Бонн в другій половині XVIII століття був невеликим містечком, резиденцією кельнского князя. Саме тут в грудні 1770 року і народився майбутній геніальний композитор. Точна дата народження Людвіга не встановлена, відома тільки дата його хрещення - 17 грудня. Князівство це носило церковний характер. Але церква, на радість жителям, а особливо численним придворним і міській знаті, не перешкоджала усіляким розвагам і задоволенням. Багато рис своєї вдачі Людвіг успадковував від свого діда, Луї Бетховена. Гордість, незалежна вдача, наполегливість і працездатність - всі ці якості були властиві як діду, так і його знаменитому внуку. До Луї Бетховена в їх сім'ї всі були простими ремісниками. І лише йому пощастило стати музикантом, що і зумовило долю Людвіга. 1732 року, молодий музикант залишив своє рідне містечко у пошуках щастя і благополуччя. Доля закинула його до Бонна. Через багато років старанної роботи, молода людина, що прийшла в місто пішки з торбинкою за плечима, стала капельмейстером в придворній капелі, що дозволило йому зайняти поважане положення в суспільстві. Іоганн ван Бетховен - батько Людвіга - також служив в капелі. Співак, скрипаль і клавесинист, говорять, він був здатним музикантом, але згубна пристрасть до алкоголю зробилася причиною багатьох страждань сім'ї і особливо Людвіга - старшого сина. На жаль, Іоганн не успадковував характер свого батька, але зміг перенести і передати його своєму сину.\nДружиною Іоганна в 1767 році стала молоденька вдова старшого лакея, що працювала у той час куховаркою, Магдалена Кеверіх. Луї Бетховен не схвалив вибору сина. Але, не дивлячись на це, в 1770 році у молодят народився син, названий на честь діда. Людвігом (німецький варіант імені Луї). Народився він на горищі, в невеликій кімнатці з косою стіною і одним лише віконцем, виконаним в схилі черепичного даху. Саме в такій бідній обстановці і почав своє життя геній, якого дотепер пам'ятають і люблять мільйони.\nНезабаром після народження Людвіга, помер Луї Бетховен. Вже в чотирилітньому віці не можна було не помітити здібностей хлопчика. Батько відразу віднісся до цього як до нового джерела доходів. Людвігу потрібно було розвиватися, практикуватися із здатним викладачем, але у батька були одні методи - примушення і побої. Один вчитель зміняв іншого, рідко коли серед них попадався дійсно добрий музикант, ніхто з них так і не надав скільки або значущого впливу на талановиту дитину. Мета Іоганна була в тому, щоб швидше підготувати Людвіга до концертів, чим швидше почнуться концерти, тим швидше потечуть в кишеню Іоганна гроші. Перший концерт був даний в кельні, де восьмилітній хлопчик, в рекламних цілях, був названий шестирічним. Але виступ не дав очікуваних доходів, можливо тому про інші концерти в дитячому віці ніяких свідоцтв немає.\n1782 рік, Бетховену 12 років. В цьому віці він вільно грає на клавесині, скрипці, органі, легко читає з листа. Саме в цей рік відбувається найважливіша подія в життя юного Бетховена, подію яке зумовило все його подальше життя і кар'єру. Готліб Нефі став новим директором придворної капели в Бонні. Ця людина стала справжнім наставником і вчителем Людвіга, він упорядкував його музичну освіту. Нефі збудив в своєму учні інтерес до музики Баха, Генделя Гайдна і Моцарта, на зразках музики клавіру Ф. Э. Баха Бетховен вчиться тонкості сучасного фортепіанного стилю. При допомозі Нефі в тому ж році публікуються перші твори Бетховена: варіації на тему маршу Дресслера, три фортепіанні сонати. Цій події була приурочена і газетна замітка директора капели в якій мовилося: “Цей юний геній заслуговує підтримки для своїх артистичних подорожей. Якщо він продовжуватиме в тому ж дусі, як і почав, з нього вийде другий Вольфганг Амадей Моцарт”.\nНа юного композитора були покладені великі надії, тепер залишалося їх виправдати. Нефі чудово розумів, що розвитком одних музичних здібностей обмежуватися не можна. Бетховен, що не отримав загальної освіти, яка мало турбувала батька, поглиненого корисливими міркуваннями, із задоволенням почав вивчати стародавні мови літературу, філософію. Його кумирами стали Шіллер і Гете, а в творчість Шекспіра він був просто закоханий.\nЗ 13-ти років Людвігу доводиться працювати, практично йому доводиться утримувати сім'ю. Він працює помічником органіста в капелі, підробляє в театрі, розучуючи партії із співаками і акомпануючи їм під час репетицій. За роки цієї наполегливої і багатоманітної роботи Бетховен стає помітною фігурою в музичному колі міста. Молодий музикант мріє про визнання великих музикантів, про заняття з Моцартом.\nЗавершення Боннського етапу життя\nВідень - це місто музики, музики і ще раз музики. Подолавши всілякі труднощі, 17-річний Людвіг приїжджає в прославлене місто. Його мета - зустріч з Моцартом. Маестро був повністю поглинений роботою над своєю оперою “Дон Жуан”, тому гру молодого музиканта він слухав досить розсіяно і виказав лише скромну похвалу.\n- Задайте мені тему для імпровізації, - у той час уміння імпровізувати на задану тему було широко поширено серед піаністів. І Моцарт задав дві строчки поліфонічного викладу. До честі Людвіга він не розгубився, більш того відмінно справився із завданням, уразивши своїми здібностями прославленого композитора. “Зверніть увагу на нього, він всіх примусить про себе говорити” - так, по спогадах присутніх, озвався Моцарт про юного Бетховена. Коли про тебе так говорить одного з найбільших музикантів всіх часів, це обіцяє велику перспективу. Але тут відбувається ще один різкий поворот в житті Людвіга. Мати важко хвора і йому доводиться повернутися до рідного Бонна.\n“Бажання ще раз побачитися з хворою матір'ю було таким сильним, що усунуло з шляху всі перешкоди і допомогло мені подолати найбільші труднощі”, - писав Бетховен після смерті матері. “Вона була мені такою доброю, люблячою матір'ю кращим моїм другом”. Коли мати померла, в 1787 році, на Людвіга ліг весь тягар турбот про сім'ю, оскільки батько зовсім опустився, незабаром він пішов за своєю дружиною.\nМолодий Бетховен був вимушений брати додаткові роботи, збільшувати кількість уроків, до того ж ще і стежити за господарством і всім побутом сім'ї. Всі ці непосильні навантаження позначилися на здоров'я Людвіга, він переніс тиф і віспу назавжди що залишила на його обличчі сліди, що нагадували йому про цей важкий час все його життя.\nЖиття в Бонні надоїло, молодий композитор не міг реалізувати всі свої амбіції, місто було йому тісним. Перебування тут йому скрашують відвідини удома Олени фон Брейнінг. Швидше за все саме там він знаходив домашній затишок, якого був позбавлений з дитинства. Ця інтелігентна сім'я стала йому близька. Майже все своє життя його зв'язувала дружба із старшим сином Стефаном, а дочка Лорхен - стала його першою юнацькою романтичною любов'ю. Сім'я Брейнінгов завжди підтримувала Бетховена в його музичних захопленнях, вони ж зробили вплив на повноцінний розвиток особи майбутнього великого композитора. Багато в чому завдяки їм Людвіг поступив в 1789 році вільним слухачем на філософський факультет Боннського університету, але перебування там не було тривалим.\nЯк музикант Бетховен давно вже став справжнім віртуозом, він стояв на одному рівні з найбільшими піаністами Європи. Але як композитор йому було необхідне вдосконалення свого таланту, нові ідеї, відчуття, враження - все то чого він не міг отримати в Бонні. І молодий музикант дочекався свого часу. Трапилося це частково по волі випадку в 1792 році, коли по дорозі назад з Лондона до Відня в Бонні ненадовго зупинився Йозеф Гайдн. На торжестві, влаштованому з такого приводу музикантами капели Бетховен був представлений відомому у той час композитору. Твори молодої людини справили враження на Гайдна, він пообіцяв усіляку підтримку і порекомендував їхати до Відня. Заручившися рекомендаційними листами до впливових людей в музичній столиці Європи, Бетховен покинув рідне місто, покинув його назавжди.\nДо 22 років життя Людвіга ван Бетховена закінчився так званий Боннській етап життя композитора. В 1792 року він був автором вже 50 творів, хоча якщо порівняти його з великим Моцартом, який до цього віку мав більш солідний багаж творів (декілька сотень), його прогрес як композитора не був дуже великий. Але, швидше за все, це було затишшя перед бурею, перед тим, як Бетховен промайне ураганом по всіх засадах музики того часу.