Сніжноягідник Білий — 5 способів отримання нових кущиків | Господарство\n1 Популярні сорти снежника\n1.1 Доренбоза – гібрид сімейства\n1.2 Сніжники Пурпурний\n1.3 Китайський сніжники\n1.4 Незрівняний Шено\n2 Правила для здорового чагарника\n2.1 Ідеальне місце\n2.3 Висадка рослини в грунт\n2.4 Полив і підживлення\n2.5 Турбота про гілках\n3 Розмноження вовчої ягоди\n3.1 Молоді рослини з відводків\n3.2 Висів насіння\n3.3 Нові кущі з паличок\nГуляючи по парках або проходячи повз дачних ділянок, нерідко можна зустріти красивий, мальовничий кущі з білими ягодами, який не боїться снігу. Це сніжноягідник Білий. Він міцно влаштувався у зелених насадженнях як громадських місць, так і на приватних територіях. Незвичайна декоративна культура прикрашає цвітінням місця, де росте навесні, а в холодну пору року дивує білизною своїх плодів.\n1. Популярні сорти снежника\n1.1. Доренбоза — гібрид сімейства\n1.2. Сніжники Пурпурний\n1.3. Китайський сніжники\n1.4. Незрівняний Шено\n2. Правила для здорового чагарника\n2.1. Ідеальне місце\n2.3. Висадка рослини в грунт\n2.4. Полив і підживлення\n2.5. Турбота про гілках\n2.5.1. Рецепт дезінфікуючого засобу\n3. Розмноження вовчої ягоди\n3.1. Молоді рослини з відводків\n3.2. Висів насіння\n3.3. Нові кущі з паличок\nБатьківщина сніжноягідник – Північна Америка, а культивувати в Європі його почали лише кілька століть тому. Чагарник називається в народі «Сніжники» або «Вовча ягода». У природі налічується 15 сортів рослини, 5 з яких є особливими фаворитами серед садівників з різних країн. До них відносяться:\nІндіанська смородина або Пурпурний;\nНайбільш поширеним і звичним для ока жителя нашої країни є сніжноягідник Білий. Рослина являє собою кущ, що не перевищує висоту 150-160 див. Навесні мешканець північноамериканського континенту покривається листям, яка з зовнішньої сторони пофарбована в зелений, а з внутрішньої – в сріблястий колір. Також на листочках позаду є галявина.\nБілі з рожевою окантовкою бутони снежника класичного розпускаються безперервно з травня по вересень. Після того як квітка в’яне, на його місці з’являється біла ягода, що не перевищує в довжину 1 див. Примітно, що на чагарнику цього виду сніжноягідник можна за теплий період року спостерігати одночасно і квіти, і плоди. Цей представник флори добре переносить зиму, і врожай на ньому залишається аж до першого снігу, а іноді і до самого лютого.\nЯгоди рослини отруйні і не вживаються в їжу.\nЩо садити після цибулі для отримання хорошого врожаю\nП’ять способів заморозити гриби на зиму\nДоренбоза – гібридна група сортів снежника. Вид вовчої ягоди вивели фахівці з Голландії. Результатом їх багаторічної селекційної роботи стали низькорослі, компактні кущі сніжноягідник, які зазвичай досягають у висоту 80-90 см, і лише деякі представники сорту в дорослому стані підносяться над землею на 150 см. Ширина крони цих членів родини не перевищує 100 див.\nВідрізняється різновид рослини тим, що має плоди неповторного рожевого кольору, які за своєю формою нагадують перлини. Нерідко садівники називають саме сорти Доринбозы «перловим намистом». Цей гібрид теж володіє хорошою морозостійкістю і витримує мінусові температури до -34 градусів Цельсія.\nНайпопулярнішими і красивими серед групи Доренбозы є:\nУчасники цієї гібридної групи мають бутонами дзвіночків від молочно-білого до ніжно-рожевого і пурпурно-червоного відтінків. Цвіте кущ з кінця весни до середини літа. Вражає різноманітністю природних фарб і ягідне буйство Доренбозы. Плоди цього сорту теж не їстівні.\nСорт сніжноягідник під назвою «Індійська смородина» або «Пурпурний» практично не зустрічається на території нашої країни. Чагарник вигідно виділяється на тлі своїх родичів насиченим кольором ягід, його плоди зазвичай пурпурно-фіолетові з рожевим відливом. З липня по серпень цей вид снежника покривається біло-рожевими суцвіттями, а листя має насичено-зелений колір. Дорослі рослини як правило досягають у висоту 150-155 див.\nПагони цього представника флори в молодому віці тонкі і сильно опушені, а бутони ховаються під листям. Вигляд не дуже любить низькі зимові температури і може вирощуватися на території Росії з легким укриттям перед настанням холодів. Найпопулярнішими є такі різновиди:\nКожен сорт має різну окантовку листя.\nКитайська снігова ягоди не вирощується на території нашої країни. Плоди цього виду пофарбовані в чорний або насичено-синій колір з легким білим нальотом. Рослина, на відміну від своїх родичів, прямостояча і за формою нагадує дерево. Висота дорослих представників зазвичай становить 100-250 див.\nЦвіте ця вовча ягода з середини літа до початку осені. Бутони мають стандартний білий окрас і опис. Сніжноягідник Китайський має досить низькою терпимістю до холодів, тому в суворому кліматі в зимовий сезон може повністю вимерзнути.\nОстанній з найпопулярніших представників вовчої ягоди – вид Шено. Низькорослий кущ відноситься до гібридів і створений шляхом схрещування Мелколистная і Звичайного снежника. Рослина добре переносить низькі зимові температури, а після рясного цвітіння вкривається рожевими плодами з білими вкрапленнями-щічками.\nСаме цей вид сніжноягідник дуже любимо бджолами і є чудовим медоносом. Однак незважаючи на це, його урожай отруйний і в їжу не використовується. Насінням рожевих ягід можуть харчуватися взимку різні тварини і птахи.\nВирощування вовчої ягоди на власній присадибній ділянці не відбере у садівника багато часу і сил. Сніжноягідник Білий невибагливий до грунтів, так і до умов навколишнього середовища. При середньому кількості опадів кущ не потребує додаткового поливу.\nРослина прекрасно себе почуває в загазованій середовищі і поряд з автомобільними дорогами.\nНезважаючи на те що сніжники невередливий, все ж для кращих результатів необхідно дотримуватися деяких умов у догляді:\nпідготувати ґрунт для посадки;\nНезважаючи на те що сніжники відчуває себе нормально в будь-яких умовах світла і тіні, все ж краще зупинити вибір на освітленій ділянці землі. При малій кількості освітлення невисокий кущ буде погано цвісти, а його гілки сильно витягнуться і порушать гармонійний образ зеленого мешканця.\nФахівці рекомендують висаджувати вовчу ягоду з зовнішньої сторони дачної території, щоб уберегти його жителів від вихлопних газів і диму доріг.\nСадити рослину можна як навесні, так і восени. У першому і у другому випадках необхідно підготувати грунт для кореневої системи куща. Для посадки снежника в грунт з квітня по травень яму викопують за півроку, а саме в осінні місяці. Якщо ж планується формування зелених насаджень з вересня по жовтень, то отвір в землі формується хоча б за 30 днів до заходу.\nДосвідчені дачники рекомендують підготувати також і грунт для чагарнику. Для цього на дно ями або траншеї, якщо з рослини планується створити живопліт, викладається шар дренажу, приміром, бита цегла або гравій. За умови, що земля важкий, глинистий, необхідно зробити спеціальну ґрунтову суміш. Для цього додають у рівних частинах:\nТакож в грунтосуміш обов’язково вносять такі добрива, як:\nсульфат калію (100 г);\nдеревну золу (500-600 м).\nЯкщо висаджується жива огорожа, то перерахований набір добрив і ґрунтосуміші вноситься під кожен кущик снежника.\nВизначившись з місцем для посадки, вирив яму і підготувавши грунт, можна приступати безпосередньо до висадки сніжноягідник Білого у відкритий грунт. Варто пам’ятати, що при одиночній висадці лунку риють розміром 60 х 60 см, при траншейному методі її ширина становить 40 см, а глибина 50-60 см. Відстань від поодиноко стоїть вовчої ягоди до інших сусідів по ділянці повинна бути не менше 130 див. Якщо ж створюється зелена огорожа, то на 1 погонний метр в грунт вкопується 4-5 саджанців.\nНайбільш підходящими для посадки є кущики снежника віком 2-3 роки.\nВарто пам’ятати, що якщо рослина пересідає, то його з колишнього місця необхідно викопати з грудкою землі рідної, так як воно таким чином швидше приживеться. Якщо ж у грунт проводиться посадка молодого снежника, купленого в магазині, то його корінці перед цим варто промити «земляну бовтанку».\nПісля того як садовий житель «оселився» на постійному місці, його потрібно регулярно поливати. Зазвичай процедура проводиться вечорами, коли сонце вже не в зеніті. Молоді зелені насадження після посадки рекомендується зволожувати щодня протягом тижня. Далі, якщо погода у літній період стоїть спекотна і посушлива, то саджанці «поять» 2 літрами води 1-2 рази в 7 днів.\nКущ снежника середнього віку не вимагає частого, але рясного зволоження в обсязі 20 літрів на 1 кв. метр.\nРегулярне сезонне внесення в грунт добрив позитивно вплине на здоров’я і зовнішній вигляд сніжноягідник Білого та інших його різновидів. Навесні в пристовбурні кола чагарнику можна вносити перегній, а влітку підгодувати комплексним мінеральним препаратом. В осінній період не буде зайвим прикопати біля снежника суперфосфат (100 г) або сульфат калію (50-70 гр). Процедура простимулює представника флори до хорошого розвитку і рясного плодоношення.\nНевід’ємною частиною догляду за снежноягодником Білим є регулярна стрижка його гілок. У ранньому віці вона може бути як формує, так і санітарної. А в дорослому стані нерідко доводиться вдаватися і до омолодження рослини.\nСніжники добре переносить будь-які види обрізання гілок, саме тому при стрижці його не щадять. Формуючу прибирання проводять ранньою весною, до пробудження нирок. У цей період можна провести і санітарну процедуру, позбавивши рослину від висохлих, зламаних або замерзлих гілок. Також необхідно стежити, щоб кущ не загущался.\nВовча ягода володіє дивовижною здатністю повністю відновлюватися навіть після сильного зимового перемерзання.\nОмолоджувальної стрижки секатором або гострими садовими ножицями вимагають кущі, які досягли віку 7-8 років. У такому разі процедуру теж проводять навесні до пускання соків. Гілки снежника зрізують повністю, за винятком кількох провідних, і ті не повинні перевищувати 50-60 см Після того як рослина підстрижено, зрізи, які в діаметрі рівні 70-80 см, обробляють садовим варом/дачної замазкою.\n2.5.1 Рецепт дезінфікуючого засобу\nСпосіб приготування обеззараживающей смоли для обробки зрізів дерев досить простий. Для цього дачникові знадобляться:\nтваринний жир (бажано свинячий або яловичий);\nПотрібно розтопити на вогні з 1 частини жиру, каніфолі і воску. У жижу додати ? частина лляної олії. Далі до отриманого основі доливають окис цинку, процентний вміст якого має становити від 15 до 20 % від загального обсягу. Садовий вар після остигання готовий і їм можна обробляти деревні «рани».