Як вибрати котел для опалення приватного будинку — основні критерії | Ремонт\nЯк вибрати котел для опалення приватного будинку — основні критерії\nІнженери, наділяючи свої творіння тими чи іншими властивостями, розраховують на використання в певних умовах, де вони могли б показати себе найбільш корисними.\nТому дуже важливо знати, як вибрати котел для опалення приватного будинку в своїх обставинах.\nНаведений огляд допоможе вам зробити правильний вибір.\nОтже, який котел вибрати для приватного будинку?\n1 Як вибрати опалювальний котел для приватного будинку?\n2.2 Одноконтурні та двоконтурні\n2.3 Настінний чи підлоговий (газові, електричні)\n2.4 Турбонаддув або атмосферний пальник (газові)\n2.5 Три види електричних котлів\n2.6 Твердопаливні котли різних модифікацій\n2.9 Комбіновані котли\n2.11 Додаткові функції\n3 Плюси і мінуси різних типів котлів\nЯк вибрати опалювальний котел для приватного будинку?\nНастінний чи підлоговий (газові, електричні)\nТурбонаддув або атмосферний пальник (газові)\nТри види електричних котлів\nТвердопаливні котли різних модифікацій\nПлюси і мінуси різних типів котлів\nДля того щоб мати повну картину і порівнювати опалювальні котли для приватного будинку по всім параметрам, рекомендуємо скласти на папері невелику схему, куди Ви зможете самі вносити характеристики і оцінювати, наприклад, за п’ятибальною шкалою кожний варіант.\nПостарайтеся зібрати якомога більше інформації про опалювальному приладі, і про місцевих енергоресурсах.\nДізнайтеся, скільки коштує те чи інше паливо, чи задоволені його якістю користувачі, бувають перебої з поставками і т. д.\nПерший і головний відмітний ознака – на якому паливі робота опалення переважніше:\nна твердому (вугілля, дрова, пеллети, брикети);\nрідке (рідко застосовується для житлових будинків, але все ж має місце бути).\nДетальніше переваги та недоліки розглянемо далі, а поки відзначте один або кілька влаштовують варіантів.\nПам’ятайте, що котли бувають і комбіновані (якщо ніяк не визначиться між двома видами палива, можна пошукати агрегат, в якому поєднуються вони обидва).\nДругий параметр – потужність. Її розрахунок може виявитися не такою простою справою, як здається. Іноді радять просто брати 1 кВт потужності на 10 м2 площі будинку. Але це тільки в новому, добре утепленому будинку і в помірних широтах.\nЯкщо ж житло має специфічні особливості, або клімат підносить сюрпризи, все це потрібно враховувати, купуючи обігрівач. Більш детально про теплотехнічних розрахунках тут.\nКотел підлоговий в приватному будинку\nЗнаючи потужність і вид палива, можна переходити до вивчення ринку. Які виробники пропонують подібне обладнання, яких моделей, і за якою ціною.\nУсередині кожного виду є більш дрібні відмінності, які теж потрібно врахувати.\nОзнака відноситься до всіх типів котлів, незалежно від палива.\nОдноконтурні моделі використовуються тільки для опалення. У двухконтурниках проходить магістраль гарячого водопостачання будинку.\nЯкщо перевага віддається поєднанню корисних функцій в одному корпусі, то на підігрів гарячої води потрібно додавати потужності приладу.\nКотли невеликої потужності дуже часто роблять компактними, кріпляться на стіну. Такий прилад можна вбудувати в кухонні меблі, вони мають приємний дизайн і сучасне управління.\nПідлогові агрегати більш потужні. Для них потрібно обладнати окреме приміщення – котельню, добру основу і вентиляцію (втім, вентиляція потрібна всім видам).\nАтмосферні агрегати використовують для процесу горіння повітря, який надходить з приміщення, а тягу створює висока труба. Якщо є турбонаддув, значить, паливна камера ізольована від приміщень будинку, повітря береться ззовні, а тягу забезпечує вентилятор.\nЕлектрокотли бувають трьох типів:\nЗ Теном (трубчастий нагрівач, який підігріває теплоносій в режимі протоки).\nЗ електродами (електроди, занурені в теплоносій, гріють його за рахунок свого опору).\nІндукційні (розігрівається індукційна котушка, яка не контактує з рідиною).\nЕлектричний варіант найчастіше вибирають люди, які мають чималий достаток, оскільки електрика – найбільш дорогий вид енергії.\nОднак окуповується усе простим управлінням, мінімальним відходом та встановленням котла без димаря.\nПід загальною назвою «Твердопаливні» представлені найрізноманітніші пристрої:\nзвичайного горіння і тривалого;\nдля водяного опалення і конвекційні (повітряний);\nз ручним завантаженням і автоматичною подачею палива.\nКотли тривалого горіння – прекрасний варіант для тих, кому не хотілося б занадто багато часу приділяти истопническим справах.\nКотел на твердому паливі після монтажу\nБудьте уважні! За прилади тривалого горіння, або піролізні, прагнуть видати просто великі котли з великим завантаженням, або конвекційні (такі, як Булерьян, Бренеран та інші).\nКласична димова (або газоотводящая) труба – вертикальна, що проходить через покрівлю. Її довжина повинна відповідати параметрам котла, формою даху і розташуванню, щодо коника.\nКоаксіальний димохід – більш простий спосіб димовидалення. Невеликий відрізок двошарової горизонтальної труби може виходити через стіну. По трубі проводиться одночасне видалення газів і паркан чистого повітря. Можливий тільки в поєднанні з турбонаддувом.\nМасляні, дизельні та інші газові прилади частіше використовують у промисловості, або на авторемонтних станціях. Але все ж таки є моделі для домашнього використання. Має сенс купувати такий агрегат, тільки якщо можливий стабільний доступ до подібного роду палива.\nНайчастіше вони робляться двоконтурними з турбонаддувом.\nАгрегат на дизельному паливі\nПоєднання можуть бути різними:\nгаз з електрикою;\nгаз з дровами і вугіллям;\nтверде паливо з дизелем;\nелектрика з будь-яким іншим паливом і т. д.\nВласник може суттєво економити і підстрахувати себе на різні ситуації. Наприклад, купити твердотопливник з резервної газовим пальником, якщо знає, що в майбутньому його район буде газифікуватися. Або ж придбати котел на електриці в поєднанні з будь-яким іншим видом палива, знаючи, що в його місцевості можуть бути перебої в мережі.\nКомбінований котел в системі опалення\nДо того ж електрична складова може бути корисною, якщо використовується система оплати «День – ніч», коли нічні тарифи набагато дешевше денних.\nЗовсім не обов’язково, що комбінований варіант буде коштувати дорожче. Найчастіше їх ціна не перевищує середніх показників на інші котли.\nВажливий фактор, що характеризує надійність пристрою – з чого виконані відповідальні елементи, такі як теплообмінник. Найнадійнішою визнана мідь – у неї прекрасний показник теплопровідності і вона не іржавіє. Нержавіюча сталь та чавун на другому місці, а звичайна сталь – самий бюджетний варіант.\nДверцята топок найкраще – чавунні. Це дає гарантію, що їх не поведе від нагрівання.\nМатеріал і дизайн корпусу – більше справа смаку. Корпусу рідко піддаються фізичним навантаженням (крім як у момент установки), вони не контактують з високотемпературними деталями і не зношуються.\nДля краси, зручності і безпеки, розроблено безліч корисних функцій:\nЕлектронне та дистанційне керування.\nМожливості програмування режимів.\nЗахист від замерзання і перегріву.\nТерморегуляція, як опалення, так і водопостачання.\nЗахист від згасання полум’я, від відсутності тяги.\nСамодіагностика і інші…\nЯкісь з них дійсно корисні, а без інших можна обійтися.\nГазові. Працюють на дешевому паливі, але газифікувати об’єкт – велика проблема. Потрібно зібрати безліч паперів, походити по організаціям і заплатити чималу суму грошей. Не можна скидати з рахунків і вибухонебезпечність газу, і падіння тиску в магістралях. Однак пройшовши через усі труднощі, власник отримує сучасну, слухняну техніку з широким вибором моделей та функцій.\nЕлектричні. Як вже говорилося,электрокотлу не потрібен димохід, його легко встановити, як звичайний побутовий прилад. Ці пристрої часто нашпиговані різними девайсами і мають стильний вигляд. Але варто електрика дорого, а в разі його відключення, будинок може залишитися без тепла. Так що до котла потрібно додатковий блок ДБЖ, який може коштувати стільки ж, скільки сам опалювальний прилад (детальніше тут).\nТвердопаливні котли. Вони практично не піддаються терморегуляції, потребують чищення, постійного догляду (крім автоматичних пелетних). Паливо у багатьох місцях дорожчає, його все складніше «дістати». Але це і самі надійні пристрої. Вони мають широкий діапазон потужності, прості і невибагливі. Для багатьох дрова чи вугілля – самий звичний і рідний спосіб опалення.\nОдноконтурні та двоконтурні. Об’єднання двох приладів – це зручно. Економиться місце в будинку. Однак є заперечення, що за наявності контуру ГВП, частіше виходять з ладу основні функції котла. Крім того, переконайтеся, що покупка такого пристрою дійсно вигідна. Буває, що ціни на них завищені, що дешевше обходяться окремий одноконтурний котел та бойлер.\nТурбонаддув або атмосферний пальник. Примусове газоудаление працює більш ефективно, немає ризику отруєння чадним газом, використання кисню в кімнаті. Громіздкий димар можна замінити на компактний коаксіальний. Потрібно тільки врахувати, що таке обладнання энергозависимо. Потрібна впевненість у надійності місцевих електромереж, або додатковий ДБЖ.\nТЕН, електроди або індукція? Тени з усіх цих варіантів найбільш недовговічні, так як схильні до утворення накипу. А індукція вважається найнадійнішою. Однак ціни на індукційні котли настільки високі, що багато хто вирішує, що простіше кілька разів замінити ТЕН, або електроди (які згодом розчиняються). Варто згадати ще про те, що для моделей електродних підійде вода не кожної якості. А ТЕН може функціонувати, в тому числі і в антифризі.\nЗ водяним контуром або конвекційні. Вибір очевидний, якщо будинок великий – без водяного контуру не обійтися. Але якщо будиночок маленький, складається з декількох кімнат, можна використовувати і конвекційний прилад. Він гріє повітря навколо себе і може опалювати кімнату, в якій варто.\nАвтоматична або ручна подача. Для організації автоматичної подачі потрібно більше місця, так як потрібно буде встановити великий бак поруч з котлом. І не всі види палива, придатні для автоматики, найчастіше це невеликі сипучі пелети.\nТривалого горіння. Справжні тривалі котли при невеликому обсязі палива мають тривалий період роботи. Але потрібно знати, що може бути не просто навчитися правильно користуватися таким котлом. При неправильному стилі топки, агрегат не буде показувати все, на що здатний.\nАгрегати зворотного горіння можна завантажити новою порцією палива, поки повністю не прогорить попередній цикл, і власник не вичистить золу. До кінця такого циклу потужність горіння значно знижується і якщо на вулиці стоять тріскучі морози,- домочадці будуть мерзнути.\nДодаткові функції. Можна подумати, що чим більше функцій, тим краще. Але так буває не завжди. Складна електроніка примхлива, не виносить перебоїв в електромережі і взагалі, залежить від електрики. Правда життя така, що чим більше в опалювальному приладі електроніки, тим більше він уразливий, і частіше ламається. Тому власники намагаються шукати механічні альтернативи електронних датчиків (наприклад, біметалічні регулятори тяги – це чиста механіка).\nВизначившись з набором основних характеристик та функцій, можна переходити до вивчення брендів і торгових марок.\nВарто застерегти від думки, — «якщо дорого – то ідеально». Ламається як бюджетна техніка, так і дорога.\nЧасто одні і ті ж котли можуть коштувати в два рази дорожче, якщо торгова марка «розкручена», або навіть в різних магазинах.\nУ вартість іноземного обладнання включена доставка, тому вони завжди будуть здаватися дорожче, а значить, якісніше. Але, справедливості заради, російські виробники мають репутацію недбалого ставлення до роботи.