\nБетховен знову потрапляє в це чарівне місто музики. Звідусіль звучать австрійські і німецькі, угорські і слов'янські мелодії. А на придворній сцені - велика і неповторна італійська опера. Безліч оркестрів, хорових капел оперних труп перебували на службі у крупних магнатів - це було модно серед людей вище середнього рівня достатку”. Не менша кількість обдарованих молодих музикантів вирушили до Відня у пошуках покровителів і меценатів. Бетховен був однією з таких амбітних і талановитих людей. Як відомо, талант не заховаєш. Незабаром молодий Людвіг стає одним з перших віртуозів Відня, гра його приголомшлива! Втішні відгуки йдуть з усіх боків, його вважають одним з найперспективніших музикантів. Характер виконання навіть називають революційним, він грає абсолютно нову музику.\n- Правила забороняють таку послідовність акордів.\n- А я її дозволяю, - заперечує молодий вільнодумець. Музика - це фантазія, встановлена на ноти. Які, до біса, правила?! Хіба можливо уяву генія загнати в якісь рамки, навісити ярликів, захистити дурними забобонами?!\nПершим вчителем Бетховена у Відні став Гайдн, людина що по гідності оцінила талант молодого музиканта. Він писав: “І знавці, і нетямущі повинні по цих п'єсах неупереджено визнати що з часом Бетховен займе місце одного з найбільших композиторів Європи, а я гордитимуся правом називати себе його вчителем”. Але, не дивлячись на таку високу оцінку творчості Людвіга Гайдн не знаходив повного взаєморозуміння з своїм учнем. І це не було дивно, вони були дуже різними людьми, музикантами. Гайдн говорив своєму молодому учню:\n- У Ваших творах знаходитимуть багато прекрасного, навіть дивного, але дещо здаватиметься темним і дивним, тому що Ви самі людина дивна і похмура, а стиль композитора - це він сам. Подивіться мої твори. Ви в них часто знайдете щось веселе, тому що я сам такий. Близько півтора років Бетховен під керівництвом Альбрехтсбергера, ученого-теоретика, вивчає курс контрапункту. Але різне розуміння музики, світовідчуття, мислення також стали непереборною стіною між цими двома людьми. - Цей нічому не навчився і нічому не навчиться! - так озивався Альбрехтсбергер про свого учня. Але запитаєте зараз, через століття, у будь-якої людини, хоч скільки досвідченого в музиці, чи знає він ім'я Бетховена? А Альбрехтсбергера? Не менше значними були заняття Бетховена у Сальєрі, знаменитого італійця, він відомий нам як “отруйник” Моцарта, хоча ця історія всього лише міф, легенда того бурхливого і дивного часу. Відомий оперний композитор в їх далеко нерегулярних заняттях відкрив Бетховену так званий “вокальне письмо”. Хоча молодий композитор і був далекий від італійських майстрів в цій області але Сальєрі допоміг відкрити Бетховену його власний вокальний стиль.\nПерші декілька років, прожитих у Відні, справді стали для Людвіга найщасливішим часом в його житті. Він з успіхом виступав перед знатною публікою, привернув увагу професіоналів, і, що було особливо важливе для нього, меценатів. Бетховен писав одному з братів, гастролюючи в Празі: “Мої справи добрі, дуже добрі. Але це був тільки успіх піаніста, музиканта хоча вже скоро вся Європа взнає композитора на ім'я Людвіг ван Бетховен. В ці роки Бетховен виробляє свій власний стиль, формується як яскравий і неординарний композитор-новатор, який прагне придумувати і створювати щось нове, а не повторювати вже написане до нього. Стиль - єдність і гармонія всіх елементів твору, він характеризує не стільки сам твір, скільки особу автора. Бетховен володів всім цим в достатку.\nЗ 1775 по 1802 рік композитор пише 19 фортепіанних сонат, 3 концерти для фортепіано з оркестром, 2 симфонії, 6 струнних квартетів ор. 18, фортепіанні і струнні тріо, а також безліч інших творів. Вінчає всі ці твори Третя Героїчна, симфонія, яка служить неспростовним доказом зрілості Бетховена-композитора. Нові твори дуже популярні, особливо серед молодих музикантів. Видавці охоче друкують всі твори композитора, загалом справи йдуть непогано. Людвіг потрапляє у високі круги віденської аристократії, але і тут Бетховен залишається Бетховеном.\nМаєток князя Ліхновського, відомого мецената і покровителя людей мистецтва. Якийсь час Бетховен жив в цьому гостинному будинку. На вулиці йшов проливний дощ, маєток заполонили офіцери наполеонівської армії, що захопили на той час Відень. Приємний вечір в прекрасному будинку, але чогось все-таки не вистачало. Музики! І не просто музики, а музики у виконанні великого майстра! Ну звичайно ж, це ж так зручно завжди мати при собі музиканта-віртуоза варто тільки клацнути пальцями і він вже коло фортепіано, виконує свої геніальні твори для напівп'яного офіцерського складу. Бетховен категорично відмовився. Тоді господар перейшов на вимоги (мабуть він за цей час так і не впізнав свого гостя). Людвіг збісився, це він умів робити не гірше, ніж писати музику, і в непогожу погоду, голосно хлопнувши дверима, негайно покинув маєток. Який характер! Прийшовши додому, він напише ці горді рядки: “Князь! Тим, чим ви є, ви зобов'язані випадковості народження. Тим, чим є я, я зобов'язаний самому собі. Князів існує і існуватиме тисячі. Бетховен же - лише один”. Природжена незалежність його (пригадайте діда Бетховена) характеризується ще одним випадком з його життя, вірніше навіть всього лише однією фразою, сказаною на адресу принца Людвіга Фердинанда. Почувши в Берліні гру принца, треба відзначити що він дійсно був не поганим музикантом, Бетховен зробив заслужений комплімент: “Ви граєте не як принц, а як справжній артист”.\nВ житті багатьох людей коли-небудь наступає моменти, вимагаючі локалізації всіх життєвих сил. Комусь тут везе більше, комусь менше. Що значить для людини втратити слух? Коли ти вже не можеш робити якісь звичні і очевидні речі, коли чуєш тільки виснажуючий шум, пронизливий всю голову, і усвідомлюєш, що жити з цим доведеться довгі роки, без співу птахів звуків приливу, навіть стукоту каблуків по мостовій, сміху. А що значить втратити слух для музиканта? Перші ознаки глухоти у Людвіга виявилися в 26 років. А в1801 року, коли йому стукнуло 31, своєму другові юності Вегелеру Бетховен написав: “Я веду, можна сказати, жалюгідне життя; два роки вже як я уникаю всяких компаній, оскільки у мене бракує духу сказати людям: я глухий. Якщо б у мене була яка-небудь інша професія, це було б ще терпимо, але при моїй професії це жахливо. Що говоритимуть із цього приводу мої вороги, яких не мало!.. Я часто вже проклинав і себе і творця за своє існування. Хочу, якщо вдасться, піти наперекір долі, хоча в моєму житті будуть моменти, коли я буду найнещаснішим створінням”. Не дивлячись на таке відчайдушне положення Бетховен зберіг здоровість розуму і ясно уявляв собі всю ситуацію, що склалася.\nАле біда не приходить одна. Трапилося це все в тому ж 1801 році. Похмурий і нелюдимий композитор полюбив. Хто ж вона, що підкорила серце геніального творця? Мила, по-весняному прекрасна, з ангельським личком і божественною усмішкою, очима в яких хотілося потонути, шістнадцятилітня аристократка Джульєта Гвіччарді.\n- Тепер я частіше буваю в компаніях, - пише Людвіг. - Цю зміну провела в мені мила, чарівна дівчина, яка мене любить і яку люблю я. Вона стала тією соломинкою для Бетховена за яку він всіма силами прагнув утриматися. Вона, здавалося, готова відповісти взаємністю, Людвіг знову відчув прилив сил, надію на одужання, щастя було таке близьке.\n“Ти не повіриш, як самотньо і сумно провів я останні два роки: глухота, точно примара якась, була мені всюди, я уникав людей, здавався мізантропом, на якого так мало схожий. Раніше я постійно хворів, а зараз - тілесні мої сили, а разом з тим і духовні з деякого часу все більше міцніють. З кожним днем я все ближче до мети, яку відчуваю, але не можу визначити. Тільки цим може жити твій Бетховен. Не требно спокою! Іншого спокою, окрім сну, я не визнаю. Ви повинні бачити мене щасливим. Я схоплю долю за глотку, зовсім зігнути мене не вдасться. О, як чудово жити тисячократним життям!”