\nЯкщо в суміш долити 1/10 етилового спирту і енергійно перемішати при охолодженні і загусанні, то отримана дачна замазка буде володіти ще і морозостійкими якостями.\nМножиться сніжники теж досить просто. Існує кілька методик отримання нових кущиків, а саме:\nПерший спосіб розмноження сніжноягідник полягає в поділі дорослого, досить поширеного чагарнику. Для цього навесні або в осінній період листопаду рослину викопують і ділять на необхідні, більш компактні кущики.\nВовча ягода має дуже розвинену кореневу систему. Завдяки цій властивості можна отримати безліч молодих відростків. Якщо нові сходи з’являються то там, то тут, не викидати, а викопувати і висаджувати в потрібні місця, то вийде відмінний загін сніжників.\nТак як більша частина представників сімейства сніжноягідник раскидиста і низкоросла, то розмноження відводками – один з найпростіших способів отримання молодняку. Для цього вибираються сподобалися гілки, які за допомогою шпильки або іншого пристосування притискаються і фіксуються у грунту. Через деякий час відведення пустить корінці, його можна буде відрізати від материнської рослини і пересадити.\nСамим трудомістким і витратним за часом вважається розмноження снежника насінням. Для цього з дозрілих ягід вибираються кісточки, які після промиваються і просушуються.\nНа наступному етапі відібраний матеріал висаджується поверхневим способом в квіткові горщики або балконні ящики. Насіння злегка присипаються піском і притискаються до ґрунті склом, при цьому виходить подоба теплиці. Поливати грядки необхідно регулярно і обережно, щоб сильний струмінь води не вимила сіянці.\nЯкщо процедура проводиться восени, то до посадкового сезону наступного року насіння зійде і їх можна висаджувати у відкритий грунт. Якщо посівний матеріал вноситься в грунт навесні, його переміщують в теплиці в березні-квітні. Впевнені зелені паростки переносять у грунт вже в червні.\nЧеренковый метод розмноження снежника передбачає використання літнього та осіннього матеріалу. У першому випадку гілочки беруться з чагарнику молодше 10 років після відцвітання на початку літа. Далі міцні сформувалися відростки поміщаються у воду.\nЗбирати матеріал необхідно рано вранці.\nПісля водної процедури літні живці встромляються в суміш піску і землі на глибину 0,5 см і поміщаються у теплицю. При рясному регулярному поливі саджанці укорінятимуться і пустять паростки до осені. Потім їх висаджують у відкритий грунт і присипають на першу зимівлю листям.\nУ другому випадку розмноження снежника використовуються осінні живці. Для цього вибираються міцні задерев’янілі гілки, обрізаються і поміщаються на зимівлю в ємність з піском, яка стоїть в прохолодному місці.\nЗ настанням весни живці нарізають на палички довжиною 10-20 см так, щоб на них було 3-4 живих нирки. Далі матеріал поміщається в воду, потім в теплицю, де для нього заготовлена грунтосуміш з грунту і піску. Як і в попередньому варіанті, живці встромляються в землю на глибину 0,5 см, після чого їх, не забуваючи поливати, залишають проростати. Як тільки посадковий матеріал вкорениться, його висаджують у відкритий грунт.\nСніжноягідник Білий – відмінне рішення для тих дачників, які рідко буває на своїх ділянках. Рослина невибаглива і потребує мінімального догляду, а потрапивши в хороші руки, порадує кольором, ароматом і насиченою палітрою забарвлення плодів.


Петро Порошенко Зеленському: «Пред’являйте звинувачення Коломойському і повертайте гроші»Петро Порошенко Зеленському: «Пред’являйте звинувачення Коломойському і повертайте гроші»\nП'ятий президент Петро Порошенко вважає, що Володимиру Зеленському необхідно притягнути олігарха Ігоря Коломойського до відповідальності за масштабну корупцію і розкрадання коштів вкладників "ПриватБанку".\nПонеділок, 15 березня 2021, 15:22\nПро це Порошенко заявив під час погоджувальної ради у Парламенті.\nПетро Порошенко закликав Володимира Зеленського переходити від заяв до конкретних кримінальних справ.\n“Слава Богу, Зеленський вимовив слово “Коломойський”, бо він нібито підтримує санкції. Це не справа українського президента – “підтримувати”, – зауважив лідер “Європейської Солідарності”.\n“Є правоохоронні органи – пред’являйте обвинувачення, запроторте за грати, поверніть гроші. У першу чергу ті, які отримали “95 квартал” і ваша команда від Коломойського”, – наголосив п’ятий президент.\nНа відео з 04:40\nТеги: Володимир Зеленський, Ігор Коломойський, Петро Порошенко, ПриватБанк


Вночі 8 квітня в одному із сіл Кам’янець-Подільського району невстановлена особа, віджавши металопластикове вікно, проникла в квартиру 57-річного місцевого жителя та викрала металевий сейф, в якому були мисливська гладкоствольна рушниця ИЖ-58 та картки на дизельне паливо. Працівники поліції, які взялися за розслідування крадіжки, обстежили не лише місце скоєння злочину,\nУ лютому в Хмельницькій гуманітарно-педагогічній академії відбувся ІІ етап Всеукраїнського конкурсу-захисту науково-дослідницьких робіт учнів-членів Хмельницького територіального відділення Малої академії наук України. У ІІ етапі конкурсу з Кам’янець-Подільського району взяли участь 15 учнів, із них двоє – з Гуменецької ОТГ та одна учениця – Колибаївської ОТГ. Дев’ятеро з школярів посіли\nОкрім уже введених в дію інструментів медичної реформи, держава збирається наближати первинну медичну допомогу до громадян, піднімаючи рівень здоров’я населення, за допомогою організації мережі модульних амбулаторій. Розвиток медицини на селі натикається на чимало перепон. Серед іншого, це відсутність лікарських приміщень відповідно до медико-санітарних норм та брак кадрів, готових працювати\nВночі 17 вересня Кам’янеччиною пронісся черговий буревій. Негода тривала всього декілька хвилин, але лиха встигла наробити. Як повідомив заступник міського голови Сергій Бабій, у місті внаслідок негоди повалило дерева на вулицях Праці та Шевченка, на Річній знесло дах житлового будинку, пошкоджено дах бібліотеки ім.Костя Солухи, а також сцену в\nЗа кількістю різноманітних свят українці на передових позиціях у Європі, та все ж серед них є справді народні. До таких, безперечно, можна віднести День бухгалтера. Адже без невтомної праці вищезгаданих фахівців не можливо уявити жодну галузь суспільного життя. Саме від злагодженої, чіткої роботи спеціалістів та бухгалтерських підрозділів на\n“Київ скликає друзів» – під такою назвою 3-4 червня в столиці відбувся ІІІ Київський міжнародний фестиваль дитячої та юнацької творчості. 25 колективів з різних куточків України, а також із сусідньої Польщі і Білорусі взяли участь у святковому дійстві. Кам’янець-Подільський район представляли вихованці районного Будинку школяра – ансамбль народного танцю\nНапередодні свята Перемоги не всі школярі пішли до своїх класів, бо для частини з них заняття проводилися біля меморіальних комплексів, як ось для учнів з НКВ №№2 і 5. На уроці мужності, організованому радою ветеранів при міськвиконкомі, звучав Державний Гімн, виступали зі спогадами представники старшого покоління, учасники АТО. У\nВіртуальна приймальня продовжує пошуки істини. Цього разу до редакції зателефонувала жителька с.Малинівці Інна Єсіна. Жінка подзвонила, а не приїхала особисто, бо, каже, в районі на пільгові дні – дефіцит, і сьогодні зекономити на проїзді можна лише в середу. Для пенсіонера, котрий складає копійку до копійки, аби забезпечити собі старість,


Нетаньяху назвав ООН "домівкою брехні" через резолюцію з приводу Єрусалиму - портал новин LB.ua\nГоловна — Світ — 21 грудня 2017, 15:51\nСьогодні Генасамблея ООН проведе спецсесію у відповідь на визнання Трампом Єрусалима столицею Ізраїлю.\nПрем'єр-міністр Ізраїлю Біньямін Нетаньяху назвав ООН "домівкою брехні" напередодні голосування за проект резолюції, що закликає США відмовитися від визнання Єрусалиму столицею Ізраїлю.\n"Держава Ізраїль повністю відкидає це голосування, навіть перед тим, як пройде затвердження (резолюції, - ред.)", - сказав Нетаньяху під час виступу в місті Ашдод.\nГолова ізраїльського уряду в своїй промові подякував президентові США Дональду Трампу та посланцю США в ООН Ніккі Хейлі за їхню "сміливу та безкомпромісну позицію". Він також повторив свій прогноз, що інші країни в підсумку будуть наслідувати приклад Вашингтона в перенесенні своїх посольств з Тель-Авіва до Єрусалима.\n"Ставлення до Ізраїлю в багатьох країнах, на всіх континентах, за стінами ООН, змінюється і в підсумку проникне в ООН - домівка брехні", - додав він.\nУкраїна підтримала резолюцію ООН з приводу Єрусалима, яку ветували США\nЯк відомо, 193 члени Генеральної асамблеї ООН сьогодні на прохання мусульманських держав проведуть спеціальну сесію у відповідь на рішення президента США Дональда Трампа про визнання Єрусалима столицею Ізраїлю. Таке голосування не є зобов'язуючим, однак має політичну вагу.\nВідзначимо, що, згідно з резолюцією Генасамблеї "Єдність на користь миру" від 1950, Асамблея може вживати заходів, якщо Рада Безпеки ООН не здатна діяти через голосування проти одного зі своїх постійних членів у разі, коли є підстави вбачати загрозу миру, порушення миру або акт агресії.\nАсамблея може негайно розглянути це питання з метою надати членам необхідні рекомендації щодо колективних заходів для підтримки або відновлення міжнародного миру і безпеки.\nНагадаємо, раніше США наклали вето на резолюцію ООН про скасування рішення президента США Дональда Трампа про проголошення Єрусалима столицею Ізраїлю. Напередодні постпред США при ООН Ніккі Хейлі пообіцяла передати Трампу інформацію про всі країни, що виступили проти резолюції США щодо визнання Єрусалима столицею Ізраїлю.\nТеми: США, Ізраїль, Єрусалим, Біньямін Нетаньяху


НЕДІЛЬНЕ | Republic.com.ua\nОпубликовано в 18:18 2021-11-07 Украина\n9 листопада відзначаємо День української писемності та мови. Ще маєте час позбутися найбільш прикрих мовних помилок. Освіторія та Шарп зібрали їх в одному матеріалі.)\nБудь ласка, пишіть окремо «будь ласка».\nНа жаль, дехто неправильно пише «на жаль».\nЗ-поміж прийменників запам’ятайте «з-поміж».\nІвана Котляревського вважають основоположником нової української мови. Офіційно вважається, що саме після видання його «Енеїди», наша мова була прирівняна до літературної.


