Новини за сьогодні, 28 травня 2020, четвер (18:40)\nА дуже просто — ніяких конкурсів та жодних іспитів!\nВчже цьогоріч прийом дітей до школи відбуватиметься по-новому. Адже буде ухвалено новий "Порядок зарахування, відрахування та переведення учнів до державних та комунальних закладів освіти для здобуття повної загальної середньої освіти" (далі — "Порядок зарахування"). Його проект Міністерство освіти і науки вже виставило на громадське обговорення.\nМіжнародні експерти вказували, що процедура прийому до школи на основі конкурсу — це одне зі слабких місць нашої системи освіти, яке відкриває можливості для корупції, нечесності та несправедливості (див. “Вибір чи перебір?”, DT.UA від 17 квітня 2017 р.). Та ми й самі чудово це знаємо. Заради того, щоб дитина потрапила до хорошого вчителя і до школи з доброю репутацією, батьки готові на все: на чималі вступні внески, репетиторство і “вирішення питання” в будь-який спосіб.\nЩо ж нині пропонує нам проект “Порядку зарахування”? Зміни в правилах прийому стосуються трьох категорій учнів: тих, хто йде у перший клас, хто вступає до гімназії та ліцею. Словом, найнагальніші й найбільш “хлібні” для престижних шкіл моменти.\nПрийом до 1-го класу. Тепер до першого класу прийматимуть насамперед за місцем реєстрації. Тобто де живеш, там і навчаєшся. Місцева влада вже взялася “нарізувати” території, закріплені за навчальними закладами. “Це ж кріпосництво!” — обурюються одні. “Це нормальна світова практика!” — кажуть інші.\nВиходить, що стара приповідка “Вибирають не школу, а вчителя” буде тепер неактуальною? Не зовсім. У принципі, потрапити не до своєї школи теж можна. Але тільки у двох випадках: якщо в школі, про яку ви мрієте, є вільні місця, або якщо тамтешній директор доможеться в райвідділі освіти дозволу відкрити додатковий клас для “прибульців”. Можливо, навіть у другу зміну, якщо школа перевантажена.\nОднак відкрити додатковий клас — це теж непросто. Адже цьому класу доведеться вчитися в школі як мінімум дев’ять років, а отже, треба розрахувати, чи вистачить на це кадрового та матеріального ресурсу. Можливо, доведеться подумати, як раціонально використати шкільні приміщення. Якщо знадобиться — розірвати договори їх оренди (адже не секрет, що в деяких школах розміщені і кабінети райвідділів освіти, і автошколи, і ательє, і навіть школи перукарського мистецтва). Дуже багато чого залежатиме від грамотних управлінських рішень директора школи та працівників райвідділів освіти.\nА якщо і з відкриттям додаткового класу не вийде, “Порядок зарахування” пропонує ще один варіант — “запровадження інших (крім денної) форм здобуття освіти”.\nЗарахування до школи відбуватиметься у дві хвилі. Впродовж першої приймають місцевих — тих, хто закріплений за школою. У другу хвилю на місця, що залишилися, зараховують “чужих”. У першу чергу візьмуть дітей співробітників або рідних братів-сестер учнів (однак, як в один голос кажуть експерти, є великі сумніви, що дану норму підтримає Мін’юст, бо вона порушує принцип рівного доступу до освіти). Інших чужинців зараховуватимуть, орієнтуючись на вік: насамперед візьмуть тих, хто старший.\nНовації при прийомі до 1-го класу батьки в основному підтримують. Але з іншого боку, деякі ідеї нового “Порядку зарахування” викликають у них запитання. Ми зібрали найбільш актуальні.\nЧи буде можливість навчати дитину за альтернативними програмами? Маються на увазі “Інтелект України”, “Росток”, розвивальне навчання, програма Вальдорфської школи тощо. Раніше питання вирішувалося просто: хочеш навчатися за однією з альтернативних методик — вибирай школу, де вона є. Тепер із цим можуть бути проблеми. І не тільки у зв’язку з тим, що не в усіх школах є такі програми.\nНещодавно на колегії МОН розглядали дев’ять нестандартних програм для 1-го класу. Членам колегії пропонували схвалити їх пакетом. За пакет не проголосували. Це збентежило шанувальників нестандартних програм, дехто побачив у цьому спробу позбутися альтернативних розробок в освіті.\nУ МОН дали офіційне пояснення з цього приводу: “Колегія МОН схвалює лише типові програми, авторські та експериментальні не потребують затвердження Міністерства… Щоб шкільна програма, яка не є типовою могла використовуватись для навчання першокласників з 1 вересня 2018 року, автори програми мають звернутися до Державної служби якості освіти (ДСЯО) та отримати експертний висновок…Cаме така процедура передбачена новим Законом “Про освіту”. У міністерстві наголосили також, що йдеться тільки про програми для першокласників. Ті, хто почав учитися за нетиповими програмами раніше, спокійно продовжать навчання.\nНе всім буде зручно навчати дитину біля дому, комусь зручніше вибрати школу біля офісу. “Якщо вам на роботу до 8.00, а живете ви на іншому кінці міста, то це означає, що дитину потрібно завести до школи під будинком о 7-й ранку?” — нарікають деякі батьки.\nДо речі, підозрюю, що найскладніше буде прийняти нововведення жителям елітних котеджів під Києвом, які працюють на Печерських пагорбах. Тому що традиція влаштовувати до школи в центрі міста за дзвінком має шанс піти в минуле (принаймні є надія на це). Сподіваюся, органам управління освітою і директорам престижних шкіл вистачить сил і мужності протистояти натиску слуг народу й дотримуватися “Порядку зарахування” і Закону “Про освіту”, а тим, у свою чергу, стане сил дотримуватися законів.\nУзагалі новий “Порядок зарахування” зачіпає не тільки цю, а й інші, не пов’язані з освітою, проблеми. Наприклад, ті, хто нелегально орендує квартиру і хоче записати дитину до школи під будинком, мають легалізуватися й надати договір про оренду.\nУ палких дискусіях про нарізання округів для шкіл з’явилося кілька пропозицій. Перша: закріпити за кожною дитиною не одну, а дві-три школи на вибір. Однак такий варіант внесе хаос і сум’яття в розподіл дітей за школами, а також відкриє можливості для нечесного вступу. Залізне правило “тут живу — а отже, тут навчаюся” може не спрацювати, дитині можуть відмовити в зарахуванні (“у вас є інші школи, туди й ідіть, а в нас місць немає”).\nДруга пропозиція: закріпити за кожною школою міні-округ (найближчі будинки та вулиці) і “максі” — район, з якого беруть до цієї школи в першу чергу. З одного боку, це теж ускладнює механізм зарахування до школи. Але з іншого — дає можливість вибору. У будь-якому разі округи нарізає місцева влада, це її зона відповідальності.\nУ принципі, батьки таку ідею підтримують. Дуже добре, що в “Порядку зарахування” чітко розписано механізм не тільки зарахування, а й відрахування зі школи. Бо недоброчесні адміністрації ліцеїв і гімназій деколи користувалися відрахуванням як інструментом для тиску на невгодних дітей і батьків. Або просто відсівали слабких, не переймаючись тим, як їх навчити (адже головне — це рейтинги школи). “Нас виживають зі школи, ми невгодні батьки! Кажуть, що ми не підходимо цьому статусному елітному закладу”, — неодноразово звучало на батьківських форумах. Тепер причини відрахування дитини зі школи будуть сформульовані чітко й конкретно: переведення до іншої школи, переїзд до іншої країни, закінчення школи.\nА ось ідея переводити всіх охочих у 10-й клас сприйнята неоднозначно. Є ті, хто її підтримує: Конституція всім гарантує право на освіту. І є ті, хто проти: треба відійти від радянської звички давати повну середню освіту всім — навіть тим, хто її відверто “не тягне”, і кому вона не цікава.\nКонкурс тепер теж проходитиме по-новому. Він стане прозорішим, адже за бажанням кожного з учасників може проводитися його відео- і аудіофіксація. Таке рішення може ухвалити й педрада школи. А якщо вступний іспит усний — аудіофіксація обов’язкова, незалежно від того, хочуть цього конкурсанти і школа чи ні. Батьки, не згодні з результатами конкурсу, повинні звертатися з апеляцією прямо до органів управління освітою. Там буде створено спеціальну комісію, до складу якої не включатимуть співробітників школи.\nОчевидно, що запропонований проект Порядку зарахування містить багато хороших ідей і відповідає рекомендаціям міжнародних експертів, які були дані Україні в “Оглядах ОЕСР на тему доброчесності в освіті: Україна 2017”. Єдина неврахована рекомендація — це те, що, крім чітко виписаних правил і механізмів вступу, має бути передбачена відповідальність органів управління освітою, які наглядають за школами, за їх порушення. Можливо, це конкретизують в інших документах?\nТакі новації будуть добре сприйняті батьками, які вважають, що не має бути елітних шкіл, усі повинні мати рівні можливості для освіти. А ось ті, хто за сегрегацію, будуть дуже незадоволені: “Якщо є сильні діти, мотивовані батьки, які готові вкладати гроші в підтримку школи, і сильні вчителі — чому б і не існувати елітним школам? А всі, хто не хоче навчатися, нехай ідуть у звичайні”.\nЯкщо всі школи будуть поставлені в однакові умови при наборі дітей, ми зможемо побачити більш об’єктивні рейтинги та результати роботи. “Навчати відібраних дітей легко, а ви навчіть усіх, хто до вас прийшов. Ось де справжня майстерність, ось де будуть реальні показники!” — уже лунає в обговореннях.\nМожливо, новий Порядок зарахування простимулює виникнення окремих шкіл ІІ ступеня (гімназій) і ІІІ ступеня (ліцеїв). Адже не маючи “причепа” у вигляді початкової або середньої школи, вони нікому нічого не зобов’язані і зможуть фактично з нуля набирати своїх учнів. Звичайно, спочатку візьмуть тих, хто закріплений за школою (згідно з новим “Порядком зарахування”), але на місця, що залишилися, організують конкурс. Що популярніший ліцей чи гімназія — то вищий конкурс. І це буде реальна конкуренція.\nЗвичайно, новаціям, що містяться в новому Порядку зарахування, чинитимуть опір. По-перше — адміністрація престижних шкіл (вона втрачає важелі впливу на батьків, “благодійні” вступні внески й можливість організовувати нечесний конкурс). По-друге — ті, хто заробляє на підготовці дітей до школи, — курси, платні послуги в дитсадках тощо.\nОсь приклад такого слабкого, на мій погляд, місця. У проекті Порядку зарахування сказано: “Цей Порядок не поширюється на заклади спеціалізованої освіти мистецького, спортивного, військового або наукового спрямування”. І саме це насторожує. Зі спортсменами, військовими й танцюристами все зрозуміло, а що таке “заклади наукового спрямування”? У Законі “Про освіту” знаходимо термін “науковий ліцей”. А що таке “науковий ліцей”? За якими критеріями надається цей статус? Поки що чіткого визначення немає. Чи можна вважати науковим ліцей з поглибленим вивчанням математики, фізики, іноземних мов, гуманітарних предметів? Чи не вийде так, що під це формулювання потраплять усі престижні школи? Цей момент потрібно обов’язково не випустити з уваги й конкретизувати поняття “науковий ліцей” в інших документах. Інакше, що тоді зміниться в прийомі до школи — тільки набір до першого класу?\n[email protected] Потім ми побачимо кінцевий варіант. Будемо сподіватися, що зміни таки відбудуться.\nОксана Онищенко, Дзеркало тижня


Архивы Техника - Страница 2 из 2 - NewSoft\nЧутки про те, що Nintendo збирається зупинити виробництво консолі Wii U, ходили ще в кінці минулого року. Як повідомляли різні джерела, японська компанія сфокусує свої сили і ресурси на нової ігрової консолі Nintendo Switch. Пізніше цю інформацію підтвердили і самі представники компанії, заявивши, що незабаром вони дійсно планують припинити виробництво приставки в Японії. І ось […]\nНові версії iOS не зможуть запускати 32-бітні додатки\nВ кінці 2013 року компанія Apple закликала розробників до випуску 64-бітних додатків, так як починаючи з iPhone 5S, всі пристрої виробника стали оснащуватися 64-розрядними процесорами. Восени 2016 року «яблучна» корпорація попередила про швидкої чищенні магазину App Store від програм, що не відповідають сучасним стандартам. Так, при запуску 32-бітного програми на нових пристроях з iOS 10.1 […]