. Цей лист теж написаний Вегелеру, але декілька місяців опісля. Як жахливо поступить з ним доля, ця ілюзія незабаром розсіється і Бетховену належить витримати ще одне випробування. І знову старий аристократичний забобон, з яким Людвіг вже зустрічався до і ще не раз зустрінеться після цієї трагічної історії. Для сім'ї Джульєти музикант був людиною другого сорту, всього лише артистом, обслуговуючим персоналом. Та і сама дівчина була легковажна, незабаром вона вийшла заміж за графа Галленберга, нікчемну людину і бездарного композитора. В житті Бетховена розігралася драма, гідна пера великого Шекспіра, такого улюбленого композитором! Глухота стала очевидною, невдачі в особистому житті стала для тридцятидворічного Бетховена тупиком. Що робити?.. Як жити далі, і чи варто жити?.. Самогубство?.. Чи це вихід?.. Гейлігенштадт - тихе і відокремлене містечко недалеко від Відня.\nЖивописна природа на берегах Дунаю повинна була сприяти одужанню композитора. Це містечко стало історичним місцем в біографії Бетховена. На жаль, воно було пов'язано більше з сумними подіями. Тут були поховані останні надії на повернення слуху, оскільки рекомендоване лікарями лікування не дало ніяких результатів. Більш того, думки про смерть, таку близьку і таку зціляючу, не покидають його.\n1802 рік. Жовтень. Гейлігенштадт.\nЛюдвіг пише свій Гейлігенштадтський заповіт, адресований його братам Карлу і Іоганну. Прочитано воно повинно було бути тільки після смерті Бетховена. “О, ви люди, що вважають або тлумачать, ніби я злобний, упертий, мізантропічний, - як ви до мене несправедливі; вам невідома таємна причина того, що вам здається. Серцем своїм і розумом я схильний до ніжного відчуття доброти, я завжди був готовий до здійснення великих справ. Але подумайте тільки, що ось вже шість років знаходжуся я в злощасному стані. З року в рік сподіваючись на лікування, я був примушений, нарешті, визнати, що стою перед тривалою недугою (лікування якого відніме, мабуть, роки, а то і зовсім неможливе); наділюючий від природи палким живим темпераментом, живив навіть схильність до розваг світла, я повинен був рано усамітнитися і повести замкнуте життя...\nЗнамениті твори Бетховена\nВся різноманітність відчуттів, що переживається композитором в цей період, була відображена і в його творах. Активна діяльність, пристрасть, жадання спокою - ці протилежні відчуття гармонійно стикаються в творах, написаних в цей складний для Бетховена період. Не можна стверджувати, що страждання людини сприяють його творчому натхненню, але: Третій фортепіанний концерт с-moll, ор. 37 (1800); соната As-dur, ор. 26 з похоронним маршем і “Соната-фантазія” (“Місячна соната”, до речі, присвячена вона була Джульєті Гвіччарді) (1802); емоцйно-імпульсивна соната d-moll з речитативом, ор. 31 (1802); “Крейцерова соната” для скрипки і фортепіано (1803) і ряд інших творів. Вони прекрасні! Зараз, через роки, оцінюючи і аналізуючи все життя великого композитора, ми можемо стверджувати, що врятуватися, зберегти своє життя і здоровий глузд, йому вдалося завдяки все тій же музиці. Вмирати Бетховену було просто ніколи. Життя для нього завжди було боротьбою, з своїми перемогами і поразками, продовжував боротися, інакше він не міг. Величезна кількість ідей і проектів заповнила свідомість Людвіга, їх так багато, що доводиться працювати над декількома творами одночасно. Створюється Третя симфонія (Героїчна симфонія), в цей же період з'являються нариси П'ятої симфонії і “Апасіонати”. Наближається закінчення роботи над героїчною симфонією і сонатою “Аврора”, а Бетховен вже береться до роботи над оперою “Фіделіо”, допрацьовує “Апасіонату”. Після опери знову поновлюється робота над П'ятою симфонією, але не надовго, оскільки пише Четверту. В період між 1806-1808 роками виходять: Четверта, П'ята і Шоста (“Пасторальна”) симфонії, увертюра “Коріолан”, Фантазія для фортепіано, хору і оркестру. Божевільна працездатність! І кожний подальший твір абсолютно не схожий на попередній, вони всі лежать в різних площинах і кожен з них геніальний! "На заголовному листі Героїчної симфонії, на честь якої і був названий цей період життя композитора, рукою Бетховена було написано “Буонапарте”, а трохи нижче “Луїджі ван Бетховен”. Тоді, весною 1804 років, Наполеон був кумиром багатьох людей, очікуючих змін в світовій ідеології, світовому влаштуванні, людей, спраглих скинути з своїх плечей вантаж старих забобонів. Бонапарт був уособленням республіканських ідеалів, героєм, який був гідний Героїчної симфонії. Але ще одна ілюзія була розвіяна, коли Наполеон проголосив себе імператором.\n- Цей - теж звичайна людина! Тепер він топтатиме ногами всі людські права, бути слідувати тільки своєму честолюбству, він ставитиме себе вище за всі інших і зробиться тираном! - заголовний лист був розірваний автором в клапті. “Eroica” - новий заголовок симфонії.\nПісля Третьої симфонії в світ виходить опера “Фіделіо”, єдина опера, написана Бетховеном, і один з найулюбленіших його творів, він говорив: “Зі всіх моїх дітей, вона коштувала мені найбільших мук при народженні, вона ж доставила мені найбільші засмучення, - тому-то вона мені дорожче інших”.\nПісля цього періоду, такого насиченого симфоніями, сонатами і іншими творами, Бетховен і не думав відпочивати. Він створює П'ятий фортепіанний концерт, Сьому і Восьму симфонії (1812). Людвіг замислює написати музику до трагедії Гете “Егмонт”, він дуже любив поезію свого кумира, вона легко лягала на музику. Два великі сучасники якийсь час переписувалися, свідоцтвом їх співпраці стала музика до “Егмонту”. Одного разу вони навіть зустрілися, але про це трохи пізніше...\nНе дивлячись на досить велику популярність, він час від часу має певні проблеми у фінансовому плані. Багато в чому через свою горезвісну незалежність, але завдяки цьому він і зберіг свій власний стиль, який і зараз виділяє його серед інших великих композиторів у всьому світі. Зміни торкнулися і особистого життя. Ще в 1799 році Людвіг почав викладати у двох милих сестер Терезі і Жозефіні Брунсвік. До недавнього часу вважалося, що закоханий він був саме у Терезу, але вже в двадцятому столітті були знайдені листи Бетховена, що відносяться до того періоду і адресовані вони були до Жозефіни. От так офіційні відносини переросли в міцну і сердечну дружбу, а дружба в любов.\nОдночасно він пропонує свої послуги композитора, написавши лист в дирекцію королівсько-імператорських придворних театрів, вони ж у свою чергу навіть не спромоглися відповісти. Чому ж професіонал з ім'ям відомим на всю Європу зобов'язаний випрошувати собі роботу? В іншому він сам пояснив своє положення все в тому ж листі: “дороговказною ниткою для того, що підписався (Бетховена. авт.) искони нижче було не стільки добування хліба насущного скільки - в набагато більшому ступені - служіння мистецтву облагороджування смаку і устремління музичного генія до високих ідеалів і до досконалості. Він був вимушений боротися зі всілякими труднощами і дотепер йому не випало щастя створити собі тут положення згідне цього бажанням присвятити своє життя виключно мистецтву. Відповідь так і не прийшла, а сам Бетховен охарактеризував “поважну дирекцію” дуже просто і лаконічно - князівська сволота.\nПід гнітом всіх цих невдач, гнаний обставинами, Людвіг ухвалює рішення покинути Вену. Ось тут то “меценати” і зрозуміли що втрачають. Ерцгерцог Рудольф граф Кинський і князь Лобковіц в 1809 року зобов'язали виплачувати композитору щорічну пенсію, замість того він обіцяє не покидати Австрію. Пізніше про цю горезвісну пенсію, зобов'язання по якій виконував лише ерцгерцог Рудольф, скажуть що Бетховену вона принесла більше неприємностей, ніж допомоги. “Відчувати себе здібним до великої справи і не виконати його, розраховувати на забезпечене життя і бути позбавленим її унаслідок жахливих обставин які не знищують в мені потреби в сімейному житті, а лише заважають влаштувати її...”. Потреба і самотність супроводжують його життя. Всі зараз знайомі із знаменитою П'ятою симфонією, саме так доля стукається в двері. Вона постукала в двері Бетховена.