Черкаським водіям знову надсилатимуть «листи щастя»? | Вчасно\nЧеркаським водіям знову надсилатимуть «листи щастя»?\nАвтор AllaMoroz 14.01.2014 12:58 | Залишити коментар\nДнями у Верховній Раді зареєстровано законопроект про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі. Цими змінами передбачено повернення «листів щастя» в життя водіїв, які порушують правила дорожнього руху. Про це йдеться на офіційному сайті Верховної Ради.\nОдним головних завдань, яке перед собою ставлять автори проекта закону – знизити рівень дорожньо-транспортного травматизму зі смертельними та іншими тяжкими наслідками.\nНаразі в Україні застосовуються напівавтоматичні системи фото- та відеофіксації, завдяки ним вдалося значно покращити рівень фіксації правопорушень. На жаль, вони не дають суттєвого ефекту через низку факторів, зокрема: збереження діючого порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, наявність суб’єктивних чинників при розгляді справи тощо.\nУ пояснювальній записці до документа зазначено що автоматичну фото- і відеофіксацію введуть для таких правопорушень: перевищення обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзд на смугу зустрічного руху, порушення правил руху через залізничні переїзди. У цих випадках посадова особа ДАІ на підставі даних автоматизованої інформаційної системи зазначеного підрозділу встановлює особу власника транспортного засобу.\nЯкщо транспортний засіб зареєстровано за фізичною особою, вказана посадова особа виносить постанову про накладення адміністративного стягнення, яке надсилається такій фізичній особі рекомендованим листом із повідомленням. До постанови додається фотографія транспортного засобу із зображенням його номерного знака, зроблена в автоматичному режимі в момент вчинення адміністративного правопорушення.\nКрім того, в постанові зазначається адреса веб-сайту в мережі інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням або відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення та ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації.\nВласник авто-порушника повинен сплатити штраф протягом десяти днів з дня отримання листа. Якщо особа сплатить зазначений штраф протягом п’яти днів з дня отримання постанови, його мінімальний розмір зменшується удвічі.\nВ цей же строк він може оскаржити постанову в суді, довівши, що авто більше не зареєстровано на нього або що за кермом перебувала інша людина.\nКатегорії Авто, Новини, Суспільство Теги "листи щастя", відеофіксація, фіксація порушень, черкаські водії


Прецедентні висловлення в сучасній українській політичній риториці : Збірник «Культура слова» Прецедентні висловлення в сучасній українській політичній риториці – Збірник «Культура слова»\n» Випуски збірника » 2019 » Збірник «Культура слова» - №90, 2019 » Прецедентні висловлення в сучасній українській політичній риториці\nПрецедентні висловлення в сучасній українській політичній риториці\nПолітична риторика – акцентовано соціоцентричний (зорієнтований на соціум, на масового адресата) за своєю природою дискурс. Тому актуальні для нього «сенси і форми подання меседжів», прагматика мовних одиниць, зокрема й прецедентних висловлень (ПВ), інші, ніж у текстах егоцентричних чи особистісно-центричних.\nТекстовий універсум політичної риторики дуже неоднорідний, і ця строкатість пов’язана передусім із жанрово-комунікативною різноманітністю текстів (політичний виступ, політична промова, політичні дебати, інтерв’ю, прес-конференція, брифінг, політичний слоган, політична реклама, політична біографія та ін.), а також із широким спектром механізмів їх соціокомунікативного впливу. Вони активно й цілеспрямовано апелюють до адресата з метою сформувати у його свідомості певні («я»-позитивні / «опонент»-негативні іміджеві характеристики мовця-політика чи політичної сили), забезпечують бажаний ракурс рецепції конкретного повідомлення і діяльності мовця-політика чи політичної сили загалом, корегують (посилюють / послаблюють / переакцентовують) уже сформовані про них уявлення, рекрутують нову аудиторію.\nІз ключових для цього переліку дієслів стає очевидною мовно-ментальна природа текстів політичної риторики, з якою узгоджена прагматика актуальних для них лексико-фразеологічних ресурсів, а в нашому разі – ПВ. «Китами» цієї прагматики можна визначити аргументативність, маніпулятивність та полемічність. Повновимірність опису прагматики розглядуваних ПВ змістовно доповнює інформація про джерела збагачення прецедентного словника мови політики та принципи вживання ПВ залежно від аудиторії, якій адресовано текст.\nВажлива (однак не пріоритетна) функція ПВ у політично-риторичних текстах різних жанрів – їх аргументативність, уживання для підтвердження постульованих думок, стрижневих ідей тексту. Показові щодо цього багато політичних виступів президента П. Порошенка, зокрема його інаугураційна промова, яка, за оцінкою політологів та експертів із стратегічних комунікацій, сьогодні вже стала своєрідним класичним зразком української політичної промови з погляду інтелектуалізованості апеляціями до різножанрових і різнод искурсивних прецедентних текстів. Зокрема, кілька яскравих цитат розгортають і підтримують евіденційну модальність концептуального для промови меседжу «Україна – це Європа». Відповідно, слова Україна та Європа є ключовими і в ПВ, які П. Порошенко наводить для: а) підтвердження слушності висловлюваних тез та б) підкреслення, тяглості для української політичної культури уявлень про правильність, доцільність європейського вибору України, апологетом якого себе позиціонує новообраний на той час Президент. Пор.: Ми, українці, «живий вогник у сім’ї європейських народів і діяльні співробітники європейської цивілізаційної праці». Так казав Іван Франко; «Стояти ногами й серцем на Україні, свої голови держати в Європі», – заповідав Михайло Драгоманов. Додатковими маркерами аргументативності й водночас метаоператорами покликання на незаперечні національні авторитети слугують лексико-синтаксичні формули так казав Іван Франко, заповідав Михайло Драгоманов.\nАргументативність специфічно актуалізується в ситуаціях, коли політики намагаються за ПВ та моральним авторитетом особи, якій воно належить, приховати свою комунікативну невпевненість, емоційну розгубленість, іноді – лукавство, напівправду тощо. І це цілком узгоджується з характеристикою мови політиків як мистецтва «загортати неприємні істини в кольоровий папір» (Д. Болінджер, «Мова – заряджена зброя»). Прагматика ПВ в цьому разі кардинально змінюється: функція акцентування інформації, підтвердження, увиразнення слушності постульованих тез стає периферійною, натомість актуалізується здатність цитати формувати емоційно-резонансне поле повідомлюваного, спрямоване насамперед на емоціо (почуття), а вже потім на раціо (розум).\nПоказовий приклад такого вживання маємо в тексті іншої, за парадоксальним збігом – «фінальної» промови Порошенка-Президента, яку він виголосив після оприлюднення попередніх результатів виборів-2019: Ніколи не здавайся. Ніколи, ніколи, ніколи! Не здавайся в великому, не здавайся в малому, ні в значному, ні в дрібному, ніколи не здавайся, якщо це не суперечить честі і здоровому глузду. Саме цими словами великого британця Вінстона Черчілля я керувався завжди. «Ніколи не здавайся», – чув я в 2014 році… Прикметним для обігрування вислову Черчілля є його багаторазове повторення, що структурно наслідує конструктивний прийом із відомої промови Мартіна Лютера Кінга-молодшого «У мене є мрія»: винесені в заголовок слова є наскрізним інтегрувальним стрижнем тексту промови, слугують його лейтмотивом, а їх семикратне повторення створює концептуальну змістотвірну анафору. Власне, таку саму функцію виконує в промові П. Порошенка заклик Черчілля «ніколи не здавайся». Водночас у контексті нищівної поразки такий повтор сприймається як своєрідна формула самоствердження і завуальованого вибачення перед прихильниками.\nЗагалом психолінгвальна мотивація аргументативності (зокрема і в мові політики) – можливість опертя на позицію, думку, твердження тощо, вже усталені в адресному мікросоціумі як ціннісні моральні аксіоми, авторитети (Г. Г. Слишкін, О. А. Земська, Н. В. Кондратенко). У цьому разі мовець / автор не тільки усвідомлює переконливість, аргументативну силу цитатних апеляцій, а й розраховує на цю особливість, уживаючи їх для підтвердження чи спростування висловленої думки. Інша річ, що надалі може відбуватися часткове чи повне відмежування від цих інтелектуально-ціннісних позицій.\nВарто акцентувати і таку тезу: щоб мати належну аргументувальну силу, ПВ має відбивати систему цінностей тієї соціальної групи, тієї адресної аудиторії, на яку орієнтований текст, а в ідеалі – має бути впізнаваною формулою вербалізації цих цінностей: «Душу й тіло ми положим за нашу свободу…» Таку обіцянку ми даємо кожного разу, співаючи Гімн. І рік тому цей рядок припинив бути просто словами. Він став повсякденною дією в боротьбі за цілісність держави і за європейський вибір (Звернення Президента України з нагоди Дня Гідності та Свободи 21.11.2014); «Я єсть народ, якого Правди сила/ ніким звойована ще не була./ Яка біда мене, яка чума косила! – / а сила знову розцвіла». Ці слова – проникливі, аж мороз шкірою. Із душі та серця великого поета Тичини вони вирвалися 71 рік тому. Під час іншої, ще тієї війни. Та вони такі злободенні, ніби сказані прямо сьогодні… (Виступ Президента на параді на честь 23-ї річниці Незалежності України 24.08.2014).