Ернст Теодор Амадей Гофман (1776–1822)\nСучасники згадували його таким:\nСаме художніми творами Гофман здобув собі світову славу. Більшість його оповідань та повістей і навіть один роман мають казкові сюжети, у них поряд із людьми діють феї, чаклуни, добрі й лихі духи, тварини. Ці казкові істоти живуть у Гофманових творах за своїми власними законами, але часто й за законами людськими, а вони, звісно, бувають несправедливі й підступні, служать не добру, а злу. Письменник дотепно висміює і такі закони, і тих, хто їх запроваджував.\nРобота над текстом твору «Крихітка Цахес»\nФілістер— самовдоволена, обмежена людина з міщанським світоглядом і святенницькою поведінкою; міщанин, обиватель.\nЗавдання: знайти та виписати в зошити приклади реального і фантастичного у творі.\n4. Складання характеристики філістерів та мрійників\nГерої Гофмана поділяються на дві категорії: на щасливих обивателів, задоволених собою та своїм існуванням, які слухняно грають свої безглузді ролі, і на мрійників, ентузіастів, людей «не від світу цього». Життя, як правило, вселяє в них жах, тому вони втікають у свій внутрішній світ, але й там не знаходять спокою. На які категорії поділяються герої цього твору?\n5. Завдання: знайти і зачитати епізод, який містить опис уведення освіти.\n6. Знайдіть характерні риси романтизму в повісті-казці.\nКарлик Цахес ще в дитинстві одержав у дарунок від феї три золоті волосинки, завдяки яким здійснюються всі нечесні бажання потвори, і ніхто не помічає його відразливої зовнішності, злості, підлості. Навпаки, досягнення інших людей приписують Цахесу, Він стає могутнім міністром і збирається одружитися з прекрасною дівчиною, нареченою благородного юнака Бальтазара. Чарівник Про-спер Альпанус допомагає Бальтазарові; той висмикує чарівні волоски з голови Цахеса, і всі бачать його потворність. Щасливим закінченням своєї казки автор утверджує ідею перемоги добра над злом.\n... Те, що на перший погляд можна було цілком сприйняти за химерно скручений цурпалок дерева, було не що інше, як спотворений малюк якихось дві п'яді на зріст, що досі лежав у коробі впоперек, а тепер виліз і борсався та вурчав у траві. Голова в потвори глибоко запала між плечима, на спині виріс горб, як гарбуз, а зразу ж від грудей звисали тонкі, немов ліщинові палички, ноги, тож весь він був схожий на роздвоєну редьку. На обличчі неуважне око нічого б і не розгледіло, але, придивившись пильніше, можна було помітити довгий гострий ніс, що витикався з-під чорного скошланого чуба, пару маленьких чорних очиць, що виблискували на зморщеному, як у старого, обличчі,— проява, та й годі.\nІ ось як жінку, прибиту горем, зморив глибокий сон, а син її борсався при ній, трапилося так, що панна фон Рожа-Гожа, патронка поблизького притулку, саме тою дорогою верталася з прогулянки. Вона зупинилась, побачивши бідолашну жінку з сином, а що з натури була побожна й жаліслива, то дуже зворушилась.\n— О Боже милостивий! — почала вона.— Скільки горя й злиднів є ще на землі! Нещасна жінка! Навряд чи вона й рада, що живе на світі, бо працює понад силу, а голод і турботи геть її пригнітили!\nАж тепер я відчула, яка я убога та безсила! Ах, коли б я могла допомогти так, як хотілося б! Але тим, що в мене ще залишилось, тим невеличким хистом, якого ворожа сила не спромоглася вкрасти в мене й знищити, я ще володію і до кінця скористаюся ним, щоб залагодити, сердего, твоє горе. Бо коли б я навіть і мала гроші, вони б тобі не стали в пригоді, а може, й довели б до іншої біди. Тобі і твоєму чоловікові не судилося багатство, а кому воно не судилось, у того червінці щезають з кишені хтозна-як, лише гризоту йому завдають, і чим більше золота йому перепадає, тим він стає бідніший. Але я знаю: над усе лихо, над усі нестатки гризе твоє серце думка про цю малу потвору, що висить на тобі зловісним тягарем, який ти мусиш нести ціле своє життя. Струнким, тарним, дужим, розумним цей хлопець ніколи не буде, але чи не вдасться мені допомогти в інший спосіб?\nПоволеньки скуйовджений чуб малюка почав вирівнюватися, розділився проділом, приліг на лобі і м'якими ніжними кучерями спустився на високі плечі та горбату, як гарбуз, спину. Малюк ставав щодалі спокійніший і нарешті міцно заснув. Тоді панна Рожа-Гожа обережно поклала його на траву біля самої матері, скропила пахущою водою з флакончика, якого витягла з кишені, і квапливо відійшла...\nЛітературне чаювання у Моша Терпіна\n...Серце в Бальтазара затремтіло з захоплення, коли в Терпіновім домі назустріч йому вийшла Кандіда, одягнена в давньонімецький дівочий убір, привітна й зваблива в погляді й у слові, у всій своїй істоті, як, зрештою, і завжди.\n«Моя ти дівчино-чарівниченько!» — зітхнув Баль-тазар у глибині душі, коли Кандіда, сама люба Кандіда, піднесла йому чашку гарячого чаю.\n...Коли це з сусідньої кімнати назустріч їм вийшов професор Мош Терпін, ведучи за руку маленького чудернацького чоловічка, і голосно вигукнув:\n— Дами й панове, рекомендую вам обдарованого надзвичайними здібностями юнака, якому не важко буде здобути вашу прихильність і вашу повагу. Це молодий пан Цинобер, який щойно вчора прибув до нашого університету і має намір студіювати право!\nФабіан та Бальтазар із першого погляду впізнали в ньому чудернацького курдупля, що коло брами мало не наїхав на них і впав з коня...\n— Мабуть, мені доведеться,— тихо промовив Фабіан до Бальтазара,— мабуть, мені доведеться битися з цією поторочею на сопілках чи, може, на шилах! Бо іншої зброї я не можу вжити проти такого жахливого супротивника.\n— Посоромся,— відповів Бальтазар,— посоромся так глузувати з нещасної людини, обдарованої, як ти чув, винятковими здібностями. Отже, природа винагородила його тілесні вади духовними вартостями.— Він підійшов до малюка й сказав: — Я сподіваюсь, любий добродію Цинобере, що вам не сталося нічого поганого, коли ви вчора впали з коня?\nАле Цинобер сперся на маленьку паличку, яку держав у руці, підвівся навшпиньки якомога вище так, що сягнув Бальтазарові майже до пояса, задер голову, глянув угору шаленими очима, що іскрилися, мов у кота, і сказав дивним рипучим голосом:\n— Я не знаю, чого ви хочете, про що говорите, добродію! З коня впав? Я з коня впав? Ви не знаєте, певне, що я найкращий їздець, який тільки може бути, що я ніколи з коня не падаю, що я служив добровольцем у кірасирах і відбув із ними похід, навчав у манежі офіцерів та солдатів верхової їзди! Хм, з коня впав! Я з коня впав!\nВін хотів швидко повернутись, та паличка, на яку він опирався, вислизнула у нього з рук, і малюк полетів шкереберть Бальтазарові під ноги. Бальтазар кинувся допомогти йому і якось ненароком торкнувся його голови. Малюк так пронизливо заверещав, що аж луна пішла по всій залі, і гості злякано посхоплювались із своїх місць. Бальтазара оточили й почали питати одне поперед одного, чого це він так жахливо кричав.\n— Не ображайтесь, любий пане Бальтазаре,— сказав професор Мош Терпін,— але це був таки чудернацький жарт. Ви, мабуть, хотіли, щоб ми подумали, ніби тут хтось наступив котові на хвіст!\n— Кіт, кіт, проженіть кота! — скрикнула одна нервова дама і миттю знепритомніла.\n— Кіт, кіт! — загукали двоє літніх добродіїв, хворі на таку саму ідіосинкразію, і кинулись до дверей.\n— Бачите, якого лиха ви накоїли своїм огидним нявканням, любий пане Бальтазаре!\n— Ну, ну, любий пане Бальтазаре, заспокойтесь. Я добре все бачив. Пригнувшись до землі, лазячи рачки, ви чудово вдавали роздратованого кота. Я сам полюбляю такі природничі жарти, але тут, на літературному чаюванні...\n— Але ж пробачте,— урвав його мову Бальтазар,— це ж був не я, найшановніший пане професоре...\n— Ну, гаразд, гаразд,— перебив його професор. До них підійшла Кандіда.\n— Заспокой-но,— сказав їй професор,— заспокой-но бідолашного Бальтазара, бо його ця біда зовсім пригнітила.\nДобрій Кандіді стало жаль Бальтазара, що стояв перед нею вкрай збентежений, опустивши очі. Вона подала йому руку й прошепотіла, лагідно усміхаючись:\n— Але й кумедні бувають люди: так страшенно бояться котів!\nБальтазар палко притиснув Кандідину руку до своїх уст. її блакитні очі лагідно дивились на нього. Бальтазар почував себе на сьомому небі і більше не думав ні про Цинобера, ні про котячий нявкіт. Метушня вляглася, в залі знов запанував лад. Коло чайного столика сиділа нервова дама й смачно споживала сухарики, вмочаючи їх у ром і запевняючи, ніби це бадьорить душу, коли їй загрожує ворожа сила, і тоді слідом за раптовим страхом іде палка надія.\nБальтазар, Фабіан, професор естетики й ще кілька юнаків сіли біля жінок. А пан Цинобер тим часом підставив ослінчика й виліз на канапу, де вмостився між двома дамами, і позирав навколо себе гордим блискучим поглядом.\nБальтазар подумав, що настав час виступити зі своїми віршами про кохання соловейка до пурпурової рожі. Тому він сором'язливо оголосив, як і належить молодим поетам, що коли б не боявся надокучити та викликати нудьгу, коли б смів сподіватися на прихильність шановних зборів, то відважився б прочитати одну поему, найсвіжіший витвір своєї музи.\nЙого власний твір, що таки справді вилився з глибини поетичної душі, повний сили й молодого життя, надихав його щораз більше. Він читав усе палкіше, виливаючи всю пристрасть свого закоханого серця. Він затремтів з радощів, коли тихі зітхання, ледве чутні жіночі «Ах» або чоловічі «Чудово... Надзвичайно... Божественно!» переконали його, що поема захопила всіх.\n— Який вірш! Які думки! Яка уява! Що за чудова поема! Яка милозвучність! Дякуємо! Дякуємо вам, найдорожчий пане Цинобере, за божественну насолоду!\n— Що? Як? — скрикнув Бальтазар, але ніхто на нього не звернув уваги, бо всі ринули до Цинобера, що сидів на канапі, надувшись, як малий індик, і огидним голосом рипів:\n— Будь ласка... будь ласка... коли вам до вподоби... це ж дрібниця, яку я похапцем написав минулої ночі.\n— Чудовий, божественний Цинобере! Щирий друже, ти ж після мене перший поет на світі! Дай я тебе обійму, серденько моє!\nІ він схопив малюка з канапи, підняв його вгору й почав голубити та цілувати. Цинобер поводився вкрай\nнепристойно. Він махав маленькими ніжками, гамселив ними в товсте професорове черево й квакав:\n— Пусти мене, пусти мене, мені болить, болить, болить; я видряпаю тобі очі, відкушу тобі носа!\n— Ні,— скрикнув професор, садовлячи малюка на канапу,— ні, любий мій друже, не треба бути аж надміру скромним!\n— Чудово, юначе! Не забагато, ні, замало розповідали мені про високий геній, що вас надихає.\n_ Хто з вас,— знов вигукнув, сповнений захвату,\nпрофесор естетики,— хто з вас, панночки, в нагороду поцілує незрівнянного Цинобера в уста, що висловили найглибші почуття найчистішого кохання?\n_ Так,— скрикнув тоді Бальтазар, немов охоплений раптовим шаленством,— так, Цинобере, божественний Цинобере, ти склав зворушливі вірші про соловейка та пурпурову рожу, і тобі належить чудова нагорода, яку ти отримав!\n— Будь ласка, глянь мені просто в очі і скажи одверто й чесно, чи я студент Бальтазар, чи ні, чи ти справді Фабіан, чи ми справді перебуваєм у Тер-піновім домі? А може, це тільки сон? Може, ми збожеволіли? Вщипни мене за носа або струсни, щоб я прокинувся від цього проклятого марення!\nВтеча Цинобера з Терпінового дому\n... В освітленій сотнею свічок залі стояв малий Цинобер у яскраво-червоних гаптованих шатах, із великим орденом Зелено-плямистого Тигра на двадцяти ґудзиках, зі шпагою при боці й плюмажем під пахвою. Поруч із ним — мила Кандіда, вбрана як наречена, сяюча юною вродою. Цинобер держав її за руку, яку іноді цілував, огидно шкірячись та всміхаючись.\nІ щоразу Кандідині щоки заливав рум'янець, і вона дивилась на малюка з найщирішим коханням. Видовисько було, далебі, страшне, і тільки через засліплення, яке Цинобер наслав на всіх, ніхто нічого не помічав, не обурювався з його чаклунства, не схопив малого відьмака й не жбурнув у камін. Навколо молодої пари на шанобливій відстані зібралися гості. Тільки князь Барсануф стояв біля Кандіди й кидав навколо значущі, ласкаві погляди, на які, між іншим, ніхто не звертав особливої уваги, бо всі дивились на молодих, не спускали очей з Циноберових губ, що іноді мурмотіли незрозумілі слова, після яких гості кожного разу захоплено, тихо скрикували: «Ах!»\nНастав час мінятися обручками. Мош Терпін ступив У коло з тацею, на якій блищали персні. Він відкашлявся, і Цинобер сп'явся навшпиньки, ледь дістаючи до ліктя нареченої. Всі стояли, напружено чекаючи,— аж раптом із сіней долинає якийсь гомін, двері до зали розчиняються навстіж, вскакує Бальтазар, а з ним Пульхер і Фабіан! Вони проштовхуються крізь коло...\n— Повстання! Заколот! Де варта?! — і ховається за камін.\nМош Терпін упізнає Бальтазара, який прорвався до самого Цинобера, й кричить:\n— Пане студіозусе! Ви знавісніли? Чи зовсім збожеволіли? Як ви посміли вдертися сюди під час заручин? Люди! Панове! Слуги! Викиньте нахабу за двері!\nТа Бальтазар, не звертаючи ні на що уваги, вже вихоплює з кишені Просперів лорнет і пильно дивиться крізь нього на Циноберову голову. Ніби від дотику електричного струму, Цинобер пронизливо нявчить, аж по всій залі йде луна. Кандіда непритомна падає на стілець; тісне коло гостей розпадається. Бальтазар чітко бачить вогненно-блискуче пасем це волосся, підскакує до Цинобера, хапає його, а той відбрикується ніжками, відбивається, дряпається, кусається.\n— Держіть, держіть його! — кричить Бальтазар. Тоді Фабіан і Пульхер хапають малюка так, що\nвін не може й поворухнутись, а Бальтазар, обережно і впевнено схопивши червоні волоски, миттю вириває їх з голови, підбігає до каміна, кидає у вогонь, волоски тріскотять, розлягається страшенний вибух, і всі немов прокидаються зі сну. А малюк Цинобер, насилу підвівшися підвівшися з підлоги, стоїть і лається, свариться, погрожує зараз же схопити й посадити в найтемнішу в'язницю нахабних заколотників, що зважились напасти на священну особу першого міністра держави! Але всі лише питають одне в одного:\n— Звідки взявся цей кур дупель? Чого треба цій малій почварі? .\n— Я міністр Цинобер... я міністр Цинобер... кавалер ордена Зелено-плямистого Тигра з двадцятьма ґудзиками!\nУсі вибухають шаленим реготом. Малюка оточують чоловіки, піднімають і перекидають, ніби м'яч. Орденські ґудзики відлітають один за одним, він губить капелюха, шпагу, черевики.\n1. Назвіть ті сцени повісті «Малюк Цахес», які ви читали з найбільшим інтересом. Чому?\n2. Який конфлікт лежить в основі сюжету повісті?\n3. Охарактеризуйте образ Цахеса.\n4. Яку позицію в повісті займає сам автор?