\nНескінченні наполеонівські війни, вторинна окупація Відня масовий від'їзд із столиці Австрії - на фоні цих подій і доводиться працювати Людвігу. Але ще одна обставина вплинула на такий стрімкий зліт популярності Бетховена, та і на розвиток музики в цілому - винахід метронома. Ім'я відомого механіка-винахідника Мельцеля назавжди увійшло до історії завдяки метроному. “Битва при Вітторії”- твір на дуже популярну військову тему - була написана за пропозицією того ж Мельцеля для сконструйованого ним приладу. Твір був дуже ефектним, виконувався він симфонічним оркестром, посиленим двома військовими оркестрами, різні пристосування відтворювали гарматну стрілянину. Величезний успіх у публіки звеличив Бетховена на вершину його прижиттєвої слави. Імператорський театр раптом згадує про бетховенську оперу “Фіделіо”, але глухота сильно заважає автору диригувати за його спиною капельмейстер Умлауф обережно виправляє помилки. Мода, саме мода, на Бетховена росте. Його запрошують на cвітські прийоми. До честі великого композитора він все ще віддає перевагу кругу близьких друзів в скромному ресторанчику. Там, в колі друзів, він давав волю своїм емоціям, він говорив все що думає, не боячись ні шпигунів та донощиків. Діставалося всім і австрійському уряду, і католицькій релігії, і імператору. Слух був практично вже загублений, тому Людвіг користувався спеціальними “Розмовними зошитами”, в який записувалися питання і відповіді. До нас дійшло близько 400 таких зошитів записи в них більш, ніж сміливі: “Правляча знать нічому не навчилася!”, “Наш час потребує доброго розуму, щоб хльостати ці підлі людські душі!”, “Через п'ятдесят років всюди будуть республіки... ” Бетховен все-таки залишився самим собою. А в цей час, в цьому ж ресторанчику, за дальнім столиком сидить молода людина, яка захоплено спостерігає за своїм кумиром, ім'я цієї людини - Франц Шуберт. З 1813 по 1818 рік Бетховен складає досить мало і поволі, але навіть написані в стані депресії, його твори прекрасні. Соната для фортепіано ор. 90, e-moll, дві віолончельні сонати, виходять його обробки народних пісень.\nНе багато, але в цей період можна помітити зміну манери, стилю написання, у наш час він отримав назву “пізнього стилю” Бетховена. Слід виділити цикл пісень “До далекої коханої”, абсолютно оригінальний, від нього дуло новизною. Саме цей твір зробив не малий вплив на романтичні вокальні цикли Шуберта і Шумана. В період з 1816 по 1822 рік з'являються п'ять останніх фортепіанних сонат, їх композиція досить складна, як, втім, і композиція пізніх квартетів (1824-1826). Він відступає від класичних форм сонат, в черговий раз руйнує всі рамки, швидше за все, це пов'язано з його філософсько-споглядальним настроєм. Немов найкрупніший коштовний камінь в королівській короні, Дев'ята симфонія зайняла своє, пануюче, місце серед творів великого Бетховена. Хто знає, можливо, ще через пару століть, вже наша сучасна музика останніх тридцяти років значитиме для наших нащадків те, що для нас значить класична музика зараз. Замислювалася Дев'ята симфонія ще в роки кризи, але реалізовуватися ця ідея стала тільки в 1822 році, паралельно з Урочистою месою.\nВ 1823 році Бетховен закінчує месу, а через рік і симфонію. У фінальну частину свого безсмертного творіння автор ввів хор і співаків-солістів, доручаючи їм слова з оди Шиллера “До радості”: Люди - брати між собою! Обніміться, мільйони! Злийтеся в радості одній! Для таких грандіозних ідей було знайдено і таке ж грандіозне втілення в музиці. Дев'ята симфонія є розвитком теми знаменитих “Героїчної і П'ятої, “Пасторальної” і Сьомої симфоній”, опери “Фіделіо”. Але вона все-таки найвизначніша у всій творчості Бетховена, сама зроблена в усіх відношеннях. Незабаром швидкоплинна слава пройшла, і про Людвіга знову всі забули, багато друзів вже давно покинули Відень, деякі померли.\n- Здається, пан Бетховен живе тут поряд, я часто бачив, як він сюди входив. - Продавець оселедців вказав на сусідський будинок. Будинок виглядає дуже жалюгідним. Кам'яні сходинки, від яких віє холодом і вогкістю, ведуть на третій поверх, прямо в кімнату майстра. Бетховен говорить: - Я маю нещастя бути покинутим всіма своїми друзями і стирчу один в цьому потворному Відні, - потім він попросить говорити голосно, оскільки тепер чує дуже погано. Він трохи збентежений, тому говорить дуже багато і голосно. Говорить, що часто нездоровиться, мало складає. Всім незадоволений, особливо проклинає Австрію і Відень.\n- Мене приковують тут обставини, - скаже він, ударивши кулаком по роялю, - але тут все бридко і брудно. Все зверху до низу - мерзотники. Нікому не можна довіряти. Музика тут в досконалому упадку. Імператор нічого не робить для мистецтва і решта публіки задовольняється тим, що є. - Коли він мовчить його лоб морщиться, і композитор виглядає особливо похмурим, іноді це навіть лякає. Багато сил Бетховен витрачає на допомогу своєму племіннику, після смерті брата він зміг віддати всю неутамовану потребу в любові. Але і тут Людвігу знову довелося боротися, залишивши багато сил і здоров'я в залі засідань суду де проходили слухання з питань опіки над Карлом. Опонентом композитора стала мати хлопчика, корислива і непристойна жінка. Сам племінник не оцінив по гідності всього того, що зробив для нього дядько який витрачав з такою великою працею кошти, що добуваються, на те, щоб зам'яти численні скандальні історії, пов'язані з Карлом. Ціною неймовірних зусиль близьких друзів Бетховена, 7 травня 1824 року була виконана Дев'ята симфонія. Оркестром диригував Умлауф. Сам композитор же стояв у рампи, давав темпи для кожної частини, хоча на той час він абсолютно втратив слух. Публіка була в захопленні, грім аплодисментів! Музиканти і співаки були приголомшені успіхом симфонії і лише одна людина стояла як і раніше, не реагуючи на захоплені вигуки, він просто їх не чув. В його голові все ще грала симфонія. Молода співачка на ім'я Унгер підбігла до композитора, узяла його за руку і повернула лицем до публіки. Тільки у цей момент він зміг переконається в успіху свого твору. Друге виконання Дев'ятої симфонії проходило у напівпорожньому залі, що ще раз підтвердило смаки, а вірніше їх відсутність, у тодішньої публіки.\nНезадовго до смерті Бетховен їде до одного з своїх братів Іоганна. Людвіг зробив цю обтяжливу для нього подорож ради того, щоб умовити Іоганна скласти заповіт на користь племінника Карла. Не добившися бажаного результату оскаженілий Бетховен повертається додому. Ця поїздка стала для нього фатальною. По дорозі назад Людвіг важко простудився, йому так і не вдалося встати на ноги, дуже багато сил було витрачено, після декількох місяців важкої хвороби Людвіг ван Бетховен помер. Відень досить байдуже відносився до його хвороби, але коли звістка про його смерть облетіла столицю, приголомшений багатотисячний натовп проводив великого композитора на кладовищі. Всі учбові заклади цього дня були закриті.\nВ 1812 році на відомому у той час чеському курорті «Теплиці» зустрілися два великі творці свого часу, імена яких були записані золотими буквами в історії мистецтва, Бетховен і Гете. На одній з алей поет і композитор зустрілись з групою австрійської знаті, що оточувала імператрицю. Гете, знявши капелюх, відступився до краю дороги, вітав “високих гостей” шанобливими поклонами. Бетховен, навпаки, низько насунув на очі капелюх і, заклавши руки за спину, швидко пройшов крізь гущавину великосвітського натовпу. Обличчя його було суворе, голова високо піднята. Він лише злегка торкнувся до полів свого капелюха. Минувши гуляючих, Бетховен звернувся до Гете: - Я почекав Вас, тому що поважаю Вас, як Ви цього заслуговуєте, але Ви надали цим панами дуже вже багато честі. Непохитний у відстоюванні своїх переконань як художніх, так і політичних, ні перед ким не прогинаючи спини, з високо піднятою головою, пройшов свій життєвий шлях великий композитор Людвіг ван Бетховен.\nСкачати перелік творів Л.В. Бетховена


Обмін Збербанк UAH на Binance Coin, список найвигідніших курсів\nКурси обміну Збербанк UAH на Binance Coin\nТаблиця містить важливі відомості щодо курсу переказу Збербанк UAH на Binance Coin.\tТам ви знайдете все обмінні пункти, які зараз діють. Найбільш вигідні пропозиції знаходяться вгорі.\tІнформація з описом даних, що містяться в таблиці знаходиться тут.\nFast Change 17833.7350+5 1.0000 6525.5180 1418.2 10/0/0\nСкористайтеся порадами та інструкціями, які зазначено нижче, як правильно вибирати сайт для виведення, на що звертати увагу при переказі гривні в Збербанк онлайн в Бінанс коін (BNB).\nМайте на увазі, що деякі пункти транслюють процедуру переказу Збербанк UAH на Binance Coin як введення коштів.