Як продати свою картину молодому художнику? Де можна продати картину — Антикваріат\nЯк продати свою картину художник? Як визначити вартість своєї роботи?\nБагато художники задаються питанням, як продати свою картину?\nДля того щоб відповісти на це питання слід системно проаналізувати весь процес продажу картини: від створення ескізу до передачі її кінцевому споживачу. Не дивлячись на те, що художники люди творчі, підходити до продажу своєї творчості, потрібно прагматично і багато в чому цинічно, як до справжнім бізнес-процесів.\nНа сьогоднішній день найдорожча картина( «Крик» Мунка ) була продана на торгах в аукціонному будинку Sotheby’s за 120 мільйонів доларів. Враховуючи, що сам художник народився у бідній родині і в ранньому дитинстві втратив матір і старшу сестру, то при житті Мунк і подумати не міг, що хтось заплатить за його творчість такі гроші.\nБагато талановиті художники минулого жили впроголодь і задовольнялися малим. Їх талант був оцінений суспільством тільки після смерті і багато в чому, завдяки, заповзятливим арт-дилерів, які штучно роздмухували вартість робіт. Мабуть, найбільш показовий приклад це Винсет Ван-Гог. За життя йому вдалось продати лише одну картину. Своє життя він закінчив у клініці для душевних хворих. де покінчив життя самогубством. А після смерті вартість його творів злетіла в рази, завдяки розважливим німецьким дилерам.\nАле, на щастя, у більшості художників життя складалося не так трагічно. Багато заробляли собі на хліб звичайними мирськими професіями: клерками, кондукторами, кухарями. Наприклад, Поль Гоген плавав на торгових судах, служив у військовому флоті, а після служби влаштувався на роботу біржовим брокером, що забезпечило йому солідний дохід. Свою пристрасть до мистецтва він виявив у зрілому віці, маючи за плечима солідний капітал.\nАле були приклади художників, чий талант оцінили сучасники. Яскравий приклад – Рубенс. Ще за життя він отримав посаду придворного живописця. Багато знатні і багаті люди, того часу вважали за честь замовити свій портрет у майстра.\nПерейдемо від лірики до практики, як же продати картину молодому художнику у 21 столітті?\nПерш ніж перейти до питання, в яких галереях виставляти свої роботи і як організувати PR — компанію своєму імені, потрібно відповісти на питання скільки має коштувати картина і кому ви її збираєтеся продавати. Продати картину, чия собівартість становить 2000-3000 рублів в десятки разів дорожче це теж мистецтво\nВ інтернеті багато статей, де говориться, що підсумкова ціна вашої картини повинна складатися з оцінки місяці життя або час, який ви витратили на написання картини. Від частини, з цим можна погодитися, але мені здається це твердження не зовсім коректно. Якщо молодий художник вирішить дотримуватися цих принципів, оголошуючи ціни за свої картини по 100.000 або 200.000 тисяч рублів всім і скрізь, то шанси продати свою роботу близькі до нуля. Цільова аудиторія – ось основний момент при ціноутворенні в арт-бізнесі.\nПерша і сама бажана група покупців це інвестори. Ці люди набувають картину з метою зберегти і примножити свій капітал. Вони досить компетентні в питаннях мистецтва і не візьмуть роботу маловідомого автора за великі гроші. Продати свою роботу їм можна, якщо вам вдалося особисто з ними познайомитися або через арт-дилера. Але зробивши таку угоду, ви автоматично підвищуєте престиж свого імені, і відповідно вартість всіх своїх наступних картин.\nНаступна група покупців це так звані «псевдоинвесторы». Вони купують роботи маловідомих художників за невеликі гроші, відвідують другорядні виставки та художні розвали. І ніколи не куплять картину вартість більше 30000 рублів. Один знайомий художник розповідав таку історію. Торгує він як зазвичай своєю творчістю на проти однієї з туристичних визначних пам’яток Петербурга. Тут підходить до нього літній чоловік, єврейської зовнішності, після ретельного огляду і не менш ретельного торгу, купивши одну з картин, видає фразу: «Думаєте, мені сподобалися ваші картини? Ні, може після смерті ви станете знаменитими і я зможу продати ваші роботи з великим прибутком». Думаю, подальші коментарі зайві…\nТепер розглянемо способи просування ваших робіт до кінцевого покупця. Насамперед, це особисті контакти і зв’язки. Може серед ваших знайомих і близьких знайдуться люди здатні матеріально оцінити вашу творчість або порекомендувати кому-небудь. Якщо таких немає, то слід приділити увагу власному портфоліо. У 21 столітті свій сайт або блог. повинен мати кожен чоловік, який хоче, що б про нього почули. Зробити сайт візитку коштує не дорого від 1500 до 10000 рублів. Можна зробити сайт і самому якщо ви володієте знаннями html і css. розмістити його на безкоштовному хостингу, наприклад на Яндекс.Народ або UCOZ. Наявність власної сторінки в інтернет це вже великий плюс. Будь-яка людина забиває ваше прізвище в пошуковик знайде ваш сайт, портфоліо робіт, контактні дані. Сама по собі наявність сайту не забезпечить вам миттєвий потік покупців, для цього його потрібно просувати в топ-10 пошуковий видачі. А це досить копітка і дорогі заняття, а для деяких регіонів таких як Москва або Пітер неможливе. Краще витратити більше грошей на дизайн сайту і платний хостинг.\nНаступний спосіб продати картину це арт-дилери. Дилер разом з вами визначить вартість картин і свою комісію. Зазвичай вона становить від 30% до 50%. Тут залишається побажати зустріти порядного і по хорошому підприємливого людини. Методи роботи деяких дилерів дуже сумнівні і не ефективні. Нещодавно мій товариш, переслав мені комерційну пропозицію на купівлю картин. Враховуючи, що я сам не займаюся скупкою і продажем картин, а товариш взагалі далекий від мистецтва і від тих сум, які зазначені в пропозиції, то можна лише здогадуватися, скільки ще часу будуть продаватися ці картини і кому цей лист. Витяг з листа наводжу нижче.\n«1.Міський пейзаж Петро Петрович Кончаловський\n80,3Х50,5см, полотно, олія, 1931р. / (ЭЗ2003 ) від 450 000 до 500 000 USD\n4. Прибій Лагоріо Лев Феліксович\n68Х112см, полотно, олія, 1870-1880 року./ (ЭЗГНИИР2001) від 350 000 до 450 000 USD» І так далі.\nЯк продати картину в інтернеті?\nНаступний спосіб продати свої роботи це інтернет-майданчики: різні інтернет аукціони та галереї. Більшість арт-галерей пропонують безкоштовну реєстрацію і розміщення ваших робіт. Заробляють вони на відсотках від продажу від 30 до 50%. Нехтувати цим способом звичайно, не варто, але які результати, скільки картин і коли ви зможете продати через ці майданчики? Давайте розглянемо для прикладу одну з найпопулярніших інтернет-галерей рунета Artnow. На сайті говориться. що у них виставлено близько 200000 робіт художників. Які шанси, що з цією масою картин куплять саме вашу? Думається, що не дуже великий, якщо ви не витратите значну суму на свою рекламу на цьому сайті.\nОсобливо варто відзначити інтернет-галерею Gogetart ( gogetart. ru ). Галерея продає репродукції картин сучасних художників за доступними цінами лімітованим тиражем. Розміщення картин художників безкоштовно. Комісія майданчика становить 50%. У підсумку, максимальний дохід художника від однієї розміщеної роботи, складе близько 300000 рублів, а від 5 робіт (максимальна кількість робіт, які художник може виставити на сайті) прибуток складе 1,5 мільйона. Вражає, правда? І це з урахуванням того, що авторські права на оригінал картини залишаються за художником. З недоліків слід зазначити суворий відбір робіт допускаються до розміщення. Але спробувати варто…\nОтже, щоб домогтися успіху в світі мистецтва головне-це вірити в себе, працювати для досягнення своєї мети та використати всі можливі способи для просування своєї творчості. Але все ж треба мати голову на плечах і спробувати забезпечити собі ще супутній дохід, так як творчість не завжди здатне прогодувати, особливо якщо це молоде творчість.\nПри копіюванні статті посилання на сайт gogetart.ru обов’язкова.\nКороткий опис статті: продати картину Як продати свою картину починаючому художникові? Де можна виставити свої роботи? У статті докладно розповідається про питання ціни на картини і способи просування своєї творчості, описані найпопулярніші онлайн-галереї рунета.\nДжерело: Як продати свою картину молодому художнику? Де можна продати картину? За скільки можна продати свою роботу?


Небезпечне перехрестя у Луцьку: просять перехід | ВолиньPost\nУ Луцьку на перетині вулиць Огієнка та Саперів просять облаштувати пішохідний перехід та зробити тротуар.\nУ тому місці перейти дуже складно, адже до найближчого пішохідного переходу неможливо дістатися через відсутність тротуару. Тож лучани хочуть, щоб облаштували пішохідний перехід та обмежувач швидкості.\nМешканці навколишніх будинків неодноразово зверталися у міську раду, аби чиновники звернули увагу на проблему. Та поки це не приносило ніяких результатів.\nУ міській раді активістам пообіцяли взятися за проблему. «Наступного року плануємо зробити тротуар та облаштувати пішохідний перехід», – запевнив директор Департаменту ЖКГ Луцької міської ради Юрій Крась.\nТим часом, у «Народному контролі» це питання порушать вже на найближчій сесії.\nТеги: пішохідний перехід\nУ Володимирі-Волинському на пішохідному переході легковик збив людину. ВІДЕО\nУ Луцьку жінка потрапила під колеса автомобіля. ФОТО\n20 серпень, 2020, 21:46\nУ місті на Волині мотоцикліст ледь не наїхав на жінку та дівчину, які на «зебрі» переходили дорогу. ВІДЕО\n14 червень, 2020, 22:28


Хто отруїв рибу на Прикарпатті? - ORGANIC UA Ukrainian organic magazine\n16 травня відбулося позачергове засідання Калуської районної комісії з техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій.\nПричиною засідання стала загибель риби в потоці Буркач на території села Сівка-Войнилівська.\nЗа словами представників міліції та прокуратури, версій загибелі риби є кілька. Проводиться перевірка.\nЯк повідомляє кореспондент paralleli Сівко-Войнилівському сільському голові О.Галці, голові Калуської районної організації мисливців та рибалок В.Фединяку доручено провести повторне обстеження потічка, утилізувати загиблу рибу відповідно до нормативних актів та заборонити вилов риби. Відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення РДА за погодження з керівництвом ТОВ «Даноша» доручено комісійно здійснити дослідження герметичності лагун на свинокомплексі в селі Лука.


Субота, 08 лютого 2020 00:00\nНеділею про митаря і фарисея Церква розпочинає підготовчий період до Великого посту\n8 лютого 2020 року, напередодні Неділі про митаря і фарисея, у Свято-Миколаївському кафедральному соборі м. Умані було звершено Всенічне бдіння.\nБогослужіння очолив митрополит Уманський і Звенигородський Пантелеімон у співслужінні кліриків собору.\nПід час полієлею, при вимкненому в храмі світлі, співався піснеспів «Покаяния отверзи ми двери, Жизнодавче...», яким Свята Церква вводить нас у перший підготовчий тиждень до спасенного Великого посту.\nРозклад богослужінь 08.02 - 15.02\nСедмиця – загальниця\nСобор новомучеників і сповідників Церкви Руської.\nПрп. Єфрема Сиріна.\nПротягом усієї седмиці, включаючи середу і п’ятницю, посту немає.\nсщмч. Ігнатія Богоносця.\nБезсрібників мчч. Кира та Іоанна.\nСтрітення Господа нашого Іісуса Христа.


ЧАЙНИКИ Fissman купити в Миколаєві за низькими цінами, дешево, відгуки | ibud.ua\nМиколаїв Товари для дому Кава і чай Чайники Fissman\nЧайники Fissman в Миколаєві\nЧайники Fissman ціни в Миколаєві\nВартість чайників fissman в Миколаївській області\nЧасті питання про чайники fissman в Миколаєві\n⇒ Які ціни на чайники fissman в Миколаєві?\n⇒ Де купити чайники fissman в Миколаєві?\nНа ibud.ua ви можете купити чайники fissman чи замовити з доставкою в Миколаєві у 2 компаній. Інтернет-магазини Чайники.\n⇒ Які самі дешеві товари в категорії чайники fissman в Миколаєві?