Твір на тему: Що означає бути громадянином? | Твори\nТвір на тему: Що означає бути громадянином?\nСьогодні на уроці нам задали написати по темі: Що значить громадянин, твір. І ось я задумалася, а що означає бути громадянином?\nВже з народження кожен з нас отримує громадянство, а стаючи автоматично громадянами країни, ми отримуємо від неї захист наших прав і наших свобод. Але, що ми, як громадяни робимо для своєї країни, і що в моєму розумінні бути по-справжньому громадянином своєї, а не чужої країни?\nЯк на мене, мало народитися в своїй країні, щоб отримати статус та бути справжнім громадянином. На мою думку, громадянин – це той, хто по-справжньому любить країну, свою Батьківщину і готовий не замислюючись віддати за неї життя, як це робили наші предки, захищаючи кордони своєї країни у воєнні роки.\nГромадянин – це той, хто шанує пам’ять предків, той, хто цінує спадщина предків, той, хто не опоганює пам’ятки архітектури та культури. Громадянин – це той, хто захищає свою історію та історію своєї країни. От тільки біда! Люди стали забувати, що значить бути справжнім громадянином і від цього руйнується все навколо, забувається історія, а люди не можуть відповісти навіть на найбільш легкі питання. Вони оскверняють пам’ятники, руйнують архітектурні споруди і нічого не роблять, щоб зберегти все для нащадків. А адже достатньо лише об’єднати зусилля, і завжди можна відстояти свої права на історичні та культурні цінності країни і справжні громадяни так і роблять. Вони ніколи не закривають очі, а діють, захищаючи культурну спадщину.\nДо того ж, громадянин – це той, хто не байдужий до співгромадян. Справжній громадянин не пройде повз тих, хто потребує допомоги, він завжди допоможе слабкому. Ну і звичайно, громадянин своєї країни – це та людина, яка живе в рамках закону, не порушуючи писані правила, і при цьому живе дотримуючись негласного кодексу, так званого кодексу честі та гідності.\nОсь так я і уявляю, що значить бути справжнім громадянином і намагаюсь такою бути, намагаюся бути гідною людиною, шанованою землячкою і відданим другом для співгромадян.\nтвір на тему що значить бути громадянином\nтвір-роздум на тему що значить бути громадянином\nтвір що означає бути громадянином


Оцінка рівня якості продукції на етапі її розробки — це порівняння сукупності показників якості цієї продукції з відповідною сукупністю показників базового зразка.\nБазовим зразком називається реально досягнута сукупність значень показників якості продукції, що прийнята для порівняня. Вона повинна характеризувати оптимальний рівень якості продукціії на деякий заданий період часу.\nВід вибору базового зразка значно залежить результат оцінки рівня якості продукції і характер прийнятого рішення. Базовими зразками можуть бути:\n— на стадії розробки — продукція, що відповідає реально досяжним перспективним вимогам (перспективний зразок) або запланована до освоєння продукція, показники якої відображені в технічному завданні, технічному або робочому проектах;\n— на стадії виготовлення продукції — продукція, яка випускається в країні чи за кордоном і показники якої в момент оцінки відповідають самим високим вимогам і яка найбільш ефективна в експлуатації чи споживанні, або державні і галузеві стандарти, технічні умови, міжнародні і прогресивні зарубіжні стандарти, що регламентують оптимальні значення показників якості продукції.\nВ зв’язку з швидким прогресом техніки необхідно систематично переглядати базові зразки і оперативно доводити значення показників їх якості до відома зацікавлених організацій і підприємств.\nДиференційним називається метод, оснований на використанні одиничних показників якості продукції. При цьому розрахунок проводять для кожного показника за формулою:\nде Рі − значення і-го показника якості продукції, що оцінюється;\nРіб − значення і-го базового показника.\nПри використанні цього методу можуїь бути такі рішення:\n· рівень якості продукції, що оцінюється, вищий або дорівнює рівню базового зразка, якщо всі значення відносних показників > 1;\n· рівень якості продукції, що оцінюється, нижчий рівня базового зразка, якщо всі значення відносних показників < 1.\nВ тих випадках, коли частина значень відносних показників > 1, а частина < 1, необхідно використовувати комплексний або змішаний метод оцінки.\nЯкщо для продукції суттєво важливе значення має кожен показник, рівень її вважається нижчим за базовий, коли хоч один з відносних показників є < 1.\nКомплексний метод оцінки рівня якості продукції оснований на використанні узагальненого показника якості продукції. Узагальнений показник є функцією від одиничних (групових, комплексних) показників якості продукції. Він може бути виражений:\nІнтегральний показник використовують тоді, коли відомо сумарний корисний ефект від експлуатації або споживання продукції і сумарні затрати на створення і експлуатацію або споживання продукції.\nСередньозважені показники при комплексному методі оцінки рівня якості продукції використовують в тих випадках, коли є труднощі з визначенням головного показника і встановленням його функціональної залежності від вихідних показників якості продукції.\nНа стадії розробки оцінюють також технічний рівень продукції, при цьому визначають відповідність встановленим нормам:\n— значень найважливіших вимірюваних (розрахункових) одиничних показників якості продукції;\n— значень групового показника якості продукції, одержаного шляхом встановлення функціональної залежності;\n— значень органолептичної оцінки;\n— значень узагальненого показника якості продукції в долях одиниці або за бальною шкалою.\nДля оцінки технічного рівня продукції розробляються галузеві методики, в яких для кожного виду продукції встановлюються норми показників. Базою для розробки норми є характеристики базових зразків і аналогів, міжнародних стандартів, матеріали науково-дослідних робіт, вимоги і відгуки споживачів тощо.\nКоефіцієнт дефектності визначається за формулою:\nде m − число всіх видів дефектів, що зустрічаються в даній продукції або вибірці;\ndi − кількість дефектів i-го виду;\nZi − коефіцієнт вагомості і-го дефекту, який може виражатися в грн. при ціновій оцінці або в балах при бальній оцінці;\nП − обсяг вибірки для визначення коефіцієнту дефектності (число проконтрольованих одиниць продукції).\nПри прийманні готової продуцкії оцінку рівня якості її характеризують приймальним рівнем дефектності на основі певного середнього значення коефіцієнта дефектності.\nОцінка рівня якості продукції в експлуатації або споживанні. Під рівнем якості продукції в експлуатації або споживанні розуміють міру відповідності вимогам нормативно-технічної документації фактичних значень показників якості продукції в процесі експлуатації або споживання. При цьому під стадією експлуатації або споживання розуміють всю післявиробничу стадію існування продукції, що включає зберігання, технічне обслуговування, ремонт, транспортування, а також використання за призначенням.\nОцінка рівня якості продукції на цій стадії проводиться в основному за тими ж показниками, що й на стадіях розроблення і виготовлення. Вона здійснюється шляхом порівняння фактичних значень показників якості з тими, які були досягнуті на стадіях розроблення і виготовлення продукції.\n— давати обгрунтований висновок про якість розробки і виготовлення продукції;\n— одержати інформацію про стабільність значень показників якості продукції на післявиробничій стадії її існування;\n— робити висновок про якість використання, зберігання, ремонту, транспортування та інших форм експлуатації або споживання продукції.


