Одесити на Параді Перемоги 1945 року - odessayes.com.ua\nОдесити на Параді Перемоги 1945 року\n24 червня 1945 року відбувся захід, якого довгі чотири роки чекав весь народ, але до якого не дожили мільйони людей, які загинули на фронті, вигнаних до Німеччини, померлих від голоду і бомбардувань. Це був Парад Перемоги – свято з приводу розгрому фашизму. На тому параді в колонах і шеренгах йшли найкращі представники піхоти, артилерії, авіації, флоту. Були там і ті, хто народився в Одесі, які захищали наше місто, які визволяли його або просто пов’язані з ним своєю долею. Далі на odessayes.\nСемен Чернецький – військовий диригент і музичний організатор\nСеред тисяч учасників того параду була людина, яку можна визнати самим унікальним з усіх. Ним став генерал-майор Семен Олександрович Чернецький, якому випала висока честь стати диригентом зведеного духового оркестру, який супроводжував весь парад своїми маршами, частина з яких написав сам Чернецький.\nСемен Чернецький народився 24 жовтня 1881 року в Одесі, в сім’ї музикантів. Як і багато дітей єврейських сімей, хлопчик пішов по стопах батьків, але тоді ще не знав, яка почесна перед ним буде завдання через шість десятків років після народження.\nНа початку 20-го століття він навчався музики, а потім служив капельмейстером артилерійської бригади в Кишиневі, потім – в 60-му піхотного Замосцькому полку в Одесі; займався викладання музики та хорового співу; закінчив Петербурзьку консерваторію.\nУ 1918 році Семен Чернецький обійняв посаду начальника секції військових оркестрів Петроградського окружного військового комісаріату, пізніше став інспектором військових оркестрів Петроградського військового округу.\nУ 1920-30-х роках він диригував зведеним оркестром Московського гарнізону, який був створений за його ініціативою; створив оркестр Наркомату (Міністерства) оборони та Військовий факультет при Московській Державній консерваторії.\nВіддаючи належне великому військовому музиканту, треба відзначити, що в 1937 році його зусиллями були відкриті три військово-музичні школи, в тому числі в Одесі.\nКомандувач трубами та барабанами параду\nКрім організаторської та диригентської діяльності, Семен Олександрович писав музику: марші, патріотичні композиції та інші твори. Серед найбільш відомих маршів: «Парад», «Марш танкістів», «Марш гвардійців-мінометників», «Слава Батьківщині» та інші.\nПроходження військ супроводжував зведений оркестр під управлінням генерал-майора Чернецького, в структуру якого увійшли 36 оркестрів військових училищ, частин армії та флоту, органів внутрішніх справ – всього 1220 музикантів і 50 капельмейстерів. Всього ж в Параді Перемоги брало участь 1313 музикантів.\nПісля доповіді про початок параду оркестр під керуванням Чернецького виконав гімн СРСР, гармати справили 50 залпів переможного салюту.\nПовний кавалер солдатського ордену Олександр Шулайкін\nНа самому головному параді 20-го століття в строю 1-го Білоруського фронту крокував гвардії старший сержант Олександр Шулайкін, учасник війни з фашистами з травня 1942 року, який пройшов шлях від Сталінграда до Берліна. Починаючи з посади навідника, він став командиром знаряддя в знаменитій 8-ї гвардійської армії генерала В.І. Чуйкова.\nУчасник параду в боях за Одесу\nУ квітні 1944 року Олександр Михайлович був серед особливо відзначилися учасників Одеської наступальної операції. Так, 3 квітня в боях за опорний пункт противника біля села Олександрівка Березівського району Одеської області України його розрахунок знищив три вогневі точки, автомашину і понад десяти піхотинців. 6 квітня 1944 року біля села Бурдівка, в районі Хаджибейського лиману, точний вогонь його знаряддя розсіяв ворожий обоз. За день до звільнення нашого міста, 9 квітня 1944 року, біля села Довгіньке, за 32 кілометри від Одеси, працюючи з сусідніми розрахунками, він вивів з ладу понад взводу живої сили противника. І вже 10 квітня 1944 року біля села Дальник Овідіопольського району Одеської області України придушив міномети противника на вогневі позиції.\nМужність і винахідливість А.М. Шулайкіна при визволенні Одеси були відзначені орденом Слави 3-го ступеня (№ 44799).\nНадалі уродженець Поволжя, учасник визволення Одеси та штурму Берліна, став повним кавалером ордена Слави, а 24 червня 1945 року відбувся по Червоній площі у парадному строю переможців, повернувшись після війни до мирної праці.\nКомандир зведеного полку генерал-майор Афонін\n24 червня 1945 на Парад перемоги зведений полк 2-го Українського фронту вивів генерал-лейтенант І. М. Афонін, який пройшов дорогами війни з першого до останнього дня. Його 469-й стрілецький полк 150-ї стрілецької дивізії зустрівся з ворогом в перші години війни. У Молдавії, на березі прикордонної річки Прут, бійці та командири полку протистояли 5-й Королівської дивізії Румунії, яка намагалася перейти кордон. В результаті нерівних боїв, загарбники навіть ціною великих втрат не змогли увірватися на радянську територію. Тільки за наказом командування полк Афоніна відійшов до Дністра і, майстерно обороняючись, громив ворога у Дубоссар, під станцією Затишшя Одеської залізниці й на річці Південний Буг, на північ від Миколаєва. 469-й полк потрапляв в оточення. Але навіть в умовах гаданого безвихідного становища, командир полку зберігав спокій, уточнював обставини, а з настанням темряви, брав несподіване рішення – раптово для противника він нападав усіма силами на його слабке місце і виводив підрозділу з «мішка». У перші тижні війни воїни Афоніна, що складали ар’єргард відходять на схід радянських військ, виніс весь тягар боїв з окупантами, яким було наказано розгромити наші війська відразу.\nУспішні дії ввірених підполковнику Афоніну військ були відзначені командуванням і вже у вересні 1941 року під його керівництвом була вже 333-а дивізія Північно-Кавказького фронту, а у квітні 1942 року він – начальник штабу 5-го кавалерійського корпусу на південній ділянці радянсько-німецького фронту.\nПісля параду – на війну з японськими мілітаристами\nНа останньому етапі війни з фашизмом Іван Михайлович Афонін, який був уже генерал-лейтенантом, командував 18-м гвардійським Станіславсько-Будапештським стрілецьким корпусом, з яким у складі військ Забайкальського фронту брав участь у війні з Японією.\n19 серпня 1945 генерал І.М. Афонін на чолі батальйону автоматників на літаках несподівано для противника приземлився на аеродромі Мукдена, полонив імператора Пу І з його свитою, забезпечивши успішне входження військ під командуванням маршала Р. Я. Малиновського в Мукден.\nУчасник одеської оборони Григорій Пенежко\nУ той пам’ятний день в рядах зведеного полку Московського гарнізону крокував полковник Григорій Іванович Пенежко.\nЗ 1938 року Григорій Пенежко працював військовим представником на Одеському заводі імені Січневого повстання. 22 червня 1941 року у час перегону з Маріуполя до Перемишля плаваючих танків Т-37 на колону напали німецькі бомбардувальники. Попри це, Григорій Пенежко зміг зберегти машини й доставити їх за місцем призначення. З танків терміново сформували розвідроту, а Пенежко став її командиром. Два тижні танкісти утримували позиції в районі Дубно. Коли закінчилися боєприпаси й паливо, танки були підірвані танки, а особовий склад став прориватися до основних сил.\nУ ті ж дні Григорій Іванович прийняв незвичайне рішення, абсолютно не пов’язане з тим, що треба було йому і мільйонам радянських людей надалі. Він вирішив не голитися до повної перемоги над німцями.\nПісля виходу з оточення фахівець повернувся в Одесу, на що став для нього рідним завод імені Січневого повстання. Потужності та провідні фахівці стратегічного підприємства були до того моменту евакуйовані, а тим, хто залишився, треба було організувати бази для ремонту танків. У короткий термін Григорій Пенежко зібрав з решти працівників ремонтні бригади, які почали реанімаційні заходи списаного, який не мав, здавалося, ніякої цінності. За місяці оборони Одеси зусиллями Пенежко і його робочих Пенежко було відновлено і перероблено з гусеничних тракторів до 65 бойових машин, що було особливо важливо в умовах повної блокади міста по суші. В останні дні оборони близько батальйону цих танків було евакуйовано з Одеси для захисту Севастополя. Разом з ними в головну базу Чорноморського флоту прибув і Г. І. Пенежко. З кінця жовтня 1941 року по березень 1942 він брав участь в обороні Севастополя, а, отримавши важке поранення, був евакуйований в госпіталь на Північний Кавказ.\nКурська дуга танкіста Пенежко і червневий парад\nПісля одужання наш Герой знову відправився на фронт. У 1943 році танкістом бився на Курській дузі, в тому числі в танковій битві на Прохорівському полі. Безстрашний танкіст з довгою чорною бородою став фронтовою легендою.\nУ 1944 році Пенежко знову був тяжко поранений: осколками снаряда був роздроблений гомілковостопний суглоб, розірвана діафрагма і легке; було зачеплено серце. В результаті декількох складних операцій в госпіталі Тбілісі йому винесли вердикт – демобілізація. Але наш танкіст просто втік на фронт і дістався до своєї частини – в Прибалтику, де він закінчив війну.\nГригорій Пенежко був учасником параду Перемоги 1945 року на Червоній площі. Після свята він відправився в перукарню готелю «Москва». Танкіст-герой урочисто попрощався зі своєю бородою, яку обстриг, а друзі і товариші по службі тут же розібрали на сувеніри.\nКапітан Міляєв з Одеського піхотного училища\nДо свого головного в житті параду генерал Міляєв почав шлях в найперший день війни. Виконуючи покладену військовим керівництвом завдання по організації оборони на підступах до Одеси, курсанти та їх командири запобігли проникненню в тил радянських військ повітряного десанту ворога. Загін в 100 чоловік під командуванням тоді ще капітана Міляєва здійснив марш-кидок і відразу вступив в бій, який тривав близько чотирьох годин. Десант був знищений.\nПізніше капітан Міляєв командував курсантами, які здійснювали оборону в районі станції Помічна, відволікаючи значні сили від наступу на Одесу.\nПісля палких боїв перших місяців війни Леонід Михайлович Міляєв був спрямований на Ленінградський фронт, де зайняв посаду начальника оперативного відділення, а потім начальника штабу 281-ї стрілецької дивізії. На початку 1943 року він командував тією ж дивізією. Потім, пройшовши протягом року ряд штабних посад Волховського, потім Степового фронтів, в січні 1944 року став командиром 52-ї стрілецької дивізії, з якої залишився до самої перемоги. Його дивізія стала Червонопрапорної і була нагороджена орденом Суворова 2-го ступеня. Їй було присвоєно почесні найменування «Шумлінская» і «Віденська», а війну на європейському театрі вона завершила 12 травня, розгромивши велике угруповання генерала Шернера.\nЗамість маршала Малиновського – на чолі зведеного полку\nЛедве відгриміли бої Великої Вітчизняної війни, як командування Збройних сил СРСР зайнялося підготовкою двох нових, як сьогодні кажуть, проектів: Параду Перемоги і війни з Японією.\nЧерез кілька днів після підписання капітуляції Німеччини командувач 2-м Українським фронтом маршал Родіон Якович Малиновський викликав до себе генерала Міляєва, якому була доручена важлива і майже унікальна місія – сформувати зведений полк фронту для участі в Параді Перемоги. Сам же генерал Міляєв призначався начальником штабу цього полку фронту. 24 червня Леонід Михайлович Міляєв вивів своїх солдатів і офіцерів на Парад Перемоги. На генеральському мундирі виблискували 2 ордена Кутузова, ордена Суворова, Червоного Прапора, Червоної Зірки, медалі.\nПарад Перемоги: легендарний і унікальний\nПісля Параду, в якому брали участь 24 маршали, 249 генералів, 2536 офіцерів, 31116 рядових, сержантів, був організований урочистий прийом його учасників, який перетворився в зустріч керівників держави з кращими представниками армії і флоту. А скільки солдатів і офіцерів, генералів і адміралів не дожили до цього торжества. Своїми полками могли б командувати загиблі командувачі фронтами і корпусами Н.Ф. Ватутін, І.Д. Черняховський, Г.І. Шерстнев, П.Г. Новиков, загиблі в різні періоди війни.\nборотьба проти фашизму\nВетеран морскої піхоти Іван Кулібаба\nОлександр Шулайкін біографія\nОлександр Шулайкін досягнення\nОлександр Шулайкін фото\nСемен Чернецький біографія\nСемен Чернецький фото\nPrevious articleСимвол співпраці та співдружності: в яких містах-побратимах Одеси є статуї «якоря-серця»\nNext articleОдеса – Ванкувер: 50 років дружби та братерства\nТихон Нікітович Небоженко та його “Катюші”