Міні-проект «Майстерня тітоньки Ксенії» (середня група)\nСкачати 6,25 Kb.\nРозмір 6,25 Kb.\nПроект «Майстерня тітоньки Ксенії»\nдля дітей середнього дошкільного віку.\nФурмат Л. В.\nТип проекту: Інформаційно-творчий;\nТривалість проекту: короткостроковий;\nУчасники проекту: діти середньої групи, батьки вихованців, вихователь.\nГіпотеза проекту: якщо знайомити дошкільнят з народними промислами малої Батьківщини яка багата славними традиціями, майстерністю умільців і козачим фольклором, то це дозволить нашим дітям відчути себе частиною свого народу, відчути гордість за свою малу Батьківщину, викличе бажання продовжити зберігати і передавати ці традиції наступним поколінням .\nМета проекту: формування у дітей пізнавального інтересу до російської народної культури через ознайомлення з Семикаракорськ народних промислів і організацію художньо-продуктивної і творчої діяльності.\n• - Ознайомити дітей з Семикаракорськ народним промислом виробами керамічного ЗАТ «Ксенія»;\n• - Сприяти розвитку мовлення дитини: збагачувати словник, підвищувати виразність мови;\n• - Розвивати індивідуальні емоційні прояви у всіх видах діяльності;\n• - Здійснювати моральне і естетичне розвиток особистості дитини;\n• - Розвивати уміння бачити красу виробів прикладного творчості, формувати естетичний смак;\n• - Розвивати навички художньої творчості дітей;\n• Підбір наочних і дидактичних матеріалів (тематичні картинки, плакати з елементами розпису);\n• Підготовка презентацій по ознайомленню дітей з народним промислом;\n• Підготовка картотеки козацьких хороводних і рухливих народних ігор;\n• Підбір творів фольклору, віршів;\n• Підготовка матеріалів для організації творчої діяльності дітей;\nПроект реалізовувався через наступні види спільної діяльності:\n• Пізнавальна діяльність\n• Мовна діяльність\n• Художньо-творча діяльність\n• Ігрова діяльність\n1. Тематичні бесіди:\n- «З чого роблять Семикаракорськ кераміку»\n- «Лазуровий квітка» (Як розписують посуд)\n- «Майстри своєї справи» (знайомство з художниками ЗАТ «Ксенія»\n2. Перегляд презентацій: «Семікаракорський фаянс»\n3. Спільна пізнавально дослідницька діяльність\n«З чого ж, з чого ж?» (Біла глина, фарби)\n4. Пізнавальний повідомлення на тему «Що таке скульптура малої форми»;\n5. Екскурсія на виставку «Майстерня тітоньки Ксенії»\n1. Читання творів козачого фольклору\n2. Розучування вірші «Лазуровий квітка» Е. Камишеной\n3. Читання і обговорення казки «Чарівне пір'їнка\n1. Розгляд альбомів і наочно демонстраційного матеріалу;\n2. Ліплення з пластиліну «Глиняні іграшки»;\n3. Аплікація «Прикрасимо костюм Ксенії»;\n4. Малювання «Візерунок на чайнику»;\n5. Малювання «Прикрась тарілочку.»\n6. Аплікація з використанням нетрадиційних матеріалів (тканина) «Чудо - квіти»\n7. Розфарбовування тематичних розмальовок;\n8. Прослуховування козацьких народних пісень;\n1. Дидактичні ігри «Знайди відмінність», «Збери картинку», «Склади візерунок»;\n2. Настольно- друкована гра «Збери посуд»;\n3. Рухливі народні ігри;\n4. Хороводні народні ігри «Гори, гори ясно», «Тин», «Хусточка»;\n5. Сюжетно- рольова гра «пригостити ляльок чаєм»;\n1. Допомогти зі збором експонатів (скульптури малої форми Семикаракорськ фаянсу) для міні-музею;\n2. Активно цікавитися творчою діяльністю дитини в групі;\n3. Допомогти дітям розучувати вірші;\n1. Відкриття в групі міні - музею виробів малих скульптурних форм Семикаракорськ фаянсу\n2. Оформлення виставки малюнків та виробів дітей\n«Майстерня тітоньки Ксенії»\nВ ході реалізації проекту у дітей з'явилося бажання ще більше дізнатися про творчість Семикаракорськ майстрів, про історію виникнення і процесі виготовлення кераміки, з'явилася потреба самим створювати і творити. Ця тема дуже цікава і багатогранна, вона допомагає розвинути не тільки творчу особистість, а й виховує в дітях, любов і безмежну повагу до рідного краю, до своєї країни.


Листовий селера: посів, вирощування і догляд у відкритому грунті, збирання врожаю та зберігання | Сад і город\nЛистовий селера: посів, вирощування і догляд у відкритому грунті, збирання врожаю та зберігання\nГоловна › Сад і город › Листовий селера: посів, вирощування і догляд у відкритому грунті, збирання врожаю та зберігання\nЛистовий селера — самий невибагливий варіант цієї культури, оскільки краще кореневого і черешкової адаптується до різних умов навколишнього середовища. Серед основних характерних особливостей цієї рослини — невеликі яскраво-зелене листя і добре відчутний пряний аромат, завдяки чому воно часто використовується для створення спецій і приправ.\nПісля закінчення вегетаційного періоду (триває в середньому протягом 150 днів) дозрівають коренеплоди округлі, вагою близько 200 г з гладкою поверхнею. М’якуш рослини відмінно зберігає свій білий колір, причому навіть після термічної обробки. Багато сортів листового селери відрізняються підвищеною стійкістю до стрілкування і мають потужні листя.\nВсі частини овоча багаті кальцієм, калієм, залізом, фосфором, магнієм і іншими мінеральними елементами. Також в них міститься чималий запас амінокислот, вітамінів А, Е, С і групи В, які допомагають боротися з різними недугами і роблять рослина відмінним профілактичним засобом. Насамперед, воно буде корисно для людей з проблемами серцево-судинної системи і травного ТРАКТУ, розладами нервової системи, ожирінням і цукровим діабетом.\nПроцес вирощування листового селери мало чим відрізняється від культивування інших видів, хоча багато городників запевняють, що саме цей овоч ростити легше всього. Як би там не було, для отримання хорошого врожаю важливо враховувати ряд важливих нюансів.\nЛистовий селера погано переносить холод, тому при посіві у відкритий грунт потрібно дочекатися, поки вона добре прогріється. У різних регіонах цей процес відбувається з різною швидкістю, але в середньому насіння культури закладають в грунт не раніше середини квітня або початку травня.\nНа жаль, ця рослина відрізняється повільним ростом, і отримати дружні сходи практично неможливо, тому найчастіше овоч вирощують з розсади. В домашніх умовах насіння сіють вже з початку березня, а в травні переносять підросли сіянці на обрану грядку.\nКращим варіантом для пророщування насіння листового селери буде субстрат, що складається з рівних частин дернової землі і перегною, з невеликим додаванням піску. Перед самим посівом його потрібно додатково знезаразити слабким розчином марганцівки і розпушити для якомога кращої повітропроникності.\nКислі грунти селера не любить, тому на таких ділянках в землю додатково вносять вапно, злегка змішуючи її з ґрунтом (на 1 м2 знадобиться приблизно 0,3–0,5 кг речовини). При посіві насіння в ящики на роль субстрату відмінно підійде грунтова суміш з листової землі, перегною, піску і низинного торфу, взятих у пропорції 1:1:0,5:0,5.\nПідготовка насіння селери до посіву передбачає виконання практично всіх тих самих дій, що й при вирощуванні інших культур. Для початку потрібно відібрати здорові екземпляри (враховуючи невеликі розміри насіння, досить оглянути їх на наявність плісняви), потім знезаразити їх у слабкому розчині марганцівки, на кілька годин замочити в стимуляторі росту, а на завершення процедури — витримати у воді кімнатної температури протягом доби.\nВажливо! Постарайтеся не перетримати насіння у вологому середовищі. Як тільки вони почнуть набрякати, можна відразу ж знімати їх з тканини, щоб надмірна волога не стала причиною загнивання.\nПеред висівом насіння селери корисно підсушити і змішати з піском (1:10), що істотно спростить процес посадки. Справа в тому, що дрібні насіння рослини практично непомітні на темній ґрунті, тому пісок в даному випадку виступатиме в ролі маячка і допоможе грамотно розподілити посівний матеріал на грядці.\nПри висіві розсади селери в ящики потрібно намагатися дотримуватися схему посіву 2×2 см (відстань між сусідніми рослинами в ряду і самими рядами). Втім, якщо посадки вийдуть більш густими — не страшно, адже після сходів їх можна буде прорідити, видаляючи самі слабкі рослини.\nСильно поглиблювати посадковий матеріал в грунт не можна, достатньо просто розкласти його на поверхні субстрату і злегка притиснути пальцями. Зверху можна прикрити насіння невеликою кількістю пухкого субстрату і організувати плівкове (або скляний) укриття для створення рослинам парникового ефекту. Всередині укриття температура повітря повинна підтримуватися на рівні +19…+24°C, тоді сходи селери здадуться вже через 10-12 днів. Як тільки це станеться, температурні значення варто знизити до +15…+16°C.\nПісля появи перших сходів парниковий ефект всередині плівкового укриття необхідно зберігати протягом наступних 2 тижнів, поки на сіянцях не з’явиться за 2-3 справжніх листочки. Знявши плівку, дорослі екземпляри можна распикировать по окремих ємностях або пересадити в інші ящики, зберігаючи відстань між молодими культурами в межах 5 див. В таких умовах розсада отримає додатковий «запас міцності» і при висадці на постійне місце зростання швидко перетвориться в міцні рослини з соковитими листям.\nНа час домашнього вирощування варто забезпечити рослинам достатнє освітлення протягом дня (бажано розсіяне), постійно підтримувати прийнятну температуру (в межах +16…+18°C) і своєчасно поливати культуру.\nПолив в процесі вирощування розсади має бути помірним, переважно за допомогою пульверизатора. Регулярність зволоження — 1 раз на 2 дні або по мірі підсихання верхнього шару субстрату.\nВажливо! При внесенні добрив постарайтеся не потрапити ними на ніжні листя і стебла молодого селери, так як це загрожує серйозними опіками і навіть припиненням його зростання.\nЛистові сорти селери, в яких у їжу використовують листя і черешки, варто висаджувати за схемою 20×30 см, чого буде цілком достатньо для повноцінного росту і розвитку культури. До висадки підрослих сіянців приступають у травні, коли на вулиці встановиться стабільно тепла погода і коренева система рослин не постраждає від можливих поворотних заморозків.\nСам процес пересадки нескладний і складається з стандартних дій:\nПідготувати ґрунт (важкі грунти ще з осені вносять перегній, компост або тирса, а надто кислі — збагачують вапном).\nАкуратно витягти саджанці з розсадних ємностей і посадити їх на грядку.\nЗакрити лунки і полити посадки.\nНайкращий час для посадки овоча — вечірні години або просто похмурий день, коли молоді рослини не будуть потрапляти прямі сонячні промені. Їх вплив відразу після пересадки може негативно позначитися на процесі адаптації, з-за чого молоді листочки селери почнуть в’янути.\nДогляд за листовим селерою у відкритому ґрунті починається відразу ж після пересадки розсади. У перші кілька днів культури буде досить вже наявної землі вологи, але по мірі висихання верхнього шару грунту процедуру поливу слід повторити, надалі орієнтуючись саме на цей показник.\nЩо стосується води, то вона повинна бути нагріта на сонці, не мати домішок хлору або важких металів, а кращим часом для її використання будуть вечірні або ранкові години, коли ще залишається час до появи палючого сонця.\nПершу підгодівлю селери виконують через 2 тижні після висадки розсади на грядку, а в якості поживного субстрату зазвичай використовують готові азотно-калійні добрива або розчин курячого посліду, з’єднаний з водою в співвідношенні 1:10. Повторне добриво насаджень виконують через місяць, і на цей раз можна використовувати мінеральні суміші з вмістом азоту, калію і фосфору. Після використання добрив листя культури бажано протерти вологою тканиною, а землю під рослинами — добре розпушити.\nДворічна рослина, що часто культивується як однорічна, і від посадки насіння до повної осіннього прибирання виконують кілька зрізок листя. Однак якщо ви хочете отримати власні насіння, тоді доведеться подбати про зимовому укритті для культури.\nЧи знаєте ви? Селера був відомий як лікарська рослина ще за багато століть до нашої ери. А перше зареєстроване застосування цього овоча в якості продукту харчування було в 1623 році у Франції. Через 150 років на території Росії його популяризацією активно займалася Катерина II, яка не тільки сама вживала селера, але і рекомендувала його своїм підданим.\nНа південних територіях для цього достатньо звичайного спандекса, а в центральних і північних регіонах краще викопати селера і разом із земляною грудкою перенести в льох, попередньо обрізавши пагони (зимівля культури повинна проходити в темному і прохолодному місці). Навесні збережені екземпляри повертають на грядку і чекають квітконосів, які після цвітіння сформують потрібні насіння.\nНіяких інших нюансів у догляді за листовим селерою немає — правда, це справедливо тільки для тих випадків, коли на ньому не з’являються шкідники і хвороби.\nПри дотриманні всіх вимог агротехніки вирощування листового селери, хвороби і шкідники йому не страшні.\nПравда, у ряді випадків огородник все ж може зіткнутися з наступними проблемами:\nБіла гниль — недуга грибкового походження, який супроводжується формуванням на поверхні коренеплодів білої грибниці з чорними склероциями гриба. Тканини селери розм’якшуються і буріють, після чого підземна частина повністю згниває. У боротьбі з недугою використовуються бордоська суміш, мідний купорос, препарати «Оксихом», «Хом» (в дозах, вказаних на упаковці).\nСелерових парша — характеризується появою коричневих плям на кореневище рослини, які з часом розтріскуються і скидають омертвілі тканини. Особливо активно недуга розвивається в холодну пору року, а щоб попередити його поширення, можна використовувати препарати «Скор», «Хорус», «Райок», бордоська суміш.\nНесправжня борошниста роса — вражає листя культури: на них з’являються спочатку хлоротичні плями, після чого вони перетворюються в світло-жовті, трохи незграбні відмітини великих розмірів. З часом вони все більше буріють, а зі зворотного боку аркуша з’являється сіро-фіолетовий наліт. При прояві перших симптомів недуги необхідно виконати обробку розсади хлорокисью міді або бордоською сумішшю, а через тиждень додатково підгодувати культуру аміачною селітрою. У наступні роки висаджувати селера на цій же ділянці не варто.\nІржа — захворювання, викликане активністю іржею грибка, якій на селері проявляється у вигляді червоно-бурих подушечок, розташованих на внутрішній частині листя, а також стеблі і черешку. Трохи пізніше рослина покривається світло-бурими, зібрані в невеликі з’єднання плямами, з пылящими спорами всередині. Надалі хвороботворні мікроорганізми тільки продовжують розвиватися і, потрапляючи в ґрунт, можуть зберігатися в ній до наступного року. Ефективними препаратами у боротьбі з даними недугою вважаються склади «Азофос», «Вектра», «Абига-Пік», «Топаз».\nЦеркоспороз листя — хвороба, що характеризується появою округлих або кутастих плям жовтуватого або брудно-бурого кольору, які з часом бліднуть в центральній частині і отримують темно-коричневий обідок по краях. Їх можна знайти на будь-якій частині селери, але особливо помітними такі мітки стають у вологу погоду, коли на плямах з’являється сіруватий наліт. Уражені примірники завжди відстають у рості, їх листя жовтіють і з часом відмирають.\nМорквяна листоблошка — шкідник, який активно висмоктує соки з рослини, тим самим провокуючи скручування листя і зниження врожайності селери. Висока активність листоблішок припадати на червень або липень, а період яйцекладки шкідника розтягнутий у часі. Для усунення проблеми варто використовувати препарати «Фітоверм», «Іскра», «Іскра Біо».\nМорквяна муха — особливої вредоносностью відрізняються личинки шкідника, які потрапляючи в грунт, швидко добираються до коренеплоду і руйнують його зсередини. Після такого впливу гине і надземна частина рослини, з-за чого врожайність овоча істотно знижується. У боротьбі з комахами часто використовують інсектицидні препарати «Децис», «Актара», «Аверс», а з народних засобів доречним буде березовий дьоготь.\nБудь-яку із зазначених проблем простіше попередити, ніж намагатися вирішити, тому завжди дотримуйтесь сівозміну, не переувлажняйте субстрат і не висаджуйте поруч з селерою петрушку, моркву або інші рослини, які страждають від таких хвороб та шкідників.\nВажливо! Обробляти селера хімічними речовинами потрібно не пізніше, ніж за 3 тижні до передбачуваного збору врожаю.\nПовністю прибирати листовий селера можна вже в кінці вересня або початку жовтня, не чекаючи, коли прийдуть перші заморозки. Найбільш зручним інструментом для витягання рослини з землі будуть вила, а як тільки воно опиниться у ваших руках, можна зрізати бадилля (на відстані 2-4 см від основи) і перенести бульби у прохолодне місце. Звичайно, вони не так часто використовуються в їжу, як підземні частини інших видів, але все ж можуть стати в нагоді.\nЗалишилася зелень селери швидко в’яне і втрачає свою користь, тому щоб зберігати її, потрібно добре промити листочки, висушити їх і, загорнувши в алюмінієву фольгу, покласти в холодильник. В такому вигляді вони зможуть зберігати свою свіжість протягом 10 днів, чого буде достатньо для транспортування.\nЯкщо холодильника немає, тоді доведеться зрізати біля культури корінь, а стебло опустити в ємність з прохолодною водою, де він простоїть до тижня. Більш тривале зберігання рослини у свіжому вигляді можливо лише після пересадки в горщик.\n0 ← Морква при панкреатиті та холециститі: користь і шкода, чи можна вживати Чому морква червивая: причини, методи боротьби і лікування →