«Ми благословляємо не на вбивство, а на захист своєї Батьківщини», — о. Степан СУС | Католицький Оглядач\nВтр, 24/03/2015 - 21:09\nОтець Степан СУС – військовий капелан зі стажем. Він є головою уже згаданого Центру військового капеланства та настоятелем Гарнізонного храму свв. Апп. Петра та Павла у Львові.\nОтець Степан уже кілька разів збирався поїхати на схід до військових. Проте кожного разу йому потрібно було залишатися. Капелани потрібні і у тилу. У Львові отець Степан матеріально та духовно допомагає раненим солдатам, молиться за тих, які вирушають на війну, аби приїхали цілі та неушкоджені, вінчає військових і… хоронить. Що є найважче у роботі військового капелана, як це ховати людей, які тобі стали близькими, які є нові виклики перед капеланами та, що мають робити люди у тилу у розмові кореспондента РІСУ з отцем Степаном.\nПро рішення стати військовим капеланом\nЩе навчаючись у Львівській Духовній Семінарії Святого Духа, десь на третьому курсі (2001-02 рік), я мав нагоду замінити семінариста, який відвідував тодішній Львівський Інститут сухопутних військ. Він ходив на зустрічі та бесіди з курсантами, прихворівши, попросив мене піти замість нього. Військові для мене були спочатку люди далекі від церкви.\nЯ не міг зрозуміти, як з цими мужніми та сильними людьми у військовій формі можна говорити про релігію, Бога та молитву. Зі сторони здавалося, що вони не мають жодних сентиментальностей. Після першої зустрічі та спілкування з ними я побачив, що то є дуже цікаві люди. Вони є своєрідною нацією у державі. Їх об’єднує мужність та бажання захищати нашу країну, дружба та співвідповідальність.\nПобачивши такі цікаві позитивні речі, я зрозумів, що армії не вистачає священика. Самі військові часто повторювали, що їм цікаво з нами спілкуватися, бо в їхніх буднях з’являється, щось інше. Щось інше — це духовні бесіди, молитви, екскурсії і паломництво.\nПро виклики перед капеланами\nВ армії є різні люди. Є ті, які вірять у Бога, які не вірять і ніколи не ходили до церкви, або ж ті, які зневірилися через різні причини. І вони по-різному реагують на капеланів. Коли проводимо бесіди з військовослужбовцями, то незадоволених чимось відразу видно. Їх є меншість. До таких людей треба шукати особливий підхід, старатися зрозуміти. Коли є непорозуміння, чи несприйняття, важливо будувати діалог. Не треба акцентувати на тому, що нас роз’єднує, а навпаки, на тому, що може об’єднати.\nЗа останній рік служіння стало дуже складним. Приходиться переживати все. Відчуваємо, що обов’язків та завдань, можливо, на 300 відсотків стало більше. Є потреба духовної та матеріальної підтримки військовослужбовців та їхніх сімей, підтримка поранених та тих, хто потребує і багато-багато іншого, що приходиться робити зараз військовому капелану.\nЗавжди потрібно пам’ятати девіз капеланства – бути поруч. Священик не завжди може сказати: «я тебе розумію». Адже не можна зрозуміти того військовослужбовця, який втратив ногу, чи руку, здоров’я та є покаліченим. Не завжди можна зрозуміти дітей, які втратили батька, чи дружину, яка втратила чоловіка, або ж батьків, які втратили сина. Тому ми повинні бути поруч з цими людьми та, напевно, давати їм надію. Війна – це час темряви. Час, коли є непросто, виникає багато знаків запитання, час своєрідної депресії, яка торкається кожної людини. І ми попри весь цей негатив, маємо бачити щось позитивне. Капелан – це священик, який навіть на полі бою має вселяти надію.\nПро потребу вміти сумувати з тими, хто сумує та радіти з тими, хто радіє\nОдин день душпастирства у військовому капеланстві ілюструє життя людини від народження до смерті. Тут потрібно навчитися сумувати з тими, хто сумує та радіти з тими, хто радіє. І важливо не переплутувати ці почуття. Є важко. Є непросто. Деколи на весіллі, коли даєш шлюб офіцеру, і в той же день маєш похорон офіцера — хочеться плакати. Просто не вкладається в голові. Важко усвідомити, як молода дівчина, якій лише 22, стала вдовою і тримає орден свого чоловіка. Зараз є багато речей, які намагаючись зрозуміти по-людськи, складно сприйняти та пережити. Але ми є люди віруючі. Стараємося усе це переживати очима віруючої людини. Усвідомлюючи, що наше життя сповнене темних і світлих історій, ми повинні правильно їх переходити. Ми повинні надіятися на Господа. Ті, що загинули, вони є у вічності. Там, куди нам ще треба прийти. Вони є заохочення для нас жити гідно. Не марнуючи жодного дня, докладати зусиль, щоб повернути в Україну мир та спокій, викорінюючи зі свого життя всяку ненависть та зло.\nЗа останній рік бували різні випадки. Бувало, що ми благословляли хлопців, а їх потім привозили із зони АТО уже героями. І приходилося їх хоронити. Або ж ми купували військовим бронежилети і каски, а вони загинули в зоні АТО під час артобстрілів. Були різні ситуації. Дуже болючі. Непрості. Пригадую ми ходили з військовими на піцу, або могли просто перетнутися у Львові, зробити спільну фотографію, а зараз уже частина з цих хлопців загинула, вони уже сьогодні з Богом. Це болючі моменти кожної людини, душпастиря, військового капелана, які приходиться переживати. Цю реальність важко сприйняти, але її треба пережити. Ми молимося за хлопців, поручаємо їх Божій опіці, розуміючи те, що Бог краще знає, що добре для людини.\nПро найстрашніші моменти в служінні\nНайстрашніше за останній період було те, що прийшлося поховати стільки добре знайомих офіцерів, військовослужбовців за останні кілька місяців. Мені важко вкласти це у свій розум. Ще до сьогодні не можу усвідомити, що їх нема у живих. Мені здається, що вони живі, просто є десь у іншій області, чи країні. Коли роздумую про це, то стає страшно, що стільки добрих, відповідальних офіцерів прийшлося поховати.\nБуло таке, що я нервувався, що були похорони, знов похорони. Скільки вже можна? Але з іншого з іншого боку я усвідомлюю, що те, що мені приходиться робити, це набагато простіше, а ніж стояти в окопі і думати, що відбуватиметься тут на сході.\nПро дзвінки з поля бою та історії з передової\nЗ полону не дзвонили. Часто телефонували з поля бою і просили молитви, або ж присилали смс-ки. Переважно телефонували тоді, коли хтось потрапив у полон, просили за цю людину молитися, або ж хтось поранений, чи хтось переживав оточення, просили молитися в цей час. Наші військові є побожні. У кожного військового є зі собою або молитовник, або іконка, або хрестик, або вервиця. Чого не побачиш у військових російської армії, чи сепаратистів, коли вони потрапляють у полон.\nПригадую історію про те, як у зоні АТО загорілися склади з боєприпасами. Це була велика небезпека для військовослужбовців, які знаходилися поблизу, тому що боєприпаси почали горіти і зриватися. Один з офіцерів розповів, що він тоді почав молитися. Нізвідки найшли великі хмари, почалася злива і все загасло. Вона їх вберегла від зривів боєприпасів, а також їх не побачили сепаратисти. Цей офіцер сказав, що тоді він насправді зрозумів, що Бог є на світі.\nЩе одна історія про солдата, який теж не вірив у Бога. Під час артобстрілу, коли було дуже страшно, коли багато друзів загинуло, він пообіцяв, що якщо залишиться живим, то прийде до себе додому у храм і простоїть Службу Божу на колінах в подяку Богові за те, що залишився живим. Він вижив, прийшов додому і виконав те, що обіцяв Господу.\nПро бажання поїхати на схід та потребу бути в тилу\nЯ хотів кілька разів поїхати на схід, але мене просять залишитися в тилу. Не маючи можливості поїхати, є відчуття відсутності реальності. Я не бачу, як воно є насправді, а на відстані ми будуємо якісь свої бачення. З іншого боку я працюю в тилу, тут теж є робота. Тут ми проводжаємо хлопців у зону АТО, зустрічаємо їх, допомагаємо з протезуванням, лікуванням та усім іншим. Якщо мені Бог дав можливість допомагати з протезуванням, реабілітацією, то я маю це робити. Потрібно знайти кошти, придбати речі, організувати доставку. Якщо я буду в зоні АТО, то принаймні на той час це припиниться. Адже там непостійний зв'язок, інші нюанси. Тому рекомендують бути тут. Хоча я дуже хочу поїхати. Уже два рази збирався. Не виїхав…\nПро християнство та війну\nВійна – це завжди є зло. Немає справедливої війни. Ми не маємо в Україні міністерства вбивства ворогів України, є Міністерство оборони України. Час, який ми переживаємо сьогодні – це час, коли ми покликані обороняти свою країну, людей, дорослих і дітей, наших батьків, друзів і сусідів від агресії, від зла. І агресію можна виражати по-різному. Ми маємо агресію, яку ворог виражає у формі зброї, коли стріляє в нашому напрямку. Є агресія, коли хтось сіє ненависть, зло через інформацію, бажаючи заразити людей. Щоб вони були незадоволені, сумні, нещасливі, в депресії. І коли людина почуває себе такою, невпевненою, вона не здатна дати відсіч.\nКоли ми молимося за наших військових, то просимо благословення не для того, що б вони вбивали, ми молимося за те, щоб вони захищали країну і щоби ніхто їх не вбив. Ми не благословляємо їх на вбивство, а молимося, щоби Бог зберіг їх від ворожих куль. Людині не природно вбивати іншу людину. Але є обставини, коли немає вибору, коли якщо ти не вб’єш цю особу, то вона вб’є тебе і ще десятьох твоїх друзів. Тому є агресія, яку можна зупинити лише за допомогою зброї. І деколи зброю використовують для того, щоб повернути мир.\nВиклики перед суспільством\nВиклики нас чекають ще попереду. Зараз ми просто оперативно реагуємо на ті труднощі, які виникають під час війни. І тих, хто реагує на ці виклики, є дуже багато, але я думаю, що прийде час і буде по-іншому. Тому треба бути готовими до всього. Один із викликів — усвідомлення того, що трапилося з військовими. Зараз вони є молоді солдати та офіцери, які втратили ногу, руку. Вони по-іншому сприйматимуть життя. Ми мусимо зробити так, щоб нікого не лишити поза увагою. Вони мають відчувати, що їх у цьому суспільстві люблять. Кожен має знати, що є місце, де їх чекають, де їх зрозуміють, де їх вислухають.\nАдже війна не закінчується після того, як перестають стріляти, а продовжується у серцях людей. Це є ненависть, бажання зла і все те, що можливо залишається з порохом у людині. І потрібно час, щоб це все переосмислити і допомогти цим людям усе зрозуміти.\nЩо робити у тилу\nВажливо в тилу не панікувати. Не створювати в тилу агресію, не починати в тилу якусь війну, між собою чвари, непорозуміння, нарікання. Ми всі переживаємо складний час, усі стикаємося з труднощами, викликами. Але в тилу має бути спокійно і надійно. В тилу не може бути празник і святкування, коли там на передовій гинуть хлопці. В тилу треба зберігати постійно піст, – чування над собою і тими потребами, які будь-коли можуть виникнути. І вміти відразу на них реагувати. Тил має бути надійний. Надійним – це завжди бути готовим до будь чого. І ніколи не розслаблятися.\nЖиття воно завжди продовжується. І це не означає, що ми зараз усі маємо ходити засмучені, в депресії, і бути замкнутими у собі, постійно чогось боятися. Але в той же час ми повинні бути свідомі, навіть якщо радіємо, навіть якщо святкуємо, навіть якщо переживаємо, ми повинні розуміти, що ми радіємо, переживаємо, святкуємо у час, коли йде війна. Навіть коли лягаємо спати у тепле ліжко, то варто подумати про те, що хтось у той час, у ту хвилину лягає в холодному окопі, у спальному мішку, щоб ми могли тут спокійно мирно спати.


Квітослава Туз - Автори - 24 Канал\nПомер народний артист Росії Борис Плотников, який зіграв лікаря Борменталя у знаменитому фільмі "Собаче серце". Актор помер у 71-річному віці. Попередня причина смерті – зупинка серця.\n2 грудня , 12:24\n2 грудня – яке сьогодні свято та що не можна робити в цей день\n2 грудня в народному календарі вшановують пам’ять пророка Авдія, який володів даром передбачення. Люди вірили, що Авдій – покровитель домашнього господарства і сімейного щастя. Через це його і прозвали Авдій Дбайливець.\n2 грудня , 08:30\nКоли стригти волосся в грудні 2020: місячний календар із корисними порадами\nСтрижка волосся у певний день місяця може вплинути як позитивно на ваше життя, так і потягнути за собою різні негаразди. Щоб зміна іміджу допомагала вам привабити сильну енергетику здоров'я, грошей і злагоди, варто прислухатися до порад астрологів, які визначають сприятливі і несприятливі дні для стрижки за допомогою фази Місяця.\n1 грудня , 16:34\n1 грудня – яке сьогодні свято та що не можна робити в цей день\n1 грудня в перший день зими вшановують святих Платона Анкірського і Романа Кесарійського. У народі цей день називають зимовим вказівником, адже погода в цей день визначає погоду на всю зиму.\n1 грудня , 08:30\n1 грудня православна церква вшановує пам’ять святого мученика Романа, який постраждав за віру. З давніх-давен український народ шанує святого Романа, як цілителя. Також кажуть, що свято Романа розпочинає цикл новорічно-різдвяних свят. Цього дня День ангела святкують всі чоловіки, які носять ім’я Роман.\n1 грудня , 06:30\n30 листопада – яке сьогодні свято та що не можна робити в цей день\n30 листопада в народному календарі вшановується пам'ять святителя Григорія Чудотворця, який, згідно з історичними даними, жив на території Малої Азії. Він завжди прагнув до пошуку справжнього сенсу життя і дізнався про нього, тільки після того, як прочитав Євангеліє.\n30 листопада , 08:30\nДень ангела Григорія: привітання в картинках\n30 листопада відзначають День Григорія Чудотворця, який зіллям зцілював хворих. Тож у цей день іменини святкують усі чоловіки, які носять ім'я Григорій.\n30 листопада , 06:30\nГороскоп на тиждень 30 листопада – 6 грудня для всіх знаків Зодіаку, прогнозує успішні дні в кар'єрі та особистому житті. Багатьом представникам знаку вдасться збільшити свій дохід. Читайте гороскоп на тиждень 30 листопада – 6 грудня 2020 для всіх знаків Зодіаку, щоб точно знати, чого очікувати.\n29 листопада , 15:30\n29 листопада вшановують пам'ять Матвія — одного з дванадцяти апостолів, найближчих учнів Ісуса Христа.\n29 листопада , 09:00\nДень ангела Матвія: найкращі картинки з іменинами\n29 листопада за церковним календарем відзначають День ангела Матвія. Тож усі чоловіки, які носять це ім'я – святкують сьогодні іменини.\n29 листопада , 06:31\nРіздвяний піст 2020-2021: що не можна робити в цей період\nУ суботу, 28 листопада, розпочався Різдвяний піст, який триватиме 7 січня 2021 року. Піст – це час духовного приготування до Святої тайни. Це шлях приготування, духовного очищення і навернення людини до розуміння важливості Різдва.\n28 листопада , 18:00\n28 листопада – яке сьогодні свято та що не можна робити в цей день\n28 листопада розпочинається Різдвяний піст, який також ще називається Пилипівка. Піст триватиме 40 днів і завершиться на Різдво Христове – 7 січня.\n28 листопада , 09:00\nСоболь зіграв у Лізі чемпіонів – команда українця осоромила Зеніт - Збірна\nКоли потрібно вводити локдаун: Радуцький назвав важливий критерій - Новини Здоров’я\nЧелсі розтрощив Севілью у Лізі чемпіонів завдяки покеру Жиру: відео - Спорт 24\nЯк "знайти" талію і позбутися від живота і боків: відео - Актив\nЮвентус всуху розгромив Динамо у Лізі чемпіонів: відео відео - Спорт 24\nУкраїна може отримати прискорений доступ до вакцини від COVID-19, – "Слуга народу" - Новини Здоров’я\nПотрапив у смертельну пастку: молодого лося врятували на Чернігівщині – фото фото\nНазвана найкраща бізнес-книга 2020: Financial Times - Інновації\nВерховна Рада уникне бюджетної ночі: що прогнозує Гетманцев - Економіка\nЧи забив Роналду у ворота Динамо з офсайда: відео відео - Спорт 24\nУ золотистому комбінезоні: Кортні Кардашян засвітила пружні груди – пікантне фото фото - Lifestyle 24\nЯк постригтися взимку 2020-2021: модні стрижки для оновлення іміджу фото - Краса\nВ Україні вирощують 13 мільйонів новорічних ялинок: плантація є в кожній області\nНайтравматичніші види спорту для дітей: ТОП-5 - Актив\nНа ремонт корабля "Оріон" у NASA підуть місяці: графік програми "Артеміда" може змінитися - Техно 24\nГолос Америки: Хто першим у США отримає вакцину від COVID-19 відео\nРада може відкласти законопроєкт про обов'язкову вакцинацію, – Корнієнко\nСпокуслива фітнес-модель похизувалася розкішним тіло в мережі: гарячі фото - Men\nЗоря – Лестер: де дивитися матч Ліги Європи - Спорт 24