Тема: Читання оповідки «Як осінь чарувала над кленом» Мета - М. Бориспіль — 2014\nТема: Читання оповідки «Як осінь чарувала над кленом»\nМета: навчальні завдання:учити уважно слухати оповідку,розуміти зміст тексту\nта природні явища восени;\nрозвивальні завдання: розвивати вміння запам’ятовувати текст\nоповідки,робити повні відповіді на запитання за текстом.\nвиховні завдання: виховувати інтерес до природних явищ восени.\nТема: Переказ оповідки «Ліс восени»\nМета: навчальні завдання: вчити переказувати оповідку близько до тексту;\nрозвивальні завдання: розвивати вміння правильно будувати\nречення,висловлювати свої думки;\nвиховні завдання: виховувати любов до природи.\nТема: Читання оповідки «Осінь чарівниця в гості прийшла» з використанням\nМета: навчальні завдання: сприяти елементарному розумінню дитиною\nприродних явищ восени,вчити уважно слухати текст оповідки та уважно\nрозглядати ілюстрації тексту;\nрозвивальні завдання: формувати та розвивати знання дітей про зміни в\nприроді з приходом осені;\nвиховні завдання: виховувати вміння у дітей піклуватись про природу.\nТема: Переказ оповідки «Де беруться срібні павутинки?»\nМета: навчальні завдання: вчити правильно будувати речення, висловлюватись\nза текстом оповідки;\nрозвивальні завдання: розвивати звукову виразність мови;\nвиховні завдання :виховувати інтерес до неживої природи.\nТема : Читання оповідки «Відлітають лебеді»\nМета: навчальні завдання: вчити добирати слова близькі за\nтекстом,порівнювати природу восени за порами року;\nрозвивальні завдання: розвивати вміння самостійно оповідувати\nвиховні завдання: виховувати бажання до спостережень за природою\nТема: Переказ «Дід Осінник»\nМета: навчальні завдання: продовжувати вчити переказувати близько до текту за ілюстраціями твору;\nрозвивальні завдання: формувати вміння підбирати слова-афоризми про осінні зміни в природі;\nвиховні завдання: виховувати вміння берегти природу довкілля, дбати про її красу.\nТема: Переказ оповідання «Білі полотна»\nМета: навчальні завдання : вчити розуміти зміни в природі з приходом\nрозвивальні завдання: продовжувати розвивати у дітей вміння будувати\nречення за зразком вихователя;\nТема: Читання оповідання «Зима прийшла»\nМета: навчальні завдання: вчити близько до тексту промовляти авторський\nтекст;запам’ятовувати основний зміст твору;\nрозвивальні завдання: формувати здатність елементарно аналізувати зміст\nвиховні завдання: виховувати інтерес до художнього твору.\nТема : Читання оповідання В. Сухомлинського «Хто в лісі свічки світить?»\nМета: навчальні завдання: вчити самостійно й емоційно передавати зміст\nлітературного твору,зберігаючи послідовність сюжету;\nрозвивальні завдання : розвивати інтерес до книжки;\nвиховні завдання: виховувати інтерес до краси художнього слова.\nТема: Читання оповідання В. Сухомлинського «Зимовий ліс»\nМета: навчальні завдання: вчити визначати настрій твору,відтворювати\nрозвивальні завдання :розвивати вміння самостійно розігрувати невеликі\nсюжети за змістом твору;\nвиховні завдання: виховувати бажання до співчуття за героїв твору,за\nчуйність до зимових персонажів твору.\nТема: Читання оповідання В. Сухомлинського «Лагідний вітер та холодний\nМета: навчальні завдання:продовжувати вчити відповідати на запитання\nрізного характеру за змістом твору;\nрозвивальні завдання: розвивати вміння самостійно аналізувати зміст\nвиховні завдання: виховувати інтерес до явищ природи взимку.\nТема: Переказ оповідання В.Сухомлинського «Дивна бурулька»\nМета: навчальні завдання: продовжувати вчити інсценувати окремі частини\nтвору,чітко промовляти текст;\nрозвивальні завдання: розвивати мову,мислення,вміння правильно\nвиховні завдання: виховувати любов до природних явищ.\nТема : Читання оповідання В. Сухомлинського «Перші вісники весни»\nМета: навчальні завдання: на основі тексту дати знання дітям про перших\nрозвивальні завдання: розвивати у дітей розуміння про те,що з приходом\nвесни відбулися певні зміни в природі:дні стали довшими,а ночі\nкоротшими;сонце пригріває,розтає сніг,прилетіли перші вісники весни\nвиховні завдання: виховувати любов і бережливе ставлення до природи.\nТема: Переказ оповідання В. Сухомлинського «Проталини на снігу»\nМета: навчальні завдання: вчити розуміти,сприймати виразні засоби оповідання\nвідповідати на запитання за змістом,оцінювати вчинки героїв,а саме\nвесняного сонця та вітру;\nрозвивальні завдання: розвивати вміння дітей переказувати текст за планом вихователя;\nвиховні завдання:виховувати зацікавленість,бажання знати більше про\nТема: Читання оповідання В. Сухомлинського «Краплинка роси»\nМета: навчальні завдання: вчити самостійно і виразно передавати характер\nтвору,відчувати мелодійність мови,дотримуватись смислових пауз;\nрозвивальні завдання: розвивати вміння оперувати голосом під час\nрозповідання оповідки,розуміти про що розповідати,передаючи при\nцьому висловлювання мімікою та жестом;\nвиховні завдання: виховувати інтерес до явищ неживої природи,до\nТема: Переказ оповідання В.О.Сухомлинського «Сергійкова квітка»\nМета: навчальні завдання: вчити самостійно й емоційно переказувати зміст\nвиховні завдання: виховувати у дітей почуття відповідальності не лише\nза себе,а й за інших,дружбу,товариськість.\nТема: Переказ оповідання В. Сухомлинського «Моя мама пахне хлібом»\nМета: навчальні завдання: вчити дітей доброзичливості,милосердю,повазі до\nнайближчої людини – матері;\nрозвивальні завдання: розвивати вміння розуміти моральний зміст подій\nвідтворених у творі,ритмічність і мелодійність твору;\nвиховні завдання: виховувати любов до матері.\nТема: Переказ оповідання «Хто найкращий майстер на землі»\nМета: навчальні завдання: вчити розуміти мораль оповідки,давати правильну\nоцінку вчинкам героям твору;\nрозвивальні завдання: розвивати вміння уважно слухати,переказувати\nблизько до тексту, запам’ятовувати зміст твору;\nвиховні завдання: виховувати любов і повагу до людей праці.\nзавідувач дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу «Теремок»\nЗ ВИВЧЕННЯ ТА ВПРОВАДЖЕННЯ В ПРАКТИКУ РОБОТИ\nДНЗ «ТЕРЕМОК» ПЕДАГОГІЧНОЇ СПАДЩИНИ В.О.СУХОМЛИНСЬКОГО\n«Мовленнєва творча діяльність дітей дошкільного віку»\nОсобливості мовленнєвого розвитку дітей дошкільного віку\nСлова про слово» за В.О.Сухомлинським (розповіді-описи старших дошкільнят)\n«Куди поспішають мурашки»\nДидактичні ігри та вправи на розвиток мовлення\nДитячі оповідки – крок до пізнання.\n«Казка в житті дітей дошкільного віку»\n«Через казку лежить шлях до серця дитини».\nКазковими стежинами у світ добра і милосердя.\nЕкологічна казка у житті сучасної дитини.\nВиставка казок-оповідок за збірками «Під голубим небом» та «Чиста криниця» В.О.Сухомлинський\n«Літературна творчість як засіб прояву особистісної унікальності дитини».\n«Думки дітей невід'ємні від почуттів і переживань» за В.О.Сухомлинським\nРоль казки в розвитку мови і мовлення дітей дошкільного віку\nГра-драматизація «Зайчик і горобина» за оповіданням В.О. Сухомлинського\nТема: «Казка як засіб мовлення дітей дошкільного віку»\nАналіз стану роботи з дітьми з художньої літератури\nФормування емоційного досвіду дошкільника\nОсобливості сприймання казки дитини дошкільного віку\nПодолання внутрішнього противоріччя дитини засобами казки\nЕкологічна казка в житті сучасної дитини\n«Створюємо терапевтичну казку»\nТема: «Особистісно-орієнтовна модель спілкування вихователя і дітей на заняттях і в повсякденному житті - головна комунікативна функція мовного розвитку дітей дошкільного віку.»\nОрганізація і забезпечення мовленнєвого розвитку дітей дошкільного віку, як головної комунікативної функції розвитку дитини.\nКомунікативна компетентність - головна мета.\nОптимізація мовленнєвого самовираження старших дошкільників\nОсобливості сприйняття природного довкілля з дітьми дошкільного віку.\nВиставка дидактичного матеріалу з мовленнєвого розвитку для дітей дошкільного віку.\n«КАЗКОВИМИ СТЕЖИНАМИ ВІД ДОМУ ДО САДКА»\nМета: сприяти соціалізації дошкільнят через взаємодію сім»ї і дошкільного навчального закладу; формувати єдинє виховнє середовище: дім – дитячий садок; дати батькам уявлення про розвиток у дітей логічного мислення, позитивних моральних якостей засобами казки; виховувати бажання до дружньої співпраці сім'ї і дошкільного закладу на благо розвитку дитини.