Хакерство і захист ... Brute Forcer v1.1 ...\n[Web] Brute Forcer v1.1\n[+] Брут Basic-авторизації (методом HEAD)\n[+] Нить (1 ~ тисячу потоків)\n[+] Можливість установки додаткових Request (GET / POST) змінних.\n[+] Можливість установки Cookies.\n[+] Брут з використанням проксі (вбудований ротатор проксі з функцією авточек та замовною автосменой)\n[+] 3 режиму атаки:\n- Атака 1 логіна\n- Атака декількох логінів\n[ Додаткові можливості ]\n[+] Вбудований браузер plain HTML з підсвічуванням тегів input і показом заголовків, отриманих від сайту.\n[+] Менеджер словників (Генерація, склейка, розбиття)\n- Програма вимагає наявності .NET Framework> 2.0\n- Налаштування зберігаються у файлі Config.xml\n- Збережені елементи з ComboBox'ов можна видаляти натисненням Ctrl + Delete.\n- При запуску з ключем / oldstyle програма матиме старий стиль оформлення.\n- При зміні tab'a GUI трохи пригальмовує.\n- Намагайтеся в індикаторі не використовувати кириличні символи (так як деякі сайти посилають невірну кодування в заголовку). - Програма ще сира, так що сподіваюся на ваші поради / знайдені глюки.\n[Мануал для новачків]\nНеобхідно перенести дані веб-форми в програму.\nДля цього відкриваємо сорци сторінки і знаходимо тег <form> (цих тегів може бути кілька, так що необхідно упевнитися що це саме та форма.).\n1. У цьому тезі <form> шукаємо атрибут action. Це і є цільовою URL. Якщо ж такого атрибута немає, копіюємо URL тієї сторінки, сорци якої ми відкрили. Так само там є атрибут method. Якщо він дорівнює POST, то виставляємо Протокол / Метод атаки рівним HTTP-POST, якщо GET - HTTP-GET. (Врахуйте, що всі переходи по методу GET зберігаються в логах сервера, так що про факт Брута швидше за все швидко дізнаються по зростаючому розміром логів.)\n2. Потім всередині нашого тега <form> шукаємо теги <input> (в браузері є підсвічування). Це так звані поля. Нам потрібно отримати поля ідентифікаторів, тобто поля, в яких передаються логін і пароль при відправці на сервер.\nШукаємо в тезі <input> атрибут name. Якщо його вміст схоже на login, nickname, username і тп. (Думаю суть зрозуміли), то це і є поле логіна. Копіюємо атрибут name в "Поле" Логін "" нашої програми.\nАналогічно робимо з полем "пароль" (ймовірно воно буде мати ім'я pass, password, pwd і т.д.).\nТак само треба перенести додаткові поля (атрибути name і value) в розділ Додаткові request-змінні.\nЯкщо всередині тега <form> є <input> з типом type = "submit", то це кнопка логіна. Переносимо її атрибути в програму в розділ "Атрибути Submit-кнопки".\nЯкщо у будь-якого тега <input> немає атрибута name, то він нас не цікавить.\n3. Потім потрібно виставити текстовий індикатор успішного входу.\nЦе важливий параметр і для кожного сайту він відрізняється. За цим індикатором програма буде вирішувати, стався чи успішний вхід чи ні. Тобто якщо указинний текст відсутній / присутній в исходнике сторінки, то логін вважається успішним.\nЯк індикатор можна використовувати фрагмент коду форми (так як вона свідомо буде відсутній в сторінці при вдалій спробі), або, якщо ви маєте акаунт на атакується сайті, використовувати фрагмент коду, який однозначно присутній в сторінці при вдалій спробі (наприклад код кнопки "Виходу " з сайту).\n4. Потім при необхідності виставляємо Cookies. Що це - читаємо у Вікіпедії. Копіюємо їх з браузера в програму.\nДля вірності потрібно спочатку повністю очистити куки атакується сайту, потім зайти на нього, і вже потім копіювати. Зазвичай перевірки Cookies проводяться сайтом щоб переконатися, що ви не робот.\n5. Що стосується Типу перебору, то думаю все зрозуміло.\nЯкщо потрібно підбирати 1 аккаунт, вводимо логін і вказуємо файл з паролями.\nЯкщо кілька акаунтів, потрібен файл, в якому логін і пароль розділені роздільником, наприклад:\nЗ атакою по 1 паролю думаю вже самі розберетеся.\nЯкщо у вас є робочий аккаунт на атакується сайті, не полінуйтеся - обов'язково протестуйте програму на ньому.\nЯвним показником того, що програма налаштована не вірно є ситуація, коли всі спроби виявляються вірними (результати показуються в поле логу програми). Якщо це відбувається, перевірте параметри.\n[Приклад настройки для Брута mail.ru]\nЯк говоритися, "толі лижі не їдуть, чи то я ...."\nPS. в куках - змінні, одержувані автоматично при відвідуванні mail.ru. Як я з'ясував, значення цих полів можуть бути будь-якими, так як при логін відбувається перевірка на їх існування, а не вміст.


DSpace BSMU (Chernivtsy, Ukraine): Пошук\nПошук: Весь архів електронних ресурсів Підрозділи БДМУ Кафедри Онкології та радіології Методичні рекомендації. Кафедра онкології та радіології Нововведення. Кафедра онкології та радіології Патенти. Кафедра онкології та радіології Раціоналізаторські пропозиції. Кафедра онкології та радіології Санітарно-просвітницька робота. Кафедра онкології та радіології Статті. Кафедра онкології та радіології Тези. Кафедра онкології та радіології Інформаційні листи. Кафедра онкології та радіології\nРезультати 1-10 зі 255.\n2006 Клініко-морфологічні особливості раку ендометрія на фоні доброякісної патології тіла матки Пересунько, Олександр Петрович; Цинтар, Сергій Аурелович\n2012 Лікування ракової кахексії Сенютович, Роман Васильович; Іващук, Олександр Іванович; Гонца, Анатолій Олександрович; Бабін, Володимир Дмитрович; Унгурян, Володимир Петрович\n2012 Молекулярно – генетичне вивчення типів мутацій гену BRCA1 у хворих на рак молочної залози та їх родичів Чернівецької області України Крук, Тетяна Василівна; Пересунько, Олександр Петрович; Волков, Роман Анатолійович\n2012 Нові гістохімічні підходи до діагностики аденокарциноми шийки матки Зелінська, Наталія Віталіївна\n2012 Показники про- та антиоксидантного стану крові хворих на рак шлунка, які одержують хіміотерапію та супровідне лікування мелатоніном та тіотріазоліном Олійник, Е.В.\n2012 Застосування мелатоніну, вітамінів A і E при проведенні променевої терапії раку шлунка дрібними фракціями Олійник, Е.В.\n2008 Особенности субэпителиальных участков соединительной ткани шейки матки при фоновых и предраковых процессах Пересунько, Александр Петрович; Мохамед, Абу Селех Исмаил; Давыденко, Игорь Святославович; Кравчук, Владимир Петрович\n2012 Застосування препарату діоксизоль для лікування ран промежини після екстирпації прямої кишки Сенютович, Роман Васильович; Іващук, Олександр Іванович; Бабін, Володимир Дмитрович; Настас, Микола Володимирович; Олар, Іван Омельянович\n2012 Рандомізовані дослідження симптоматичної терапії раку шлунка Іващук, Олександр Іванович; Сенютович, Роман Васильович; Гонца, Анатолій Олександрович; Бізер, Людмила Іванівна; Ткач, Ірина Аналоліївна\n2006 Клінічне значення і вивчення стану сполучної тканини шийки матки при малігнізації її епітелію, перспективи лазерної діагностики Пересунько, Олександр Петрович; Мохамед, Абу Селех Ісмаїл\n99 Сенютович, Роман Васильович\n59 Іващук, Олександр Іванович\n53 Пересунько, Олександр Петрович\n30 Бодяка, Володимир Юрійович\n15 Станкевич, В.В.\n15 Чорний, Олег Васильович


Тема: Землі промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення\nСкачати 307.89 Kb.\nРозмір 307.89 Kb.\nЗемлекористування виробляючих та обробних підприємств\nЗемлекористування гірничодобувних підприємств\nДо земель міського електротранспорту\nЗемлями трубопровідного транспорту\nТема: Землі промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення.\n1.Визначення земель промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення.\n2.Види земель промисловості та порядок використання цих земель.\n3.Кодекс „Про надра” і його взаємозв’язок з Земельним кодексом.\n4.Право користування землями надр і його основні види.\n5.Види і склад земель транспорту і порядок їх використання.\n6.Землі зв’язку і енергетичної системи та порядок їх використання.\n7.Порядок надання і використання земель оборони.\n1. Згідно з ч. 1 ст. 65 ЗК до земель промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення (далі — землі несільськогосподарського призначення) належать земельні ділянки, надані у встановленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності. Громадяни також є суб’єктами, які здійснюють встановлене законом використання даної категорії земель. Однак, як правило, спеціальною несільськогосподарською діяльністю на цих землях займаються підприємства, установи та організації. Зазначені землі непридатні для ведення сільського господарства або є сільськогосподарськими угіддями гіршої якості.\nОсновним цільовим призначенням розглядуваної категорії земель є їх використання з метою, обумовленою діяльністю розташованих на них об’єктів. Відмітна риса правового регулювання земель несільськогосподарського призначення полягає у постійній появі під впливом науково-технічного прогресу нових форм їх цільового використання. Так, розвиток науки і техніки, особливо в останні десятиліття, привів до появи таких землекористувачів, як аеропорти, космодроми, атомні електростанції, телецентри тощо. У силу цієї обставини законодавець залишив перелік видів і форм використання даної категорії земель відкритим, закінчивши його словосполученням „землі іншого призначення”.\nХарактерною ознакою правовою режиму земель несільськогосподарського призначенця є та обставина, що вони виступають просторово-операційним базисом для розміщення об’єктів і споруд різного господарською призначення і не є сільськогосподарськими, тобто засобом виробництва у сільському господарстві. Це зумовлює необхідність раціонального використання даних земель, тобто максимальної економії земельних площ піл час відведення зазначених земель під відповідні несільськогосподарські об’єкти.\nОсобливості правового режиму земель несільськогосподарського призначення породжуються шкідливим характером виробничої діяльності розташованих на них підприємств, що у багатьох випадках вимагає створення спеціальних захисних зон. Вони являють собою просторові розриви, найчастіше зайняті багаторічними насадженнями, у межах яких встановлюється особливий режим використання земель. ЗК виділяє чотири види спеціальних захисних зон.\nТак, уздовж ліній зв’язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об’єктів створюються спеціальні охоронні зони. що мають забезпечувати нормальні умови експлуатації зазначених об’єктів, запобігати їх пошкодженню, а також зменшувати негативний вплив цих об’єктів на навколишнє природне середовище і людину. Правовий режим охоронних зон залежить від особливостей об’єкта, розташованого на землях несільськогосподарського призначення.\nЗони санітарної охорони створюються навколо об’єктів з підземними й відкритими джерелами водопостачання, водозабірними та водоочисними спорудами, воловодами, закладами оздоровчого призначення тощо з мстою їх санітарно-епідеміологічного захисту.\nСтворення санітарно-захисних зон обумовлено необхідністю відмежування об’єктів, які є джерелами виділення шкідливих речовин, запахів, підвищених рівнів шуму, вібрації, ультразвукових і електромагнітних хвиль, електронних полів, іонізуючих випромінювань тощо, від територій житлової забудови.\nДля забезпечення функціонування військових об’єктів, збереження озброєнь, військової техніки та іншого військовою майна, охорони державного кордону України, а також захисту населення, господарських об’єктів і навколишнього природною середовища від впливу аварійних ситуацій, стихійних лих і пожеж, які можуть виникнути на цих об’єктах, створюються зони особливого режиму використання земель.\nСтворення спеціальних захисних зон не позбавляє власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, землі яких опиняються у межах таких зон, права користування ними. Однак на цих землях відповідно до статей 112—115 ЗК запроваджується режим обмеження або повної заборони окремих видів діяльності, що не сумісні з тими цілями, для досягнення яких створюються спеціальні захисні зони. Так. у межах охоронних зон ліній електропередачі забороняється палити багаття, тримати худобу, складувати корми, добрива тощо.\nВласникам і землекористувачам, на землях яких встановлюються захисні зони, відшкодовуються збитки, пов’язані з обмеженням їх прав, включаючи неодержані доходи. Згідно зі статтями 90, 95, 97, 101 і розділом V ЗК не мають робити ті підприємства, установи та організації й громадяни, діяльність яких породжує необхідність встановлення таких зон.\nЗемельна ділянка несільськогосподарського призначення може мати різний правовий статус залежно від того, у межах якої категорії земель вона знаходиться. Наприклад, якщо землі транспорту знаходяться у межах земель сільськогосподарського призначення, вони набувають статусу останніх. Однак ці землі розташовані на землях населених пунктів, вони здобувають статус земель житлової та громадської забудови.\nПравовий режим земель несільськогосподарського призначення регулюється загальними і спеціальними нормами. До загальних належать норми законів „Про транспорт”, „Про електроенергетику”. „Про охорону навколишнього природного середовища” та інших нормативних актів загального характеру. Вони регламентують загальні вимоги до використання цих земель, відносини, пов’язані з забезпеченням їх охорони, тощо. Спеціальними нормативними актами є ЗК та інші акти земельного законодавства, які регулюють умови і порядок надання земель несільськогосподарського призначення у власність і користування, у тому числі на умовах оренди, а також умови і порядок їх вилучення і викупу, права й обов’язки власників землі і землекористувачів.