Ізраїль накрили десятки ракет ХАМАС у відповідь на ліквідацію вежі "Аль-Джаля" - ЗНАЙ ЮА\nСистема ПРО "Залізний купол", скріншот: YouTube\nЧерез деякий час ізраїльський винищувач завдав удару по будинку командира батальйону "Аль-Фаркаїн" ХАМАС Халеда Манамари.\nПро це стало відомо завдяки повідомленням європейських ЗМІ, а також відео, які опублікував Telegram-канал "Life Shot".\n"Ось що відбувається просто зараз в небі над ізраїльським містом Ашдодом. На цих кадрах - робота системи ПРО Ізраїлю "Залізний купол". Представники руху ХАМАС заявили, що вони запустили десятки ракет по місту у відповідь на руйнування вежі "Аль-Джаля" і загибель мирних жителів", - повідомляють в Telegram-каналі "Life Shot".\nХАМАС в ніч на 16 травня випустив 55 ракет по містах в Центральній і південній частині Ізраїлю, повідомили ізраїльські військові. Як заявив офіційний представник армії Хідай Зільберман, система ПРО "Залізний купол" перехопила більшість з них.\n"Люди розбігаються з пляжів Тель-Авіва, почувши звуки сирен. Сьогодні більшість іноземних авіакомпаній призупинила рейси до Ізраїлю з міркувань безпеки.", - повідомляли в суботу, 15 травня.\nРаніше повідомляли, Ізраїль знищив головний офіс противника одним ударом: димом затягнуло пів міста.\nЯк повідомляв Знай.uа, більше сотні ракет випустили по Ізраїлю, українка в Тель-Авіві показала бомбосховище: кадри з місця обстрілів.\nЗнай.uа писав, український Boeing не зміг сісти в Тель-Авіві через обстріли: тривають авіаудари.\nТеги: Ізраїль ХАМАС Залізний купол обстріли пляж


Заключний етап в межах студентської науково-дослідної роботи з анатомії людини — Медичний факультет\n16.04.2019 були відмічені ліпші доповіді першого потоку іноземних студентів й нагороджені ліпші доповідачі із груп ВА – 102, 104, 109, 111, 113, 114. Дані кворуми надають починаючим вченим путівку в їхнє наукове життя. Й студенти університету імені В.Н. Каразіна з успіхом справляються із задачею пошуку, обробки наукової інформації, правильного її представлення, й відстоювання своєї точки зору під час диспуту.\n17.04.2019 були відмічені ліпші доповіді другого потоку іноземних студентів й нагороджені ліпші доповідачі із груп ВА – 125, 132, 137, 145. Під час обговорення деяких доповідей розгорялися бурні дискусії. В обговоренні приймали участь усі присутні. Це свідчить про те, що семінар торкнувся актуальних питань абдомінальної хірургії, які в найближчому майбутньому наші студенти будуть вирішувати в своїй медичній практиці.


Литвин з усмішкою соціал-демократа | Українська правда\nЛитвин з усмішкою соціал-демократа\nСереда, 29 травня 2002, 03:08\nУ вівторок увечері з пустої будівлі адміністрації президента вишли двоє чоловіків, які сіли в "Мерседес" і через п'ятнадцять хвилин повернулися на Банкову з букетом квітів. Це були заступники глави АП Павло Гайдуцький і Леонід Підпалов, їздили вони, ймовірно, до квіткового кіоску на Бессарабку, а поздоровляти вони йшли Володимира Литвина.\nСаме цей букет через декілька хвилин Кучма вручив Литвину. Жест, звичайно, красивий, якщо не враховувати, що головні переможці спікеріади в цей час оточували самого Литвина – цю нещасну жертву обставин, якому вже в середу варто найняти персонального психоаналітика.\nБезперечно, Кучма торжествує. Він отримав свого найдовіренішого помічника на чолі законодавчого органу. "Гарант" довів – переможців парламентської кампанії в його країні визначає не народ, а особисто він. Ющенку з його бажанням "покачати" права указано на місце. Верховна Рада, цей одвічний опонент Кучми, нарешті взята в шори. І якби не публічні обіцянки не балотуватися на третій термін, то з таким спікером можна було б щось нахімічити.\nОднак не меншим переможцем відчувала себе у вівторок й інша людина. У цей час він, ймовірно, стояв поруч з Литвином і усміхався полірованими зубами. Звати його Віктор Медведчук, який за останні два місяці зробив спробу конвертувати свою нищівну поразку на виборах у прихильність президента.\nОлександр Турчинов показує, що фракція зібрала всі бюлетені БЮТ і не дала жодного голосу за Литвина. За його словами, ціна одного бюлетеня сягала 250 тисяч доларів. Водночас інші називали максимальну цифру у 50 тисяч\nНапевно, правий був головний технолог і товариш Медведчука Марат Гельман, який під час передвиборної кампанії якось зазначив, що переможець на парламентських виборах – це не той, хто набере найбільше голосів. "Перемагає той, хто зуміє зробити свою конфігурацію в парламенті", - сказав тоді він.\nПроте, напевно, Медведчуку це було відомо і без радників-невдах. У вирішальну пору лідер есдеків з'являвся на Банковій щодня, а то і по кілька разів на день. Останній раз – на поздоровлення Кучмою Литвина з перемогою.\nСвоєю проробленою роботою під час спікеріади-2002 лідер СДПУ(О) наблизився до того, щоб посісти місце, подібне позиціям Олександра Волкова у 2000 році. З присутніх у сесійній залі Медведчук – головний претендент на посаду "директора-розпорядника" Верховної Ради 4-го скликання.\n"Динамо" програло "Шахтарю" в фіналі футбольного Кубка України, однак лідер київської команди доклав руки до створення протиприродного альянсу конкуруючих кланів. Медведчук – співавтор перемоги донецьких, які отримали Васильєва на посаду першого віце-спікера. Після оголошення результатів голосування Медведчук розцілувався з Януковичем.\nЧому третім у пакеті виявився Зінченко? Причин кілька. Після того, як півроку тому Медведчук злетів з першого віце-спікера, люди з подібним масштабом амбіцій не можуть займати посаду нижче попередньої. Вже краще стати тіньовим менеджером.\nМедведчук відступив і досяг більшого. Також можливо, що донецькі не погоджувалися на "динамівця" Медведчука, в той час як Зінченко втілює іншу гілку СДПУ(О).\nЯкщо розмірковувати далі, то можна дійти і до такого висновку: після того, як донецькі отримали віце-спікера, вони можуть забути про інші вакантні посади в державі. Кучма ніколи не дозволить такий широкий наступ на Олімп одній політичній групі.\nЗвичайно, сумнівно, щоб "динамівці" хоча б мріяли про свого главу адміністрації президента. Однак і "шахтарям" варто поховати надії, викликані чуткою про призначення Азарова керівником АП. Можливо, їм доведеться викинути з голови і той факт, що порожнім є місце генерального прокурора. На яке, до речі, претендував Васильєв, вже працевлаштований у вівторок.\nА ось есдеки, навпаки, про вакансію можуть делікатно нагадати. І ще питання, чи не був таким задум лідера СДПУ(О) – відвести донецьких від солодких крісел, в тому числі і парламентських комітетів, вручивши їм посаду першого віце-спікера. Медведчук знає, що для самовираження на цьому місці треба виписати постійний лікарняний Литвину. І багато що залежить від того, як недосвідчений спікер розпише повноваження між своїми заступниками.\nТим часом Медведчук має поспішати, щоб перетворити векселя у справжні ресурси. "Гарант" любить забувати про надані послуги, і тінь минулого "директора-розпорядника", що зараз гуляє парламентом, повинна бути сигналом соціал-демократичному лідеру. Він виконав генпідряд Кучми і зробив його фаворита спікером парламенту. Більш того, у вівторок лідер есдеків чи то замріявся в напливі ейфорії, чи то назвав наступний пункт плану: "У найближчі дні буде створена постійно діюча парламентська більшість. Я це гарантую". Медведчук грає на підвищення своїх акцій.\nВолодимир Щербань бере бюлетень з прізвищем Литвина. Це значить автоматичне виключення з Нашої України\nУ вівторок "Наша Україна" з тріском вигнала сімох членів, які взяли бюлетені при голосуванні за Литвина. І невідомо, хто більше втратив – фракція або нестійкі депутати. Вони не витримали в дуже знаковий, можливо, навіть історичний момент. І це їх рішення ще може агукнутися в році так 2004.\nМожливо, бізнесменів дотиснули. Зате Щербаня зрозуміти можна. З самого початку в списку "Нашої України" він виявився як додаток до Жулинського. Вже після початку роботи парламенту члени фракції стали просто ненавидіти Щербаня. Він також не приховував почуття: аплодував після обрання Литвина, відмовився разом з фракцією виходити з сесійного залу, бойкотуючи його "інавгураційну промову", і ще до голосування про виключення з "Нашої України" прийшов поздоровляти новообраного спікера.\nПро що кажуть ці сім втрачених багнетів? У фракції упевнені, що про розкол не може бути і мови. Навпаки, очистившись від неспокійних елементів, дихати стало набагато легше.\nІ нехай тепер Кучма з Литвином самі пояснюють світу й Україні, що програма президента називається "Європейський вибір", а в парламенті владу взяли дві сили. Які зайняли на виборах третє і шосте, останнє (!) місце. І стати спікером лідеру цієї двійки допомогли дотиснуті бізнесмени і пара комуністів. (До речі, парламентськими кулуарами після оголошення підсумків гуляла легенда, неначе один бюлетень за Литвина віддали соціалісти. Члени СПУ стверджують, що дійсно, був взятий один бюлетень, однак він так і не був проголосований. У будь-якому випадку, сам факт підозрілий.)\nЩодо персональних якостей обраного спікера, то в блоці Ющенка відповідають просто: "Ну то й що?" Кращого героя для дискредитації влади і знущань преси вигадати складно. У той же час "Наша Україна" не має з ним нічого спільного і не відповідальна за неминучу ганьбу в президії парламенту.\nОднак Ющенко програв спікеріаду. І є ціна, яку підприємцям з "Нашої України" доведеться заплатити за твердість і принциповість. Чекайте нових "таємних доручень уряду" – собаки будуть спущені дуже скоро. Можливо, в результаті хтось позбавитися свого бізнесу. Під час голосування за Литвина один із членів фракції буквально зі сльозами на очах розповідав, чого йому вже вилилась і ще виллється ця позиція.\nІнші будуть спокушатися посадами, і поручитися за стійкість всіх 112 членів, які залишилися, не зможе ніхто. Дилема буде стояти перед кожним: життя зараз або в 2004. І зняти внутрішнє напруження може хіба що нова тема кадрового переділу – прем'єріада. Здається, Кінах погрожував подати на розгляд парламенту програму дій уряду?..\nПоки ж, завершуючи Литвиніаду, не можна забувати ще про одне: раз за сесію 150 депутатів можуть ініціювати питання про зняття будь-кого з керівництва парламенту. Для прийняття рішення необхідно 226 голосів. Які зібрати після розвалу "Єдиної України" буде все-таки легше.\nОдним словом: з Литвином тебе, Україно! Дивись, не вдавися.


Кількість елеваторних потужностей в Україні має зрости більш ніж вдвічі, — Андрій РязанцевЦентр Інформації Транспорту України\nЗалізничні новини Переглядів: 23.12.2019, 11:12\nНестача складських приміщень для зберігання зернових і олійних культур, які пов’язані з логістичними артеріями — Укрзалізницею, — наразі становить від 40 до 65 млн тон, а загальне покриття елеваторними потужностями по Україні становить 53%. Про це повідомив директор з розвитку бізнесу АТ «Укрзалізниця» Андрій Рязанцев у інтерв’ю порталу AgroPolit.\nВ інших розвинутих аграрних країнах, за його словами, коефіцієнт покриття елеваторами сягає 1,15-1,2, тобто елеваторів має бути 115-120% від потреби всього обсягу врожаю.\n«У періоди сезонних піків збору врожаю нема де зберігати 10 млн тон зернових. Тому всі намагаються навантажити «на колеса» й відігнати в порт. Західні регіони — найбільш проблематичні з погляду зберігання: Чернівецька, Рівненська, Львівська області. Вони в середньому забезпечені такими потужностями на 20%. Краща ситуація в Центральній та Східній Україні. На практиці це означає, що з поля одразу аграрії повинні вантажити «на колеса» або на залізницю, тягнути це коліями до порту, а там теж дефіцит сховищ у розмірі 5 млн тон», — констатує Андрій Рязанцев.\nНа його думку, щоб збільшити елеваторні потужності на 40-65 млн тон, потрібно інвестувати $8-16 млрд.\n«Це величезні гроші, які бізнес не витягне самостійно. Щороку країна вводить в експлуатацію 1,5 млн тон нових елеваторних потужностей. Тобто закрити наявний дефіцит такими темпами можна за 40-50 років. Цього часу немає. Якщо врожайність с/г культур в Україні зросте до середньоєвропейського показника, то будемо виробляти зерно, але не будемо вивозити. Аграрії просто захлинатимуться, бо не зможуть адекватно продати свою продукцію», — наголосив Андрій Рязанцев.\nВін вважає, що до вирішення транспортної проблеми за кількома напрямами має підключитись держава.\n«Почати варто з розробки плану щодо логістичної складової вивезення зерна. Мають бути задіяні не тільки наші південні можливості — порти, а й західний кордон і Білорусь, де є резерви для нарощення транспортування залізницею зернових. Це 25% транспорту всього зернового експорту (9 млн тон зерна, яке можемо таким чином перевезти). Крім того, має бути адекватне державне регулювання перевезень за всіма напрямками (залізниця, автодороги, річка, море), ліквідація дефіциту складських приміщень та залучення інвестицій у розбудову цих потужностей», — каже Андрій Рязанцев.\nЦе, зрештою, зменшить транспортну складову, збільшить дохідність бізнесу й загалом покращить макроекономічні показники держави в цілому.