\nУ разі слабкої впізнаваності істотно зростає роль метаоператорів-вказівок на автора і джерело висловлення, пор.: «Історичний факт, – писав Дмитро Донцов у «Підставах нашої політики», – що жодна нація не визволялася лише власними силами. Здійснити їм свої політичні цілі вдавалося лише тоді, коли вони втягали цю справу в круг ідей загальнішого характеру, пов’язували її з інтересами інших держав». І саме це зараз ми будемо робити (Позачергове послання Президента України до ВР України 27.11.2014); Він (Янукович) не знає української історії. Бо вона для нього – чужа. А хоч би раз зазирнув до підручника, побачив би слова нашого гетьмана Пилипа Орлика. Того самого соратника Івана Мазепи, автора написаної ще триста років тому першої української конституції: «Народ завжди має право протестувати проти гніту…» (Звернення Президента України з нагоди Дня Гідності та Свободи 21.11.2014); В’ячеслав Чорновіл казав: «Нам потрібні сьогодні реформи, а не революції; сила закону, а не закон сили; добробут народу, а не всенародні злидні; суспільна злагода, а не затята ворожнеча; демократія, а не диктатура» (Позачергове послання Президента до ВР України 27.11.2014). Прикметною для таких контекстів є лексико-синтаксична розгорнутість, поширеність, розбудованість метаоператорів, що, крім інтегрування у промову цитати історичного діяча-попередника, надають супровідну, концептуально значущу для цього тексту інформацію про нього: слова нашого гетьмана Пилипа Орлика. Того самого соратника Івана Мазепи, автора написаної ще триста років тому першої української конституції.\nДруга визначальна комунікативно-прагматична ознака вживання ПВ у мові політики – маніпулятивність (особливо знакова для жанру політичної реклами).\nМаніпулятивність мови політики, а отже й ПВ як її активних комунікативно-оцінних одиниць, більш ніж очевидна. «Пристосовуючи» зміст ПВ до конкретної соціокомунікативної потреби, політики гнучко вкладають, поширюють маркують і закріплюють у свідомості адресата (і соціуму, і окремих мовців) певну інформацію / оцінність, формують бажані / необхідні уявлення про події, людей, політичні поведінкові патерни тощо, «недовисловлюючи» справжню мету повідомлення або зміщуючи в ньому домінантні змістово-оцінні акценти. Ураховуючи, що мова політики – це інструмент досягнення результату, бажаного для влади, поширення зручних для влади ідей та цінностей, розуміємо її високий (іноді максимальний) ступінь маніпулятивності.\nПропонуємо у зв’язку з цим згадати давній (періоду першого десятиліття ХХІ ст.), але пам’яткий політичний слоган Ю. Тимошенко Вона працює (його ймовірним прототекстом є рекламний слоган бренду «Indesit» Ми працюємо – ви відпочиваєте).\nПредикативна сполука вона працює слугувала основою для поширення в тогочасному українському політично-мовному просторі численних «продовжених» варіантів (поширений прийом політичної реклами), як-от: Вони балакають – вона працює; Вони блокують – вона працює; Вони заважають – вона працює; Вони відпочивають – вона працює; Вони зраджують. Вона – працює. Вони обіцяють – вона працює; Вони руйнують. Вона – працює. На тлі послідовного збереження непорушності другої, позитивно оцінної частини, формально пов’язуваної з номінацією Україна (пор.: Вона – працює. Вона – це Україна), а приховано-маніпулятивно – з іменем Юлії Тимошенко, помітним є розгортання ряду негативно-оцінних назв дій політичних опонентів – балакають, блокують, заважають, обіцяють, руйнують і т. ін. (протиставлення за змістотвірними семами ‘робота’ – ‘бездіяльність’, ‘створення’ – ‘руйнування’).\nТака активність маніпулятивних технологій повернулася до Юлії Володимирівни бумерангом у вигляді трансформованих іронійно-полемічних обігрувань цього висловлення на зразок: Він помер [зображення Гітлера] – вона працює; Всі передохли – вона працює; Все пропало – вона працює; Не працюй – вона працює; 404. Сайт не працює – вона працює; Вона працює – Україна голодує; Вона працює – Кремлю звітує; Вони заважають – вона краде.\nВ аспекті маніпулятивного оперування прецедентними і псевдопрецедентними висловленнями варто згадати про достатньо показову для політичної риторики практику покликання на абстрактні авторитети. Її знакові формули-метаоператори – як казав хтось із великих…; джерело із президентського оточення повідомило; з перевірених джерел стало відомо…; у пресслужбі Президента повідомили… – ознака відсутності переконливих аргументів, намагання уникнути чіткої ствердної чи заперечної відповіді, однозначної реакції, особливо якщо це жива комунікація у форматі дебатів, дискусій тощо.\nЗ іншим типом маніпулятивності – «заховатися» за авторитет, зняти із себе моральну відповідальність – може бути пов’язане покликання на конкретне джерело: Цитуючи найвидатнішу письменницю сучасності Ліну Костенко… (О. Тягнибок); В незалежній державі іноземною мовою можуть говорити гості, ув’язнені та окупанти. Це Маркс сказав, не я. Це класика Маркса. (В. Бондаренко).\nПолемічність – третій знаковий ментально-оцінний вимір уживання ПВ у політичному дискурсі.\nПолемічність – це вияв активного реагування на чужу мову, що оприявлює принципово різні суб’єктно-мовні позиції комунікантів, а семантика й оцінність ПВ стає своєрідною точкою відліку цієї незбіжності.\nВідповідно до модальності реагування розрізняють заперечний (пряме заперечення, принципова або ж поміркована дискусія), послідовно-аргументувальний та інвективний типи політичної полеміки.\nПоказовий приклад принципового заперечення політичних цінностей попередньої епохи через класичну цитату маємо у згадуваній уже вище інаугураційній промові П. Порошенка. Свого часу його вербалізоване у ПВ Прощай, немытая Россия гасло підтвердження курсу на євроінтеграцію викликало бурхливу підтримку українців. Настільки одностайну, що в Україні практично непоміченим залишилося намагання\nВ. Путіна пом’якшити категоричність цієї заяви: По-перше, це означає, що він (П. Порошенко) знає російську класику, цікавиться нею. За це похвалю… Можна було б відповісти Петрові Олексійовичу, але я цього робити не буду… Однак ці спроби виявилися полемічно неефективними, неконкурентними на тлі нищівної ідеологічно-саркастичної маркованості, якої в тогочасній політичній ситуації набула класична цитата М. Лермонтова у промові українського Президента і яка виявилася емоційно резонансною для більшості українців.\nІронійно марковану помірковану дискусію ілюструє ситуація віртуальної політичної комунікації, що склалася в контексті заявлених, але фактично не реалізованих передвиборних дебатів «Порошенко – Зеленський». У заочній полеміці відсутність опонента П. Порошенко охарактеризував рядком жартівливої народної пісні «Я прийшов, тебе нема…».\nПослідовно-аргументувальний тип полемічної модальності демонструє словесне протистояння того ж П. Порошенка і чинного Президента В. Зеленського після резонансного новорічного звернення до українського народу, ключова теза якого була миттєво аксіологізована в транслітерованому форматі Какая разніца? Ідеальною інтелектуально-оцінною формулою, що повнокровно відбила реакцію значної частини свідомої української інтелігенції, діячів національної культури стала цитата Тараса Шевченка «Та не однаково мені…». Вона становить лейтмотив звернення П. Порошенка з нагоди дня Соборності: «Та не однаково мені,/ Як Україну злії люде/\nПрисплять, лукаві, і в огні/ Її, окраденую, збудять…/ Ох, не однаково мені… Флешмобом із цими словами свого пророка Шевченка українці відреагували на лжепророчий заклик «Какая разница?!». Нам не однаково, яка мова, тому що українська об’єднує і консолідує. … Нам не однаково, які пам’ятники. Місцеві громади тепер самі вирішують, як називати вулиці і кому зводити монументи. Нам не однаково, яка церква, і тому ми вибороли Томос. Ми розуміємо, що РПЦ в Україні не просто конфесія, а інструмент геополітичного впливу Росії. Але громадяни вільні обирати свій шлях до Бога. Більшості українців не однаково, вступимо ми до НАТО чи сповземо у Ташкентський пакт… Будемо частиною Європи, чи повернемося до сфери російського впливу.\nУ відносно нещодавньому словесному протистоянні Ю. Тимошенко та Ю. Луценка ключовими номінативно-оцінними позиціями слугують прецедентні назви кінофільмів, саркастичне обігрування яких зумовлює агресивно-полемічну модальність комунікації. Пор.: Ю. Тимошенко: Це все нагадує одну відому американську кінокомедію, в якій беруть участь Порошенко і Луценко. Називається ця кінокомедія «Тупий і ще тупіший». Ю. Луценко: Ми сьогодні зранку отримали палкий і переконливий спіч Юлії Володимирівни. Вона розповіла, що це все провокація Порошенка і Луценка, і взагалі це їй нагадало фільм «Тупий і ще тупіший». Я люблю Юлію Володимирівну, ціную її гумор, але в мене він також є. Я також знаю прекрасний фільм – «Скинь маму з поїзда».\nОкремий пізнавальний аспект уживання ПВ у мові політики – уживання певного типу ПВ залежно від жанру політичного тексту та специфіки аудиторії, якій він адресований. Промови П. Порошенка в Раді Європи, у Королівському інституті міжнародних відносин, на спільному засіданні Сейму та Сенату Республіки Польща містять численні апеляції до глибоких за змістом цитат, які актуальні і впізнавані для європейських політиків, однак іще не набули статусу універсально-прецедентних, пор.: Пам’ятаєте, що сказав великий британець, Вінстон Черчіль, в січні 1940 року – на ранньому етапі другої світової війни: «Кожен з них сподівається, що якщо він достатньо погодує крокодила, той з’їсть його останнім. Всі вони сподіваються, що шторм минеться, перш ніж прийде їх черга стати його поживою. Але я боюся, – я дуже боюся, що шторм бушуватиме, він ревітиме дедалі голосніше». Є місце, де ці правдиві слова є сьогодні такими ж очевидними, як на той час в Об’єднаному Королівстві. Це місце – Україна (Виступ Президента в Королівському інституті міжнародних відносин «Бій за Україну: лідерство і солідарність» 19.04.2017); Були в нашій історії славетні приклади спільних перемог над ворогами. Траплялося й таке, про що не хотілося б згадувати. Але, як сказав хороший друг України і мій, Президент Польщі Броніслав Коморовський, «минуле, навіть найбільш драматичне, не повинно розділяти наші країни» (Виступ Президента на спільному засіданні Сейму та Сенату Республіки Польща 17.12.2014); Хочу наголосити, що Україна відстоює не тільки свою незалежність та територіальну цілісність. Наголошую ще раз: … Україна сьогодні бореться за нашу спільну Європу. І старе гасло набуває нового звучання, змісту та актуальності: Za naszą i waszą wolność! (Виступ Президента на спільному засіданні Сейму та Сенату Республіки Польща 17.12.2014).