\n2. Промисловими підприємствами, розташованими на землях несільськогосподарського призначення, є підприємства, обов’язковим елементом функціонування яких є виробництво певної продукції, переробка сировини, розробка надр. Залежно від основної діяльності промислові підприємства можна поділити на виробляючі, обробні, добувні тощо. Наслідком цього є особливості правового статусу земель, на яких розташовані такі підприємства. Так, землі виробляючої і обробної промисловості призначено для розміщення й експлуатації основних, підсобних і допоміжних приміщень та споруд відповідних підприємств — заводів, фабрик та їх під’їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель та інших споруд. Землі промислових підприємств, розташованих у межах міста або селища, належать до категорії земель житлової та громадської забудови.\nЗемлекористування виробляючих та обробних підприємств на землях несільськогосподарського призначення є найбільш поширеним. При цьому суб’єктами права на землю виступають державні, комунальні, корпоративні, кооперативні і приватні промислові підприємства, а також громадяни, які займаються індивідуальною підприємницькою діяльністю. Державним і комунальним підприємствам земельні ділянки надаються па праві постійного користування, а корпоративним, кооперативним, приватним підприємствам і громадянам — на праві оренди або продаються їм у власність. У разі приватизації підприємств вітчизняними юридичними або фізичними особами останні відповідно до Указу Президента України від 12 липня 1995 р. № 608 „Про приватизацію та оренду земельних ділянок несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності” мають право викупу земельних ділянок, необхідних для їх обслуговування.\nРозміри земельних ділянок, що надаються для зазначених вище цілей, визначаються згідно із затвердженими у встановленому порядку державними нормами і проектно-технічною документацією, а відведення ділянок здійснюється з урахуванням черговості їх освоєння. Промислові підприємства, на користь яких провадилося вилучення сільськогосподарських земель, зобов’язані відшкодувати відповідним сільськогосподарським підприємствам пов’язані з цим збитки, включаючи упущену вигоду. Господарське управління землями виробляючої та обробної промисловості здійснюють міністерства та відомства, у підпорядкуванні яких знаходяться ці підприємства.\nНавколо промислових підприємств залежно від характеру виробництва створюються відповідно до затверджених у встановленому порядку норм санітарно-захисні та охоронні зони. Цими ж нормами визначається правовий режим використання земель тих зон, у межах яких заборонене житлове будівництво. Власники землі і землекористувачі, землі яких опиняються у межах зазначених зон, не позбавляються права власності на них або права користування ними. Права та обов’язки підприємств виробляючої та обробної промисловості як суб’єктів права на землю мають загальний для всіх власників землі і землекористувачів характер і визначаються статтями 90, 91, 95 і 96 ЗК.\nЗгідно статті 66-1. Землі індустріальних парків\n3. Землекористування гірничодобувних підприємств тісно пов’язане з використанням надр землі, так само як відносини щодо надрокористування пов’язані з земельними відносинами. Добувна промисловість являє собою сукупність промислових підприємств, що займаються гірничими розробками і гірничим промислом, тобто розробкою і добуванням корисних копалин. Відносини у сфері діяльності цих підприємств входять до складу гірничих відносин. До останніх належать також відносини, пов’язані з:\n- геологічним вивченням, у тому числі дослідно-промисловою розробкою родовищ корисних копалин загальнодержавного значення;\n- добуванням корисних копалин; будівництвом та експлуатацією підземних споруд, не пов’язаних з добуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва скидання стічних вод;\n- створенням геологічних територій: об’єктів, що мають важливе наукове, культурне, санітарно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам’ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади тощо);\n- охороною надр і задоволенням інших потреб.\nЗемельні відносини, пов’язані з діяльністю зазначених підприємств, складають особливу групу відносин, що відзначаються певною специфікою. Надра поряд із землею, водами, атмосферним повітрям і лісовою рослинністю є самостійними об’єктами навколилишнього природного середовища, хоч і взаємопов’язані з ними в загальній системі природокористування. Згідно зі ст. 1 Кодексу України про надра вони являють собою частину земної кори. що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння. З цієї причини надра не охоплюються поняттям землі як земної поверхні, їх варто відрізняти від корисних копалин, що можуть виходити на земну поверхню, поєднуючись із землями, і мати широку територіальну поширеність.\nУсі корисні копалини поділяються на копалини загальнодержавного (рудні та нерудні; тверді, рідкі і газоподібні) та місцевого (пісок, глина, камінь, гравій, гіпс, вапно) значення. Їх віднесені до тієї або іншої категорії здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням Мінекоресурсів. Таке розмежування є юридичною підставою встановлення правового режиму різних ділянок надр.\nЗміст правового режиму ділянок надр визначають порядок надання останніх і право користування ними, а також порядок регулювання інших відносин, пов’язаних з надрокористуванням. Надра є виключною власністю народу України і надаються лише у користування, у тому числі в оренду. Це не означає, що земельні ділянки, у межах яких залягають корисні копалини, не можуть знаходитися у приватній власності. Однак самі надра, включаючи корисні копалини, що виходять на поверхню землі, є об’єктами права власності народу нашої держави, який здійснює це право через Верховну Раду України, Верховну Раду АРК, органи виконавче влади і місцевого самоврядування.\nВикористовувані й невикористовувані ділянки надр, у том числі континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, складають державний фонд надр. Управління цим фондом, його використання і охорону здійснюють Кабінет Міністрів, Мінекоресурсів, Мінпраці, інші державні органи, органи виконавчої влади та місцевого самоврядування відповідно до законодавства.\nСуб’єктами права користування надрами можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни, а також іноземні юридичні та фізичні особи. Згідно зі сі. 15 Кодексу про надра вони надаються у постійне або тимчасове користування. Тимчасове користування може бути короткостроковим (до п’яти років) і довгостроковим (до 20 років). У разі необхідності ці строки подовжуються. Постійне користування надрами не обмежене встановленими строками. Перебіг строку починається з дня одержання спеціального дозволу або ліцензії, якщо рішенням про надання надр у користування не передбачене інше.\n4. Надання земельних ділянок для потреб, пов’язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством. Так, відповідно до ч. 4 ст. 66 ЗК це проводиться після оформлення в установленому порядку правил користування надрами і відновлення земель згідно із затвердженим проектом рекультивації на раніше відпрацьованих площах у встановлені строки.\nЛіцензія являє собою документ, що посвідчує право її власника на користування ділянкою надр у певних межах відповідно до зазначеної мети і протягом установленого строку. Ліцензії на користування надрами у межах конкретних ділянок надаються спеціалізованим підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам, які мають належну кваліфікацію та необхідні для цього матеріально-технічні й економічні можливості. Та обставина, що надрокористувач вже є власником земельної ділянки, не звільняє його від необхідності одержання ліцензії на надрокористування.\nНадання ліцензій здійснюється після погодження з відповідною місцевою радою питання про надання земельної ділянки для зазначених потреб, крім випадків, коли у наданні ділянки немає необхідності. Для окремих видів користування надрами або окремих надрокористувачів можуть встановлюватися обмеження, передбачені законодавством. Наприклад, згідно зі ст. 22 Кодексу про надра їх надання для захоронення відходів виробництва та інших шкідливих речовин або скидання стічних вод допускається у виняткових випадках і за додержання норм, правил і умов, передбачених законодавством.\nПраво на користування надрами посвідчується актами про надання гірничих відводів. Порядок надання останніх визначено Положенням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1999 р № 59. Гірничим відводом є частина надр, надана користувачам для промислової розробки родовищ корисних копалин та цілей, не пов’язаних з їх добуванням. Користування надрами за межами гірничих відводів заборонено законом. Межами гірничих відводів вважаються проекції на земну поверхню контурів залягання корисних копалин. Користування надрами без надання гірничого відводу або ліцензії здійснюється у випадках, передбачених Кодексом про надра. Так, для дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин, а також добування прісних підземних вод і розробки родовищ торфу надання гірничих відводів не потрібне.\nВласники землі та землекористувачі у межах наданих їм земельних ділянок мають право без ліцензій і гірничого відводу добувати для своїх господарських і побутових цілей корисні копалини місцевого значення, торф загальною глибиною розробки до двох метрів і прісні підземні води до 20 метрів, а також використовувати надра для інших господарських і побутових цілей. Питання добування корисних копалин місцевого значення і торфу з застосуванням спеціальних технічних засобів, які можуть призвести до небажаних змін у навколишньому природному середовищі, погоджуються з місцевими радами та територіальними органами Мінекоресурсів.\nПрава і обов’язки землекористувачів та умови користування земельними ділянками, наданими для гірничих розробок, встановлені нормами статей 66, 90, 91, 95 і 96 ЗК, главою 3 Кодексу про надра, Законом від 19 листопада 1997 р. „Про видобування і переробку уранових руд”, Положенням про порядок надання гірничих відводів і конкретизуються у рішеннях про надання таких ділянок. Користувачі земельних ділянок мають право вести забудову відповідно до цільового призначення наданих їм земель, використовувати ліс, водні об’єкти для цих потреб, якщо у рішенні не зазначене інше. Вони зобов’язані по закінченні робіт приводити займані ними землі у стан, придатний для використання за їх попереднім цільовим призначенням. Зокрема, земельні ділянки, які вивільняються землекористувачами на наданих їм сільськогосподарських землях або лісових угіддях. повинні бути приведені у стан, придатний для їх використання в сільському, лісовому, рибному господарстві, житловому будівництві або садівництві.\nУ разі порушення ґрунтового покриву в процесі надрокористування відповідні суб’єкти зобов’язані знімати і зберігати верхній родючий шар земельних ділянок, а в подальшому здійснювати землювання, тобто наносити його на малопродуктивні ділянки або ділянки без ґрунтового покриву з метою залучення їх у сільськогосподарське виробництво. Крім того, на землекористувачів та надрокористувачів покладено обов’язок вчасно здійснювати рекультивацію порушених земель і передавати їх у встановлені строки землекористувачам, у яких вони були вилучені. Умови і строки відновлення цих земель, а також порядок їх передачі колишнім власникам визначаються органами, які надали земельні ділянки.\n5. Згідно зі ст. 11 Закону „Про транспорт” до земель транспорту належать землі, надані підприємствам і організаціям транспорту - залізничного, водного (морського, річкового), автомобільного, авіаційного, міського електротранспорту, а також трубопровідного, для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку відповідних об’єктів.\nЗемлями залізничного транспорту є землі, надані його підприємствам і організаціям. До їх складу входять землі, що є смугою відведення залізниць. До них належать землі, надані під залізничне полотно, залізничні станції з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарств та інші об’єкти, які створюються для обслуговування залізничного транспорту. Основними нормативними актами, що регулюють правовий режим земель залізничного транспорту, є ЗК, закони „Про транспорт” і „Про залізничний транспорт” (від 4 липня 1996 р.), Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. № 457, Правила технічної експлуатації залізниць України, затверджені наказом МІнтрансу віл 20 грудня 1996 р- № 411, а також Інструкція про норми і порядок відведення земель для залізниць і використання смуги відведення, затверджена Міністерством шляхів СРСР 30 січня 1963 р.\nВідповідно до проектів будівництва залізниць, крім смуги відведення, до складу земель залізничного транспорту можуть також включатися ділянки, що не прилягають безпосередньо до неї, але необхідні для обслуговування конкретної залізниці (кар’єри, щебеневі та шпалопрокочувальні заводи, насосні станції, залізничні селища тощо). Для забезпечення у межах смуги відведення нормальної експлуатації залізничних колій, ліній електропостачання і зв’язку, інших пристроїв й об’єктів залізничного транспорту, а також у місцях, де існує небезпека зсувів, обвалів, розмивів, селів, снігозанесень та інших небезпечних природних явищ, згідно зі ст. 6 Закону „Про залізничний транспорт” можуть встановлюватися охоронні зони. До них належать: ділянки землі, необхідні для забезпечення збереження, стійкості та міцності залізничних споруд;\nсмуги лісу шириною по 500 метрів у кожний бік, які прилягають до залізниць і у межах яких не допускаються рубки лісу, крім рубок догляду і санітарних рубок;\nсмуги землі, які прилягають до залізниць і на яких розташовані стовпові лінії зв’язку, автоблокування та електропередачі.