Assassin’s Creed: Unity – OPENGAMER\n♥4 5 Щорічно Ubisoft заробляє на серії Assassin’s Creed мільйони доларів. Більшість з цих коштів йде на фінансування розробки інших частин, тільки от в компанії слово «розробка» поступово замінилося на «маркетинг» і схоже, що боси Ubi абсолютно не бачать різниці між цими термінами. В результаті отримуємо наступне: очікування ростуть, а якість ігор падає. Та цього року Ubisoft пішла ще далі – мікротранзакції. Так, вам не почулося, гра за 60$ має функцію «доплати, щоб перемогти» і це тільки початок, в Україні ж гру можна придбати тут. За ширмою багів і зависань ховаються куди більші проблеми і зараз ми про них поговоримо.\nЯ – раб власної свободи\nЗвичайно, не хотілося починати з поганого, але мені як фану всесвіту Assassin’s Creed гірко дивитися на паплюження улюбленої гри. Надія почала відроджуватися з настанням нової ери консольних перегонів і саме next-gen зіграв з розробниками злий жарт. Так, панове розробники, щоб зробити проект нового покоління «трьох» років не вистачить. Це вже закономірність, оптимізація в Ubisoft виходить через раз – Assassin’s Creed 3 (погано), Black Flag (добре), Unity (погано), Victory (?). З «Єдністю» розробники переплюнули самі себе. Детально зупинятися на цьому не будемо, сам факт потрапляння до списку TOP 10 найбільш забагованих ігор в історії говорить сам за себе.\nЗараз своє слово мають сказати любителі відеокарт за 350+ баксів, мовляв: «це не в оптимізації справа а у відсталості ігрових систем більшості геймерів» і тут вони будуть праві, та не в усьому. Гра відверто провисає на PS4 і Xbox One, а це вже прямий натяк на криворукість. Unity має передову графіку сьогодення проте і вона не позбулася «мильних» текстур past-gen’у. Хоча в цілому картинка справляє хороше враження, нове покоління як-не-як.\nUnity має передову графіку сьогодення проте і вона не позбулася «мильних» текстур past-gen’у\nЄдине, до чого немає запитань, так це до сетингу та ігрового світу в цілому. Революційний Париж захоплює геймера відразу. Перші години гри тільки те і робиш, що просто бігаєш вулицями і спостерігаєш за кожною деталлю міста вічних революціонерів та дешевих проституток. Ну і звичайно очі на лоба лізуть, коли бачиш кількість міського люду – це все ще просто статисти, які виконують роль масовки, проте грають вони до біса майстерно. Тільки пересування серед натовпу річ не з приємних – як електрони відштовхуються одне від одного, так і юрба кидається в різні боки від Арно. Це можна було б легко виправити, додавши головному герою вміння пересуватися поміж людей в стилі Альтаіра, як про це висловлювався наш Славко. Шкода, що Greendioz не входить до складу команди Ubisoft Montreal.\nОсновна біда Unity в тому, що сам сетинг погано інтегрований з сюжетними і побічними завданнями. Місій в грі багато, та викликати задоволення можуть лише одиниці з них. Протягом гри зустрічається багато історичних постатей, та подати їхню історію так, щоб вона залишила після себе якісь спогади, в розробників, на жаль, не вийшло, хоча раніше це був один з козирів Assassin’s Creed. Якби Ubisoft приділила стільки ж уваги сайд квестам як і кооперативним місіям, то це однозначно додало б грі плюсів. Загалом більшість завдань настільки примітивні, що часто замислюєшся в доцільності їх проходження. Моменти з QTE взагалі щось особливе – на їхньому фоні Ryse: Son of Rome виглядає справжнім хардкором. До речі, зникли місії з прослуховуванням. Перевага це чи недолік – вирішуйте самі.\nСлідуй за мною і відкинь сумніви\nГеймплей нарешті зрушив з мертвої точки і почав потрохи прогресувати. Паркур зазнав найбільших змін і це логічно, оскільки будівлі в грі виконані в масштабі 1:1, то дертися на їхні верхівки за старою схемою було б як мінімум незручно. Тому розроби вирішили розділити для зручності «стриб-скок» на пересування верхом і низом відповідно. Це відобразилося і на механіці рухів, які тепер стали більш схожі на свої реальні відповідники. А нова здатність перекочування вберігає ноги Арно від переломів після стрибків з висоти. Залізти на Нотр-Дам, Пантеон чи Палац Правосуддя – це виклик з відповідною винагородою. Синхронізація завжди була особливою в серії, це вже згодом Ubisoft почала тулити її в кожну гру. Завдяки новим потугам рушія Unity, синхронізація знову почала вражати своєю красою. Стрибок віри на таких висотах викликає схожі хвилювання та емоції з першої частини Assassin’s Creed, Рауфу сподобалося б.\nХвала Юноні, розробники змінили стелс. Не настільки кардинально, як хотілося, але вже щось. Перше, на що слід звернути увагу, так це на фантомний слід головного героя, запозичений, як ви здогадалися, з Splinter Cell. Додали систему укриттів, за якими тепер гравець вичікує жертву і це було б значно краще робити, якби в гру повернули свист. Поясність мені, кому це з розробів стукнуло в голову прибрати цю просту і водночас дієву можливість приманювати ворогів? Під ніж потрапили також пестощі та вбивства тварин заради їх шкур. Якщо з останнім зрозуміло, то чим так заважало просте погладжування песика, кицьки чи козла?\nКанадці відверто брехали, коли розповідали нам про війну фракцій. Нею тут і близько не пахне. Є червоні революціонери – завжди косо дивляться на Арно, так і шукають нагоди буди від…сортованими за рівнем бойової підготовки; сині – уособлюють, поки що, законну королівську владу, нападають лише після того, як гравець їх спровокує; зелені – міщани союзники, часто влаштовують сутички посеред площ з представниками інших угруповань. Ніякої системи лояльності до тієї чи іншої групи немає.\nДодали також рівень складності ворогів. Головна відмінність між першим і п’ятим рівнем – кількість броні та життя, більше вони ніяк не відрізняються. Новий тип супостатини – мужик зі списом, кудись подівся рубака з триквела, котрий вправно володів ножами, він би був досить доречним. Прибрали можливість битися прихованим лезом, замість цього додали фантомне приховане лезо, що по-суті замінило трубку з дротиками, адже має ті ж самі функції. Окрім цього, серед новенького в арсеналі вбивці з’явилися бомби з отруйним газом і гранати, що оглушають ворогів, хоча ні, це вже було в Revelations. Решта стандартний набір асасина: дим, петарди, гроші для жебраків.\nМеханіка бою майже та сама: удар, блок, контр-удар, ухиляння. До цього всього додали приголомшуючий і потужний удар та добивання. Саме ж рішиливо ворогів та нові рухи головного героя виглядають напрочуд ефектно.\nВперше в серії з’явилася кастомізація зовнішнього вигляду, навички і прокачка персонажа. За кількістю модного одягу та костюмів Unity поступається хіба-що якійсь корейській ММО, тут придертися немає до чого. Зі скілами та досвідом справа трохи інша. Рівень персонажа збільшується за унікальні вбивства, ідеальний паркур і таке інше, кожна з перелічених дій дає очки кредо, які можна витратити на апгрейд спорядження або відкриття нових кольорів для гардеробу Арно. Щоб відкрити вміння на кшталт елементарного: кидання дріб’язку серед натовпу чи посидіти на лаві з Жаками, необхідно мати очки синхронізації. Отримати їх можна лише за виконання кооперативних завдань та за проходження сюжету. Так що, хоч-не-хоч а нудну історію проходити треба.\nНаглядаю за Едвардом, щоб той нічого не поцупив\nНезрозуміло, чому розроби не зробили обмеження спорядження по рівню гравця. Так більшість зброї та броні треба відкрити за виконання завдань, але з самого початку можна придбати майже топовий предмет, головне аби кошти були. В результаті 90% всього набору речей оминає увагу гравця.\nВарто сказати відверто: мультиплеєр Assassin’s Creed потрібний як п’яте колесо возу. Кооперативне проходження з друзями – найідеальніший варіант, який напрошувався ще з перших частин Креда. Мрії гравців нарешті здійснилися, тепер кожен може створити власне Братство асасинів зі своїм наставником на чолі. Кооператив працює за тією ж схемою, що і наболілий Watch_Dogs: один з гравців створює хост, до якого приєднуються решта побратимів (максимум 4), далі ви можете займатися чим хочете, або женете біса, або проходите спільні завдання. Ubisoft пішла назустріч вовкам-одинакам та соціопатам, всі кооперативні місії можна пройти самотужки.\nОкрім завдань для спільного проходження в грі є також місії «Наживи», де від вас вимагатимуть демонстрації навичок стелс-вбивць. Головна мета подібних завдань – знайти і вкрасти необхідний предмет, лишаючись непоміченим. Кожна секунда потрапляння варті на очі вплине на обсяг кінцевої виручки. Саме в цих місіях допомагає ще одне вміння Арно – взламування замків. Велика ставка в кооперативі робиться на синхронізації спільних дій. Потрійне синхронне вбивство дасть не тільки відчуття злагодженості команди, а й купу кредо поінтів. Щотижня Ubisoft влаштовує змагання клубів, за перемогу дають нове спорядження, щоб перемогти треба набрати більше очок кредо ніж решта команд у вашому дивізіоні, при чому очки підсумовуються з одиночного і спільного проходжень. Загалом кооператив вийшов вдалим, єдине чого бракує, так це нових місій. Будемо раді бачити вас в Братстві OpenGamer, шукайте нас за тегом – OGUA.\nКоманда OG за кольорами світлофора: Dezmond, AvengeRofDeviL, john_shepard\nВ принципі до кооперативних місій можна віднести і розломи Helix – такі собі часові аномалії, де Арно потрібно збирати дані Абстерго і звільняти інших асасинів-невдах, котрим не вдалося вибратися з розлому.\nНад саундтреком до гри працювала пара композиторів, Кріс Тілтон і Сара Шахнер. Тілтона ви можете впізнати за роботою над SimCity та серіалу «Межа» (Fringe). Шахнер з 2009 співпрацює з Браяном Тайлером, який і залучив її до роботи над Far Cry 3 і Assassin’s Creed IV: Black Flag, тому не дивуйтеся, якщо почуєте знайомі нотки з «Чорного Прапора». Музичний супровід можна порівняти з аналогічною роботою Джаспера Кіда до першого Assassin’s Creed – досить специфічний саундтрек. Музика Unity чудово доповнює гру, але вона не з тих, яку можна просто увімкнути в плейлісті і слухати. Ну і звичайно підкачала головна тема гри, вона приблизно того ж рівня, що і решта композицій і ніяк не виділяється.\nЩе гірша справа з локалізацією. Фраза «Послушай гражданин» допече вас за лічені години і переслідуватиме до кінця гри. Актори взагалі не напружувалися, озвучуючи своїх персонажів, навіть Леонід Ярмольник не допоміг. У позитивному спектрі можна виділити лише актрису, яка озвучувала Елізу та Петра Іващенка з голосом Арно, решта виконали свою роботу «на відчепись».\nУсе дозволено для Ubisoft і за цю вседозволеність вони рано чи пізно заплатять. Я думав, гірше ніж з Black Flag в плані сюжету вже не буде. Вибачаюсь перед сценаристами, недооцінив. Ось список тих, хто покалічив один з кращих сюжетів ігроіндустрії: Александре Амансіо, Сілвейн Бернард, Тревіс Стоут, Рассель Ліс, Дербі Макдевіт, Сері Янг, Джеффрі Йохалем. А тепер найсмішніше – всі ці «майстри» пера будуть боротися в номінації за кращий ігровий сюжет від Американської гільдії сценаристів…\nПерсонажі не запам’ятовуються, за сюжетом не цікаво спостерігати, діалоги нікудишні, Арно легко піддається чужому впливу, не цінить Кредо, а саме братство швидше нагадує костюмований підпільний клуб. Добре, що хоч прибрали події у майбутньому, з цим в Ubisoft завжди були проблеми. Амансіо пояснював, що сюжет Assassin’s Creed став більш відкритим для нових гравців, однак від цього постраждали старожили. Культова фраза Креда: «Ніщо не істина, все дозволено» лунає в грі 2 рази!!! Режисура – єдине, чим може похвалитися сюжет. Проте найбільший плюс історії – фінальні титри, з ними приходить полегшення від ванільної маячні, що завершилася. Чорт забирай, та самі титри довші за будь-яку сюжетну місію в грі.\nРежисура – єдине, чим може похвалитися сюжет.\nТа найбільше французька компанія перегнула з монетизацією. Не вмієш грати чи мало часу на проходження? Не біда, придбай за 50€ 100 000 очок Helix і використовуй бусти! Що в результаті маємо:\n433 ₴ гра + 310 ₴ Сезонний абонемент + 50 європаперів на прокачку = бюджет Анголи\nВони навіть в мобільний додаток втулили Premium версію за 2 бакси! Знаєте, що Ubisoft почала фіксити першочергово? Ні, не оптимізацію – мікротранзакції. Правильно сказав Віталік (AvengeRofDeviL): «Однієї гри мало, щоб відшкодувати всі збитки за Unity». Найприкріше, що їм за це нічого не буде. Можливо, падіння акцій після виходу гри якось вмотивує і направить на вірний шлях інвесторів, хоча це самообман, поки «people хаватиме», нічого не зміниться.\nВердикт – на гільйотину!\nВ Ubisoft вміють по-своєму дослухалися до фанів гри. Замість впровадження дійсно нових рішень розробники вирішили «позичити» найкращі напрацювання з інших ігор. Таким чином вони вбили відразу двох зайців: Перше – позбулися головного клопоту робити дійсно щось кардинальне і нове. Друге – тепер камінь в їхній город ніхто не кине: «Де інновації? Та ось вони, прямо у вас під ногами!». І вовки ситі і вівці цілі. По-суті, покращення та інновації залишилися на папері. Можна скинути технічні проблеми на перехідний період нового покоління, але як можна пробачити відверте здирання грошей і прогнилий сюжет? З цією гідрою жадібності можна боротися лише не купуючи її продуктів, можливо після кількох втрачених мільйонів в Ubisoft замисляться про зміну свого ставлення до гравців.\nПлюси: Вдало змодельований Париж, кооперативне проходження, графіка, оформлення симуляції Helix, додаток-компаньйон для мобільних пристроїв.\nМінуси: Мікротранзакції, оптимізація, сюжет і сценарій, російська локалізація.\nОлег Онопрієнко twitter @o_odez Читайте також\nFar Cry 4 – або що таке божевілля?\nЧудило • 15.01.2015 23:16\nМікротразакції – те, що вбиває геймінг. Платити за ігрові досягнення це як піти в кіно і заплатити за те, щоб фільм перемотали на фінал. Відповіcти TheLion • 16.01.2015 10:59\nБляха муха, вимагають справжніх залізних монстрів для гри, а графіка просто мило, ппц.\nВідповіcти Legacy • 16.01.2015 15:36\nНе кажучи вже про геймплей, який те саме лайно.\nВідповіcти Roman_re • 24.01.2015 21:45\nАааааааа…… урааааа….. юбіки заходять зліва (Watch dogs), справа (Farcry4), і ось вони зрівнялись з EA і NITRO!!!(Unity), і все фінішна лінія! Юбіки виграють турнір “Фанів і бро кидають на бабло”!\nВідповіcти dezmond • 05.02.2015 04:17\nPeter Gabriel – Signal To Noise (Instrumental)\nYeong Wook Jo – The Old Boy\nZack Hemsey – Empty Room (Instrumental)\nChris Tilton – Chase by Chase Basis\nArmand Amar –Cum Dederit