Минулого року УКРГАЗБАНК приділяв особливу увагу кредитуванню малого та середнього бізнесу, який чи не найбільше постраждав від пандемії та карантинних обмежень. За рік обсяг кредитів, що отримали наші МСБ-клієнти, збільшився на 50% (або 2,5 млрд грн), і в результаті склав 7,7 млрд грн. До речі, 80% кредитів – інвестиційні. Наразі понад 71 тисяча підприємців сегменту МСБ обрала УКРГАЗБАНК своїм надійним партнером. Недарма ми абсолютні рекордсмени за кількістю нагород у рейтингу «Лідери фінансування суб'єктів МСБ» за версією журналу «Бізнес».\nЗагалом таке суттєве нарощення портфелю відбулося завдяки активній участі банку у держпрограмі «Доступні кредити 5-7-9%» та новим програмам кредитування бізнесу. Наразі портфель наших доступних кредитів перевищує 1,5 млрд грн, де понад 1 млрд грн – кредити на інвестиційні цілі. Минулого року УКРГАЗБАНК також запропонував ринку програму підтримки експортерів та беззаставні кредити на енергоефективність.\nНагадаємо, що для тих клієнтів, котрі обрали екологічний та відповідальний підхід до ведення своєї підприємницької діяльності, УКРГАЗБАНК як екобанк №1 в країні має спеціальні пропозиції – еконадбавки до депозитів, знижені ставки за кредитами тощо.\nУКРГАЗБАНК також надає можливість дистанційного відкриття поточних рахунків для фізичних осіб-підприємців. Відкрити рахунок можна буквально за декілька хвилин. А завдяки нашому клієнт-банку «ЭКОБУМ 24/7» підприємці взагалі мають власне міні-відділення у себе в кишені, що дозволяє ФОП та підприємцям керувати фінансами в режимі реального часу без будь-яких обмежень.


15 березня – День працівників житлово-комунального господарства і побутового обслуговування населення – ШПОЛЯНСЬКА МІСЬКА ОБ’ЄДНАНА ТЕРИТОРІАЛЬНА ГРОМАДА\nЩиро й сердечно вітаю вас із професійним святом!\nЖодна з наявних сфер не наближена так до людей, як житлово-комунальна та побутова, адже в кожному домі нам потрібні вода, світло, тепло. Жителям громади неможливо обійтися без водовідведення, без прибирання дворів і вулиць. Ви покращуєте добробут і соціальне самопочуття людей. І в цьому вам допомагають професійне ставлення до справи, ініціативність, відповідальність.\nВисловлюю щиру вдячність усім, для кого створення зручностей людям, поліпшення побуту стало сенсом життя.\nЗичу всім наполегливості та успіхів у добрих починаннях і втішних результатів від них, а ще – добробуту в родинах та щасливої особистої долі!