\nНатомість у «внутрішньо-українських» промовах, зверненнях, виступах інтелектуальними стрижнями слугують інші – національно марковані, сприйнятні для української мовної свідомості цитати з поезій Г. Сковороди, Т. Шевченка, П. Тичини, О. Олеся, В. Симоненка. Пор.: Розповідь про моє бачення «Стратегії-2020» дозвольте почати з філософії. Як писав Григорій Сковорода у вірші «De libertate»: «зрівнявши все злото, проти свободи воно лиш болото» (Виступ Президента на прес-конференції «Стратегія-2020»); І дозвольте сьогодні застерегти: не чекайте від «Вашингтона з новим праведним законом» якихось позитивних змін. Ми маємо покладатися, в першу чергу, на себе (Виступ Президента на прес-конференції «Стратегія-2020»); я хотів би згадати слова українського класика Василя Симоненка: «Народ мій є! Народ мій завжди буде! Ніхто не перекреслить мій народ!» (Виступ Президента на прес-конференції «Стратегія-2020»). Перспективу інтелектуально-емоційного резонування таких цитат при сприйманні визначають їх упізнаваність і належність до ядерної зони прецедентного словника, цитатного тезаурусу, сформованого в межах вивчення шкільної програми з української літератури.\nНе менш емпатичними є вживання цитат, які не входять у ядерну зону цитатного тезаурусу і не впізнавані більшістю українців, однак за семантикою і тональністю максимально гармонізовані із загальним змістом політичного меседжу: «Синій, як море, як день – золотий,/ З неба і сонця наш прапор ясний», – писав великий український поет Олександр Олесь. Це фарби нашого прапора не лише мирні, але й сильні. Вони – це впевненість! Вони – це сила! Вони – це звитяга! Вони – це слава! (Виступ Президента на церемонії урочистого підняття Державного Прапора України 23.08.2014).\nМожна узагальнити, що основний корпус ПВ, якими українські політики оперують для вербалізації, аргументування своїх думок, побудови полеміки з опонентами тощо формується на основі традиційних протоджерел: тексти Біблії, світової та національної літератури тощо: Сьогодні перед Україною питання «Бути чи не бути» постало з гостротою, не меншою, ніж сотні років тому перед героєм знаменитого твору Шекспіра… Тому й кажу ж, що «Бути чи не бути». Тому з реформами нам – аж горить. … Політична воля на це в української влади… точно є! А от дороги ж назад точно нема, бо там – самі знаєте що і хто. І нам, як в тій біблійній притчі, головне – не озиратися назад (Виступ Президента України на прес-конференції «Стратегія-2020»).\nМовними знаками інтелектуалізованої політичної комунікації виступають інтегровані в структуру політичного тексту іншомовні ПВ – античні сентенції, афоризми політиків ХХ ст.: На межі минулого та теперішнього століть ми […] добровільно позбулися ядерної зброї. А війна повторно прийшла з тієї сторони горизонту, з якої її, за звичкою, не чекали. Чи не вчили нас ще давньоримські мудреці: «Сі віс пацем, пара беллум» – Хочеш миру – готуйся до війни (Виступ Президента України на параді на честь 23-ї річниці Незалежності України 24.08.2014); Треба залучати людей, для яких девізом є крилаті слова американського президента Кеннеді. «Ask not what your country can do for you; ask what you can do for your country». «Не питай, що твоя країна може зробити для тебе. Питай, що ти можеш зробити для своєї країни» (Виступ Президента на прес-конференції «Стратегія-2020»).\nОтже, політична риторика – це один із найвиразніше соціоцентрично спрямованих дискурсів, у текстах якого відбувається маніпулятивно-спекулятивне переживання мовно-інтелектуального досвіду попередньої культури. Це істотно відрізняє прагматичне й естетичне навантаження прецедентних висловлень у мові політики від їх використання в текстах інших жанрів і стилів.\nОсновні аспекти прагматики прецедентних висловлень у мові політичної риторики – аргументативність, маніпулятивність та полемічність. Комунікативно-оцінними одиницями мови політики є і невідомі для широкого загалу сентенції (прийом засвідчення інтелектуальності політиків-мовців), і впізнавані ПВ, що забезпечують ефект комунікативної близькості, реалізацію комунікативної ситуації в аксіологічних координатах «свій – чужий», а також виявляють сумірність індивідуальних / соціальних / національних культуротаксисів мовців-політиків.\nСтаттю отримано 13.11.2019


Сима Цзянь біографія | Мандрівки часом - історичний сайт\nКвітень 23, 2013 Pavlo Leave a comment\nЦе було більше двох тисяч років тому в Китаї, при дворі одного з найбільш відомих імператорів Ханьської династії – У-ді (140-87 роки до н. е.). У ті далекі часи Китай вів часті війни з племенами гунів, що розоряли північні провінції держави. На боротьбу з ними посилалися великі армії, які очолювали кращі полководці імператора. І нерідко з далеких північних кордонів летіли в столицю звістки про перемоги китайської зброї. На честь цих перемог влаштовувалися пишні святкування і, як вимагав того стародавній звичай, робилися багаті жертвопринесення у священному храмі предків. Але одного разу імператору доповіли, що один з найбільш хоробрих і талановитих його полководців – Лі Лін потрапив у полон до гунів, а війська його знищені.\nУлесливі і заздрісні придворні поспішили обмовити талановитого полководця. Вони говорили, що Лі Лін зрадив батьківщині і сам перейшов до ворогів Китаю – гунів. Це була вигадка. В одному із стародавніх китайських рукописів збереглися цікаві подробиці полону Лі Ліна. Посланий в 99 році до н. е.. на чолі п’ятитисячного загону на боротьбу з гунами, Лі Лін мав прикривати рух головних сил і забезпечити армію продовольством.\nЗі своїм порівняно невеликим загоном Лі Лін проник в глиб території гунів і в боях з ними здобув кілька блискучих перемог. Але надалі його загін відірвався від головних сил китайської армії і одного разу був оточений вісімдесятитисячним військом гунів. Лі Лін вирвався з оточення і з боями почав відступати. Вождь гунів готовий був відвести свої війська і відмовитись від переслідування Лі Ліна: він був вражений героїчним опором китайських воїнів, які кидалися на своїх ворогів навіть беззбройними і не мав уявлення ні про чисельність, ні про стан загону Лі Ліна. Але знайшовся зрадник, який розповів йому про труднощі китайських воїнів. Величезна армія гунів знову оточила загін Лі Ліна, і він разом з жменькою воїнів, що залишилися в живих був узятий в полон. Звичайно, розглядати це полонення як зраду було не можна. Але придворним потрібно було якось виправдати родича одного з улюбленців імператора У-ді, який командував головними силами китайської армії і не зумів вчасно прийти на допомогу Лі Ліну. До того ж вони заздрили Лі Ліну.\nНіхто не наважився виступити на захист обмовленого полководця, і тільки Сима Цянь, придворний астролог і історіограф імператорського двору, рішуче став на його бік. Він намагався довести імператорові У-ді, що Лі Лін обмовлений, що його полонення – результат роз’єднаних дій великої армії і маленького загону, якому вчасно не надали підтримку. Але пристрасна промова Сима Цяня на захист Лі Ліна викликала лише гнів імператора. У листі, написаному незадовго до смерті, Сима Цянь так пояснював причини цього гніву:\n«Освічений государ не зрозумів мене, вирішивши, що я бажаю зіпсувати кар’єру полководцю Ер-ши (він командував силами китайської армії) і виступаю в ролі найманого заступника Лі Ліна».\nАле, як свідчить один з китайських істориків, причини гніву імператора У-ді були більш глибокими. Виявляється, незадовго до трагічного випадку з полководцем Лі Ліном в руки імператора потрапила частина величезної праці з історії Китаю, над якою працював Сима Цянь. У ній вчений правдиво описував діяльність попередника У-ді і самого У-ді. Він вказував на недоліки правління обох імператорів, а також засуджував несправедливі вчинки імператора. У-ді був розгніваний і наказав знищити працю Сима Цяня. Виступ Сима Цяня на захист Лі Ліна було використано як привід для розправи над вільнодумним вченим.\nЗа наказом У-ді, вченого закували і кинули в підземелля. Його звинуватили в обмані імператора і засудили до смертної кари. Він міг, відповідно до закону, як придворний, уникнути страти, заплативши великий штраф. Але у Сима Цяня, хоча він і походив зі шляхетного роду потомствених тай-ші-линів (астрологів, історіографів) імператорського двору, не було грошей для сплати цього високого штрафу. Його чекала смерть.\nВ описах китайських істориків, що жили після Сима Цяня, майже не збереглося жодних відомостей про життя цього першого вченого-історика стародавнього Китаю. Немає в них і вказівки на точну дату народження вченого. Але багато сучасних китайських, японських та європейських вчених, що досліджують багату наукову спадщину Сима Цяня, вважають, що він народився в 135 році до н. е.. Своє дитинство Сима Цянь провів у селі, де, за його власними словами, «орав землю і пас худобу на сонячних схилах гір». Він рано навчився читати і полюбив книги. У десять років він вже знав напам’ять твори багатьох стародавніх китайських класиків. Надалі він навчався під керівництвом найвизначніших вчених педагогів свого часу. Батько Сима Цяня був освіченою людиною і займав посаду придворного астролога і історіографа при імператорському дворі. Рід симів, з якого походив великий вчений, був колись багатим і шляхетним, але згодом збіднів; нащадки цього знатного роду служили астрологами і історіографами китайських імператорів.