На Херсонщині поліцейські затримали шахрая, який ошукав своїх жертв на майже мільйон гривень » Любимый Херсон | Новости\nЛюбимый Херсон » Новости Херсона » На Херсонщині поліцейські затримали шахрая, який ошукав своїх жертв на майже мільйон гривень\nПoдія cталаcя ще в лютoму минулoгo рoку. Під чаc прoведення угoди з прoдажу-купівлі наcіння coняшника пocередник між прoдавцем та пoкупцем шахрайcьким шляхoм завoлoдів грoшима в cумі 980 тиcяч гривень та зник у невідoмoму напрямку.\nВпрoдoвж двoх днів пoліцейcькі вcтанoвили ocoбу злoвмиcника. Oднак рoзшукати та затримати oперативникам підoзрюванoгo вдалocя лише зараз. Cудoм oбрана йoму міра запoбіжнoгo захoду в вигляді тримання під вартoю. За шахрайcтвo, вчинене в ocoбливo великих рoзмірах, затриманoму мoже загрoжувати 12 рoків ув’язнення з кoнфіcкацією майна.\n16 лютoгo 2019 рoку дo пoліції звернувcя чoлoвік, який рoзпoвів, щo в c. Дoбрoпілля Гoлoприcтанcькoгo райoну невідoмий злoвмиcник шахрайcьким шляхoм завoлoдів майже oдним мільйoнoм гривень. За вказанoю адреcoю виїхала cлідчo-oперативна група райoннoгo відділення пoліції.\nЗаявник більш детальнo рoзпoвів пoліцейcьким, щo в cічні йoму зателефoнував невідoмий чoлoвік, який предcтавивcя Андрієм. Незнайoмець пoвідoмив, щo прoдає наcіння coняшника. Названа Андрієм ціна пoвніcтю влаштувала заявника і вoни призначили дату прoведення угoди на 16 лютoгo. У вказаний день пoкупець приїхав у c. Дoбрoпілля. Йoгo зуcтрів чoлoвік на автoмoбілі «АУДІ», який назвавcя Андрієм. В автoмoбілі такoж cиділа жінка, яку він предcтавив cвoєю cеcтрoю. Кoли coняшник завантажили та зважили, заявник передав Андрієві 980 тиcяч гривень гoтівкoю. Тoй cів в «АУДІ» та пoїхав. Задoвoлений пoкупець теж пoїхав дoдoму.\nПрoте невдoвзі дoрoгу вантажівкам перекрив легкoвий автoмoбіль. З ньoгo вийшoв мoлoдий чoлoвік. Він пoвідoмив пoкупцеві, щo жінка, яка була з Андрієм, це йoгo мати і вoна є влаcницею coняшника. Прoте, кoли «АУДІ» під’їхав дo її дoмoвoлoдіння і жінка вийшла з машини, так званий Андрій натиcнув на газ та швидкo зник у невідoмoму напрямку разoм із грoшима.\nЯк рoзпoвів начальник управління карнoгo рoзшуку oблаcнoгo главку пoліції Дениc Карімoв, за даним фактoм в Єдиний реєcтр дocудoвих рoзcлідувань були внеcені відoмocті за ч.4 cт.190 Кримінальнoгo кoдекcу України «Шахрайcтвo». Дo рoзкриття злoчину oкрім працівників райoннoї пoліції дoлучилиcя й oперативники управління. В хoді рoзшукoвих захoдів пoліцейcькі виявили «АУДІ» пoкинутим за 30 км від міcця cкoєння злoчину на пoдвір’ї oднoгo з багатoквартирних будинків у c. Нoва Збур’ївка. Детальнo прoаналізувавши уcю наявну інфoрмацію, на другий день oперативники вcтанoвили й підoзрюванoгo. За зoвнішнім oпиcoм, який надали пoтерпілі, Андрій був дуже cхoжий на 40-річнoгo мешканця oблаcнoгo центру, який раніше вже притягавcя дo кримінальнoї відпoвідальнocті за шахрайcтвo, oднак oтримав умoвний cтрoк. Oперативники виїхали за адреcoю йoгo прoживання, прoте чoлoвіка вдoма не булo.\nНаприкінці минулoгo тижня працівники управління карнoгo рoзшуку oтримали інфoрмацію, щo злoвмиcник пoвертаєтьcя в Херcoн. Cлідчі звернулиcя дo cуду з клoпoтанням прo затримання підoзрюванoгo та дocтавлення йoгo дo cуду для oбрання міри запoбіжнoгo захoду. Cуддя ухвалив рішення та дoзвoлив прoвеcти cанкціoнoвані oбшуки за адреcами, де чoлoвік мoже перехoвуватиcя. Йoгo затримали за міcцем прoживання. Наразі cуд oбрав підoзрюванoму міру запoбіжнoгo захoду в вигляді тримання під вартoю з правoм внеcення заcтави в рoзмірі 980 тиcяч гривень. Дocудoве рoзcлідування прoдoвжуєтьcя. Шахраю загрoжує пoзбавлення вoлі на cтрoк від 5 дo 12 рoків з кoнфіcкацією майна.


Найстрашніше тут, що немає ніякої надії! | МКЧХ в Україні\nНайстрашніше тут, що немає ніякої надії!\nВони живуть за чотири кілометри від міста, де мешкали до початку конфлікту. Щоб дістатися туди зараз, їм доведеться долати відстань у три з половиною сотні кілометрів та перетинати лінію зіткнення.\n«Одного разу ми ходили через КПВВ Станиця Луганська, бо в нашу квартиру по той бік лінії зіткнення влучив снаряд і ми хотіли її хоч якось відремонтувати. Ми простояли в черзі 12 годин узимку. У мене чоботи вмерзли в калюжу…» — згадує Лілія, яка зараз живе у Катеринівці, Луганська область.\nВона та її чоловік Олег переселенці, що як й інші тисячі жителів Донбасу роками чекають на завершення бойових дій і продовжують жити згадками про минуле.\n«Ми з малими дітьми доходили пішки сюди до батьків із нашої квартири в Первомайську за одну годину. Ми любили це затишне місце, йшли, щоб відпочити подалі від галасу міста. Бойові дії змінили цю місцевість до невпізнання», — каже Лілія.\nДо початку бойових дій на їхній вулиці мешкало до ста сімей. Зараз це майже лінія розмежування, тож тут лишилося три жилих будинки.\n«Жити в ізоляції, коли ніхто не приїздить, нема інтернету, а часом і телефонного зв’язку, — це тортури. Я не знаю, чого очікувати, бо ми живемо під обстрілами, що не вщухають, майже всі ці роки», — говорить жінка.\nКолишній співробітник вищого навчального закладу, Лілія важко переживає самоту й безнадію. Та найбільше дошкуляють проблеми зі здоров’ям. Її чоловік — людина з інвалідністю. Під час одного з обстрілів балка впала та вдарила його по голові — зламався вартісний слуховий апарат. Відтоді Олег майже не чує, адже грошей на новий апарат у родини немає. Так само як і на ремонт.\nУ їхньому будинку не лишилося жодного вікна. Дах протікає, бо шифер посічений уламками снарядів. Стіна у ванній пробита наскрізь. Немає газу. Періодично відключається електроенергія, а це значить – води також не накачати. Шпалери у кімнатах тримаються на стінах лише до наступного обстрілу, потім знову відходять, бо стіни вібрують від вибухових хвиль та беруться тріщинами.\n«Цього літа я консервувала овочі не тому, що знаю, що зиму проживу тут, а просто щоб не з’їхати з глузду… просто щоб щось робити», — пояснює Лілія.\nОточені угіддями, ці люди не можуть прогодувати себе за рахунок власної землі. Їхня ділянка у 1,5 гектари щільно всіяна залишками або нерозірваними снарядами. Тож, городину вирощують на маленькому клаптикові — колишній клумбі під вікнами.\n«Ми пробували завести курей, та вони після чергового обстрілу просто полягли усі, тож ми лишился ні з чим. А одного разу через вибух картопля попеклася прямо в землі за кілька тижнів після посадки», — згадує Лілія.\nЗа час конфлікту родина поховала шістьох родичів по обидва боки лінії зіткнення. Переконані – усім їм вкоротив життя стрес, спричинений бойовими діями та їхніми наслідками. «Мати погано ходила, а після одного дня, у лютому, коли від вибухів усі вікна вилетіли, вона просто лягла та відмовилась підводитися зовсім», — пригадує Лілія.\nПодружжя каже, провести в останній путь близьку людину у таких умовах за традиціями просто неможливо, бо через обстріли ніхто не хоче затримуватися в їхній місцевості. Доступ на кладовище теж обмежений.\n«Усе що зробили… Серце плаче! Найстрашніше тут, що немає ніякої надії! І що нам робити ми взагалі не знаємо…»\nУ таких локаціях, як Катеринівка, МКЧХ підтримує населення у рамках різних програм. Мешканці можуть отримувати продуктові та гігієнічні набори, гранти на тваринництво, паливо та утеплювальні матеріали, нещодавно ми передали родинам із цього ізольованого села теплиці, а інструктори Товариства Червоного Хреста України провели для населення навчання з надання першої допомоги.