\nШирина охоронних зон визначається проектом. Ці зони не виключаються зі складу земель, по яких вони проходять, але право користування ними обмежується в інтересах обслуговування залізниці. У межах охоронних зон забороняється: зводити будівлі і споруди; розробляти кар’єри; споруджувати лінії зв’язку, силові повітряні та кабельні мережі; влаштовувати дороги безпосередньо під проводами і ближче трьох метрів від крайнього проводу для проїзду автомобілів висотою більше трьох метрів (кранів, екскаваторів тощо); землекористувачам без погодження з управлінням залізниці зводити капітальні будинки і споруди, а також закладати багаторічні насадження; у районах, де існує небезпека зсувів, вирубка лісу і чагарнику, розорювання ґрунту, влаштування доріг, зведення будівель і споруд, розведення городів, випасання худоби, здійснення земляних робіт, грабарських робіт, що можуть погіршити стійкість схилів.\nОргани залізничного транспорту, у віданні яких знаходяться охоронні зони, зобов’язані відшкодовувати відповідним землекористувачам усі збитки, включаючи упущену вигоду, зумовлені встановленням цих зон. Умови використання охоронних зон землекористувачами, по території яких вони проходять, а також вартість відшкодування збитків встановлюються на підставі договорів, що укладаються між сторонами.\nЗемлі водного транспорту залежно від його виду поділяються на землі морського і річкового транспорту, правовий режим яких має деякі відмінності.\nДо земель морського транспорту належать землі, надані під морські порти з набережними, майданчиками, причалами, вокзалами, будівлями, спорудами, устаткуванням, об’єктами загальнопортового і комплексного обслуговування флоту; гідротехнічні споруди і засоби навігаційної обстановки; судноремонтні заводи, майстерні, бази, склади, радіоцентри; службові та культурно-побутові будівлі та інші споруди, призначені для обслуговування морського транспорту.\nДо земель морського транспорту не належать території, насипані чи намиті в акваторії за кошти портів. Правовий режим використання цих земель визначається в основному ЗК, Законом „Про транспорт”, Кодексом торговельного мореплавства України, Водним кодексом, а також Правилами охорони внутрішніх морських вод і територіального моря віл забруднення та засмічення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 лютого 1996 р. № 269 (у редакції постанови від 29 березня 2002 р. № 431). Земельні ділянки для зазначених цілей надаються у власність. постійне користування та в оренду морським портам, суднобудівним і судноремонтним заводам, базам та іншим підприємствам, які обслуговують потреби морського флоту і виступають суб’єктами права на землю. Розміри ділянок і умови користування ними визначаються проектною документацією і рішенням органів, які надали відповідні земельні ділянки.\nПрава і обов’язки землекористувачів встановлені статтями 90, 91, 95 і 96 ЗК, а також нормами спеціальних нормативних актів. Будівництво на території портів або на підходах до них об’єктів, що не відповідають цільовому призначенню зазначених земель, можливе лише за погодженням з адміністрацією портів, суднобудівних і судноремонтних заводів, баз і з органами управління морським транспортом.\nЗемлі річкового транспорту — це землі, надані під порти. спеціалізовані причали, пристані й затони з усіма технічними спорудами та устаткуванням, призначеними для обслуговування річкового транспорту; пасажирські вокзали, павільйони і причали: судноплавні канали, судноплавні, енергетичні та гідротехнічні споруди, службово-технічні будівлі; берегоукріплювальні споруди й насадження: спеціальні насадження для вирощування деревини, у тому числі ділової; вузли зв’язку, радіоцентри та радіостанції:\nбудівлі, берегові навігаційні знаки, судноверфі та інші об’єкти, які забезпечують роботу річкового транспорту,\nПравовий режим земель річкового транспорту визначається ЗК. Водним кодексом. Статутом внутрішнього водного транспорту Союзу РСР, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 15 жовтня 1955 р. № 180 (з наступними змінами і доповненнями), постановою Кабінету Міністрів України від І8 грудня 1998 р. №2024. „Про правовий режим зон санітарної охорони водних об’єктів”. Земельні ділянки для потреб річкового транспорту надаються у порядку, передбаченому главами 19 і 20 ЗК. у власність, постійне користування та в оренду річковим портам, суднобудівним і судноремонтним заводам та іншим суб'єктам. Їх права і обов'язки як землекористувачів визначені статтями 90, 91, 95 і 96 ЗК.\nЗемлі автомобільного транспорту поділяються на два види: власне землі автомобільного транспорту і землі дорожнього господарства.\nДо земель автомобільного транспорту належать землі, надані під споруди та устаткування енергетичною, гаражного і паливороздавального господарств, автовокзали, автостанції, лінійні виробничі споруди, службово-технічні будівлі, станції технічного обслуговування, автозаправні станції, автотранспортні, транспортно-експедиційні підприємства, авторемонтні заводи, бази та інші об’єкти, які забезпечують роботу автомобільного транспорту.\nЗемлями порожнього господарства є землі, надані під проїзну частину, узбіччя, земляне полотно, декоративне озеленення, резерви, кювети, мости, тунелі, транспортні розв’язки, водопропускні споруди, підпірні стінки, смуги відведення і розташовані в їх межах інші споруди та обладнання. До складу цих земель входять також землі, які знаходяться поза межами смуг відведення, якщо на них розміщені споруди, що забезпечують функціонування автомобільних доріг (паралельні об’їзні дороги, паромні переправи, снігозахисні споруди і насадження, протилавинні та протисельові споруди, вловлюючі з’їзди, майданчики для стоянки транспорту і відпочинку, підприємства та об’єкти служби дорожнього сервісу тощо).\nПравовий режим земель автомобільного транспорту визначається Земельним Кодексом, законами „Про транспорт”, „Про автомобільний транспорт” (віл 5 квітня 2001 р.)', "Про дорожній рух" (від 30 червня 1993 р), Єдиними правилами ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правилами користування ними та охорони, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 р. , постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 1994 р. № 567 „Про заходи щодо створення безпечних умов для міжміських і міжнародних перевезень автомобільним транспортом”, а також Порядком видачі дозволів та погоджень на розміщення і будівництво об’єктів сервісу, будівель побутово-торговельного призначення, рекламоносіїв на автомобільних дорогах загального користування, затвердженим наказом Української державної корпорації по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг „Укравтодор” Мінтрансу України від 10 березня 2000 р. № 33.\nДо земель авіаційного транспорту належать землі, надані під аеропорти, аеродроми (вертольотодроми, гідроаеродроми), споруди (об’єкти управління повітряним рухом, радіонавігації та посадки, очисні та інші споруди), вертольотні станції, ремонтні заводи цивільної авіації, майданчики для експлуатації повітряних суден та інші службово-технічні території з будівлями і спорудами, які забезпечують роботу авіаційного транспорту. Для забезпечення безпеки польотів повітряних суден на цих землях встановлюються спеціальні охоронні зони, що включають приаеродромні території та смуги повітряних підходів.\nПриаеродромна територія - прилегла до аеродрому зона контролю та обліку об’єктів і перешкод) являє собою обмежену встановленими розмірами місцевість навколо аеродрому, над якою здійснюється маневрування повітряних суден. Про її розміри власник аеродрому або аеропорту (чи уповноважена ним особа) повинен повідомити відповідну місцеву раду, територія якої повністю або частково потрапляє під приаеродромну територію. На цій території запроваджується особливий режим одержання дозволу на будівництво, реконструкцію об’єктів та іншу діяльність — лише за погодженням з органом державного регулювання діяльності авіації та відповідною радою.\nПідприємства, установи та організації, а також громадяни, які допустили порушення правил будівництва та інші дії на приаеродромній території, відповідно до ст. 41 Повітряного кодексу зобов’язані на вимогу власника аеродрому або аеропорту чи уповно-важеної ним особи припинити будівництво або іншу діяльність на цій території та у встановлений термін за рахунок своїх коштів і своїми силами провести усунення допущених порушень. Правовий режим земель авіаційного транспорту визначається ЗК, Повітряним кодексом, а також законом „Про транспорт”.\nДо земель міського електротранспорту належать землі під відокремленими трамвайними коліями та їх облаштуванням, метрополітеном, коліями та станціями фунікулерів, канатними дорогами, ескалаторами, трамвайно-тролейбусними депо, вагоноремонтними заводами, спорудами енергетичного і колійного господарств, сигналізації і зв’язку, службовими і культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи міського електротранспорту. Правовий режим них земель визначається ЗК, законами „Про транспорт”, „Про дорожній рух”, а також Правилами експлуатації трамвая та тролейбуса, затвердженими наказом Держкомжилгоспу від 10 грудня 1996 р. № 103.\nЗемлями трубопровідного транспорту згідно зі ст. 11 Закону України від 15 травня 1996 р. „Про трубопровідний транспорт” є земельні ділянки, на яких побудовані наземні і надземні трубопроводи та Їх споруди, а також наземні споруди підземних трубопроводів, Їх правовий режим визначається ЗК, Лісовим і Водним кодексами, законами „Про транспорт” і „Про трубопровідний транспорт” та іншими нормативними актами.\n6. Енергетична система України являє собою сукупність електростанцій, електричних і теплових мереж, інших об’єктів електроенергетики, об’єднаних загальним режимом виробництва, передачі та розподілу електричної та теплової енергії за централізованого управління цим режимом. Електричними мережами є трансформаторні підстанції, розподільні пункти і пристрої, струмопроводи, повітряні лінії електропередачі, підземні та підводні кабельні лінії електропередачі та споруди, які до них належать. До теплових мереж належить комплекс трубопроводів, насосних станцій та інших споруд, які забезпечують передачу гарячої води і пари під електростанцій та котелень до споживача.\nДо земель енергетичної системи належать землі, надані підприємствам, установам, організаціям енергетики і громадянам відповідно до земельного законодавства для будівництва та експлуатації енергогенеруючих об’єктів (атомних, теплових, гідроелектростанцій, електростанцій з використанням енергії вітру, сонця й інших альтернативних джерел енергії), а також підземних кабельних, повітряних, підводних ліній електропередачі; під споруди трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв; під будівлі, споруди та інші об’єкти, необхідні для експлуатації, технічного переозброєння і реконструкції систем електро- і теплопередачі тощо. Суб’єктами права на землю є підприємства, установи, організації та громадяни, які здійснюють будівництво та експлуатацію електричних і теплових мереж. Земельні ділянки налаються у власність, постійне користування і в оренду. Правовий режим земель енергетики визначається ЗК, Законом України віл 16 жовтня 1997 р. „Про електроенергетику”, а також Правилами охорони електричних мереж, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України віл 4 березня 1997 р. № 209.\nБезпека населення, яке проживає у районах розташування об’єктів енергетики, забезпечується шляхом встановлення санітарно-захисних та охоронних зон, розміри і порядок використання яких визначаються в нормативно-правовими актами та проектами цих об’єктів, затвердженими у встановленому порядку. Всі види господарської діяльності у зазначених зонах, дозволені режимом їх використання, можуть проводитися лише за погодженням із власниками об’єктів енергетики або уповноваженими ними органами.