\nІ. ІНФОРМАЦІЙНИЙ ЕТАП\nМета: викликати у батьків інтерес до виховного значення казки в житті дитини.\n1. Складання спільної розповіді про казку «Вихователі – батьки»\n2. Бесіда з батьками: «Казка в житті дитини».\nІІ. РЕПРОДУКТИВНИЙ ЕТАП\nМета: спонукати батьків до створення умов для розвитку у дітей творчих здібностей на основі казок; формувати бажання до самостійної організації ігор-драматизацій, театралізованих ігор на основі художніх творів; спонукати до розігрування сюжетів знайомих казок через драматизацію разом з батьками.\n1. Консультація: «Казка виховує і розвиває»\n2. Дидактичні словесні ігри: «Кажу, кажу казку»\nМета: систематизувати набуті знання батьків і дітей; спонукати до реалізації творчого задуму – створювати власну казку\n2. Літературна вікторина: «Казковий дивокрай»\nМета: реалізація спільного задуму, розвивати творчу активність батьків та дітей.\n1. Виготовлення казкових костюмів та декорацій.\nМета: складання сценарію розваги, розігрування сценок, формувати вміння самостійно обігрувати ролі і грати; виховати інтерес до драматизації казки.\n1. Виставка творчих робіт: «Працьовиті рученята в доньки, сина, мами й тата.\n2. Драматизація казки «Вовк і семеро козенят»\nПОРАДИ БАТЬКАМ З МОВЛЕННЄВОГО РОЗВИТКУ\n• Спонукайте їх до складання віршів, лічилок, будьте їм помічниками.\n• Обговорюйте прочитане. Наштовхуйте дітей на роздуми про характери персонажів, про відчуття, які вони переживали у ту або іншу мить, про причини їх поведінки.\nБАТЬКАМ ПРО СУЧАСНІ ПІДХОДИ\nДО РОЗВИТКУ МОВЛЕННЯ ДІТЕЙ\n• Важливим є етап дитячих самостійних чи спільних із дорослим пошуків та знахідок.\n• «Книги слід читати так само неквапливо і дбайливо, як їх писали». Генрі Дейвід Торо\nІНТЕГРОВАНЄ ЗАНЯТТЯ ДЛЯ ДІТЕЙ СТАРШОЇ ГРУПИ\nНА ТЕМУ: «ХЛОПЧИК І СНІЖИНКА»\nЗА ОПОВІДКОЮ В. СУХОМЛИНСЬКОГО\nнавчальні завдання: вправляти дітей у переказі оповідання близько до тексту; у складанні римування; у звуковому аналізі слів; у графічному записі речень; у поділі слів на склади; спонукати до творчої активності; сприяти розвитку зв’язного мовлення, учити складати розповіді-доводи, збагачувати словниковий запас; учити осмислювати красу людських стосунків, власної особистості.\nрозвивальні завдання: розвивати поетичні здібності.\nвиховні завдання: виховувати повагу до оточуючих; виховувати моральні якості людини (доброту, жалісливість) та здатність підтримати людину.\nВихователь: Малята, сьогодні на заняття до нас завітала лялька Даша. Мені здається, що Даша чимось засмучена. Подивіться, який невеселий у неї вираз обличчя.\nВихователь: Як ви гадаєте, що з Дашею могло трапитись? (Вислови дітей)\nВихователь: Щоб розвеселити ляльку Дашу, давайте скажемо їй комплімент.\n(Діти передають ляльку з рук У руки, промовляючи при цьому компліменти).\nВихователь: От Даша вже й посміхається. В подяку за нашу добру справу, вона нам дарує книжку.\nЧитання оповідання В. Сухомлинського «Хлопчик і сніжинка»\nВихователь: Хто написав оповідання? Про яку пору року розповідається у оповіданні? Чому хлопчик спіймав сніжинку на долоньку? Що трапилось з сніжинкою? Яким був хлопчик?\n(Переказ оповідання дітьми)\nВихователь: Діти, уявіть, що книжка ожила. Що б вона вам сказала?\n(Вислови дітей про охайне поводження з книгою, про користь від книги і ін.)\nВихователь: Малята, а хто створює книги? (Відповіді дітей)\nВихователь: Що потрібно для того, щоб скласти вірш? (Відповіді дітей)\nВихователь: Зараз ми перетворимося на поетів і придумаємо риму:\n- Сів ведмедик на візок і поїхав ...\n- У маленької сестрички гарні ...\n- Біленька сніжинка ніби ...\n- Мишка розглядає ...\n- Лялечка наша зветься ...\nРухлива гра «Не помились»\nВеселий клоун показує фізичні вправи, а діти повторюють (8 – 10 вправ)\nВихователь: Діти, з чого складається слово?\nДитина викладає на фланелеграфі фішками слово Даша (звуковий аналіз)\nСамостійна робота дітей з фішками. Звуковий аналіз слів.\n(предметні картинки на кожну дитину).\nВихователь: Діти, скільки складів у слові Даша, рукавичка, сніг?\n(Діти показують фішку з певною кількістю складів).\nПридумування речення зі словом лялька.\nВихователь наводить приклад: «Лялька дуже весела»\nВихователь: Скільки слів у цьому реченні?\n(Діти виконують графічний напис речення)\nВихователь: придумайте речення за даними схемами (двоскладове, трискладове)\nВправа «Продовж візерунок» (письмо в зошитах)\nВихователь: Що сьогодні ми вивчали на занятті? Що вам найбільше сподобалось?\nВихователь: Лялечці Даші на занятті дуже сподобалось, тому що всі були активні, уважні та працьовиті.\nВихователь: Молодці, малята, гарно попрацювали.\nЗАНЯТТЯ З МОВЛЕННЄВОГО РОЗВИТКУ ДЛЯ ДІТЕЙ\nСТАРШОГО ДОШКІЛЬНОГО ВІКУ: «КВІТКА-СЕМИЦВІТКА»\nнавчальні завдання: продовжувати вчити дітей розрізняти і називати знайомі букви, знаходити їх у складах і словах, закріплювати уміння придумувати слова із заданими звуками та складами, вправляти дітей у читанні слів з відкритими та закритими складами.\nрозвивальні завдання: розвивати уяву, зв’язне мовлення; логічне мислення. виховні завдання: виховувати у дітей бажання допомагати окремим людям, живим істотам та героям казок.\nМатеріал: квітка-семицвітка, м’яч дерева, ребуси, картки із завданнями на кожну дитину. Попередня робота: читання казки «Квітка-семицвітка», дитячі ігри «Знайди вивчену букву», «Яка буква загубилась», «Не гадай, а прочитай».\nВихователь: Сьогодні ми поговоримо з вами про мрію. Як ви вважаєте, що таке мрія? А про що мрієте ви?\n(читання казки «Квітка – семицвітка»)\nВихователь: Хто або що виконував бажання героїв у казках?\nВихователь: Ми з вами живемо серед людей, як ви думаєте, чи є у нас однакові мрії?\nВихователь: Одна наша мрія здійснилася, в нашій залі з’явилися прекрасні квіти і серед них, - одна незвичайна. Це квітка-семицвітка, яка вміє виконувати бажання.\nВихователь: Але погляньте, у квітки сумний вигляд. Як ви гадаєте, чому квіти іноді сумують? (відповіді дітей)\nВихователь: Наша квітка сумує тому, що не може виконати всіх бажань казкових героїв, бо їх дуже багато. Як же зробити так, щоб квітка повеселішала?\nВихователь: Треба їй допомогти. Ви згодні? З якої пелюстки почнемо?\nВихователь: Колобок хоче вивчити букви, давайте допоможемо йому. Ставайте в коло. Я буду описувати букву і кидати м’яч. Той, хто спіймає м’яч, повинен назвати букву і повернути м’яч мені.\nВихователь: буква, яка схожа на свічку;\nбуква, яка схожа на павутинку;\nбуква, яка дружить зі словом «Весна»;\nбуква, яка схожа на хлопчика, який тримає руки на поясі;\nбуква, яка схожа на дівчаток, які тримаються за руки;\nбуква, яка може котитися;\nбуква, яка схожа на бегемотика з великим животиком.\nВихователь: Кіт у чоботях дуже любить ребуси, але йому попалися дуже складні. Допоможемо котові розв’язати ребуси?\nВихователь: Червона шапочка хоче, щоб в лісі, де живе її бабуся наступила весна, але на деревах чомусь облетіли листочки. Спробуємо повернути листочки на дерева. Будьте уважні, картинка на листочку повинна відповідати букві на гілці дерева.\nВихователь: Солом’яний бичок ненароком разом із травичкою почав їсти квіти і засмутився. Він просить допомогти йому. У вас є половинка квітки, знайдіть її другу частинку, прочитайте слово і викладіть із квітів віночок.\nВихователь: Півник разом із колоском на подвір’ї знайшов картки з буквами і дуже хоче, щоб ви допомогли йому придумати слова, які дружать із цими буквами і складами.\nВихователь: Король казки «Попелюшка» зібрався на відпочинок, узяв із собою валізу, але в ній хтось шарудить. Допоможіть королю дізнатися, хто заховався у валізі?\nВихователь: Маленька Дюймовочка хоче навчитися читати, але під землею де вона живе є жук «буквоїд». Спробуйте допомогти дюймовочці, допишіть букви у словах, які з’їв буквоїд.\nВихователь: Подивіться на нашу квітку, вона усміхається. Ми з вами зробили дуже добру справу, допомогли квітці виконати всі бажання казкових героїв. А які бажання вам найбільше сподобалось виконувати?\nВихователь: Сьогодні ми з вами були, як феї з казки «Попелюшка», і дуже добре справились з усіма завданням.