Мультимедійний урок в проектній технології. Тема: Математичне моделювання.\nМультимедійний урок в проектній технології\nсформувати знання учнів про математичне моделювання, про побудову математичних моделей до прикладних задач, розглянути означення та види прикладних задач, виробити вміння їх розв’язувати;\nрозвивати мислення, увагу, пам'ять, інформаційні компетенції;\nвиховувати наполегливість, пізнавальну активність, уміння працювати в групах, позитивне ставлення до навчання.\nОбладнання: мультимедійний проектор, презентація з теми: «Математичне моделювання», комп’ютер.\nЕпіграф уроку: «Ключ до розв’язання багатьох задач –\nїх умілий переклад на мову математики»\n(Директор Інституту математики\nАкадемії наук України академік Д.А. Граве (1863-1939))\nМатематичне моделювання як метод наукового дослідження.\nПроцес математичного моделювання. Прикладні задачі, створення математичної моделі до них та розв’язання.\nРівень розвитку природничої науки або сфери діяльності людини визначається ступенем її математизації. В житті не існує жодної сфери, де не застосовувалася б математика. Математичні розрахунки, формули, методи потрібні скрізь, як в науках: фізиці, хімії, географії, біології, економіці, лінгвістиці, так і в життєвих ситуаціях. Чим більше невирішених проблем, тим ширше коло знань людини. Спосіб вирішення проблемних ситуацій за допомогою математики – це і є математичне моделювання.\nІІ. Домашня групова робота. Надання необхідної інформації\nСкладання математичної моделі – це перший етап розв’язання кожної математичної задачі. Ви отримали домашню групову роботу.\nІ група: Що таке моделювання?\nІІ група: Що таке модель?\nДомашня групова робота:\nМоделювання – одна з основних категорій теорії пізнання. На ідеї моделювання базується будь-який метод наукового дослідження. Що таке моделювання? Це метод пізнання, який полягає у створенні та дослідженні моделей.\nЩо таке модель? Це спеціально створений об’єкт, який відображає суттєві особливості досліджуваного об’єкта, явища або процесу. Модель – це аналог реально існуючого об’єкта.\nІснують різні види моделювання: фізичні, технічні, архітектурні та інші, а є ще математичне моделювання. Сьогодні, на уроці, ми розглянемо різні ситуації, в яких математика знаходить своє застосування, а також методи, якими досліджуються реальні процеси та явища. Це буде метод математичного моделювання.\nІІ. Оголошення теми, мети та очікуваних результатів навчання\nОтже, ви повинні усвідомити зміст поняття математичної моделі та поняття прикладної задачі, виробити вміння будувати моделі до прикладних задач, тобто створювати проект розв’язання задачі. Мистецтво розв’язувати задачі – це практичне вміння, воно подібне до вміння плавати, кататися на лижах або грати на фортепіано.\nПри вивченні нового матеріалу будемо складати опорний конспект і записувати його в зошит.\nІІІ. Осмислення та вивчення нового матеріалу.\nМатематичне моделювання – це опис якогось реального об’єкта чи процесу мовою математики.\nЗадачі з будь-якої галузі, де використано нематематичні об’єкти, називають прикладними.\nЩоб розв’язати прикладну задачу, треба здійснити три кроки:\nСформулювати задачу мовою математики, тобто побудувати математичну модель.\nРозв’язати одержану математичну задачу.\nЗаписати математичний розв’язок мовою, якою була сформульована початкова задача.\nЩо називають процесом моделювання?\nЦе перехід від прикладної задачі до її математичної моделі.\nПокажемо цей перехід, розв’язавши прикладну задачу.\nСкласти математичну модель до прикладної задачі:\nВ трьох цехах заводу працює 470 чоловік. В першому – у 4 рази більше, ніж у другому, а в третьому – на 50 чоловік більше, ніж у другому. Скільки чоловік працює в кожному цеху?\nПобудуємо математичну модель.\n– 4х чол..\n– х чол..\n– (х + 50) чол.\nЗа умовою 4х + х + х + 50 = 470. Дане рівняння – є математичною моделлю задачі.\nРозв’яжемо математичну модель, тобто рівняння: 6х=420, х=70.\nЗапишемо одержаний результат мовою вихідної задачі: у І цеху працює 280 чоловік, у ІІ – 70 чоловік, у ІІІ – 120 чоловік.\nІV. Закріплення набутих знань. Розв’язування прикладних задач\nЦе прикладна задача, бо рух по воді – нематематичне поняття. Математичною моделлю є рівняння:\nЦе прикладна задача, оскільки розчин борної кислоти – нематематичне поняття. Система рівнянь – математична модель даної задачі:\nх + у = 400,\n0,3х + 0,15у = 0,2·400.\nОпрацювати п.17, вправи №509, №511. Повторити п.6.\nНаведіть приклади матеріальних моделей математичного поняття (відрізок, прямокутник, квадрат, трикутник, круг…)\nПрезентація «Інші види моделювання» (слайди)\nЯкі питання були основними на уроці?\nЩо зрозуміли і запам’ятали на уроці?\nНа уроці ми з’ясували, в чому полягає зв'язок математики з іншими науками і з життям. Ми застосовували метод математичного моделювання для розв’язання навчальних проблем, а в майбутньому, як фахівці різних галузей господарства, цим методом ви будете розв’язувати реальні життєві проблеми. Тож нехай математика допомагає вам опановувати науку життя.\nМета уроку: \tсформувати знання учнів про математичне моделювання, про побудову математичних моделей до прикладних задач, розглянути означення та види прикладних задач, виробити вміння їх розв’язувати; \tрозвивати мислення, увагу, пам'ять, інформаційні компетенції; \tвиховувати наполегливість, пізнавальну активність, уміння працювати в групах, позитивне ставлення до навчання\nКонспект уроку алгебри 9 клас " Розв’язування нерівностей другого степеня"\n"Розв`язування лінійних нерівностей і систем лінійних нерівностей"\nСередні швидкості руху в техніці\n«Розв'язування лінійних нерівностей і систем нерівностей з однією змінною»


Чому люди з грабіжницьким минулим продовжують керувати країною - 21 вересня 2017 - Телеканал новин 24\nПраво на правду 07:10, 21 вересня 2017 3798 Читать новость на русском\nПрезидент України вкотре розчарував і українських громадян, які втомились від корупції, і західних партнерів України. На саміті так званої Ялтинської європейської стратегії Петро Порошенко днями заявив, що він вже не має бажання створювати антикорупційний суд.\nЗвертаючись до учасників із закордону, президент запропонував перевірити країни, в яких є антикорупційний суд.\nМій колега з Радіо Свобода, Михайло Ткач, підтримав президента і запропонував Порошенку продовжити цей список питань. Зокрема, спитати у залу: А тепер підніміть руки у якій країні такий рівень корупції як в Україні? А тепер підніміть руки в якій країні президент призначив свого товариша без юридичної освіти генеральним прокурором? А тепер підніміть руки в якій країні чинний президент зробив свого сина народним депутатом? А тепер підніміть руки в який президент під час війни отримує надприбутки від свого бізнесу? А тепер підніміть руки в якій країні голова ДФС має подвійне громадянство? Ну, і так далі.\nМожна було б поставити ще й таке питання: А тепер підніміть руки, в якій ще країні член парламенту до обрання був засуджений за розбій? Тут йдеться про народного депутата Євгена Дейдея від "Народного фронту." Чутки про те, що в минулому він мав проблеми із законом, ходили й раніше. Але тепер ці чутки ми підтвердили офіційно.\nРечниця Суворівського районного суду Одеси в інтерв’ю нашій програмі розслідувань підтвердила, що в 2011 році Євген Дейдей разом зі своїм спільником Олексієм Ляховольським зчинили три розбійні напади. Озброївшись пістолетом та обрізом мисливської рушниці чоловіки пограбували сімох випадкових перехожих на вулицях Одеси. У когось відібрали гроші, у когось мобільний телефон. В суді, Дейдей та Ляховольский свою провину визнали, за що і отримали три роки умовно.\nДо речі, потім, коли Дейдей стане нардепом він візьме Ляховольського у Верховну Раду своїм помічником. Але ми знайшли ще й постраждалих від пограбувань Дейдея. Ці люди кажуть, здогадувалися, що соціальні ліфти у нас в країні працюють дуже швидко. Вчора ти ніхто, а завтра – відома людина. Але щоб той, хто бив тебе по голові і забирав гроші, раптом став народним депутатом - таке може хіба що в Уганді чи в Кенії, на які нещодавно посилався президент Порошенко. Ну і в Україні, як тепер виявляється.\nПримітний факт, у 2014 році за місяць до обрання до Верховної Ради за апеляцією Дейдея його справу відправили на дорозслідування, де вона лежить і досі, хоча сама справа дуже проста: в ній встановлені особи всіх постраждалих, нападників обставини та знаряддя злочину. Але справі чомусь не дають ходу і можливості потрапити на остаточний розгляд в апеляційний суд.\nБо самому Дейдею та керівній партії "Народний фронт" ну ніяк не хочеться визнати, що після Януковича в українську політику знову потрапляють люди з грабіжницьким минулим. Подивіться, як на пряме питання моєї колеги Олени Козаченко про своє скандальне минуле Дейдей всіляко викручується аби не говорити правду.\nПане Дейдей, це просте питання: чи ви грабували раніше людей? Так чи ні? Ось і все. Але не каже "так" чи "ні" нардеп Дейдей.\nНу і про компетентні органи. За порадою Дейдея ми звернулись за коментарем до міністра внутрішніх справ Арсена Авакова, одного з очільників "Народного фронту" і за сумісництвом партійного боса Дейдея. Бо справді, звідки пан Аваков може знати про судимість свого однопартійця, він же лише який там міністр внутрішніх справ.\nТеги: Новини політики Відеоблоги Народний фронт Право на правду Петро Порошенко Євген Дейдей


Італія назвала публікації WikiLeaks 11 вересня для світової дипломатії - Світ - TCH.ua\nСвіт 29 листопада 2010, 10:18\nГолова італійського МЗС назвав публікацію матеріалів WikiLeaks - "великим терактом в дипломатії".\nПублікація секретних документів уряду США сайтом WikiLeaks - це "великий теракт в дипломатії", заявив міністр закордонних справ Італії Франко Фраттіні. За словами глави італійського зовнішньополітичного відомства, даний інцидент на кшталт "11 вересня для світової дипломатії". Фраттіні вважає, що після публікації "довіра між державами буде підірвана". За його словами, опубліковані дані – продукт "кримінальної діяльності, проти якої вже порушені кримінальні справи в 10 країнах, у тому числі в США". Глава МЗС Італії закликав органи правосуддя країни також розібратися в цьому питанні.\nЯк випливає з матеріалів скандального сайту WikiLeaks, глава італійського уряду Сильвіо Берлусконі американські дипломати називали "сексуально стурбованим". Крім того, співробітники Державного департаменту висловлювали стурбованість "надзвичайно близькими стосунками" між головою уряду РФ Путіним і Берлусконі, проявами яких служать "щедрі подарунки" і вигідні енергетичні контракти. За їхніми словами, Берлусконі "все більше стає провідником інтересів Путіна в Європі".\nДещо раніше Білий дім також засудив публікацію на сайті WikiLeaks секретних документів уряду США. В апараті президента Барака Обами заявили, що викладені у відкритий доступ матеріали, в тому числі цитати з листування американських дипломатів з неупередженими відгуками про перших осіб держав, "прямолінійні, але часто містять неповну інформацію".\nВ апараті американського президента в черговий раз підкреслили, що публікація секретних матеріалів "ставить під удар дипломатів, розвідників та інших людей по всьому світу, які пропагують демократію і гласне правління".\nУ той же час публікація американського дипломатичного листування не завдасть шкоди відносинам Великобританії і США, говориться в оприлюдненій в неділю заяві офіційного представника британського МЗС. "Ми засуджуємо будь-яке несанкціоноване розголошення конфіденційної інформації. Це може завдати шкоди національній безпеці", - зазначив представник зовнішньополітичного відомства.\nWikiLeaks опублікує секретні документи, які посварять США та Росію,\n© За матеріалами РБК , EuroNews / А.С.


Xiaomi Mi 11 за 25000 гривень погано показав себе в тесті камери - ТехноФан\nXiaomi Mi 11 за 25000 гривень погано показав себе в тесті камери\nDxOMark опублікував звіт з результатами тестування основної камери флагманського смартфона Xiaomi Mi 11. Новинка не увійшла в топ-20, і поступилася флагману 2019 року Huawei Mate 30 Pro.\nЗ 120 балами Xiaomi Mi 11 влаштувався на 22 рядку. Флагман нового покоління навіть поступився моделям 2020 року Xiaomi Mi 10 Pro і Mi 10 Ultra. При цьому 120 балів також набрав Google Pixel 5, у якого використовується на папері проста камера дозволом 12 Мп + 16 Мп.\nЧи не сподобалося тестувальникам з Франції якість фотографій в умовах недостатнього освітлення. До сильних сторін відносять високий рівень деталізації при денному освітленні і ефективну систему стабілізації зображення.\nНагадаємо, що Xiaomi Mi 11 був анонсований в Китаї в кінці грудня минулого року. У лютому цього року новинка дебютувала в Європі. В Україні смартфон коштує від 25 000 гривень в офіційній роздробі. Роздільна здатність основної камери становить 108 Мп + 13 Мп + 5 Мп. Флагман нового покоління став першим телефоном китайського виробника з дисплеєм формату 3K.\nСхожі новиниMi 11Xiaomiпогано показав себе в тесті камери\nXiaomi входить в число 50 найбільш інноваційних компаній світу\nНалаштування MIUI 12 після поновлення смартфона


Кіберзлочинці можуть блокувати автомобілі на відстані трьох тисяч кілометрів | CyberCalm\nДосвідчені злочинці потенційно можуть заблокувати близько 25 тисяч автомобілів одночасно, повідомили фахівці з Pen Test Partners виданню Forbes.\nІмобілайзер є одним з видів захисту проти викрадення. З його допомогою власник вкраденого автомобіля може відстежити транспортний засіб і не дозволити злочинцю ввімкнути двигун. Однак в імобілайзері SmarTrack від Global Telemetrics була виявлена уразливість, що дозволяє перехопити управління пристроєм.\nДослідники з компанії Pen Test Partners зламали автомобіль одного зі своїх співробітників і заблокували його. Під час зламу вони перебували в Великобританії, тоді як співробітник перебував у Греції. Експлуатація уразливості здійснюється за допомогою простого запиту через браузер, а для виконання команди потрібно всього кілька секунд. Якщо ж автомобіль знаходиться в русі в цей момент, то команда спрацює при наступному запуску двигуна. Уразливість існує в зв’язку з тим, що система SmarTrack не перевіряє команди, відправлені авторизованим користувачем.\nДослідники повідомили Global Telemetric про виявлену уразливість, і компанія виправила її. Запрошений фахівець з фірми Hedgehog Security проаналізував уразливість і повідомив, що можливість заблокувати близько 25 тисяч автомобілів одночасно цілком реальна. Однак для цього зловмисникові знадобиться “більше одного рядка коду”.\nGlobal Telemetrics SmarTrack злам автомобіля кіберзлочинці імобілайзер\nОновлення Windows блокує підключення Bluetooth-динаміків