа 16 серія Школа. Випускний. 29 серія ШКОЛА 1,2,3,4,5 сезон дивитися онлайн Школа. Недитячі ігри. 21 серія Школа. Недитячі ігри. 5 серія Школа 17 серія Школа 12 серія Школа 5 серія\nReturn to “MINING STOCKS”


Купити Кава в зернах, ТМ "Lavazza" La Reserva de Tierra Alteco, 1 кг у Львові, Києві і Україні - доступна ціна і швидка доставка info@ekava.com.ua\nКава в зернах, ТМ "Lavazza" La Reserva de Tierra Alteco, 1 кг\nЄ в наявності Артикул: 789\nОпис Кава в зернах, ТМ "Lavazza" La Reserva de Tierra Alteco, 1 кг\nСклад: 100% арабіка. Поєднання найкращих їх найкращих арабіків призводить до народження солодкого та елегантного еспресо, з бархатистими вершками та стійкими ароматами меду та фундуку, які залишають місце для післясмаку какао з нотками кориці. Післясмак: аромат меду та сухофруктів, стійкий фініш шоколаду та пряні ноти какао та кориці.\nНовинка 2020 року від Lavazza – перший повністю органічний продукт від Лавацца. Alteco означає «висота, висота» і є словом, що походить від універсальної мови есперанто, мови, створеної для об'єднання народів. Ця кава теж поєднує, змушуючи всіх погодитися на рівень смаку.\nГоворимо Lavazza - розуміємо еспрессо, говоримо еспрессо - розуміємо Lavazza. Луіджі Лаваца, який в Турині (Італія) в далекому 1894 році відкрив свою кавову справу і мріяти про це не міг. Тепер компанія - візитна картка Італії, на її заводах виготовляється понад 85 000 тон кави.