BookReader - Легенди про зоряних капітанів (Альтов Генрих Саулович)\nЛегенди про зоряних капітанів (Альтов Генрих Саулович)\nСкачать (fb2, 1009499)\nГенріх Альтов ЛЕГЕНДИ ПРО ЗОРЯНИХ КАПІТАНІВ Оповідання“Богатирська симфонія”Полігон “Зоряна ріка”Генеральний КонструкторЧи може машина мислити? Короткі оповіданняТригерний ланцюжокДо зльоту готовий!Перший контактДивне запитання“Машина сміялася…” (Із щоденника)Нудний капітанЛегенди про зоряних капітанівІкар і ДедалНаднова АретинаВогняна Квітка\nГенріх Альтов ЛЕГЕНДИ ПРО ЗОРЯНИХ КАПІТАНІВ Оповідання\nСтарий гладив жовту, жорстку траву, що пробила асфальт.\nМою дівчину, вороне, згадай. Хотів би плакать і ридати я! Та вже тепер старий — немає сліз…\nДесь над головою зашипіло, затріщало. Він підвівся, серце тривожно калатало. Старий репродуктор видихнув музику.\nШелестіння вітру, хлюпання води, далекі і незбагненні нічні звуки — усе розтануло в музиці. Старий стояв нерухомо, вглядаючись у простір. Він чув урочистий марш, і, скоряючись мелодії, у пам’яті раптово виникали й так само раптово зникали картини — то роздольні, широкі, буйні, то задумливі і сумні. Музика була м’яка, прозора, ясна. Вона створювала між минулим і сучасним якусь невидиму, але цілком відчутну грань. Спогади поступово відпливли, забарвились у спокійні тони.\nСтарий заплющив очі, в голові в нього паморочилось. Музика накочувалась гомінкими хвилями, змішувала у вирі звуків радість і смуток, змивала з душі привнесене, тяжке. Старий відчув доторк до плеча, здригнувсь і обернувся. Перед ним стояв юнак:\nСтарий не відповів, і юнак голосно повторив:\nВони пішли до озера. Дзвінкі акорди арфи ще тремтіли у вогкому, морозному повітрі. Вітер дмухав сильніше. Вода набігала на похилий бетонний парапет і з шумом стікала в чорний провал озера.\nВ небі над ущелиною з’явилися дві яскраві жовті цятки, заіскрились, стерли навколишні зорі. Ракета швидко знижувалась. Іонний двигун залишав ледь видимий слід — слабкий блакитнуватий відблиск, що відразу згасав. Спалахнули, на мить засліпивши старого та його супутника, прожектори, встановлені у скелях. Синюваті промені освітили зоряний корабель. Від цієї миті старий перестав чути музику.\nВін бачив ракету сорок років тому. З того часу все змінилося, але ракета лишилась такою ж, як була. Жовте світло її бортових фар змішувалося з синіми променями прожекторів, і довгастий безкрилий корпус здавався зеленим. Блищала ажурна мережа антен. Виразно чулося потріскування, що супроводжувало роботу іонного двигуна.\nЦе потріскування змусило юнака посміхнутися. Він багато разів бачив знімки ракети, знав її будову: вона була невелика — шістдесят метрів завдовжки і три метри завширшки — і скидалась на могутні ядерні зорельоти не більше, ніж човен на корабель. Обтічна форма? Він бачив у ній свідчення лише того, що ракеті нелегко було пробивати земну атмосферу. Тонкі стрижні антен нагадували про світанок радіолокації. І, нарешті, потріскування іонного двигуна замість суцільного, дзвінкого гудіння ядерних кораблів.\n— Яка незугарна конструкція! — сказав він.\n— Авжеж, — відповів старий, дивлячись на ракету, — її запустили дуже давно. Але такі ракети мають перевагу — вони встигли пройти довгу путь. Ядерні зорельоти відійшли ще порівняно недалеко від Землі, а ці… вони багато чого бачили.\n“В цьому перевага старості, — додав він у думці. — Багато пройти, бачити, розуміти…”\nРакета повисла за два метри над озером. Вода клекотіла під дюзами двигуна. Повагавшись, ракета вертикально спустилась у воду; озером побігли хвилі. Старий і юнак відійшли від краю парапету — вода заливала бетон. Потім ракета випірнула — вже горизонтально — і загойдалась на хвилях.\n— Усе! — вигукнув юнак. Він був схвильований, хоч навряд чи зміг би пояснити, що саме його схвилювало. — Зараз має відокремитися робот-розвідник. Уже час…\n— Не кваптесь, — усміхнувся старий. — Це ж давня конструкція! Вона не вміє поспішати. Двадцяте століття.\nНад корпусом ракети, поблискуючи в промінні прожекторів, піднялася невелика напівсфера, відокремилась від ракети, повисла в повітрі і попливла над водою. Робот мчав убік від місця, де стояли люди.\n— В чому річ? — здивувався юнак. — Чому робот не йде до нас?\nСтарий здвигнув плечима:\n— Це означає, що він спускався на чужу планету.\nЮнак не зрозумів. Він дивився то на старого, то на подібного до великої черепахи робота, що віддалявся від них.\n— Ну то й що? — нетерпляче запитав він.\n— Зараження чужими мікроорганізмами, — коротко пояснив старий.\n— Але ж на ракеті є…\n— Є, — перебив старий. — Однак це ж стара, “незугарна конструкція”. Не дуже надійна. Потрібна контрольна обробка.\nВін помовчав, підняв комір куртки.\n— Ми можемо йти, — промовив він, усе ще дивлячись на ракету. — Робот сам прийде в монтажний зал.\nЮнак відчував себе винним. Він розумів, що старий міг образитися за ці слова — “незугарна конструкція”. Старий будував ракету, і, хоч би скільки минуло часу, для нього вона, мабуть, не була “незугарною”. Та властивий юні егоїзм не міг цього усвідомити всерйоз. Старе в очах юнака означало примітивне, нераціональне, незугарне.\n— Робот непогано збудований, — сказав юнак. Йому хотілося якось загладити свою необачність. — Цей глайдерний принцип дотепний.\n— Дурниці! — відрубав старий. — Робот безнадійно застарів.\nСтарий не почував образи. Він просто не звернув уваги на слова, необачно сказані юнаком. Ще й тепер, розмовляючи, він думав про щось своє.\n— З роботами довелося чимало поморочитись, — вів він своє. — Розвідка невідомих планет висувала дуже жорсткі вимоги. Перші роботи були на гусеницях. Від них, проте, зразу відмовились. Роботи провалювались у тріщини, падали з крутих схилів… Тоді було багато різних проектів — аж до найдивовижніших. Якийсь дивак, наприклад, сконструював крокуючі роботи. Так, не посміхайтесь, саме крокуючі. Стальний, схожий на барило корпус і три пари металевих суглобистих ніг. Це була дурниця з дурниць! Перший паровоз теж мав ноги, однак нащо через півтора століття повторювати старі помилки? Я входив у комісію, яка випробовувала цих жуків. Вони грузли в болотах, застрявали в лісах, не могли видряпатись на прямовисну скелю… Потім ми збудували рботи-глайдери. Як оцей, на ракеті. Компресори створювали повітряну подушку, і роботи легко ковзали над землею. Нам здавалося, що це межа конструктивної довершеності. — Він тихо розсміявся. — А за п’ять років з’явились електрофорні установки, потім гравітаційні двигуни…\nВузьким металевим трапом вони піднялися в монтажний зал — невисоку будівлю, що притулилася до виступу скелі. В залі було порожньо. Біля стін стояли крісла (старий відзначив: нові, не ті, що були тут колись). У центрі залу височів порожній стенд. Холодно світили люмінесцентні лампи. Старий показав юнакові, де вмикається опалення.\nНе скидаючи куртки, він пройшовся в куток і сів. Тільки тепер юнак роздивився, який старий цей чоловік. І він раптом зрозумів, відчув, що старість ця викликана не роками (дідуган був міцний), а чимось іншим. Юнак боявся гучних слів. Через це він не наважився замінити слово “старість” іншим словом — “мудрість”.\n— Я принесу кави, — сказав він.\n— Прошу, будь ласка, — байдуже відповів старий.\nВ залі тихо дзижчали лампи. Старий думав про той вечір. Тоді на стенді стояв робот, а вони, шестеро людей, сиділи тут, у кріслах. Це була давня традиція — сидіти перед розлукою. І хоч усі вони залишались, а відлітав тільки робот, шестеро людей мовчки сиділи в цьому залі. їх уже немає — тих, хто був тоді поруч з ним. Вони були відважні люди — розумні, завзяті, мужні — і хороші друзі. Тепер їхніми іменами названо гірські вершини на Меркурії: шість гір, розміщених поруч, — так як вони колись сиділи.\nСтарий не відчував смутку. Музика змила сум, і тепер він просто згадував, спокійно, наче гортав книгу про чуже, але цікаве життя. Старий розумів, що ніколи не вернеться сюди. За кілька днів йому доведеться вийти на новому кораблі в дальній рейс — до тієї зірки, звідки повернулась розвідувальна ракета. Він навіть здогадувався, з чим саме ракета повернулась. Він міг не прилітати сюди, інформацію передали б по радіо. Але йому хотілося вдихнути повітря своєї юності — і він не жалкував, що так зробив. У душі його весь вечір дзвеніла “Богатирська симфонія”, і він знав, що відтепер могутні та світлі звуки будуть завжди супроводжувати його.\nТільки дуже сильна людина може на схилі літ, не здригнувшись, зустрітися віч-на-віч з юністю. Такі зустрічі гублять боягузів, але дають силу людям мужнім. Старий же мав ясний розум і непохитну волю.\nЮнак приніс кави. Старий скинув куртку і мовчки пив гарячий, напоєний ароматом півдня напій. Сьорбаючи, він задумливо дивився в маленьку чашку: чорна рідина примусила його згадати озеро — стартовий майданчик іонольотів. Думки його повернулись до ракети. Він подумав, що цього разу дані, добуті роботом, можуть бути цікаві.\n— Зірка Ван-Маанена, — пробурмотів він. — Що ж, якщо мої припущення правильні…\n— Ви щось сказали? — квапливо спитав юнак.\nСтарий подивився на нього. У примружених очах під сивіючими бровами блиснула лукава усмішка.\n— Ви любите несподіванки?\n— Так! — швидко відповів юнак. У голосі його прозвучав виклик.\n“Молодець! — подумав старий. — Гарний хлопець. Він чимось схожий на…” І старий згадав одного з своїх давніх друзів.\n— Сьогодні будуть несподіванки, — мовив він.\n— Якщо ви знаєте це…\n— Я знаю, — перебив старий, — але мені невідомо, які саме.\nВін хотів сказати ще щось, та не встиг: почулося гудіння, і в напіввідчинені двері боком протиснулась стальна напівсфера — робот. Старий віддав юнакові порожню чашку. З діловитим гудінням робот прослизнув до стенда, опустився точно на середину. Гудіння припинилося.\nДвоє людей мовчки дивилися на машину, яка побувала на чужій планеті. На полірованому корпусі робота поблискували герб, напис “СРСР” і дата відльоту.\n— Союз Радянських Соціалістичних Республік, — прочитав юнак.\n— Так, — озвався старий. — Тоді ще соціалістичних. Через шість років це слово було замінено іншим — “комуністичних”.\n— Це сталося за дванадцять років до мого народження, — схвильовано промовив юнак.\nВін наблизився до металевої черепахи і обережно доторкнувся до опуклого герба. Потім обійшов навколо робота.\n— Що це? — вигукнув він. — Нічого не розумію! Дивіться! Тут напис…\nСтарий підвівся, увімкнув верхнє світло. На гладенькому боці робота було вирізьблено: “Люди Землі, ми…” Юнак запитально дивився то на старого, то на напис. Урешті він не витримав.\n— Це зробили там, — промовив він. Голос його тремтів. — На планеті були розумні істоти…\n— Розумні? — задумливо перепитав старий. — Ні, не просто розумні. Вони набагато розумніші від нас. І в цьому загадка.\n— Яка? — нерішуче спитав юнак.\n— Вони не встигли закінчити напис, — думаючи про своє, сказав старий. — Так, ось заглибина — це початок наступного слова.\n— Чому ж вони розумніші від нас? І яку загадку ви мали на увазі? — настійливо допитувався юнак. Його дивував спокій старого і дратувала неквапливість, з якою той оглядав робота.\nСтарий повернувся до крісла.\n— Ракета досягла зірки Ван-Маанена, — тихо, наче розмірковуючи вголос, сказав він. — У цієї зірки, як ми знаємо, єдина планета. Ракета тимчасово стала її супутником. Спочатку спостереження велося бортовими приладами, потім допоміжна ракета спустила вниз робота. За наперед складеною програмою робот мав пробути на планеті п’ятдесят годин. Якщо б він не повернувся через п’ятдесят годин, ракета вирушила б у зворотну дорогу. Тепер ви розумієте? Ці істоти за п’ятдесят годин змогли зрозуміти будову робота і за його апаратурою освоїли мову.\n— Це неможливо! — вигукнув юнак.\n— Гляньте-но ще раз на напис. Зверніть увагу, що фразу не закінчено, але все ж її складено із дуже акуратно вирізьблених літер. Не забуто навіть найдрібніших і, власне кажучи, непотрібних деталей. Ці істоти не знали, що можна спрощувати літери. Вони точнісінько скопіювали їх з друкарського апарата робота.\n— Але ж бо у робота є і звукофіксуюча система, — сказав юнак. — Чому ж… Ага, розумію! Отже, ми почуємо їхні голоси?\n— Ні. — Старий усміхнувся. — Ми почуємо роботів голос. Звукофіксуюча система не призначалася для запису зовнішніх звуків. Вона відбивала тільки те, що підсумовував роботів електронний мозок. Через це голос мусить належати роботові, але слова можуть бути підказані… ними.\n— Ви казали про якусь загадку.\n— Так. Вони розумніші від нас. У них давніша культура. Можливо, вони випередили нас на тисячі, мільйони років. Так чому ж ми прилетіли до них, а не вони до нас? У цьому й криється загадка.\nСтарий настовбурчившись сидів у кутку. Юнак нетерпляче переступав з ноги на ногу. Йому хотілося швидше відчинити робот, але старий мовчав, поринувши у свої думи, і юнак не зважувався його турбувати. Юнак не розумів старого. Нащо треба розмірковувати, коли можна просто відчинити робота і про все дізнатися? На місці старого він саме так і зробив би. “Чому він зволікає? — подумав юнак. — Якщо відгадає, це не буде мати значення, бо однаково робот скаже сам. А якщо помилиться… буде соромно. Ні, я б не став думати!”\nСтарий думав. Він розв’язував задачу, як шахіст, — на багато ходів уперед. З кожного зробленого ним висновку випливали все нові й нові наслідки, логічні побудови ставали складними і звивистими. Потім усе відразу спростилося. Він намацав правильну путь — і думки рвонулися вперед.\n— Вони прилетять до нас! — вигукнув старий, скочив і відштовхнув геть крісло. — Напевне, вони вже летять!\nЮнак розгублено дивився на старого. Юнак знав, що палеонтологи можуть по одній знайденій кістці відновити вигляд давно відмерлої тварини, але він не чекав, що з такою певністю на підставі єдиного факту можна дійти таких далеких і несподіваних висновків.\n— Лупу! — наказав старий, підходячи до робота.\nЮнак загаявся, і старий незадоволено повторив:\n— Я сказав — лупу! Ну, швидше-бо!\nЛупу знайшли в одній із шухляд вробленої у стіну шафи. Старий уважно оглянув відполіровану поверхню робота.\n— Чудово зроблено! — схвально прошепотів він. — Метал майже не встиг розм’якнути.\nВін кинув лупу на крісло і швидко пройшовся з кутка в куток. Юнака здивувала дідова хода — легка, пружна, молода.\n— Відкрийте робота, — наказав старий, вернувшись до крісла.\nВін сів, граючись лупою і всміхаючись. Юнак довго порався біля кришки робота. Нарешті, клацнувши, кришка піднялася.\n— Подивіться, чи знято внутрішні пломби, — сказав старий.\n— Пломб немає!\n— Ага, — старий задоволено хитнув головою, — отже, вони повністю розбирали робота. — Він пожував губами. — І немає жодних слідів вогню?\n— Вогню? — здивовано перепитав юнак. — Ні, звичайно, немає. А чому?\n— А тому, — чітко, відділяючи слово від слова, промовив старий, — що цей робот був у світі з антиречовини. Так, так, не перебивайте! Зірка Ван-Маанена, її єдина планета, істоти, що цю планету населяють, — усе з антиречовини. Ті ж атоми, ті самі молекули, але замість електронів — позитрони, замість протонів, нейтронів, мезонів — антипротони, антинейтрони, антимезони.\n— Але ж робот мав би вибухнути, натрапивши на антиречовину, — заперечив юнак. — Речовина й антиречовина аннігилюють, перетворюючись в енергію.\n— Ви непогано знаєте початки фізики, — глумливо сказав він. — Однак ви забули аксіоми філософії. Розвиток ніколи не зупиняється. Істоти, які живуть на цій планеті, пройшли довший шлях, ніж ми. Вони навчились — правда, зовсім недавно — запобігати вибухам при зіткненні тіл з речовини й антиречовини.\n— Недавно? — перепитав юнак.\n— Так, недавно, — твердо повторив старий. — Саме через це вони не могли прилетіти на Землю раніше.\nЮнак тремтів, мов у лихоманці. Він з ляком дивився на старого — той здавався йому ясновидцем.\n— Увімкніть звукофіксуючу апаратуру, — сказав старий.\nЮнак натиснув кнопку. Відразу ж почулося неголосне шипіння. Чіткий, але абсолютно безбарвний голос промовив: “Ввімкнуто прилади. Допоміжна ракета відокремилась від іонольота і йде в атмосферу планети. Ззовні спостерігається підвищена концентрація позитронів…”\nГолос затих. Ледве чутно шаруділа стрічка магнітофона. Потім той же позбавлений будь-яких барв голос вів своє: “Висота над поверхнею планети шість тисяч кілометрів. Концентрація позитронів швидко зростає. Корпус робота нагрівається… Висота чотири тисячі кілометрів. Атмосфера планети складається з антиречовини. Повернення неможливе — відмовили керма ракети… Три тисячі кілометрів. Плавиться метал на висунутих частинах робота. Прилади працюють нормально. За тридцять секунд станеться вибух…”\nСтарий, учепившись у ручки крісла, хитнувся наперед. Юнак непорушно завмер біля робота. Байдужий голос кібернетичної апаратури, що повідомляв про неминучу загибель, справляв моторошне враження.\n“Дві тисячі сімсот кілометрів, — знову заговорив робот. — Ракету оточено щільною магнітною завісою. Підвищення температури припинилось. Спуск триває… Тисяча п’ятсот кілометрів. Напруга магнітної завіси зростає. Температура знизилася до нормальної. Прилади працюють справно. Кінозйомка і фотографування неможливі: в магнітному полі вийшли з ладу затвори об’єктивів… П’ятсот кілометрів. Сили… невідомі сили відхиляють ракету до полюса…”\nЗапала тривала мовчанка. Юнак схилився над роботом. Повільно розкручувалася вузька стрічка магнітофона. Раптом пролунав протяжний, високий, схожий на удар гонга звук. Він затих, і знову почувся роботів голос. Це був той самий, позбавлений будь-якого забарвлення “машинний” голос, що з педантичною чіткістю вимовляв кожний звук. Але паузи між словами і фразами збільшились. І самі фрази було побудовано якось інакше — напружено, не завжди правильно. В них було щось невловимо чуже, нелюдське.\n“Люди планети Земля, — з розстановкою промовляв металевий голос. — Ви молоді і сміливі. Ви послали свій автомат, гадаючи собі, що планета, на яку він опуститься, буде загалом подібна до вашої. Ви спорядили апарат примітивною зброєю, влаштували непотрібну систему радіоперехвату керування. Такий апарат може стати в пригоді тільки в тому малоймовірному випадку, коли досліджувану планету населяють істоти, які мають однаковий з вами рівень розвитку. Однак за принципами ймовірності, про які ви маєте деяке початкове уявлення, половина населених планет мусить випередити вас у розвитку. В цих випадках автомат буде малопридатний.\nСаме так і сталося. Але ви не врахували й іншої обставини. Ваш світ складається — по відношенню до нашого — з антиречовини. Автомат мав загинути. Однак ми останнім часом навчилися зберігати антиречовину.\nТут ми дамо вам необхідні пояснення. Наше знання встановило, що всі близькі до нас зірки і планетні системи, в тому числі й ваша система, складаються відносно нас з антиречовини. Наші космічні кораблі вже в давнину мандрували Всесвітом, але не могли сісти на жодну планету. Планетні ж системи, які складаються відносно нас не з антиречовини, поки що перебувають поза межами можливостей наших кораблів.\nНаша планета часто страждала від руйнівної дії метеоритів з антиречовини. Ми навчились ізолювати ці метеорити магнітним полем і опускати їх униз. Так було спущено й ваш автомат, який ми спочатку сприйняли за метеорит.\nВисоке знання, притаманне істотам нашої планети, дозволило розібрати автомат і зрозуміти його будову. Це було складне завдання, бо наші знання випередили ваші на тисячі відрізків часу, які ви звете роками. Ваш автомат виявився надто простим, щоб ми його легко зрозуміли. Тут склалася ситуація, для якої ми не знайшли слова в лексиконі автомата”.\n— Це слово “гумор”, — усміхнувся старий. — Робот його не знає.\n“Нам було важко і складно, — продовжував байдужий металевий голос, — розібрати автомат, зроблений з антиречовини, і осягнути його будову настільки, щоб повідомити вас про це. В нашому розпорядженні лишилося мало часу. Тут ми повинні сказати, що вважаємо вашу систему ліку часу нераціональною. Ми знаємо, що рік — це період обертання планети Земля навколо зірки Сонце. Але навіщо ділити період обертання Землі на двадцять чотири частини, а кожну з цих частин — на шістдесят відрізків? Це нерозумно, бо ви в інших випадках застосовуєте десяткову систему числення. Однак ми зрозуміли, що автомату необхідно повернутися до космічної ракети, яка його доставила, через п’ятдесят одиниць часу, що їх ви називаєте годинами. Нам вистачило цього часу, щоб скласти чітке уявлення про рівень розвитку життя на планеті Земля. Ми здобули багато даних про ваші знання. Ми переконалися, що рівень вашого розвитку достатній, аби можна було не побоюючись послати до вас кораблі. Ми зробимо це в недалекому майбутньому. Оснащені магнітним захистом, наші кораблі зможуть безпечно перебувати в антисвіті. Крім того…”\nГолос змовк. Потім почувся знову. Паузи між словами зменшились.\n“Люди планети Земля, за кілька шістдесятих часток години автомат має вирушити у зворотну дорогу. Вжито необхідних заходів для безпечного повернення автомата на корабель. Ми…”\nМагнітофон з шипінням перемотував стрічку. Голос урвався.\n— Все, — неголосно сказав старий, відкидаючись на спинку крісла. — Можете вимкнути.\nЗапала тиша. Старий, заплющивши очі, думав. Юнак, покусуючи губи, нетерпляче ходив по залу. Юнак був дуже схвильований. Йому ще ніколи в житті не доводилося першому дізнаватись про таке нове в науці. І, хоч ракету запустили інші люди, хоч інші істоти говорили голосом робота, він хвилювався так, наче всі відкриття належали йому. В голові його вихором крутилися думки: куди повідомити, що повідомити… Але старий мовчав, і юнак примушував себе чекати, поки старий заговорить. Юнак відчував якесь мимовільне тремтіння перед старим. І якби зараз старий раптом заговорив мовою цієї далекої планети, юнак не здивувався б.\nСтарий розплющив очі. Підвівся.\n— Вранці ви відправите вниз усі прилади, — сказав він. Голос його дзвенів. — Усі прилади робота й ракети. Попередню інформацію я передам сьогодні.\n— Радіо? — швидко запитав юнак.\nСтарий подивився на нього, похитав головою:\n— Ні. Я вилечу зараз на своєму орнітоптері.\n— Уночі? — Юнак був вражений. — Через оці гори, в таку погоду? Я викличу ракетоплан, вас домчать…\n— Не треба, — усміхнувся старий. — Повірте, нічого не станеться.\nІ така була сила цієї людини, що юнак миттю заспокоївся. Тепер він знав, твердо знав: справді нічого не станеться. Він не міг бути непевним у дідових словах.\nВузьким, хитким трапом вони зійшли на освітлену люмінесцентними лампами доріжку. Старий підняв комір куртки, глянув навколо, глибоко вдихнув морозне повітря.\n— Ви йдіть, — сказав він, простягаючи юнакові руку. — Ідіть.\nЮнакові хотілося провести старого, але він не посмів йому суперечити. Звичайно дуже балакучий, цього вечора він непомітно для самого себе перейняв дідову манеру — говорити мало, точно, продумано.\n— Слухаю! — коротко відповів юнак.\nСтарий ішов алеєю, обсадженою низьким чагарником. Він дивився вперед і розгублено усміхався своїм споминам. Перед його внутрішнім зором виникали обличчя тих, хто сорок років тому разом з ним послав звідси ракету. Від імені цих людей він зустрів сьогодні корабель. Він міг сказати їм: “Друзі, ваша праця була не марна…”\nБіля озера старий зупинився. Вітер гнав озером чорні хвилі, розгойдував схожий на тушу кита іоноліт. Дід кивнув ракеті, наче близькому і живому другові. “Незугарна конструкція…” — з ніжністю подумав він. — Як же тобі важко було там, у космосі!..” Він підняв руку, прощаючись з ракетою. Круто повернувся і пішов до того місця, де колись стояла лавка.\n“Так, це було тут, — подумав він. — Тепер я точно пам’ятаю. А слова… Ну звичайно ж… Вона просто промовчала. Не сказала жодного слова — а то б я пам’ятав. Вона притулила руку мені до грудей — і нічого не сказала. Мабуть, їй перешкодила музика. Перешкодила?..”\n“Тепер я зміню маршрут експедиції, — думав він. — Уже нема чого летіти до зірки Ван-Маанена. Я піду в короткий рейс, щоб повернутись на Землю. Треба побачити тих… Так, вони розумні… розумні… Я повернусь на Землю. І сюди ще повернусь… Усі, хто відлітає в космос, беруть із собою жменьку землі. Так, звичайно, я візьму її звідси”.\nВін став навколішки, дістав хустку і акуратно поклав у неї кілька грудочок землі, шматочок асфальту, жмуток жовтих цупких травинок. Потім підвівся і швидко, не оглядаючись, попрямував до майданчика, де стояв його орнітоптер.\nЮнак бачив усе з вікна центрального будинку ракетодрома. Він стояв у неосвітленій кімнаті біля широкого вікна і дивився вниз. Зненацька він відчув, як до горла підкотилося щось важке.\nСтарий зник за поворотом алеї, а юнак, притулившись до скла чолом, дивився на озеро. Іоноліт звідси здавався зовсім маленьким. “Як стародавні доспіхи, — подумав юнак. — Вони давно застаріли, погнулись, заіржавіли, але… але їх носили богатирі!” Це слово примусило його згадати про симфонію Бородіна. Швидко, не запалюючи світла, він увімкнув магнітний запис і повернувся до вікна.\nНад ракетодромом, заглушаючи жалібний посвист вітру, гриміли могутні акорди. У променях прожекторів блиснули, мов піднесені у височінь музикою, тонкі крила орнітоптера.\nЮнак дивився в небо.