\nОхоронні зони електричних мереж встановлюються: уздовж повітряних ліній електропередачі — у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидва боки лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстань, передбачену Правилами охорони електричних мереж; уздовж переходів повітряних ліній електропередачі через водоймища (річки, канали, озера тощо) — у вигляді повітряного простору над їх поверхнею, обмеженого вертикальними площинами, віддаленими по обидва боки лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх для судноплавних водоймищ на відстань 100 метрів і несудноплавних — на відстань, передбачену для встановлення охоронних зон уздовж повітряних ліній електропередачі, що проходять по суші; за периметром трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв — на відстані трьох метрів від огорожі або споруд; уздовж підземних кабельних ліній електропередачі — у вигляді земельної ділянки, обмеженої вертикальними площинами, що віддалені по обидва боки лінії віл крайніх кабелів на відстань одного метра; уздовж підземних кабельних ліній електропередачі потужністю до одного кіловольта, прокладених у містах під тротуарами у вигляді земельної ділянки, обмеженої вертикальними площинами від крайніх кабелів на відстань 0.6 метра у напрямку будинків і споруд та на відстань одного метра у напрямку проїжджої частини вулиці; уздовж підводних кабельних ліній електропередачі — у вигляді водного простору від поверхні поли до дна водного об’єкта, обмеженою вертикальними площинами, віддаленими по обидва боки лінії від крайніх кабелів на відстань 100 метрів.\nМінімально допустимі відстані від електричних мереж до будівель, споруд, дерев та інших зелених насаджень, а також від проводів повітряних ліній електропередачі до земельної та водної поверхні встановлюються нормативними актами Міністерства палива та енергетики України, погодженими із заінтересованими органами. Уздовж повітряних ліній електропередачі та за периметром трансформаторних станцій, розподільних пунктів і пристроїв, що знаходяться у лісових та інших зелених масивах, прокладаються просіки.\nУ насадженнях низькорослих порід дерев висотою до чотирьох метрів прокладання просік не є обов’язковим. В усіх інших випадках це здійснюється згідно з Правилами охорони електричних мереж. У разі самовільної посадки юридичними чи приватними особами дерев й інших багаторічних насаджень в охоронній зоні електричних мереж роботи з приведення до належного стану просік здійснюються за їх рахунок.\nВ охоронних зонах повітряних і кабельних ліній електропередачі, трансформаторних станцій, розподільних пунктів і пристроїв забороняється здійснення будь-яких дій, що можуть порушити нормальну роботу електричних мереж, спричинити їх пошкодження або нещасні випадки. До таких дій належать: перебування сторонніх осіб на території і в приміщеннях трансформаторних станцій, розподільних пунктів і пристроїв, відчинення дверей і люків цих споруд, самовільне переключення електричних апаратів та підключення до електричних мереж: здійснення будівельних, монтажних, вибухових і поливних робіт, складування добрив, кормів, торфу, соломи, дров, інших матеріалів, розведення багать; розташування автозаправних станцій або інших складів пально-мастильних матеріалів; влаштування будь-яких звалищ, накидання на струмопровідні частини об’єктів електричних мереж і наближення до них сторонніх предметів, влізання на опори повітряних ліній електропередачі, електроустаткування трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв, демонтування їх елементів; садіння дерев та інших багаторічних насаджень, крім випадків створення плантацій новорічних ялинок; влаштування спортивних майданчиків для ігор, стадіонів, ринків, зупинок громадського транспорту, запускання спортивних моделей літальних апаратів і повітряних зміїв, проведення будь-яких заходів, пов’язаних з великим скупченням людей, не зайнятих виконанням дозволених встановленому порядку робіт; зупинення усіх видів транспорту, крім залізничного в охоронних зонах повітряних ліній електропередачі напругою 330 кіловольтів; виконання робіт із застосуванням ударних механізмів, скидання вантажів масою понад п’ять тонн, скидання і зливання їдких і таких, то спричиняють корозію, речовин, пально-мастильних матеріалів; кидання якорів, прохід із закинутими якорями, ланцюгами, дотами, волокушами і тралами, здійснення вантажно-розвантажувальних і землечерпальних робіт, а також інших дій, то можуть порушити нормальну роботу електричних мереж.\nПідривні, а також роботи, пов’язані з переоснащенням електричних мереж або захистом їх віл пошкоджень, будівництвом, капітальним ремонтом, реконструкцією будівель і споруд поблизу цих мереж, здійснюються в охоронних зонах на підставі письмового дозволу, який видається енергопідприємством, що є їх власником. У разі збігу охоронних зон ліній електропередачі зі смугами відведення залізниць, автомобільних доріг, охоронними зонами трубопроводів, лінії зв’язку, інших об’єктів проведення робіт, пов’язаних з будівництвом і експлуатацією цих об’єктів, на таких ділянках здійснюється з урахуванням вимог відповідних нормативних актів.\nДо земель зв’язку належать землі, які надаються підприємствам, установам, організаціям зв’язку та громадянам відповідно до земельного законодавства для будівництва і експлуатації підземних кабельних, повітряних ліній зв’язку та проводового мовлення:\nморських кабельних ліній зв’язку під кабелі зв’язку при переходах через судноплавні та сплавні річки, озера, водосховища і канали;\nпід надземні, підземні підсилювальні та регенераційні пункти: під споруди радіорелейних, тропосферних, супутникових ліній зв’язку, телевізійних, радіомовних і приймально-передавальних радіостанцій і центрів з антенними системами; під будівлі, споруди та інші об’єкти, необхідні для експлуатації, технічного переоснащення та реконструкції систем електрозв’язку, підприємств поштового зв’язку тощо.\nВолодільцям засобів, споруд і мереж зв’язку земельні ділянки налаються у власність, постійне користування (у період експлуатації) чи на умовах оренди (у період будівництва). Уздовж повітряних, підземних і підводних ліній електрозв’язку встановлюються охоронні зони, а на разі потреби створюються просіки, правовий режим яких подібний до правового режиму охоронних зон земель енергетичної системи. Охорона ліній і споруд зв’зку на землях і волах здійснюється згідно з Правилами охорони ліній зв’язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України під 29 січня 1996 р. № 135.\nПідприємствам зв’язку на наданих їм земельних ділянках дозволяється у встановленому порядку прокладати кабельні та повітряні лінії зв’язку і встановлювати пристрої, які забезпечують їх надійне функціонування, а також прокладати кабельні та повітряні лінії зв’язку через мости, тунелі, вулиці, дороги, ліси і воли, у будинках, колекторах, на лініях електропередачі і встановлювати у них об’єктах пристрої, які забезпечують їх надійне функціонування. Порядок і умови проведення зазначених робіт визначаються підприємствами та об’єднаннями зв’язку за погодженням з власниками і користувачами земель та об'єктів. Використання об’єктів, побудованих за рахунок державних коштів, для влаштування ліній зв’язку і проводового мовлення здійснюється безкоштовно.\nПід час спорудження і реконструкції будівель, доріг, мостів, ліній електропередачі з використанням опор для підвішування проводів радіомовлення та інших об’єктів роботи, пов’язані з упорядкуванням і перенесенням мереж зв’язку, виконуються замовниками будівництва і реконструкції відповідно до технічних умов і під контролем володільців засобів, споруд або мереж зв’язку. Правовий режим земель зв’язку визначається ЗК, Законом України від 16 травня 1995 р. „Про зв'язок”, а також Правилами охорони ліній зв’язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України 29 січня 1996 р. № 135, і Правилами користування телеграфним зв’язком, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 1997 р. № 208.\n7. Правовий режим земель, наданих для потреб оборони, визначається загальними нормами законодавства про землі несільськогосподарського призначення. Ні землі можуть використовуватися лише згідно з тим призначенням, яке було встановлено рішенням про надання земельної ділянки у користування. Відповідні органи місцевого самоврядування вправі передавати тимчасово невикористовувані земельні ділянки, надані для потреб оборони, у користування громадянам і юридичним особам на умовах оренди.\nЗемлямч оборони згідно з ч. 1 ст. 77 ЗК визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства нашої держави. Зазначені землі надаються у постійне користування відповідним суб’єктам. Ними є установи, підприємства, організації та військово-навчальні заклади МО, МВС, Служби безпеки. Управління державної охорони та інших міністерств і відомств.\nЗемлі, надані військовим частинам для виробництва сільськогосподарської продукції, наприклад, для ведення підсобних господарств, належать до земель сільськогосподарського призначення, а тому на них поширюється відповідний правовий режим. Незалежно від завдань і функцій, покладених на військові частини, вони користуються правами і виконують загальні для усіх землекористувачів обов’язки, пов’язані з забезпеченням раціонального використання та ефективної охорони земельних ресурсів.\nНавколо місць розташування військових частин можуть встановлюватися зовнішні і внутрішні заборонні зони. Зовнішні заборонні зони встановлюються за межами військових частин і залишаються у користуванні суміжних землекористувачів. Внутрішні заборонні зони встановлюються на територіях військових частин і знаходяться у їх користуванні. Межі, розміри і правовий режим цих зон визначаються в рішеннях про надання земельних масивів або встановлюються згідно з чинним земельним законодавством. Якщо землі оборони знаходиться у межах інших категорій земель, наприклад, на землях лісогосподарського призначення або водного фонду, режим їх використання визначається нормами земельного, лісового і водного законодавства. Так, влаштування полігонів у лісах повинне здійснюватися з додержанням відповідних правил протипожежної безпеки.\nПравовий режим земель прикордонних військ, наданих для потреб оборони, має деякі особливості. Діяльність по охороні державного кордону здійснюється у межах особливих територій — прикордонних смуг і контрольованих прикордонних районів, розміри і режим яких встановлюються відповідно до вимог Закону України від 4 листопада 1991 р. „Про державний кордон України” і постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. № 1147 „Про прикордонний режим”\nПрикордонна смуга являє собою ділянку місцевості, яка встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм з урахуванням особливостей місцевості та умов, що визначаються Кабінетом Міністрів. Вона не може бути меншою за ширину смуги місцевості, що знаходиться в межах, розташованих від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд. До прикордонної смуги не включаються населені пункти і місця масового відпочинку населення.\nКонтрольований прикордонний район — це ділянка місцевості, визначена в межах території району, міста, селища або села і прилегла до державного кордону або узбережжя моря, що охороняється прикордонними військами, а також у межах територіального моря, внутрішніх вод, частини вод прикордонних річок, озер та інших водойм і розташованих у цих водах островів. За погодженням з місцевими державними адміністраціями і відповідними підрозділами прикордонних військ у межах прикордонної смуги і контрольованого прикордонного району для здійснення певних видів діяльності виконуються такі заходи:\n- визначаються місця масового відпочинку населення і місця для купання й рибальства, а також встановлюється порядок їх обладнання і використання;\n- умови тримання й випасання худоби на чітко визначених територіях за умов сприятливої епізоотичної ситуації та належного огородження цих місць власниками худоби;\n- режими виконання сільськогосподарських і будівельних робіт, рубання лісу, ведення полювання, водокористування та інших видів господарської діяльності.\n3 метою охорони території нашої країни від занесення з інших держав збудників карантинних хвороб тварин або самостійного поширення через кордон карантинних об’єктів рослин вздовж державного кордону встановлюється профілактична смуга, у якій забороняється тримання і випасання худоби. У межах ширини профілактичної смуги і контрольованого прикордонного району здійснюються й інші заходи, спрямовані на здійснення контролю за санітарно-карантинною, ветеринарною, фітосанітарною та екологічною обстановкою.\nПравовий режим земель для потреб органів внутрішніх справ, наданих установам МВС, також має деякі особливості, обумовлені специфікою функцій, які виконуються підрозділами цих органів, Так, у віданні МВС знаходяться спеціальні виправні установи (колонії, в’язниці тощо), які є суб’єктами землекористування, що здійснюють деякі види лісокористування (рубання лісу), надрокористування (добування деяких видів корисних копалин), водокористування тощо. Спеціальне несільськогосподарське використання земель здійснюється ними з урахуванням цілей і завдань, визначених у Положенні про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженому Указом Президента України від 17 жовтня 2000 р. № 1138/2000, і у нормативно-правових актах, що регулюють діяльність виправних установ.\nЧинне законодавство не містить вичерпного переліку видів використання земель несільськогосподарського призначення. Зокрема, не визначено правовий режим земельних ділянок, використовуваних деякими відомими земельному законодавству землекористувачами. Це стосується, насамперед, володільців об’єктів космічної інфраструктури (системи), полігонів для випробування різних видів зброї тощо.