\nКОМПЛЕКСНЕ ЗАНЯТТЯ З ДІТЬМИ СТАРШОГО ДОШКІЛЬНОГО ВІКУ НА ТЕМУ: «ЗИМОВИЙ КАЛЕЙДОСКОП»\nнавчальні завдання: закріпити та розширити знання дітей про зиму; вчити за схемою речення складати речення з трьох, чотирьох слів, робити звуковий аналіз слів.\nрозвивальні завдання: розвивати пізнавальну активність, зв'язне мовлення, уяву, мислення; вміння уважно слухати текст та втілюватися в образ під час розігрування сюжету оповідки про зимові пригоди зайчика; сприяти емоційному розвитку вихованців.\nвиховні завдання: виховувати інтерес та вміння створювати доброзичливу атмосферу серед однолітків.\nМатеріал: презентація до заняття, сніжинки з завданями для звукового аналізу слів, костюми звірят, музичний супровід.\nПопередня робота: читання оповідань про зиму, заучування віршів, розгляд ілюстрацій, презентацій про зиму, самостійне складання розповідей про зиму, ознайомлення з приголосними, голосними звуками, звуковий аналіз слів.\n(звучить легенька музика)\nВихователь: Станьмо дружно всі ми в коло,\nТут добро сердець навколо.\nВсім сьогодні слід сказати:\nСлід старанно працювати!\nВихователь: Діти, працювати ми будемо дружно, весело, завзято, собі на радість, а гостям на втіху.\n(Дитина читає вірш «Летять сніжинки»)\nДитина: Летять, летять сніжинки на поле, ліс і сад,\nВеселий свій таночок танцює снігопад,\nНадворі лютий холод, тепла давно нема,\nЗаліз в копичку зайчик і солодко дріма,\nМете хвостиком лисичка сніжок біля сосни.\nВихователь: Діти, про яку пору року йдеться в цьому вірші?\nВихователь: Які зміни в природі відбулися з приходом зими?\nВихователь: Так, дні стали коротшими, а ночі довшими, замерзли річки і озера, земля вкрилася снігом, віє холодний вітер, мете метелиця.\n(під музику залітає віхола кружляє і розкидає сніжинки)\nВихователь: Діти, що це за снігопад хто нам його приніс?\nВихователь: Давайте позбираємо сніжинки.\nВихователь: А сніжинки не прості, а із завданями, уважно розгляньте і розкажіть, що ви дізнались із цих картинок про зиму?\nВихователь: Так ви сказали по реченю, а тепер із цих речень ми складемо розповідь про зиму, а допоможуть нам підказки на екрані.\n(вихователь разом з дітьми складає розповідь)\nНастала зима. Дні стали коротшими, а ночі довшими. Замерзли річки і озера, снігом покрилась земля. Холодно і голодно взимку птахам і звірятам. Віє холодний морозяний вітер. А ми допоможемо нашим друзям меншим: розвісимо годівнички, розкладемо на узліссі сіно й буряки, шишки і жолуді. Нехай ласують звірята.\nВихователь: Діти, а ви любите казки?\nВихователь: А яких казкових героїв ви любите найбільше, з оповідань Василя Сухомлинського?\nВихователь: Діти, погляньте: ці казкові герої прийшли до нас.\n(інсценування розповіді, дітьми)\n(до зали вилітає снігур (дитина)\nСнігур: Зима буває холодною і злою, без їжі і тепла.\n(до зали вбігає зайчик (дитина)\nЗайчик: Зима буває сніговою з віхолою і завірюхою, з морозами і вітрами.\n(до зали заходить ведмідь (дитина)\nВедмідь: Зима, це зовсім не страшно, вона для мене триває одну ніч, лише заснув, а вже пора прокидатись.\n(до зали заходить слон (дитина)\nСлон: Зима? А що це таке? Я взагалі ніколи не бачив зими, бо у мене в Африці завжди тепло.\n(до зали заходить північний олень (дитина)\nОлень: Зима буває суворою, дуже-дуже холодною та сніжною.\n(до зали забігає дівчинка (кружляє і промовляє)\nДівчинка: Зима до нас прийшла,\nРадість дітям принесла.\nА ми із сніжками пограємо,\nГра в сніжки (фізкультхвилинка)\nВихователь: Діти, а ми сніжки швидко зберемо і в корзину складемо. І знову видно, що сніжки не прості і кожна принесла якесь завдання.\n(На екрані з'являється буква [З])\nВихователь: Як називається цей звук і буква? Голосний чи приголосний? Якою фішкою позначається на схемі?\nВихователь: Придумайте слова із звуком [з]?\n(Діти виконують звуковий аналіз слова «зима»)\nВихователь: Який перший звук чути? Із скількох звуків складається слово?\nА скільки складів?\nВихователь: Викладаємо схематично фішками слово «зима» (діти виконують завдання)\n(На екрані з'являється буква [С])\nВихователь: Як називається цей звук і буква? Голосний чи приголосний? Якою фішкою позначається?\nВихователь: Придумайте слова із звуком [С]\n(Діти виконують звуковий аналіз слова «Сніг»)\nВихователь: Який перший звук чути? Із скількох звуків складається слово? А скільки складів?\nВихователь: Викладаємо схематично фішками слово «сніг» (виконують завдання)\nВихователь: Наступне завдання нам підказує чарівний екран. Що це тут зображено, яка пора року?\nВихователь: А що це діти під картинкою з'явилось?\n(на екрані виведена схема речення)\nВихователь: Так, за цією схемою нам потрібно скласти речення, давайте розглянемо її.\n(діти складають речення із 3-х слів.)\nВихователь: Молодці, всі гарно попрацювали.\nВихователь: Діти, послухайте уважно наступне завдання: розгляньте і запам'ятайте картинки.\nВихователь: А тепер перевіримо, які картинки були зображені на екрані?\n(дзига, сніг, сніжинка, зірка)\nВихователь: Ой діти, ану ж прислухайтесь, що це за звук? (рипить сніг). То це ж, мабуть, хтось до нас поспішає.\nГра-драматизація «Як зайчик грівся проти місяця»\nЗа оповідкою В.О.Сухомлинського\nАвтор: Холодно взимку зайчикові. Вибіг він на узлісся, а вже ніч настала. Мороз тріщить, сніг проти Місяця блищить, холодний вітер з яру повіває. Сів Зайчик під кущем, потяг лапки до Місяця, просить:\nЗайчик: Місяцю, любий погрій мене своїми променями, бо довго ще сонечка чекати.\nАвтор: Шкода стало Місяцеві Зайчика, він і говорить:\nМісяць: Іди полем, полем я тобі дорогу освітлю, прямуй до великого стогу сіна.\nАвтор: Попрямував Зайчик до стогу сіна, зарився у стіг, виглядає, усміхається до Місяця:\nЗайчик: Спасибі, любий Місяцю, тепер твої промені теплі-теплі.\nВихователь: Діти, як називається оповідання? (відповідь дітей)\nВихователь: Що трапилося з зайчиком у холодну зимову ніч? Що просив зайчик у місяця? А як ви гадаєте зігрів місяць зайчика своїм промінням?\nВихователь: То хто ж, на вашу думку, зігрів зайчика? То все ж таки місяць допоміг зайчикові, адже він його направив погрітися до стіжка сіна і не дав йому замерзнути в морозяну холодну ніч.\nВихователь: Діти, про що ми сьогодні говорили? Так, про зиму, що вона буває різною: холодною, морозяною, злою, голодною, а дехто її взагалі не знає і ніколи не бачив. Але зима може бути і доброю, якщо всі ми будемо милосердними один до одного і друзів наших «менших».\nвихователь-методист дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу «Теремок»\n«У ПІДВОДНОМУ ЦАРСТВІ НЕПТУНА»\nнавчальні завдання: продовжувати вчити дітей близько до змісту тексту обігрувати казкових персонажів.\nрозвивальні завдання: розвивати вміння правильно говорити інтонаційно та мімічно передавати образ персонажів казки; грати, співати та творчо розвивати дійство казки.\nвиховні завдання: виховувати у дітей бажання грати та драматизувати.\n(дійство проходить у музичній залі)\nДівчинка: Квіточки я посадила, а вони все не ростуть,\nЯ й земельки підсипала\nІ водички підливала\nЯк же мені буть?\nКвітка: Це недобрая водичка\nЗіпсує вона нам личка,\nМи не будем її пить.\nВедуча: Ой, лишенько! Що ж ми накоїли з нашою природою.\nДо вас мої рідні звертаюся я, бо на планеті ми — одна сім’я.\nВедуча: Що ж ми люди наробили? Нащо вогнища палили? У небо чорний дим пустили — все довкілля забруднили? А як безжально ми воду бруднили, сітями рибу ловили, отруювали. Стурбовані рибки на дні океану. Ріки джерела ми не вберегли, вже майже немає живої води!\nВедуча: А без води не можна в світі жити, і нею треба всім нам дорожити. Отож негайно вирушаймо, й, доки не пізно, живу воду відшукаймо.\nВедуча: Але де ж нам шукати чисту воду, куди йти, кого питати? Давайте заспіваємо пісеньку, можливо вона допоможе…\nВедуча: Музика чарівна грає! Хтось на допомогу поспішає.\n(феї танцюють свій танок)\nВедуча: О чарівні феї! Ви допоможите нам знайти цілющу воду?\nПерша фея: Ми водичку допоможем відшукати і повернемо її усім малятам!\n(2фея бере тарілочку та яблучко, котить його по тарілочкі та співає)\nДруга фея: Є в мене чарівна тарілочка з наливним яблучком. Воно нам підкаже, де слід шукати водичку. Котись, яблучко, котись швидесенько, котись, яблучко, котись, гарнесенько. Ой, і підкажи ти ж нам — діткам малесеньким, де є водиченька та й дорогесенька!