\nКоли Симі Цяню виповнилось 20 років, він вперше відправився подорожувати по країні. В дорозі він збирав різні історичні відомості, знайомився з найдавнішими архітектурними пам’ятниками, записував перекази і легенди, які існували у жителів різних областей країни. Вже тоді виникла у нього думка про створення грандіозної праці з історії Китаю.\nУ 110 році до н. е.. помер батько Сима Цяня. Перед смертю він заповів сину продовжити справу предків – стати істориком і написати працю з історії Китаю. Біля ліжка вмираючого батька Сима Цянь дав клятву, що виконає його волю. Через три роки, коли скінчився встановлений звичаєм траур з нагоди смерті батька, Сима Цянь був призначений на посаду тай-ши-лина (астролога і історіографа) імператорського двору. Перед ним відкрилися двері палацових архівів, де зберігалось безліч цінних документів з історії країни. Він поставив перед собою завдання – написати правдиву історію Китаю. З цією метою він копітко вивчав стародавні книги, документи, намагаючись відокремити вигадані повідомлення від істинних подій, що мали місце в житті країни. Зробити це було надзвичайно важко, так як в 213 році до н. е.. імператор Цинь Ши Хуанді наказав спалити всі книги з історії Китаю. Після його смерті укладачі різних історичних описів нерідко спотворювали правду, намагаючись прославити дії предків своїх повелителів.\nДо того часу, коли Сима Цяня кинули в підземелля і засудили до смертної кари, праця його не була завершена. Він розумів, що з його смертю загине і те, що встиг він вже зробити за багато років копіткої праці. Йому потрібно було жити. Але чекати допомоги було нізвідки. Залишався один останній вихід … Він згадав, що за законом, що існував у ті часи в Китаї, засуджений до смерті придворний, якщо він не міг сплатити штраф, міг викупити життя, давши згоду піддатися принизливій операції – кастрації.\n«… Я мав бажання досліджувати все те, що існує між небом і людьми, проникнути в сутність змін з глибокої давнини до наших днів і висловити про це свою думку, – писав згодом Сима Цянь. – Але чернетка моя не була завершена, коли нещастя мене спіткало. Я шкодував, що справа не закінчена. Ось чому болісне покарання без гніву і невдоволення переніс. Тепер дійсно я книжку написав, її я сховав на горі відомій. Отже, я заплатив сторицею за колишню свою ганьбу. Хоча б десятки тисяч разів мене стратили – не став би каятись і жалкувати!»\nВчені вважають, що начорно праця Сима Цяня була завершений близько 93 року до н. е.. Дуже мало дійшло до нас відомостей про останні роки життя великого вченого. Відомо, що Сима Цянь був призначений на одну з найвищих адміністративних посад у державі – на посаду завідувача імператорської канцелярії. Відомо також, що незабаром після завершення праці з історії Китаю Сима Цянь помер. Точна дата його смерті і її обставин залишились невідомими. Більшість дослідників праць Сима Цяня вважає, що він помер у 86 році до н. е..\nПраця, над якою працював все життя цей видатний вчений стародавнього Китаю, носить назву «Шідзі», що в перекладі означає – «Історичні записки». Цей величезний, багатотомний твір складається з п’яти розділів, кожен з яких ділиться на ряд окремих глав. Побоюючись, що «Історичні записки» будуть знищені імператором У-ді або його наближеними, Сима Цянь незадовго до смерті сховав свою працю. Про це він повідомляє у цитованому вище листі. Залишилося загадкою, що мав на увазі вчений під «відомою горою». Французький сходознавець Едуард Шаванн, який більшу частину свого життя присвятив вивченню наукової спадщини Сима Цяня, вважає, що під цим китайський вчений мав на увазі палацові архіви.\nТільки через кілька років після смерті імператора У-ді стало відомо про існування «Історичних записок» Сима Цяня. Коли ця праця великого вченого вперше була виявлена, в ній не вистачало 10 глав, вони, ймовірно, були частково втрачені, а частково знищені. У числі безслідно зниклих глав була і та частина «Історичних записок», в якій автор викладав діяльність імператора У-ді.\nЙмовірно, вони були знищені за наказом імператора У-ді, коли Сима Цяня кинули в підземелля. Від зниклих глав залишилися одні назви. У сучасному тексті «Історичних записок» містяться всі 130 глав, але 10 або 8 з них, як вважають вчені, є пізнішою вставкою і не належать перу Сима Цяня. «Історичні записки» охопили більш ніж двотисячоліття країни.\nІ до Сима Цяня існували історичні твори, але вони представляли собою звичайні літописи окремих князівств. Автор «Історичних записок» вперше поставив перед собою завдання дослідити історичний процес. Він ввів науковий метод систематизації різних історичних фактів і, користуючись ним, по-новому дав оцінку багатьом подіям та історичним діячам країни. Сима Цянь вперше повідомляв у своїй історії і про сусідні з Китаєм народи. Праця Сима Цяня до сих пір є одним з найцінніших джерел з давньої історії Китаю. До теперішнього часу в Китаї налічується більше 60 видань «Історичних записок».\nУ Європі праця Сима Цяня вперше стала відома тільки в XIX столітті. Російський вчений, сучасник і друг А. С. Пушкіна, І. Бичурін і французький сходознавець Абель Ремюза опублікували майже одночасно переклади окремих глав «Історичних записок».\nАвтор: А. Бобринський.\nP. S. Старинные летописи рассказывают: А еще китайский историк Сыма Цзань описал множество интересных деталей быта старинной китайской культуры. Так, например, благодаря нему мы знаем, как выглядела одежда из Китая в те далекие времена (интересно насколько изменилась современная китайская одежда, к примеру на сайте http://paimai.ru/), какие были традиции, законы, предписания, как жили простые люди и как жили аристократы и многое другое.


Температурний антирекорд зафіксували у Києві - рекорд - Погода | РБК-Україна\nУ Києві зафіксований температурний антирекорд\nНовини » Суспільство 18.07.2019 - 17:57 Новость на русском\nТемпература води в Дніпрі вперше стала нижче +20 градусів\nУ Києві зафіксовано перший температурний антирекорд нинішнього літа. Про це повідомляє РБК-Україна з посиланням на повідомлення Центральної геофізичної обсерваторії імені Бориса Срезневського.\nЯк повідомляється, у середу, 17 липня, температура води в Дніпрі в межах столиці вперше після 27 травня стала нижче + 20 градусів за Цельсієм.\n"Завдяки тривалому зниженню температури повітря в Києві, яка з 9 липня нижче кліматичної норми, в середу температура води в Дніпрі в межах Києва вперше після 27 травня стала нижче +20° С", - йдеться в повідомленні.\nЗа даними спостережень гідрологічної станції, 17 липня середньодобова температура води становила + 19,8 градусів і продовжує знижуватися.\n"Але літо триває, і з підвищенням температури повітря вода у Дніпрі знову стане тепліше і перевищить +20 градусів", - додали в обсерваторії.\nНагадаємо, раніше РБК-Україна повідомляло, що два температурні рекорди були зафіксовані в столиці на початку липня 2019 року. Середньодобова температура повітря 1 липня вперше за 139 років спостережень перевищила попередній рекорд 1890 року. Також ніч на 2 липня виявилась найтеплішою з 1881 року.\nКрім того, в червні в Києві було встановлено кілька температурних рекордів. Зокрема, 22 червня стовпчик термометра піднявся до 34,0 градусів тепла, що на 0,6 градуса вище попереднього максимуму температури повітря.\nУ день виборів Україну накриє спека Синоптики дали прогноз погоди в Україні до кінця тижня\nНовини України рекордПогода


Персональный сайт - Сценарій корпоративного Новорічного свята «12»\nІдея: згадати 12 знаків східного гороскопу і провести конкурси для кожного знака.\nЗаздалегідь перегляньте списки співробітників. І відзначте собі, хто до якого знаку належить за східним гороскопом. Це кропітка праця, але це того варто. Після того, як складете списки, згрупуйте співробітників по знакам. Тепер у вас є достатня база для проведення свята.\nНоворічне святкування в цьому випадку краще всього проводити в ресторані. Для конкурсів та ігор потрібна буде площа, а офіс для цих цілей - невідповідне місце.\nОрганізуйте виступи творчих колективів. Можете поговорити з арт-директором ресторану, і він вам порадить, кого краще запросити. Якщо вас не влаштовує жанр виступаючих або оплата, відмовляйтеся і шукайте самі на свій смак і бюджет.\nВедучий оголошує про початок святкового заходу і говорить про те, що сьогоднішній вечір буде присвячений 12 знакам східного гороскопу. І обов'язково нехай перерахує всі знаки і дасть коротку характеристику кожному знаку. Це може бути одне або два характерних прикметників, які підкреслять особливості даного знаку.\nПочинати знайомство з кожним знаком, ведучий повинен з загадки. Наприклад:\nЦей знак інших не гірше.\nІ чистіше, скажу я,\nЛюбить жолуді поїсти\nІ зветься знак ... (Свінья.)\nПісля того, як знак вгаданий, переходьте до бліц-питань. Все, що можете запитати про це тварина, запитуйте. Найактивніший учасник, одержує приз.\nДалі, здивуєте всіх співробітників. Викличте представників цього знаку на сцену. Тепер всі конкурси будуть проходити саме для них. Конкурси почніть з найлегших, щоб відсіяти учасників. Почніть з конкурсу «Свиня-скарбничка». Цей конкурс дозволить залишити 5 чоловік для подальшої боротьби.\nНаступний конкурс має бути на визначення переможця у своєму знаке.Ето вже повинен бути смішною конкурс. «Справжня свиня».\nПісля визначення переможця нагородіть його медаллю як кращого представника свого знака та пам'ятним подарунком. І запрошуйте творчі колективи для виступу. Зробіть паузу між конкурсами.\nПісля музичної паузи продовжуйте, уявляйте наступний знак. Використовуйте ту ж схему, спочатку загадка, потім конкурс для всіх, потім конкурс для обраних.\nІ, звичайно ж, дискотека. Розбавляйте танцями та виступами творчих колективів всю святкову програму, щоб співробітники не втомилися сидіти на своїх місцях.