Обсяги продажу добровільної автоцивілки зросли на 30% | ubr.ua\nВторник, 22 января 2013, 13:19 1197\nУкраїнці все активніше купують так звану добровільну автоцивілку. Обсяги продажів торік зросли майже на третину. Це додаток до обов’язкового поліса страхування, який коштує близько трьохсот п’ятдесяти гривень. Однак убезпечує винуватців ДТП від додаткових видатків. Якщо автоцивілка передбачає максимальне відшкодування потерпілим у розмірі 50-ти тисяч гривень, то додатковий документ - аж до трьохсот тисяч.\nУкраїнці все активніше купують так звану добровільну автоцивілку. Обсяги продажів торік зросли майже на третину.\nЦе додаток до обов’язкового поліса страхування, який коштує близько трьохсот п’ятдесяти гривень. Однак убезпечує винуватців ДТП від додаткових видатків. Якщо автоцивілка передбачає максимальне відшкодування потерпілим у розмірі 50-ти тисяч гривень, то додатковий документ - аж до трьохсот тисяч.\nОлександр Залєтов, заступник президента ліги страхових організацій : " Жигулі може в"їхати у мерседес-600. Звісно, що 50 тис по автоцивілці, яка заплатить його страхова компанія, не вистачить, і прийдеться із власного гаманця. Якщо цей водій купить поліс добровільного автострахування, то за нього буде сплачувати страхова компанія".\nТеги: автомобили украинцы автогражданка\nИсточник: Телеканал UBR Просмотров: 1197


Фейкова «Дія»: шахраї запустили підроблений застосунок | site.ua\nЗловмисники розробили фейковий додаток «Дія» з редактором даних\n25 жовтня 2021 14:03\nШахраї підробили електронний сервіс державних послуг Дія, розроблений Міністерством цифрової трансформації України. Передусім фейковий застосунок орієнтований на неповнолітніх українців – з його допомогою вони можуть безперешкодно купувати алкоголь та цигарки. У самому міністерстві вже анонсували притягнення його розробників до відповідальності.\nУ фейковому додатку «Дія» є екземпляри студентського квитка, паспорта громадянина України, картки платника податків та посвідчення водія. Звісно, не забули і про найактуальніше — COVID19-сертифікати. З оновленням з'явився внутрішній COVID19-сертифікат. Документ — зелений, тобто свідчить про проходження повного курсу вакцинації (2 дози).\nШахраї відзначають, що фейковий додаток не викликає підозр у продавців, у зв'язку з чим неповнолітні можуть купувати в магазинах алкоголь і сигарети. Ціна становить 80 грн (120 грн з 24 жовтня). Софт рекламують у фейковому Telegram-каналі «Дія», в якому вже зібралося майже 4000 учасників.


Париж: місто мертвих дивитись онлайн українською - Жахи - Фільми - Файне кіно з українським дубляжем\nПариж: місто мертвих (2014) дивитись онлайн\nЖахи / 23.04.2018, 05:36 / Переглядів: 2771\nАктори: Тео Чолбі, Емі Леві, Меріон Ламберт, Едвін Ходж, Бен Фельдман, Косме Кастро, Франсуа Сівілом, Хамід Джавадан, Алі Мархьяр, Пердіта Вікс\nОригінальна назва: As Above, So Below\nФайне місто - Париж, який має багату історію, манить безліч туристів з усього світу. Величезна кількість людей мріють його відвідати і побачити головну пам'ятку - Ейфелеву вежу. Але багато хто навіть не здогадується, що під його вулицями простягаються довгі тунелі і катакомби, в яких поховані близько шести мільйон людей. Саме в це місто і відправляються наші головні герої. Адже вони знають, що під вулицями міста побудований найбільший склеп, який і перетворив це прекрасне місто в Місто мертвих. Група молодих людей хочуе все побачити своїми очима. Їх ні краплі не лякає довга дорога, тьма і те, що там багато людських останків.\nДивитись фільм Париж: місто мертвих / As Above, So Below онлайн безкоштовно. Якщо ви хочете подивитись фільм Париж: місто мертвих / As Above, So Below онлайн - натисніть на плеєрі кнопку старт. Щоб не відчувати незручності під час перегляду фільму онлайн бажано наявність інтернет-каналу зі швидкістю близько 1 Мбіт/с. Даний фільм представлений на сайті лише з метою ознайомлення і з подальшим придбанням ліцензійного диску.


Музей Ігоря Стравінського в Устилузі: скільки відвідувачів тут приймають та хто опікується маєтком | Місто Вечірнє | Новини Володимира-Волинського\nМаєток в Устилузі Ігор Стравінський збудував за власним проєктом. На другому поверсі мав творчу майстерню. Тут він жив із сім’єю щоліта з 1907-го до 1914-го року, ідеться в сюжеті «Суспільного».\nДворянська сім’я мала можливість осінь та зиму проводити на курортах Швейцарії, а літо – в Устилузі. Тут композитор написав 17 своїх творів, каже директор музею Володимир Терещук.\n«У 80-х роках минулого століття садиба Стравінських була в занедбаному стані. Тут був гуртожиток, в якому проживали дві сотні робітників, трактористів», – розповідає Володимир Терещук.\nПочали лобіювати питання про повернення маєтку історичної цінності. Через 30 років, у 2012-му, за дорученням Кабміну почали реставрацію приміщення. За рік відновлену садибу відкрили для відвідувачів.\nНа першому поверсі нині облаштували музей, присвячений композитору Ігорю Стравінському. Тут зберігають меблі початку 19-го століття, коли жив Стравінський, фортепіано, фотографії музиканта і членів його сім’ї. На стінах портрети Стравінського видатних художників і автопортрет.\nНині на другому поверсі маєтку Ігоря Стравінського, де він створював нові музичні твори, розташована Устилузька школа мистецтв. Тут навчається понад 100 дітей із трьох сусідніх громад у класах бандури, фортепіано, сольного співу та духових інструментів.\nВолодимир Терещук розповідає: музей приваблює не лише туристів, а й митців. Каже, приїжджають із подарунками. Із його слів, найціннішим із них є повне факсимільне видання рукопису Ігоря Стравінського «Весна священна» британського видавництва.