При великому обсязі вибірки (Наприклад, коли в терміні 20 тижнів або пізніше отримано більш ніж 150 вимірювань) з`являється можливість апроксимації даних до графічної кривої, а не просто прямій лінії. За допомогою цього можна більш точно описати еволюцію даних. Такий метод має назву поліноміальний регресійний аналіз.\nполіноміальна регресія описується математичними багаточленними (квадратичними, кубічними) рівняннями.\nрівняння можуть бути різних порядків, в залежності від ступеня, в яку буде зводитися незалежна змінна. наприклад:\nПерший порядок: у - а + b х\nДругий порядок: у = а + b х + сх2\nТретій порядок: у = a + bx + cx2 + dx3\nЧим вище порядок многочленів рівняння, тим краще воно описує дані. Остаточна мета цього виду аналізу полягає в побудові кривої, яка проходила б через кожну точку двовимірного графіка даних. Математично доведено, що рівняння подібної кривої має порядок, що дорівнює кількості точок вибірки мінус 1.\nОчевидно, що рівняння такого високого ступеня робило б обчислення настільки громіздким, що не дозволяло б провести аналіз даних.\nНа практиці вибирається многочленное рівняння найнижчого порядку, яке в той же час дозволяє досить точно описати криву для отриманих значень. Вибір рівняння здійснюється за допомогою порівняння їх коефіцієнтів кореляції.\nКоефіцієнти кореляції і детермінації\nякість відповідності рівняння оцінюється коефіцієнтом множинної кореляції (R) або квадратом цієї величини (коефіцієнтом детермінації - R2). Чим більш виражена кореляційний взаємозв`язок, тим ближче будуть значення цих коефіцієнтів до 1. Якщо є абсолютна кореляційний взаємозв`язок між двома змінними, всі крапки графіка розсіювання опиняться на регресійній кривої.\nтаке відбувається досить рідко, більш імовірна ситуація, коли деякі крапки не будуть на ній розташовуватися. Величина R, що дорівнює 0, буде вказувати на те, що між двома змінними немає зв`язку. У разі наявності між ними сильної кореляційної зв`язку коефіцієнт детермінації (R2) буде знаходитися в межах від 0,9 до 0,99. Рівняння, які мають порядок ступеня більше, ніж квадрат і куб, зазвичай характеризуються близькими величинами коефіцієнта детермінації R2.\nСеред кривих з високими значеннями коефіцієнта кореляції (R) найбільш придатною для опису даних буде та, яка має найменший порядок ступеня. Для того щоб розрізнити (дискримінувати) ці криві, необхідно використовувати F-критерій.\nF-критерій. Зі збільшенням порядку рівняння коефіцієнти (о, з, і d в вищевказаних рівняннях), на які множать незалежну змінну (х - у вищевказаних рівняннях) стають менше. У рівняннях високого порядку спорудження до рівня незалежної змінної буде приводити до того, що будуть виходити дуже великі числові значення (наприклад, 40 тижнів в рівнянні третього порядку превращется в 64 000).\nУ зв`язку з цим коефіцієнт повинен бути дуже невеликим- в іншому випадку параметр виявиться величезним. Коефіцієнти бувають настільки малі, що не набагато відрізняються від 0. В даному випадку термін вагітності не додає точності рівняння і повинен бути усунутий. F-критерій є варіантом t-критерію, розробленого, щоб протестувати гіпотезу, згідно з якою коефіцієнти (b, с, d, ..., п) рівнянь відрізняються від 0.\nЦей критерій дозволяє встановити, переходити чи до рівняння вищого порядку, додаючи коефіцієнти, або можна обійтися без його ускладнення.\nОпір повітроносних шляхів. Розрахунок опору повітроносних шляхів\nРівняння гендерсона-хассельбаха. Буферна ємність\nНакопичення в організмі довгоживучих дпр\nВзаємозв`язок социометрических, професіографічних показників трудової діяльності і параметрів функціонального стану організму\nЗагальний периферичний опір судин (опсс). Рівняння франка.\nКількісна феноменологическая теорія розвитку старіння


Сімейне свято «Вареники неліниві» — Бабич Ольга Мирославівна\nСімейне свято «Вареники неліниві»\nОпубліковано: Неділя, 29 листопада 2015, 21:22\nДвоє ведучих в українських костюмах.\nІ. Добрий вечір, добрі люди!\nХай вам щастя, доля буде,\nІІ. Гостей дорогих ми вітаємо щиро.\nЗустрінемо хлібом, любов’ю і миром.\nЩоб жилось по правді! Щоб жилося в мирі.\nІІІ Що може бути краще за вечерю в домі\nЗа батьківським міцним столом,\nВсе сповнене любов’ю , а не злом.\nІV. Де можна більше зачерпнуть любові,\nВчитель. Добрий вечір, шановні гості. Ми раді зустріти вас на нашому святі. Працьовитий і гостинний український народ здавна славився хлібосольством. Зайдіть до української оселі на годинку — без частування господиня не проводять вас. Усе смачно, ситно, а головне—корисно, невибагливо. Тож вітаємо вас на нашому святі піснею.\nЗвучить пісня «Зеленеє жито, зелене».\nВчитель. А тепер відгадайте загадку:\nА тоді – хіп, Та в окріп!\nВ масло та сметану.\nТого будем частувати.(Вареники)\n3 учень. Що у світі найсмачніше?\nМоже краби чи ікра?\nМоже ще щось найдивніше?\n4 учень. Тільки в хаті українській\nПокоштуєш диво з див:\nОсь півмісяця у мисці,\nА над ними в’ється дим,\nБо гарячі, масло тане…\n(до 5-го)Чи ж ви знаєте, що це?\n5-й.Це вареники в сметані,\nНайсмачніше над усе!\nЗ чим вареники в нас є?\n6-й . Знає кожна господиня,\nЩо до столу подає.\nІз картоплею киплять…\n7-й. Полюбляють українці\nЗа столом поласувати.\nЩе з капустою наварим, Та з грибами — пахнуть як!\nПоласуємо ми з вами, поласуємо — ще й як!\n8-й Ще ж і з вишнями не їли,\nЗ полуницямі беріть!\nМи вареників зварили — оце диво-на весь світ !\n9-й. З м’ясом, з рибою , з горохом,\nОсь ще з маком та пшоном,\nЩе посидьте з нами трохи\nВ нашій хаті за столом.\n10-й. Є вареники у хаті—в Україні все гаразд:\nВчитель. А зараз ми познайомимося з нашими командами, їх назвами, девізами, залежно від того, з чим вони готували вареники.\nВчитель. В Україні дуже полюбляють вареники. Ця справа з борошна та начинки вважається, нарівні з борщем,найтиповішою в українській національній кухні. Слово «вареники» походить від дієслова «варити». Вареник має вигляд маленького конвертика з тіста, в який загортається найрізноманітніша начинка.\nУ давнину ця страва наділялася певними магічними властивостями. Оскільки вареник за формою нагадує Місяць, йому в народі приписували відповідні функції Місяця — сприяти добробуту і зміцненню здоров’я людини.\nВ меню українського селянина вареники трапляються не часто, вони були окрасою недільного і святкового столу. Їх подавали також на весіллях, хрестинах, поминках, на гостинах, присвячених храмовим святам, варили на толоку й обжинки.\nТісто для вареників робили з пшеничного, житнього , гречаного борошна або їх суміш. У деяких західноукраїнських районах вареники називали «пироги» або «варені пироги». Згадайте пісню - «Із сиром пироги». Перший конкурс для команд — що ви цікавого дізналися про вареники.\n--Другий конкурс «Про вареники у віршах».\nОй, вставала раненько, картоплю варила,\nДо вечора вареників з картоплею ліпила.\nНаварила вареників для гостей хороших,\nНе жаліла силоньки, не жаліла грошей.\nЇжте, їжте вареники, гості наші любі,\nВони трохи гаряченькі — не попечіть губи..\nА вже ж в ті вареники картоплі напхала,\nЩе й перчиком притрусила, там його немало.\nВ череп’яну макітерку я їх положила,\nОлійкою з цибулькою добре помастила.\nЇжте, їжте, любі гості, рахувать не станем.\nМоже комусь буде мало — ми іще добавим.\nВ будь-якій країні гості на вечерю підеш—\nТам вареників рідненьких нічим не заміниш.\nЕкзотичні будуть страви ті, про які мріяв!\nАле згодом вас замучить справжня ностальгія.\nБуде в спогадах спливати українська страва,\nЧи з капустою, чи з сиром — горда , величава,\nЗапашна, смачна, кругленька, приємна на дотик,\nТак і хочеться покласти якнайшвидше в ротик…\nБачте, тільки натякнула, була тут недовго,\nА вже їсти всі готові , куштуйте! Смачного!\nЩоб екзотики додати, елемент незвичний,\nЩе для вас приготувала сюрприз вареничний!\nВареники з сиром, вареники в маслі,\nОх, які ж бо ви, насправді , у мене прекрасні!\nВареники, варенички—кручені краєчки,\nНачиночка найкраща-чи з м’яса, чи з гречки!\nВзялись попід руки, як на вечорницях,\nПобігли купатися в гарячій водиці.\nУ каструлю стрибнули у гарячу воду,\nПотім в миску-хизувати свою смачну вроду.\nЖартували з цукром, падали в сметану.\nОсь так ви частували хазяйку старанну.\nВареники-варенусі, мої люби й милі,\nНехай всі на світі знають, що ви неліниві!\nТретій конкурс «Акторська пісня» --Інсценуємо пісню «Варенички»--(кожна команда по 2 куплети)\nЧетвертий конкурс—« Кулінарна вікторина».(ЗА КОЖНУ ПРАВИЛЬНУ ВІДПОВІДЬ—бал-карточка).—\n1. Заморожена солодка їжа з вершків, соку, ягід.(морозиво)\n2. Сушені ягоди винограду.(Родзинки)\n3. Сир з овечого молока (Бринза)\n4. Страва з варених крупів. (Каша)\n5. Плід дуба (Жолудь)\n6. Тверда оболонка горіха, яйця (Шкарлупа)\n7. Орган травлення людини (Шлунок)\n8. Сушені плоди слив (чорнослив)\n9. Копчене м’ясо ( Шинка)\n10. Кондитерські вироби з борошна(Печиво)\n11. Яка риба має назву курортного міста в Криму (Судак)\n12. Як називається зацукрований плід( Цукат)\n13. Як називається бджолиний клей ?( Прополіс)\n14. Яке мистецтво провокує переїдання? ( Кулінарія)\n15. Чим кашу не зіпсуєш? ( маслом)\n16. Перед тим, як додати буряк, досвічена хазяйка приправить борщ оцтом .З якою метою?\n(щоб буряк не втратив колір).\n17. В якому супі огірки з перловкою зустрічаються? (Розсольник)\n18. Якою рукою треба їсти суп? (Ложкою\n19. Яка крупа названа за вишуканий колір ? ( Перловка-перл)\n20. Який торт у давнину мав трикутну форму? (Наполеон –як- головний убір)\n21. Що таке «курячий солярій»? (гриль)\n22. Як називають вареники без начинки? (Ліниві)\n23. Який коренеплід потрібен для приготування драників? (Картопля)\n24. Який тропічний фрукт не використовують для желе? (Ананас)\n25. Яка риба в святкові дні надягає шубу ? (Оселедець)\n26. Який напій без молока в Англії вважається отрутою? (Чай)\n27. З пелюсток яких квітів варять варення? (Троянда, кульбаба)\n28. Музична приправа – це…(Соль)\n29. Як називається їжа на природі ? (Пікнік)\n30. Як називається тістечко, народжене з піни? (Бізе)\nБюро казкових знахідок.