Кримські татари в Експоцентрі частували вінничан кавою з пахлавою та вчили готувати чебуреки | Голос народу\nНа голову Новини Кримські татари в Експоцентрі частували вінничан кавою з пахлавою та вчили готувати...\nКримські татари в Експоцентрі частували вінничан кавою з пахлавою та вчили готувати чебуреки\nФестиваль кримськотатарської культури «Поділля Крим» проходив в Експоцентрі у неділю, 11 січня. Проект виник, щоб ознайомити кримських татар з подільською культурою і навпаки, через анексію Криму та переїзд частини кримських татар на Вінниччину.\n– «Поділля Крим» – це двостороннє ознайомлення культур. Тому що саме навесні 2014 року до нас приїхали перші переселенці з Криму – кримські татари. Вони приїхали на чужу землю, якої не знали. Нова культура, нова релігія, все нове, їм тут було складно, зараз на Вінниччині живуть більше тисячі кримських татар, – говорить керівник проекту і голова правління вінницької обласної організації товариство знання Людмила Кулік.\nФестиваль став підсумком тримісячного проекту, протягом якого проводились семінари, круглі столи, вінницьким студентам читали лекції про статус корінного народу для кримських татар, зокрема і в донецькому національному університеті, що переїхав до Вінниці.\nУ листопаді для вінницьких художників, вчителів школи мистецтв та художніх шкіл відомий кримськотатарський художник-кераміст Рустем Скибін проводив майстер-клас. Натхненні ним учні та вчителі, намалювали серію робіт з кримськотатарськими мотивами. На виставці роботам дітей вінницьких художніх шкіл відвели цілу секцію.\nДев’ятирічний Антон показує на виставці свою картину. Її хлопчик намалював після майстер-класу кримськотатарського художника.\nНа заході також були представлені роботи самого Рустема Скибіна. У березні минулого року художник змушений був переїхати до Києва, де організував кримськотатарський культурний центр «Тамга».\n– Ми представили майже весь свій прикладний арсенал. Це – і килими, і вишивка, і кераміка. Крім того, свої роботи привезла етнограф-костюмолог Ульвіє Аблаєва, яка зараз проживає у Львові. Кримські переселенці із Західної України влаштували майстер-клас з приготування кримськотатарських страв і традиційну кавову церемонію. Кримські татари – а їх близько 400, які після анексії переїхали до Вінниці і компактно проживають у двох селах – пригощали гостей фестивалю кримськотатарськими солодощами, – розповів Рустем.\nВідкрила фестиваль кримськотатарської культури заслужена артистка Криму, молода співачка Ленара Османова. Був присутній і представник Мустафи Джемілєва Арсен Жумаділов.\nБудь-якого гостя, який потрапляє в кримсько-татарську хату, частують кавою. На виставці усміхнений Ібраїм запрошував у свою «світлицю», частував кавою, чаєм та пахлавою. Розважав розповідями про каву, про рідний Бахчисарай та про колоритні місця, які радить у ньому відвідати. Переконаний, що побувати у Криму і не відвідати Бахчисарай – означає не побувати в Криму.\nВражаючі фотосвітлини про анексію Криму надав організатор фестивалю, який відмовився назвати своє прізвище з міркувань безпеки.\nВінничани, в свою черну представили для ознайомлення подільські глиняні вироби, вишивку та національні орнаменти.\nПопередня статтяКримські татари в Експоцентрі частували вінничан кавою з пахлавою та вчили готувати чебуреки\nНаступна статтяКого будуть перевіряти у 2015 році


Загони територіальної оборони стануть на захист Тернопільщини - 0352.ua\nЗагони територіальної оборони стануть на захист Тернопільщини\n18:00, 4 листопада 2016 р.\nБлизько сотні військовозобов’язаних із Зборівського та Козівського районів області, які входять до оргядра загонів територіоральної оборони, 4 листопада вдосконалювали військові навички. У рамках «Єдиного стрілецького дня», на базі навчального центру Тернопільської окремої артилерійської бригади, наші краяни вправлялися у вогневій, інженерній підготовці та вивчали ази тактичної медицини.\nЗахід організований Тернопільським облвійськкоматом згідно з Указом Президента України – Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України, який увів в дію Положення «Про територіальну оборону». За словами тимчасово виконуючого обов’язки військового комісара Тернопільського обласного військкомату полковника Олександра Скумбрія у кожному районі області створено певну кількість підрозділів територіальної оборони.\n– У разі якщо буде введено правових режим воєнного стану ці військовозобов’язані залучатимуться до охорони та оборони найбільш важливих державних об’єктів комунікацій на території області, – наголосив полковник Олександр Скумбрій.\nВін також зазначив, що ці підрозділи укомплектовані із числа військовозобов’язаних громадян нашого краю, які не залучалися до заходів часткової мобілізації.\n– Закликаю тернопільських патріотів звертатися до районних військових комісаріатів за місцем проживання і поповнювати лави однодумців, готових стати на захист рідної землі. Звертаю увагу на те, що військовозобов’язані загонів тероборони не направлятимуться у зону проведення АТО, а у разі потреби, виконуватимуть завдання виключно на території області, – повідомив ТВО облкомісара.\nЗагони оборона Тернопільщина


Суперники українських клубів у єврокубках. Знайомтесь, Лаціо - Новини спорту Поза Галичиною Футбол\nСуперники українських клубів у єврокубках. Знайомтесь, Лаціо\n17 вересня 15:59\nЛаціо: історія та назва\n9 січня 1900 року зусиллями Луїджі Біджареллі та його товаришів на світ з'явилося спортивне товариство Лаціо. Спочатку клуб робив ставку лише на легку атлетику, проте вже через рік команда почала грати у футбол завдяки французу Бруно Сегеттіні. Перший поєдинок Лаціо провів проти Віртуса 16 травня 1902 року, завершивши його перемогою 3:0.\nПри цьому, вийти на один рівень з північними колективами вуЛаціо не виходило, тому команда брала участь у регіональних лігах. Перший такий трофей "орлам" підкорився у 1907 році, коли Лаціо виявився сильнішим за Ліворно, Лукку та Пізу. У 1913 році команда дебютувала в італійському чемпіонаті. І навіть дійшла до фіналу, проте з розгромним рахунком поступилася колективу Про Верчеллі.\nНаступного року колективу знову вдається вийти у фінал, проте і цього разу все завершилося розгромом - тепер від Казале. А опісля розпочалася Перша світова війна, яка вплинула на розвиток клубу, і він перестав входити до числа найсильніших команд того часу.\nЗазначимо, що палким уболівальником Лаціо був сам Беніто Муссоліні, який намагався будь-якими методами допомогти команді, що викликало незадоволення у вболівальників, яке, до речі, залишилося і до цього часу. Однак, навіть з такою підтримкою справи у Лаціо йшли не дуже добре, і результатів команда не давала. У 1940/41 роках команда ледь не опинилася у Серії Б, залишившись в еліті лише завдяки кращій різниці м'ячів.\nУспіхи до команди прийшли у сезонах-1955/56 і -1956/57, коли Лаціо вдалося вибороти бронзові медалі чемпіонату. А у 1958 році команді підкорився Кубок Італії. При цьому, у 1961 році команда вилетіла у другий дивізіон. Вперше чемпіоном Італії Лаціо вдалося стати у сезоні-1973/74. Те Скудетто стали називати на честь нападника Кінальї, який у тому сезоні став найкращим бомбардиром команди, забивши 24 голи.\nТого ж року Лаціо стартував у Кубку УЄФА, проте, за бійку уболівальників був дискваліфікований на один рік.Після цього команду постійно переслідували зльоти і падіння, і вона то знаходилася на межі вильоту у нижчий дивізіон, то знову топтала стежину на вершину.\nЛаціо: форма та стадіон\nУ сезоні-2015/16 домашня форма Лаціо буде традиційно блакитного кольору з додаванням білого у вигляді малюнка. Гостьова форма клубу буде чорного кольору зі стилізованим зображенням орла. А третя форма клубу буде білого кольору з блакитними деталями. Дизайн повторює собою дизайн домашньої форми, але з інвертованими кольорами.\nДомашньою ареною Лаціо є Олімпійський стадіон у Римі, який входить у власність Національного олімпійського комітету Італії. Окрім "орлів" свої матчі на цьому стадіоні проводить римська Рома та регбійна збірна Італії. Розміри поля на арені складають 105 х 68 метрів, а сам стадіон може прийняти 72 700 глядачів.