КВУ: депутати ЄС виступають у Раді найбільше, «Слуги народу» – найменше - новости 2000.ua\n1. Н. Шуфрич (ОПЗЖ) – 328 виступів за 9 місяців роботи ВР\n2. М. Сольський (Слуга народу) – 295\n3. Д. Гетманцев (Слуга народу) – 204\n4. Т. Батенко (За майбутнє) – 190\n5. О. Колтунович (ОПЗЖ) – 186\n6. Н. Южаніна (ЄС) – 181\n7. О. Гончаренко (ЄС) – 170\n8. І. Геращенко (ЄС) – 166\n9. В. Івченко (Батьківщина) – 151\n10. Н. Королевська (ОПЗЖ) – 151\n11. М. Папієв (ОПЗЖ) – 149\n12. Д. Монастирський (Слуга народу) – 148\n13. Р. Князевич (ЄС) – 137\n14. С. Власенко (Батьківщина) – 132\n15. С. Шахов (Довіра) – 123\n16. Я. Железняк (Голос) – 119\n17. М. Княжицький (ЄС) – 101\n18. І. Крулько (Батьківщина) – 99\n19. С. Кальченко (Слуга народу) – 98\n20. М. Цимбалюк (Батьківщина) – 96


Загроза нових воєнних провокацій з боку РФ неминуча - Кулеба — УНІАН\nВійна 3 хв. 1275\nГлава МЗС України заявив, що дуже велика кількість російських військових і військової техніки залишається біля кордону України і на окупованих територіях.\nВелика кількість російських військових і воєнної техніки залишається вздовж кордону України, сказав Кулеба / Фото REUTERS\nМіністр закордонних справ України Дмитро Кулеба заявляє, що загроза нових воєнних провокацій з боку Російської Федерації неминуча.\nЧитайте такожОкупанти "ЛНР" оголосили військові збори: призивають 3 тисячі бойовиківЯк передає кореспондент УНІАН, про це Кулеба сказав у Братиславі на спільному брифінгу глав дипломатії Центральноєвропейської п'ятірки: Австрії, Словаччини, Словенії, Угорщини та Чехії.\nКулеба висловив вдячність своїм колегам з п'яти країн за продуктивну зустріч.\n"Ми присвятили особливу увагу російському військовому нарощенню вздовж українських кордонів і загостренню безпекової ситуації на тимчасово окупованих територіях України. Я подякував усім п'ятьом центральноєвропейським країнам за тверду підтримку територіальної цілісності і суверенітету моєї країни в межах міжнародно визнаних кордонів", - заявив Кулеба.\nГлава МЗС уточнив, що останніми тижнями Україна мала можливість відчути цю підтримку. "Підтримку, яка нам була запропонована не лише на словах, але і в готовності запропонувати нам практичну допомогу", - сказав Кулеба.\n"Я поінформував міністрів, що незважаючи на оголошення Росією про відведення її військ від кордонів з Україною, загроза нових воєнних провокацій неминуча, і дуже велика кількість російських військових і воєнної техніки залишається вздовж кордону України і на окупованих територіях", - сказав Кулеба.\nКрім того, глава української дипломатії зазначив, що поінформував колег з п'яти країн про ініціативу започаткувати "Кримську платформу" з деокупації півострова, аби зібрати разом усі країни, які зацікавлені працювати в питаннях захисту прав людини і деокупації Криму.\nТеги:російська агресіяДмитро Кулеба


Причини неявки офіційно ГПУ він не повідомив\nКолишній заступник голови адміністрації президента Януковича Андрій Портнов не з'явився на допит до Генпрокуратури. Його викликали як свідка у справі про перешкоджання учасникам Євромайдану, зловживання владою та організації масових убивств. Причини неявки офіційно ГПУ він не повідомив.\nВодночас, сам Портнов на своїй сторінці у фейсбуці написав, що перебуває за кордоном і може прийти до Генпрокуратури лише наступного тижня.\nАндрій Портнов Офіс генерального прокурора (ОГПУ) розгін Майдану розслідування


У 2020 році ми святкуємо 20-річний ювілей.\nДосвід працівників і досягнення компанії відзначені спеціальними дипломами і подяками партнерів та клієнтів тому що наша робота зводиться до головних принципів: професіоналізм, відповідальність та надійність.\nСпівпраця з міжнародними та національними авіаперевізниками, туроператорами та готелями дозволяють нашим спеціалістам реалізувати побажання клієнтів у найкоротші строки та за високими стандартами якості.\nНаші можливості не обмежені кордонами країни або кліматичним поясом.\nЗа нашою допомогою ви зможете в найкоротший строк підготовити необхідні документи для подорожі, знайти оптимальний маршрут та не турбуватись за медичне обслуговування у разі виникнення проблеми. Навіть більше: ми пропонуємо страхування від не вильоту і страхування багажу.\nЯкщо Вам потрібна порада щодо організації індивідуальної або подорожі групою – зверніться до наших спеціалістів і Ви отримаєте вичерпну відповідь і гарантований сервіс.\nДозвольте нам потурбуватися про Вас!


Китайська влади була настільки шокована цими подіями, що подала Японії офіційний протест. Дехто вважає, що це ретельно продумана акція, аби принизити китайців на честь чергової річниці з часу початку японської окупації країни.\nУ забаві, яка тривала три дні в Джухайському міжнародному конференц-центрі, взяло участь близько 400 японських туристів і 500 китаянок. Серед обвинувачуваних лише китайці. Звинувачують їх, щоправда, не в політиці чи зневажанні національної гідності, а в організації проституції. З чотирнадцяти підсудних 12 -- сутенери, а двоє співробітники готелю.\nРозпочався суд за зачиненими дверима, і журналістам споглядати правосуддя цього разу заборонили.


Hostel Ljiljana в Пула в Хорватія - Найкращі знижки на перебування в готелях\nMletačka 10, Pula City Center, Пула, Хорватія, 52100 - Показати на карті\nНа основі 188 відгукиПодивіться, що сказали гості\nБільше про Hostel Ljiljana\nПропозиція якісного житла в культурне життя району Пула, Hostel Ljiljana є популярним вибором для ділових людей та туристів. Саме звідси гості можуть насолоджуватися легким доступом до всього, що це чудове місто може запропонувати. Завдяки своєму зручному розташуванню, готель пропонує вам легкий доступ до визначних місць, які варто оглянути.\nВ Hostel Ljiljana, робиться все можливе для того, щоб гості відчували себе комфортно. Для цього готель пропонує найкращі послуги та умови. Ви можете насолоджуватися у готелі підібраними характеристиками топ-класу, такими як багажне відділення, спільна кухня.\nКрім того, всі номери оснащені такими зручностями, як кондиціювання, підігрів, письмовий стіл, телевізор з РК / плазмовим екраном, пральна машина, щоб задовольнити потреби найвибагливіших клієнтів. Крім того, власники готелю нададуть вам повну інформацію про те, що ви повинні побачити під час вашого перебування тут. Насолоджуйтеся високоякісними послугами та насправді престижним місцем розташуання в Hostel Ljiljana.\nВідгуки Booking.com (188)\nНа основі 188 відгуки\nУсі типи мандрівників (188)Поїздка вдвох (126)Індивідуальний мандрівник (23)Сім"я з малими дітьми (2)Сім"я зі старшими дітьми (2)Група (35)


У Києві Мінцифри і Мін'юст запустили онлайн-сервіс "е-Малятко" - портал новин LB.ua\nГоловна — Суспільство — Життя — 14 лютого 2020, 10:55\nДо кінця цього місяця "е-Малятко" мають намір запустити в Рівному, у Львові, Маріуполі, Запоріжжі та в Одесі.\nСьогодні, 14 лютого, Міністерство цифрової трансформації і Міністерство юстиції запустили в Києві онлайн-сервіс "е-Малятко". Презентацію цього сервісу відкрив прем'єр-міністр Олексій Гончарук.\n"е-Малятко - це дуже проста штука. Замість того, щоб витрачати дні, іноді мені говорили - місяці - на те, щоб оформити документи після народження дитини, тепер ми зробили цю послугу максимально простою... Незабаром усе можна буде зробити взагалі за допомогою смартфона", - розповів прем'єр.\nГончарук також вручив свідоцтво про народження парі, у якої сьогодні народилася дитина.\nЗаступниця міністра юстиції Ольга Онищук зазначила, що з початку запуску платформи державні органи вже отримали близько 500 заяв.\nЗаступниця міністра цифрової трансформації Людмила Рабчинська також повідомила, що незабаром "е-Малятко" стане доступним у програмі "Дія" - за допомогою електронного підпису можна буде оформити всі необхідні документи.\nВона додала, що Україна є першою у світі, хто об'єднав 10 держпослуг в 1. Крім того, до кінця цього місяця "е-Малятко" мають намір запустити в Рівному, у Львові, Маріуполі, Запоріжжі та в Одесі.\nНа презентації проєкту анонсували, що наступного тижня на платформі "Дія" запустять сервіс з інформацією про вагітність, де буде розписано про розвиток дитини в утробі матері протягом усіх 9 місяців, а також поради щодо вагітності і перших днів життя дитини.\nНагадаємо, сервіс "е-Малятко" запустили в січні в Харкові. 3 січня в Харківському міському перинатальному центрі батьки новонародженої дитини вперше отримали 6 необхідних послуг за однією заявою, скориставшись цією послугою.\nТемы: Мінюст, діти, новонароджені, электронное правительство, Олексій Гончарук


Режисер Грінграсс розкаже про життя в Аль-Каїді | Galka.if.ua\nРежисер Грінграсс розкаже про життя в Аль-Каїді\n01 Сер, 2014 23:24\nКоманда творців «Капітана Філліпса» знову разом. Режисер Пол Грінграсс і продюсер Скотт Рудін об’єдналися для екранізації книги Мортена Сторма «Агент Сторм: Моє життя в Аль-Каїді». Грінграсс планує особисто режисувати цей фільм.\nМортен Сторм ніяк не схожий на типового члена ультрарадикальної ваххабітською організації. Височенний рудий датчанин, Сторм провів юність в компанії байкерів і в місцях позбавлення волі. Але, прийнявши іслам, Мортен повністю змінився і відправився в подорож, яка привело його в медресе в Ємені, де він познайомився з Анваром аль-Авлакі, радикальним ісламським проповідником, одним з головних ідейних ворогів Заходу.\nВіражі долі привели Мортена Сторма з Аль-Каїди, де він втратив віру, в офіси ЦРУ, MI6 і MI5. Данець став подвійним агентом. Завданням його було знищити аль-Авлакі.\nУ своїх мемуарах Мортен згадує, як він шукав своє призначення в суспільстві віруючих, але згодом розчарувався в ісламі через ідеологію оточуючих його екстремістів. П’ять років він жив, будучи агентом ЦРУ, і в результаті став одним з найважливіших джерел інформації про дії Аль-Каїди.\nВід пекучої пустелі до прохолодних спортзалів джихадистів в Бірмінгемі – життя Мортена Сторма сама по собі стала трилером, який дуже підходить Полу Грінграссу.\nКнига Сторма з’явиться на прилавках американських магазинів у вересні цього року, – повідомляє Кинопоиск.\nУ планах Грінграсса драма про Мартіна Лютера Кінга «Мемфіс», а також екранізація кібертріллера «Керівник». За який проект режисер візьметься раніше, поки не повідомляється.


Рада відкликала Разумкова з посади спікера - Новинарня\nHome / Україна / Політика / Рада відкликала Разумкова з посади спікера\nУ четвер, 7 жовтня, народні депутати відкликали Дмитра Разумкова з посади голови Верховної Ради.\nЯк передає “Новинарня“, таке рішення підтримали 284 нардепи.\nГоловував на засіданні під час розгляду цього питання очільник Комітету ВР з питань фінансів, податкової та митної політики, “слуга народу” Данило Гетманцев.\nСеред тих депутатів, які проголосували за відкликання Разумкова з посади голови ВР, 215 – представники фракції “Слуги народу”, 20 – “Батьківщини”, 19 – групи “За майбутнє”, 18 – “Довіри”, 6 – фракції “Голос” та шестеро позафракційних.\nРазумков обраний головою Верховної Ради 29 серпня 2019 року. До того він очолював політичну партію “Слуга народу” (перший номер у списку на виборах до парламенту). Відповідно на посаду спікера парламенту був делегований цією політсилою.