( По черзі один з команди дістає картинку із зображенням предмета, --назвати казку , в якій він фігурує)\n1. Молоко – (« Канікули в Простоквашино»)\n2. Горошина ( «Принцеса на горошині» або «Котигорошко»)\n3. Яйце («Курочка Ряба»)\n4. Буряк («Ріпка»)\n5. Варення («Малюк і Карлсон»)\n6. Каша ( «Три ведмеді» та інш.)\n7. Риба ( «Про золоту рибку»)\n8. Піцца («Черепашки Ніндзя)\n9. Цибуля («Цибулино»)\n10. Горщик з написом мед («Вінні Пух»)\n11. Пиріжки («Червона Шапочка»)\n12. Яблуко («Білосніжка « та інш. )\n13. Горіх («Три горішки для Попелюшки»)\n14. Колосок ( «Круть і Верть»)\n15. Щука ( По –щучому велінню)\n16. Сир ( «Двоє жадібних ведмежата»)\n17. Масло ( «Про Півника та Курочку»)\n18. Борошно (« Колобок»)\nП’ятий конкурс-“ Український танець»\nА у нас сьогодні свято, дуже весело мені.\nЗараз будуть танцювати в українському вбранні:\nУ шовковій вишиванці, у коралях і стрічках,\nВийдуть взуті у сап’янці на високих каблуках.\nІ завмерли діти й гості , зникли в вихорі стрічок-\nЦе танцюють на помості український козачок.\nШостий конкурс « Пісня про вареники в коло нас зібрала».\nСьомий конкурс-гумористичний Прийшов захеканий Микола зі школи. Поставив важкий портфель на підлогу й зітхнув.\nn Ну що там у школі?—вийшла з кухні матуся.\nn Молодець! З яких предметів?\nn Ні з яких…\nn Тобто?... ти ж казав «12,10,10»\nn Так… 12гривень треба принести на подарунки до дня вчителя,10- на новий підручник, 10—на ремонт класу…\nНа уроці до класу заходить Миколка з забинтованою головою. Роздратований учитель :\n- Ну , що трапилося цього разу?\n- Упав з 5-го поверху.\n- І що, летів цілих 2 уроки?\n--Тату, пригадуєш,ти обіцяв мені 100 гривень, якщо я з гарними оцінками закінчу І семестр.\n-- Так, так, звичайно. Ну то як твої справи?\n--Вітаю тебе , тату. Ти заощадив 100 гривень.\nУчитель до учня:\n--Сподіваюся, що ставлю тобі «двійку востаннє»!\n-- Невже ви більше не будете мене викликати?\n--Чи не здається вам, що сучасна молодь жахливо вдягається? Наприклад, оцей юнак…\n--Це моя донька.\n-- Пробачте, я не знала , що ви її батько.\n-- Я її мати.\n--Мамо, я сьогодні зробив дуже добру справу.\n-- Двоє запізнювалися на поїзд. Я нацькував на них нашого пса, і вони так втікали від нього, що встигли.\nn Ти чув про Атлантичний океан?\nn А я його переплив.\nn А ти чув про Мертве море?\nn Це я його вбив.\nМати—« Знову на тебе сьогодні скаржилася вчителька»\n--Це якесь непорозуміння. Я ж геть сьогодні не був у школі.\n-- Ти чому сьогодні запізнився на урок?\n-- На мене напали хулігани і пограбували.\n-- Це правда? Що ж цінного вони в тебе взяли?\n--Зошит із домашнім завданням.\n1. Запни хустинку.(дитина-дорослий-дитина-дорослий стоять в шерензі ….зав’язуємо того, хто попереду стоїть до тебе спиною за 1 хвилину).\n2. Зліпи вареника.( 1 дорослий, 1 дитина з команди-хто більше зліпить вареників з прісного тіста або пластиліну)\n3. Звари борщ ( по1 хлопчику з команди обирають карточки з картинками)\n4. Принцеси на горошині ( по 1 мамі та одній дівчинці-на стільчику подушка тоненька, під нею квасоля-визначити сидячи-скільки)\n5. Дегустатор ( по 1 дорослому і 1 дитині—з чим вареники?)\nВін у школі –легендарний,\nПро наш клас можна сказати-\n«Вміють учні працювати.\n2 –й ведучий Клас наш-скриня діамантів.\nСкільки в ньому є талантів:\nІ поетів, співаків,\nІ спортсменів й диваків.\n3-1 Є майбутні журналісти,\nЄ банкіри й фінансисти,\nПоловина буде в вузах,\nІнших колихає муза.\n7. Нагорода переможців.\nВедучий Милі гості, просим сісти\nВареники будем їсти.\nВареники варять нині.\nЇхні родичі - пельмені.\nІз рум'яної пшениці.\nЇжте, їжте просим щиро,\nДівчатка подають у горщиках вареники, примовляючи\n1. Їжте вареники бульб’яні, щоб ваші щічки були рум’яні.\n2. Їжте вареники з капусти, щоб животи у вас були тлусті.\n3. Їжте вареники з гречки—не буде між вами суперечки.\n4. Їжте вареники з ревеню – не будете биті ремінем.\n5. Їжте вареники з вишень- будете мати багато грошей.\n6. Їжте вареники з грибами, щоб були ви багаті кумами.\n7. Їжте вареники з маком—усі їжте зі смаком.\n8. Їжте вареники з сиром—з добром вас і з миром.\nСценарій створено за матеріалами журналів « Позакласний час» та газет «Класному керівнику усе для роботи» ( видавництво «Основа») вчителем світової літератури, етики, естетики ЗШ І-ІІІ ступенів №1 м. П’ятихатки Дніпропетровської обл. Бабич О.М.


Головні помилки перед сном, через які збільшується вага. Не допускайте їх!\nЯкщо ви помітили у себе появу зайвої ваги, ознайомтеся з найпоширенішими причинами її появи. А ще ми підготували прості способи вирішення цієї проблеми.\nПрислухайтеся до них:\nПерекуси на ніч. Жуючи перед телевізором або комп’ютером, людина не помічає, коли наїлася і скільки з’їла. Тому намагайтеся їсти за кухонним столом. Бажано не їсти після 18.00, бо організм не встигне витратити зайві калорії і накопичуватиме жир.\nКава перед сном. За деякими дослідженнями відомо, що кава містить хлорогенову кислоту, яка допомагає набирати вагу.\nНедосипання. Для нормальної життєдіяльності організму спати потрібно не менше 7-8 годин. У невиспаної людини сповільнюється обмін речовин і накопичуються зайві кілограми.\nГіподинамія. Майже кожен страждає від того, що веде малорухомий спосіб життя. Щоб організм отримував достатньо навантаження, потрібно більше ходити, бігати, займатися спортом.\nНічний інтернет-серфінг. Перед сном виробляється звичка переглядати якусь інформацію в соціальних мережах. Це активізує мозок через великий потік даних, аж ніяк не заспокоює. Перед сном слід почитати книгу або просто полежати.\nПізній підйом. Організму необхідно живе біле сонячне світло, яке можна побачити тільки зранку, тому не спіть довго. 7. Постільна білизна неправильного кольору. Щоб білизна заспокоювала, вона має бути приємних пастельних чи інших ніжних відтінків.\nПідійдіть серйозно до цих деталей у побуті і якість вашого життя покращиться!


Зі святом вас, ленінці Лугандона! - Версії | новини та розслідування\nЗі святом вас, ленінці Лугандона!\nnews-image: Зі святом вас, ленінці Лугандона! Червоний день комуністичного календаря завжди традиційно відзначали звершеннями. До 7 листопада будували нові станції метро і бібліотеки. Цього року ви перевершили всіх - перейшли до побудови комунізму в окремо взятій зоні окремо взятих областей.\nЩоправда, комунізм цей трохи воєнний, як пообіцяв лугандонський пролетарський письменник-фантаст Березін. Проте – точно по Леніну.\nЦе, справді, великий дарунок до свята! Він допоміг всім стражденним повернутися до витоків. Вдихнути свіжий запах порожніх продуктових прилавків і відчути густий дух колективізму в чергах за гуманітарною капустою.\nСаме тут, у Лугандоні, на практиці реалізується комуністичний принцип: “від кожного за здібностями – кожному за потребами”. Бо кожному, хто здатний на все, все і дістається. Є, правда, деякі ухильники, які виступили проти. Але як сказали свого часу товариш Швондер і товариш Шариков: “Ми їх душили-душили, душили-душили…”\nА це означає ідеї вождя, як і сам він у Мавзолеї – живі!\nНині у вас є всі підстави взяти в руки червоні прапори і виконати хором на площі Леніна, вулиці Артема і біля бібліотеки ім. Крупської запальні більшовицькі пісні: “…И как один умрем” або “…Нас еще судьбы безвестные ждут”.\nАле найголовніше, ви зможете зробити те, чого позбавлені осиротілі товариші Кернес і Добкін – вклонитися пам’ятнику Леніну у центрі міста. Образ вождя, розіп`ятого, як відомо, бендерівцями на дошці для оголошень, зігріє серце кожного, хто залишився цією зими без гарячої води і теплих батарей.\nБагато що, звичайно, ще попереду.\nНаприклад, повернути Донецьку його колишнє, первісне ім’я – “Сталіне”. Або ще більш древнє -“Троцьк”, (присвоєне у 20-і роки минулого століття на честь полум`яного борця з Петлюрою товариша Троцького).\nСлід теж подумати над тим, що робити з “Новоросією”, яку товариш Гіркін назвав “виразкою, що роз’їдає Росію”. Її, як будь-яку виразку, очевидно, доведеться припікти. Засобів для цього на берегах Лугандонії накопичено чимало.\nПопереду, як зазначав секретар з ідеології Лугандона товариш Долгов, націоналізація футбольної команди “Шахтар”, яку бендеровець Ахметов злочинно перейменував на “Шахтар”. А на місці однойменного стадіону виникне найінноваційніше в Європі пасовисько для кіз – з трибунами для пастухів та інфрачервоним обігріванням вимені.\nТреба втілити у життя озвучену товаришем Мозговим (“Призраком”) мрію всіх лугандонських жінок-ленінок – про заборону їм під страхом арешту відвідувати кафе, щоб вони не перетворювалися на повій. Тому що, як і геї, повії – це родима пляма Європи. Особливо це стосується викритих ще товаришем Сталіним публічних дівок імперіалізму – генетики та кібернетики з її народженими у неблагополучній сім’ї дітьми: Інтернетом і Мобільним зв’язком.\nІ взагалі, жодної Європи ніколи не існувало, а була лише околиця Великого Іга. І як сказав по першому російському дацзибао великий Керманич, товариш Путін, витоки нашої цивілізації закопані за китайською стіною. Ось звідки «єсть пошла земля русская»! Саме з Китаю прийшли в Русский мир пельмені, самовар і пальчикові батарейки.\nА тому звертаюся до вас з пролетарським міхао, дорогі лугандонські хунвейбіни і цзяофані, вірні послідовники Мао Цзедуна і банди чотирьох.\nБажаю вам швидше скуштувати всього, за що ви боролися.\nЄвген Якунов, колишній ленінець в еміграції, Укрінформ