\nДодамо, що на Олімпійському стадіоні у Римі проводилися фінальні матчі чемпіонатів Європи 1968 та 1980 років, а також фінал Чемпіонату світу 1990 року. Крім того, у 1977, 1984, 1996, 2009 роках на арені відбувалися фінали Кубку європейських чемпіонів / Ліги Чемпіонів.\nЛаціо: виступи у єврокубках і на міжнародній арені\nУ своїй історії римський клуб двічі вигравав італійську першість - у сезонах 1973/74 та 1999/00 років, а національний кубок підкорювався команді шість разів, ще тричі орли вигравали Суперкубок Італії. На європейській арені Лаціо у 1998/1999 роках виграв Кубок володарів кубків УЄФА, а у 1999 році - Суперкубок УЄФА.\nОкрім того, у сезоні-1997/98 Лаціо вдалося дійти до фіналу Кубку УЄФА, проте у фіналі "орли" програли іншому італійському клубу - Інтеру з рахунком 0:3. Також у 1971 році команда виборола Альпійський кубок.\nЛаціо: взаємовідносини з українськими командами\nЗ українськими командами Лаціо у своїй історії пересікався чотири рази. У сезоні-1975/76 в 1/32 Кубку УЄФА римський клуб поступився на виїзді Чорноморцю 0:1, а у домашній грі здобув впевнену перемогу 3:0 і вийшов до наступного кола, де програв Барселоні.\nУ сезоні-1999/2000 римський клуб двічі зустрічався з Динамо на груповому етапі, вигравши обидва поєдинки з рахунком 2:1 та 1:0. А вже наступного сезону жереб звів італійців у груповому етапі із Шахтарем, який дебютував у Лізі Чемпіонів. Пергу гру "гірники" програли з рахунком 0:3, а у наступній поступилися 1:5.\nОстання зустріч Лаціо з українськими клубам відбулася у сезоні-2004/05, коли у першому раунді Кубку УЄФА донецький Металург двічі програв римлянам 0:3.\nГоловний тренер Лаціо - італійський фахівець Стефано Піолі, який очолив "орлів" у 2014 році. Тренерську кар'єру Піолі розпочав у 1999 році на посаді наставника молодіжного складу Болоньї.\nПісля цього Піолі встиг попрацювати з італійськими Салернтіною, Моденою, Пармою, Гроссето, П'яченцою, Сассуоло, К'єво, Палермо та Болоньєю, з якої він і перебрався у стан римського клубу.\nЛаціо: лідери клубу\nУ Лаціо досить міцний склад, який будується на футболістах з непоганими іменами. Місце у воротах команди займає Федеріко Маркетті. В обороні лідерами є Душан Баста, Стефан де Врей і Штефан Раду.\nУ півзахисті у римського клубу, який вважається найсильнішою ланкою Лаціо, варто звернути увагу на такі імена, як Стефано Маурі, Феліпе Андерсон, Лукас Білья, Антоніо Кандрева та Марко Пароло. Також потужно виглядає й атакувальна ланка команди, у якій на перших ролях виступають Бальде Кейта, Мірослав Клозе, Алессандро Матрі та Філіп Джорджевич.\nДодамо, що у нинішнє міжсезоння команда непогано підсилилася. За 10 млн євро Лаціо підписав півзахисника Генка Сергея Мілінковича-Савича, 5 млн команда виклала Удінезе за вищезгаданого Басту, а Рікардо Кішна перейшов з Аякса за 4 млн євро.\nДніпро - Лаціо: прогнози букмекерів\nБукмекерські контори у протистоянні Дніпра та Лаціо мінімальну перевагу віддають українському клубу. На перемогу команди Маркевича пропонується коефіцієнт 2.60, в той час, як успіх Лаціо оцінюється у 2.87. На нічию у цій грі можна поставити з коефіцієнтом 3.10.\nВідзначимо, що на думку БК, у Лаціо та Дніпра найкращі шанси на вихід до раунду плей- офф, третім іде Сент-Етьєн.\nДніпро - Лаціо: прогноз від Чемпіона\nЛаціо не дуже вдало розпочав сезон, не пробився у Лігу Чемпіонів, проте Дніпро також має кадрові проблеми, а гра команди Маркевича далека від ідеалу. За такого розкладу у цьому протистоянні існує висока ймовірність того, що гра завершиться з нічийним результатом 0:0 або 1:1.


Ліга чемпіонів | Україна онлайн - Part 2\nАнонс та прогноз матчу кваліфікації Ліги чемпіонів 2017/2018 «Янг Бойз»-«Динамо»\nСер 02, 2017\nСьогодні, 2 серпня 2017 року, у Берні (Швейцарія) відбудеться матч-відповідь третього кваліфікаційного раунду Ліги чемпіонів 2017/2018 років між «Янг Бойз» та київським «Динамо». Нагадаємо, що в першій зустрічі сильнішими виявилися динамівці – 3:1. Гравці «Янг Бойз» з самого початку матчу побіжать вперед, щоб відіграти два м’ячі. Як пам’ятають українські вболівальники,\n«Динамо» впевнено обіграло «Янг Бойз» в матчі кваліфікації Ліги чемпіонів 2017/2018\nЛип 27, 2017\nКиївське «Динамо» здобуло впевнену перемогу в матчі третього кваліфікаційного раунду Ліги чемпіонів 2017/2018 років проти «Янг Бойз». Матч «Динамо»-«Янг Бойз» завершився перемогою киян з рахунком 3:1. Рахунок відкрив на 15-й хвилині Андрій Ярмоленко, а вже на 34-й хвилині Дьємерсі Мбокані подвоїв перевагу свого клубу. Однак швейцарці не мали наміру їхати\nМадридський «Реал» вийшов до фіналу Ліги чемпіонів 2016/2017, де йому належить битися з туринським «Ювентусом». Відзначимо, що саме «Королівський клуб» є чинним володарем трофея. Однак повернемося до матчу 1/2 Ліги чемпіонів «Атлетіко»- «Реал». Підопічні Сімеоне мали відмінний шанс на камбек, проте їм не вистачило зовсім трохи. Вже на 12-й хвилині\nСьогодні, 10 травня 2017 року, в Мадриді на стадіоні «Вісенте Кальдерон» відбудеться півфінальний матч Ліги чемпіонів 2016/2017 років «Атлетіко»-«Реал». Початок зустрічі о 21:45, пряма трансляція запланована на телеканалі «Футбол 2». Нагадаємо, що першим фіналістом Ліги чемпіонів став туринський «Ювентус», який обіграв з рахунком 2:1 «Монако». Тиждень тому «Реал» завдяки хет-трику\n1/2 Ліги чемпіонів 2016/2017: «Ювентус» обіграв «Монако» і пробився до фіналу турніру\nЯк і очікувалося, туринський «Ювентус» став першим фіналістом Ліги чемпіонів 2016/2017 років. У другому півфінальному матчі італійці знову виявилися сильнішими за «Монако» – 2:1. Рахунок в матчі на 33-й хвилині відкрив Маріо Манджукич, а на 44-й хвилині Дані Алвес подвоїв перевагу свого клубу. Французи зусиллями Мбаппе (69-а) змогли відквитати лише\nАнонс та прогноз матчу 1/2 Ліги чемпіонів 2016/2017 «Ювентус»-«Монако»\nСьогодні, 9 травня 2017 року, ми дізнаємося першого фіналіста Ліги чемпіонів 2016/2017 років. У Турині відбудеться матч між місцевими «Ювентусом» і французьким «Монако». Нагадаємо, що перша зустріч завершилася впевненою перемогою італійців з рахунком 2:0. «Монако» рано списувати з рахунків, адже підопічні Жардіма можуть здивувати. До того ж можна з упевненістю\n1/2 Ліги чемпіонів 2016/2017: «Ювентус» обіграв «Монако»\nВчора відбувся півфінальний матч Ліги чемпіонів 2016/2017 років «Монако»-«Ювентус». Італійці здобули впевнену виїзну перемогу з рахунком 2:0. Завдяки дублю Ігуаїна, підопічні Аллегрі зробили вагомий крок для виходу в фінал Ліги чемпіонів. Аргентинський нападник відзначився на 29-й і 59-й хвилинах. «Монако», звичайно ж, буде намагатися відіграти в Турині два м’ячі, однак\nАнонс та прогноз матчу півфіналу Ліги чемпіонів 2016/2017 «Монако»-«Ювентус»\nТра 03, 2017\nСьогодні, 3 травня 2017 року, відбудеться матч півфіналу Ліги чемпіонів 2016/2017 років «Монако»-«Ювентус». Початок зустрічі о 21:45, пряма трансляція запланована на телеканалі «Футбол 2». Нагадаємо, що «Реал» вже практично здобув путівку до фіналу Ліги чемпіонів, впевнено обігравши «Атлетіко». Французько-італійське протистояння повинно порадувати нас хорошим футболом і великою кількістю голів. «Монако»\nУ п’ятницю пройшло жеребкування 1/2 фіналу Ліги чемпіонів. У півфіналі пари були визначені сліпим жеребом без попереднього посіву. Пари півфіналістів виглядають так: “Реал” – “Атлетіко” “Монако” – “Ювентус” Перші півфінальні зустрічі відбудуться 2 та 3 травня, матчі-відповідь – 9 і 10 травня.\nЛіга чемпіонів 2016/2017: «Ювентус» і «Монако» пробилися в півфінал\nВчора пройшли останні матчі 1/4 Ліги чемпіонів 2016/2017 років – «Барселона»-«Ювентус» і «Монако»-«Боруссія» Д. Тепер відомі всі півфіналісти турніру в цьому сезоні. «Барселона»-«Ювентус» Як не намагалися іспанці, знову створити диво у них не вийшло. «Ювентус» не дозволив своєму суперникові забити жодного гола. У підсумку нульова нічия, і італійці заслужено йдуть