Порода цейлонских кішок з'явилася в Італії, але початкової їх батьківщиною прийнято вважати Шрі-Ланку. Італієць Паоло Паллегатта зауважив на острові цих прекрасних тварин і відвіз кількох представників до себе на батьківщину. Після цього почалася велика селекційна робота по виведенню цієї породи. Лише через якийсь час з'явився визнаний стандарт цейлонської кішки. У 1980 році цейлонська кішка отримала офіційне визнання Міжнародною федерацією любителів кішок. Після цього порода почала стрімко набирати популярність, і незабаром підкорила всю Італію. Тут навіть з'явився особливий клуб цінителів цієї чудової породи. На даний момент цейлонський кішки дуже популярні по всьому світу. Однак, на території Росії ці кішки ще не набули широкого поширення.\nЦейлонська кішка відрізняється своєю мініатюрністю. Ці домашні улюбленці дуже рухливі і дуже граціозні. Вони легко йдуть на контакт з усіма людьми, мають спокійний і слухняний характер.\nТіло цейлонских кішок дуже граціозна, але при цьому володіє сильною мускулатурою. Невелика голова з мигдалеподібними очима і носом середньої довжини. Цейлонська кішка має великі, близько посаджені вуха. Цих кішок відрізняє характерний окрас шерсті - яскраво виражений М-подібний малюнок на лобі і смугасті лапи і хвіст. Такий гарний тигрове забарвлення і зробив цих кішок надзвичайно популярними. Найчастіше ці кішки мають характерний золотистий колір короткої шерсті, але зустрічаються і кремові, персикові, черепахові і сірі. Шерстка цих кішок досить тонка і шовковиста. Передні лапи цейлонської кішки трохи коротше задніх.\nЦейлонські кішки відрізняються крайньою товариськістю і активністю. Вони дуже доброзичливі і прекрасно ладнають з дітьми. Крім того, їм властиво дуже сильно прив'язуватися до свого господаря.\nЦейлонські кішки дуже не люблять самотність. Якщо у господаря немає можливості приділяти достатню увагу своєму вихованцеві, то, швидше за все, цейлонец знайде собі іншу розвагу, яке може виявитися не таким вже нешкідливим. Якщо господар не має достатньо вільного часу на ігри зі своєю кішкою, то кращим рішенням буде завести ще одного цейлонця. Цейлонські кішки прекрасно ладнають з будь-якими іншими домашніми вихованцями. Ці чудові кішки відрізняються ласкавістю і добротою. Але при нагоді вони не дадуть себе в образу. Вони завжди готові поспілкуватися з новими людьми.\nКішки цейлонської породи дуже потребують уваги і любові. Якщо господар залишить їх занадто надовго, цейлонця починають сумувати, нудьгувати і навіть хворіти. Їм вкрай необхідний компаньйон для ігор і спілкування. Кішки цієї породи будуть раді присутності в будинку інших домашніх улюбленців.\nЦейлонські кішки без проблем переносять переїзди і зміну місця проживання. Вони дуже швидко і легко пристосовуються до нових умов. Крім того, вони досить стійкі до стресу. Ці кішки завжди раді новим знайомствам і їх можна сміливо випускати на прогулянки на заміських ділянках.\nЦейлонським кішкам практично не важливий розмір їх житла. Вони прекрасно себе почувають навіть в маленьких міських квартирах. Вони мають високий ступінь адаптації і легко пристосовуються до будь-яких умов.\nЦі домашні улюбленці досить невибагливі в догляді. Їх коротка шерсть не вимагає частого розчісування. Досить вичесати її один - два рази на місяць. Іноді слід чистити вушка кішки за допомогою спеціального розчину. Цейлонські кішки хворіють досить рідко. Єдине, чого вони бояться - це застуда. Ніяких генетичних схильностей до будь-яких хвороб у цих кішок не виявлено.\nУ годуванні цейлонских кішок діють стандартні правила. Слід уникати надто жирної їжі. Харчування має бути помірним і збалансованим. Основою харчування цих кішок повинен служити або спеціалізований корм класу преміум, або м'ясо яловичини, кролика. Урізноманітнити харчування можна зрідка вареною рибою без кісток, що не жирним сирком без добавок, кефіром, яйцями. Можна давати куряче м'ясо і м'ясо індички. У кішки завжди повинна бути у вільному доступі свіжа вода.


У Держкіно назвали найдорожчий повнометражний фільм, що вийде у 2019 році - Главком\nУ Держкіно назвали найдорожчий повнометражний фільм, що вийде у 2019 році\n23 Сiчня, 2019, 21:53 glavcom.ua\nСтрічку «Олекса Довбуш - Легенда Карпат» презентували на Каннському кінофестивалі у травні минулого року\nНа стрічку «Довбуш» витрачено майже 90 млн грн\nГолова Державного агентства України з питань кіно Пилип Іллєнко назвав найдорожчий повнометражний український фільм 2019 року. Це - стрічка «Олекса Довбуш - Легенда Карпат», що зараз у виробництві. Про це чиновник розповів в ексклюзивному інтерв’ю «Главкому».\nЗа словами голови Держкіно, держава виділила на стрічку 65 млн грн, а всього кошторис проекту становить 86,7 млн. грн.\n«Частка держави у фінансування фільму складає у більшості випадків до 50%. В окремих випадках, якщо йдеться про просвітницьке, дитяче кіно, про анімаційні та документальні фільми, держава може профінансувати фільм до 100%. Це також стосується дебютних короткометражних робіт, проте у цій категорії ми надаємо лише до одного мільйона гривень», - розповів Іллєнко.\nЯк зазначив голова Держкіно, «Довбуш» переміг у конкурсі просвітницьких фільмів, бо там була умова, що фільм має розповідати про якогось українського історичного персонажа або базуватися на історіях про фольклорних героїв.\nНагадаємо, трейлер і фрагмент фільму українського режисера Сергія Скобуна «Олекса Довбуш - Легенда Карпат» окремо презентували на цьогорічному 70-му Каннському кінофестивалі, що проходив у Франції у травні 2018 року.\nТеги: кіно чиновник трейлер держава фінансування Пилип Іллєнко


Купити 90 грн\nЛіки на травах ЛІМФОСАН мають протизапальну, розсмоктувальну, протинабрякову, антитоксичну, онкостатичну, бактерицидну дію на лімфоїдну тканину. Допоможе в лікуванні лімфостазу, варикоку, особливо ефективний при початковому варикозі. Також його з успіхом використовують при хронічному тонзиліті, автоімунному тиреоїдиті, адже вже науково доведено що і при цих захворюваннях в глотковому лімфоїдному кільці виражений місцевий лімфостаз. Покращуючи лімфовідтік ми можемо краще лікувати і інші місцеві інфекційні захворювання, які погано піддаються антибіотикотерапії. Адже нормальна циркуляція лімфи і добра робота імунної системи - основа здоров'я\nОсновна причина розвитку лімфостазу це запалення в лімфатичних судинах, або нетрохідність лімфовузлів. Якщо вони видалені під час операції, це вже проблема, але якщо лімфовузол просто запалений, що трапляється частіше - ситуація більш виграшна. Лімфосан може використовуватися в комплексі з іншими ліками як традиційними, так і природніми\nСклад:плоди ялівцю звичайного,трава полину гіркого,кореневище лепехи болотяної, плоди шипшини, кореневище оману високого, листя шавлії лікарської, листя суниці лісової, листя кропиви дводомної, кореневище радіоли рожевої, бруньки сосни звичайної, спирт етиловий 28%.\nПокази до застосування: лімфаденіти різного походження та локалізації (шийні, пахові, пахвові), комплексне лікування лімфогрануломатозу, хронічні захворювання органів дихання, лімфостаз, реабілітація після рожистого запалення шкіри, автоїмунні процеси.\nСпосіб вживання: по 5 капель на 1-2 ст.л води 3 рази на день за 15-30 хв до вживання їжі і 4 раз на ніч перед сном. Курс лікування тривалий від 6 місяців і більше.\nОбєм флакончика 50 мл вистачає на 3 тижні лікування..\nЄ в наявності Купити 90 грн


захоплювався театром, складав п'єси і ставив їх у своєму ляльковому театрі, сам майстрував ляльки і шив для них театральні костюми. Гарно співа, декламував, і тому його часто запрошували до себе заможні жителі Оденсе, для яких він був лише забавкою, бо ніхто по-справжньому недопомагав хлопчикові. Він учився в школі "для бідних", де вчили дітей лише сяк-так читати, писати і трохи рахувати. Вчити Г.-К. Андерсеиа в гімназії батьки не мали змоги, а стати ремісником він не хотів. Коли йому минуло чотирнадцять, років, він твердо вирішив поїхати в Ко-пенгаген, хоч і сам ще не знав, ким він хоче стати і що робитиме В СТОЛИЦІ,\nДрузі Андерсена, довідавшись про його страждання, допомагають йому переїхати до Копенгагена. Тут, підготувавшись приватним способом, Андерсен склав успішно екзамени і в 1828 р. став студентом Копенгагенського університету. Знову роки напруженої праці: сумлінне вивчення наук і поетична творчість. Тепер Андерсен знав, що його покликання - художня література. У студентські роки він виступив у датській літературі як поет, драматург, автор нарисів. Вийшла в світ перша збірка його поезій (1830), з .успіхом пройшла вистава першої п'єси.\nінших країнах. У Римі він зібрав матеріал для свого першого роману - "Імпровізатор" (1835). У чужих країнах він теж знайомився з талановитими людьми. До нього ставилися прихильно, він придбав собі багато добрих друзів серед діячів культури різних країн. Андерсен стає близьким другом Ч. Діккенса, познайомився з братами Грімм, з Г. Генне, В. Гюго, О. Бальзаком, Дюма (батьком і сином), Ф. Лістом та ін.\nЗ цього часу протягом сорока років Андерсен створив немало казок, які з захопленням були сприйняті не тільки дітьми, а й дорослими. Славетний казкар вважав себе щасливою людиною. Свою автобіографію, яку писав довго - з 1846 по 1869 р.- і назвав "Казка мого життя", починає такими словами; "Моє життя - прекрасна, розкішна казка. Якби тоді, коли я вступив у світ маленьким, бідним, самотнім хлопчиком, до мене з'явилась всемогутня чарівниця і сказала: "Обери собі мету І напрямок, а я буду тебе направляти і захищати!"- моя доля не могла б бути щасливішою, розумнішою і кращою".\nНечувана популярність, загальна пошана письменникові, пишні свята на його честь матеріальна забезпеченість, численні друзі, подорожі, а головне - змога займатися улюбленою справою, літературною творчістю,- все це давало Андерсену відчуття щастя, хоч він і багато страждав раніше, довгий час терпів приниження, образи, зневагу. З ним сталося те саме, що й з Героєм його казки "Гидке каченя". Колись гнане й зневажене усім світом, гидке каченя, вирісши, стало чудовим лебедем, краса якого всіх вражала. Лебідь став щасливим і забув про свої страждання в минулому.\nОднією з найбільш популярних казок Андерсена є казка "Нове вбрання короля" (1835). У цій казці письменник гостро, дотепно висміює правителів, державних діячів, яким приписують високі моральні


24.11.2005, 14:11 Просмотров: 1 058\nПонеділок, 21 листопада 2005 року, 15.00.\n– Грошиків малувато. Всі на це скаржаться. За квартиру треба розплатитися. Зарплата маленька, а тарифи на комунальні послуги високі. Та й навчання дороге. За освіту сина треба платити. Так і виходить: половину зарплати – туди, половину – сюди, а сам ходиш – перебиваєшся. І все ж – радієш першому сніжку! Дерева такі гарні! Краса навколо! Так що не все воно так і погано. Просто треба вміти все це помічати, жити з оптимізмом.\n– Політику обговорюють. В основному про те, чи правильно проводилися президентські вибори. А так люди говорять про те, що понижується рівень життя в країні, що дітям немає де повноцінно провести вільний час. В основному – бари, ресторани, комп’ютерні клуби та ігрові автомати. А ось, наприклад, заняття танцями платні. Це не всім доступно.\nМикола Анатолійович, пенсіонер\n– Зима прийшла в наше місто несподівано, як завжди (сміється). Про це говорять всі. Мені особисто все „сподобалось”: як почищені і дороги, і тротуари, і як вони пісочком посипані. В переносному значенні, звичайно. Бо зранку було ні проїхати, ні пройти. А народ, чую, обговорює святкування 22 листопада – Дня Свободи. Тільки невідомо від чого... Більшість оточуючих оцінює це негативно, і як явище, і як свято.\n– На революцію всі збираються їхати. Тобто на святкування її річниці. Студентів будуть везти. І ми з друзями збираємося їхати. Всі по різному цю поїздку сприймають. Та на концерт на Майдані хочеться поїхати, побувати на тому місці, де відбувалися події. А політику мало обговорюють. Хіба що Януковича та Ющенка.\nВ Кременчуці мені подобається – кінотеатри, культурні події. Ось у нас в ІЕНТі на День студента був КВК.\nВіка, Настя, Оксана, учениці\n– Сьогодні свято – День привітань. При зустрічі треба з усіма вітатися. Ми не знаємо, хто його придумав. Але нам вчителька сказала, що цього дня треба всіх вітати – і знайомих і незнайомих. Так що „Здрастуйте!”