11 січня Українська Православна Церква відмічає день пам'яті Марка Гробокопача - N E W O D\n11 січня Українська Православна Церква відмічає день пам’яті Марка Гробокопача\n11.01.2018 12.01.2018 - от admin1 - Комментировать\nСвятий Марк подвизався в Києво-Печерській обителі. Він був присутнім при перенесенні у 1091 р. з печери у церкву Успіння Пресвятої Богородиці мощей преподобного Феодосія.\nМарк проживав в печері і займався копанням приміщень для молитовних подвигів братії та могил для померлих. Землю святий виносив назовні на своїх плечах. При цьому Марк постійно молився, дотримувався строгого посту і носив залізний пояс.\nНавіть води святий пив зовсім мало з мідного, всередині пустого, хреста. Такими подвигами Марк умертвив свою плоть і уподібнився до Ангелів. Господь же сподобив Свого раба дару звершення чудес, через що навіть мертві слухалися його.\nЯкось святий копав могилу і зовсім знесилився. В цей час принесли померлого монаха на погребіння. Могила ж була недостатньо просторою, а іншого місця, щоб поховати покійника, не було. Тоді його поклали в тісну могилу, і братія стала сердитися на Марка, що немає навіть можливості полити померлого єлеєм.\nМарк же попросив прощення, однак нарікання на нього тільки зросло. Тоді святий печерник сказав померлому посунутися, взяти самому єлей і вилити на себе. Покійний брат слухняно простягнув руку, взяв посудину з єлеєм і полив хрестоподібно собі ним обличчя і груди, після чого віддав посудину і спочив. Всі присутні від цього дуже злякалися.\nІншого разу прийшов в печеру монах, аби подивитися, де буде похований його померлий друг, що скінчався після довгої хвороби. Марк же сказав передати померлому, щоб він почекав до ранку наступного дня, допоки він викопає для нього могилу.\nТоді монах, який прийшов, запитав, кому він має це сказати, адже його друг вже помер. Однак Марк наполягав, щоб покійного попросили відійти до Христа наступного дня. Коли померлому передали ці слова, він раптом ожив і з відкритими очима пролежав, допоки йому не повідомили, що могила готова. Після цього той монах зімкнув повіки і преставився.\nВ обителі подвизалися два брати Феофіл та Іоанн, які мали сердечну любов між собою і ревно служили Богу. Якось Феофіл у монастирських справах на кілька днів покинув обитель. В цей час Іоанн помер і був похований у викопаній для них обох спільній могилі.\nКоли Феофіл повернувся, то зі скорботою пішов у печеру до померлого брата. Тут він побачив, що Іоанн покладений у могилі на верхньому місці, і сильно обурився. Він докорив Марку за те, що той положив Іоанна там, де має лежати він, як старший.\nТоді смиренний Марк попросив прощення у Феофіла і сказав покійному уступити верхнє місце старшому брату. Іоанн покірно встав і перемістився на нижнє місце. Наляканий Феофіл впав до ніг Марка і став просити його повеліти Іоанну перелягти назад.\nТоді Марк повідомив Феофілу, що не може наказувати мертвим і що Іоанн перемістився з Божої волі, аби він побачив, яку його брат має любов до нього, і перестав нарікати. Потім Марк сказав Феофілу, що він мав уже більше не вийти з печери, але оскільки він ще не готовий до смерті, то йому треба подбати про спасіння своєї душі, бо через декілька його принесуть сюди.\nПісля цього Феофіл став сильно скорбіти. Він безперервно плакав і молив Господа дати йому час для покаяння. Так пройшло багато років, і від постійного плачу Феофіл осліп.\nКоли Марк дізнався про наближення своєї кончини, то покликав до себе Феофіла, попросив у нього прощення і повідомив, що покидає цей світ. Феофіл же став просити Марка взяти його з собою або умолити Господа повернути йому зір.\nТоді Марк сказав Феофілу, що хоча він осліп тілесно, але духовно прозрів, і повідомив, що передрік йому смерть, аби привести його до смирення. Також печерник передрік Феофілу, що він прозріє за три дні до своєї кончини.\nПісля цього Марк відійшов до Господа. Його чудотворні мощі почивають у викопаній ним самим могилі і подають зцілення болящим.\nФеофіл після розлуки з Марком став ще більше плакати. Він мав звичку збирати свої сльози в посудину, яку за багато років повністю заповнив. Невдовзі до Феофіла повернувся зір. В цей час він став молити Бога, щоб угодними були Йому його сльози.\nТоді святому явився Ангел і сказав, що він добре молиться, але йому не слід гордитися зібраними сльозами. При цьому Ангел показав Феофілу значно більшу посудину, заповнену благовонною рідиною, і сказав, що в ній зібрані його сльози, які просто падали на землю чи одяг або які він чим-небудь обтер.\nПотім Ангел зник, а його посудина залишилася. Тоді Феофіл розповів ігумену про ангельське явлення і попросив вилити на його тіло після смерті вміст обох посудин. Коли ж святий спочив, то був покладений разом з Іоанном.\nЙого спочатку помазали з ангельської посудини, а потім полили сльозами, зібраними ним самим. Тепер святий, що так багато плакав на землі, радіє з Ангелами на Небі і славить Творця вовіки. Амінь.\nПредыдущая запись В Греции хотят ограничить влияние ислама\nСледующая запись International прогнозирует гонения на христиан в Китае в 2018 году


Дата народження:22 січня 1965, 57 років водолій\nДосягнення:Номінувалася на премію "Золотий глобус", "Еммі", "Золота малина", "Оскар" та ін.\n10,0 10 24\nДаян Лейн народилася 22 січня 1965 року в Нью-Йорку. Батько Бартон Юджин Лейн, викладач акторської майстерності, мати Коллін Феррінгтон, модель та співачка. Батьки розлучилися, коли вона була ще дитиною, і Даян виховувалася матір'ю.\nДаян Лейн дебютувала на сцені у віці шести років, гастролювала по Європі. У 13 років знялася в своєму першому фільмі "Маленький роман" (1979) з Лоуренсом Олів'є. Знялася у трьох фільмах Френсіса Форда Копполи: "Ізгої" (1983), "Бійцівська рибка" (1983) та "Клуб "Коттон"" (1984). За фільм "Невірна" (2002), номінувалася на премії "Оскар" і "Золотий глобус", як найкраща актриса.\nЗ 29 жовтня 1988 по 1 березня 1994 рік Даян Лейн була одружена з актором Кристофером Ламбертом, у них народилася дочка Елеанор Жасмин Ламберт (1993). З 15 серпня 2004 по 27 листопада 2013 рік її чоловіком був актор Джош Бролін.


Історія «СМІТ ЮКРЕЙН» - «СМІТ ЮКРЕЙН»\nПовернутися до розділу ПРО КОМПАНІЮ\nДОЧІРНЄ ПІДПРИЄМСТВО «СМІТ ЮКРЕЙН» було засноване Групою Компаній Сміт Євразія, яка представляла продукцію Smith International Inc. - одного зі світових лідерів у галузі нафтосервісних послуг та обладнання.\nУ 2006 році «СМІТ ЮКРЕЙН» увійшла до складу Групи Компаній «Інтегра» - провідної та найбільш динамічної в плані розвитку нафтосервісної компанії в Росії та країнах СНД, що пропонує широкий комплекс послуг:\nвиробництво нафтогазового обладнання та інструменту;\nсейсморозвідувальні та геофізичні роботи;\nбуріння і ремонт свердловин;\nЗавдяки такому злиттю ДП «СМІТ ЮКРЕЙН» одержало не тільки потужну підтримку у вигляді досвіду професіоналів та великих виробничих потужностей, але й можливість впровадження новітніх технологій та продукції ГК «Інтегра»: гідравлічних вибійних двигунів усіх типів, турбобурів, керновідбірних пристроїв, гідравлічних ударних механізмів, гвинтових насосів та різноманітного бурового інструменту виробництва ТОВ «ВНИИБТ - Буровой инструмент», в комплекс з наданням сервісів.\nВ 2010 році ДОЧІРНЄ ПІДПРИЄМСТВО «СМІТ ЮКРЕЙН» розпочало надавати послуги з буріння та капітального ремонту свердловин за допомогою мобільної бурової установки XJ-650 (вантажопідйомність 120 тон).


Вітаємо маму і бабусю. Вірші до 8 Березня та Дня Матері. Частина 2 | veselun.info\nadmin 15.02.2009 Вітаємо маму і бабусю. Вірші до 8 Березня та Дня Матері. Частина 22012-03-24T10:09:05+00:00 8 Березня, День матері, Поздравления в стихах, Праздники No Comment\nІ що спокій, мамо, тобі лише сниться.\nНерозлучні, мила, ми з тобой до віку.\nНіжністю, як сонечко, грієшь ти домівку.\nДякую за ласку, безмежну, як море,\nХай тебе минають і біди, і горе.\nЩоб була здорова, жила — не тужила.\nТи велике щастя в житті заслужила.\n— Біля сонця, — шепоче поле\n— Біля варти, — каже тато,-\nБіля печі, — каже дід, —\n— Біля мами, -кажуть діти, —\nІ ми,- скажу вам, — з нею\n« Мамине свято. Шкільний сценарій\nСценарій свята для малюків до Дня Всіх Закоханих »


Головна/Всесвіт/Вчені знайшли докази існування Немезіди\nАстрономи знайшли доказ того, що раніше у Сонця був «компаньйон». Висновки були отримані на основі аналізу радіохвильового випромінювання, яке виходить з віддаленої від нас на 600 світлових років пилової хмари.\nНемезіда — саме так називають гіпотетичну зірку, що обертається навколо Сонця на відстані 50-100 тисяч а. о. (астрономічних одиниць). А так як зірка ця вкрай невиразна, виявити її дуже складно. Деякі вчені припускають, що саме Немезіда — винуватиця масових вимирань на Землі. Американські астрофізики не знайшли доказів того, що Немезида існує зараз. Однак, на їхню думку, зірка — компаньйон Сонця — могла існувати в минулому. Свої висновки експерти виклали на ресурсі arXiv.org, а короткий огляд доступний у виданні ScienceAlert.\nВчені проаналізували радіохвильове випромінювання, яке виходить з пилової хмари в сузір’ї Персея. Воно знаходиться на відстані 600 світлових років від нас. Аналіз показав, скільки подвійних і «звичайних» зірок містить туманність. Всього фахівці знайшли 45 одиночних світил, 19 бінарних і п’ять кратних (коли в системі більше двох зірок). Виявилося, що подвійні зірки, які розділяє відстань у 500 а. о. і вище, досить молоді (їм менше півмільйона років). Вони також розміщені вздовж осі пилової хмари. Старі світила розташовані ближче один до одного.\nСтатистичні моделі показали, що об’єкти могли розподілитися в хмарі таким чином лише в одному випадку — якщо всі світила, схожі на Сонце, на ранньому етапі мали зірку-близнюка. І хоча експерти розглядали далекі системи, вчені вважають, що їх можна поширити і на рідній світ. «Наша робота — це крок вперед у розумінні того, як сформувалися подвійні зоряні системи, а також їх ролі у зоряній еволюції», — говорить астроном Стівен Сталер (Steven Stahler) з Каліфорнійського університету в Берклі.\nПодвійні зірки — дуже поширені об’єкти. Вчені вважають, що в нашій Галактиці приблизно половина світил належить до подвійних систем.


Відбувся черговий сеанс кінопоказу! | КОБЮ\nВідбувся черговий сеанс кінопоказу!\n9 жовтня 2020 року у КЗ КОР «Київська обласна бібліотека для юнацтва» відбувся черговий кіноперегляд у рамках фестивалю «Нове українське кіно». До уваги глядачів була представлена історична драма режисера Олексія Шапарєва “Крути 1918″ – переможець Четвертої Національної кінопремії “Золота Дзиґа” у номінації “Премія глядацьких симпатій”. Автор сценарію – Костянтин Коновалов, продюсер картини – Андрій Корнієнко.\nкіноперегляд в бібліотеці, кінопокази, Крути, Масовий захід, українське кіно