\nТретя фея: (заглядає у тарілочку) О, та жива вода у самого царя морського Нептуна, у підводному царстві. Але він її дуже пильнує, береже єдине на землі чисте джерело води, як зіницю ока. Навіть на ключ ту воду замкне… але вам усе одно потрібно йти і воду чисту знайти…\nЧетверта фея: Один, два, три! Яблучко наливне, допоможи, у царство підводне шлях покажи! (звучить чарівна музика)\nПерша фея: На поміч відважний Котигорошко йде і ключ чарівний для людей він знайде…\n(чотири феї йдуть виходить Котигорошко з гуслями)\nВедуча: Добрий день Котигорошко, красень молодець!\nКотигорошко: Добрий день, я до ваших послуг!\nВедуча: (читає вірш про Нептуна)\nДалеко-далеко — смарагдове море,\nА в морі є царство підводне, казкове.\nЦар моря — всесильний і мудрий\nНа хвилях гойдається наче плавун.\nВін ключ водяний біля себе тримає,\nДо нього нікого й на крок не пускає.\nА щоб оте царство підводне знайти,\nПотрібно болота й моря перейти.\nОтож вирушаймо скоріше у путь.\nЙ на зустріч пригодам — нам\nКотигорошко: Ось дійшов я до болота,\nЖде мене складна робота.\nПерший водяник: Ти чого сюди прийшов,\nЧи шлях інший не знайшов?\nЯ — газда цього болота,\nПерейти його охота?\nДругий водяник: Щоб болото подолати,\nТреба гарну вдачу мати!\nТретій водяник: Й завдання тут не прості:\nТреба ніг не замочити,\nВсі горбочки полічити!\nПерший водяник: Хай поможуть тобі друзі, бо опинишся в калюжі.\nДругий водяник: Та йдіть, море синє знайдіть.\nТретій водяник: Рибок зараз викликайте,\nВ них дорогу запитайте.\nКотигорошко: Рибки золоті, з‘явіться враз!\nРибки золоті, виручайте нас!\n(водяники йдуть, виходять рибки, виконують танок)\nКотигорошко: Рибки нам допоможіть!\nШлях до царства покажіть,\nМи прийшли до вас сюди,\nНептуна щоб віднайти.\nПерша рибка: Серед моря широкого є острови,\nЩо не бачили льоду, морозу снігів.\nТам захоплива музика лине щодень\nІ русалоньки прекрасні співають пісень.\nДруга рибка: А нептун дуже любить чарівні пісні,\nТож шукай його там — не на водному дні….\n(звучить музика 4 рибки пливуть)\nКотигорошко: 1, 2, 3,3, 2,раз —\nЧарівний острів, відкрийся для нас!\n(виходить Нептун (дорослий) та русалоньки)\nНептун: Острів цей — це просто клас,\nТанці тут, пісні весь час.\nА це мої милі русалоньки!\n(русалки виконують танок, виходить Котигорошко)\nКотигорошко: Добридень, Нептуне й русалоньки!\nПрийшов я до вас воду цінну шукати.\nДе ключ водяний мені можна дізнатись?\nРусалоньки: Той ключ сам Нептун грізний охороняє\nІ близько нікого не підпускає!\n(Нептун сідає на трон)\nНептун: Я — могутній цар,\nВодних хвиль я государ.\nЩось повіяло бідою,\nНе жартуйте ви зі мною,\nЩо ж ви люди наробили,\nВсе довкілля забруднили,\nЯк посміли ви так жити?!\nЩе й ключа в мене просити!?\nНептун: Ану геть звідси! А то покличу своїх вірних слуг-охоронців!\nКотигорошко: Могутній Нептуне! Владико морів і океанів, річок, озер і струмків!\nКотигорошко: Не треба охоронців! (читає вірш про Природу)\nМи здолали важку путь,\nАби воду повернуть,\nХоч природі завинили,\nСповна лиха наробили,\nТепер знаєм, що вода,\nЯк сонце, душу гріє.\nНіщо без неї не росте і кожен їй радіє!\nТи змилуйся і нас прости!\nКлюч водяний нам поверни!


Кабмін збільшив собі бюджет на картини та папір. Це коштувало українцям 500 тисяч додаткових вакцин. – Колумніст\nКабмін збільшив собі бюджет на картини та папір. Це коштувало українцям 500 тисяч додаткових вакцин.\nBy rubaha911 December 18, 2020 424 views\nЯкби влада, навіть не збільшуючи доходи, скоротила власні “хотілки”, українці змогли б наступного року не залишитися без вакцин, а лікарі б не втекли з країни через злиденні зарплати.\n“З такою зарплатою, як зараз, ми прожити не можемо. Мені дуже хочеться сподіватися, що ви як народні депутати будете піклуватися про майбутнє нашої країни, про те, якою буде наша нація. Сподіваюся на ваш розум, на ваше людяне ставлення до медичних працівників”, – сказав у своєму зверненні Кудімов.\nПро те, як можна знайти гроші на медицину, скоротивши роздуті бюджети органів влади, читайте в серії матеріалів OBOZREVATEL. Цього разу ми розповімо про те, скільки грошей “проїдає” Кабмін.\nБагатомільйонні бюджети розмиваються дрібними витратами: сотні тисяч – на годинник, десятки тисяч – на картини, мільйони – на папір. Навіть діловий ланч обходиться бюджету в копієчку. Наприклад, віцепрем’єрка Ольга Стефанішина “наїла” разом із послом Канади 4,2 тис. грн. Саме в таку суму обійшовся ланч на двох у ресторані. І це тоді, коли український лікар заробляє таку суму за два тижні роботи в держлікарні.\nНа обслуговування автопарку, купівлю палива, зарплати витрачають мільйони гривень на рік. Що цікаво, багато високопоставлених працівників уряду самі зізнаються, що користуються автомобілями вкрай рідко: уранці водій забирає з дому і привозить на роботу, а ввечері – доправляє назад. “Вибираються” на конференції, наради чиновники не часто. Ба більше: від будівлі Кабміну швидше дійти пішки як до комітетів Ради, так і до Офісу президента.\nМожливо, щоб про медиків дбали так само, як і про фізосіб-підприємців, їм теж потрібно вийти під Кабмін або парламент і домагатися справедливих зарплат. Але якщо “ФОПи” можуть легко зібратися й хоч увесь день провести на вулицях, медики рятують життя в умовах, коли країну охопила пандемія, і не можуть просто так покинути свої робочі місця.\nЯкщо влада справді є “слугою” народу, то зараз найкращий час це довести – розробити правки до бюджету, урізати всі “надмірності” та своїм прикладом довести, що життя і здоров’я українців важливіші, ніж розкішний автопарк або картини з бурштину.


Тіні Кароль заборонили співати – її обличчя в цей момент потрібно бачити - ЗНАЙ ЮА\nСпівачка Тіна Кароль показала кумедне відео в соцмережі\n29 листопада, 07:51\nПопулярна українська співачка і ведуча прямих ефірів "Танців з зірками" Тіна Кароль часто радує фанатів яскравими публікаціями в соцмережі Instagram.\nЦього разу зіркова красуня показала в сторіс кумедне відео, на якому її можна побачити в цікавій локації. Вона зняла своє обличчя, а голос за кадром забороняє їй співати, так що всі емоції від цих слів буквально написані на її обличчі.\nЯк видно, Тіна відобразила себе в затишній кімнаті, яка нагадує студію звукозапису. Перед камерою вона з'явилася в затишному домашньому вбранні в чорно-білих тонах, її волосся зібране в недбалу зачіску, а на обличчі легкий макіяж з кокетливими чорними стрілками. У якийсь момент чоловічий голос за кадром говорить їй: "не співай" і на її обличчі з'являються змішані емоції, вона ніби стримує себе, щоб не заспівати в цей момент.\nТеги: Тіна Кароль спів новий образ


У Чернівцях юні художники потребують новітньої майстерні - бюджет участі » ТВА\nУ Чернівцях юні художники потребують новітньої майстерні – бюджет участі\nНа сайті бюджету ініціатив зареєстровано проект щодо створення класу WEB-дизайну та комп’ютерної графіки.\n“Аби творити без перешкод та рубежів, йти в ногу із часом та відповідати сучасним потребам та вимогам до митців, реалізовувати свою креативність та майстерність не лише олівцями та пензлями, але й інструментами ХХІ століття – на графічних планшетах, програмах веб-дизайну та графіки, школярі-художники потребують сучасної майстерні – класу WEB-дизайну та комп’ютерної графіки”, – пишуть автори проекту.\nМультимедійний клас допоможе не лише у відточуванні художньої майстерності й стане засобом у перших спробах опанування потужних графічних редакторів, але й зробить цікавішим, насиченим та ілюстративним курс – «історія мистецтв». Це не лише підвищить мотивацію учнів до вивчення предмету, але й зробить його подачу ефективнішою та динамічнішою. Учні впевнено та творчо зможуть орієнтуватися в інформаційному просторі та здобувати необхідні для мистецької освіти знання, наглядно ознайомляться з шедеврами світового мистецтва. Це дещо змінить консервативну подачу інформації, до того ж підвищить рівень освоєння учнями інформаційно-комунікативних технологій.\nТитанік II вийде у перше плавання в 2022 році – ЗМІ