Роль Біблії у романі Даніеля Дефо «Робінзон Крузо». Людина завжди вважала себе розумною, сильною. Здавалося, що їй під силу геть усе. Проте коли приходить біда, вона чомусь починає шукати якусь допомогу, підтримку. І знаходить вона її у Біблії, у спілкуванні з Богом.\nСаме так і вчинив головний герой роману «Робінзон Крузо» видатного англійського письменника Даніеля Дефо. Варто лиш пригадати епізод, коли Робінзон Крузо у перші дні свого перебування на безлюдному острові тяжко захворів. Спо чатку його охопив сум, відчай. Він почав згадувати минуле, своє безтурботне життя у батьківському домі… Та ось серед речей, які вдалося йому знайти на безлюдному острові, Робінзон помічає невеличку книжечку. Це Біблія. Герой розгортає її, починає читати. Згодом він усвідомлює, що йому стає краще. Тоді Робінзон стає на коліна, вимолює прощення за свої помилки. Дивовижно, але хвороба відступає. «Книга Книг» рятує Робінзона Крузо.\nОтже, на прикладі головного героя роману «Робінзон Крузо» можна бачити, що Біблія дійсно-таки має чудодійну силу. У цій книзі закладено досвід попередніх поколінь, їх безцінні духовні надбання. Біблія допомагає людині побороти самотність та відчай, допомагає знайти відповіді на усі запитання. Прочитавши «Книгу Книг», людина збагачує себе духовно, знаходить гармонію, спокій в душі Взагалі, усі люди мають цінувати такий чудовий та прекрасний скарб — Біблію.


Українська письменниця отримала престижну премію Angelus.\nСереда, 20.10.2021 20:30 Джерело: сайт BBC NEWS|Україна\nЛауреаткою премії Центральної Європи Angelus за твори, перекладені та видані польською мовою, стала українська письменниця Катерина Бабкіна. Вона ж стала лауреаткою премії читацьких симпатій. Катерину Бабкіну відзначили за книжку "Мій дід танцював краще за всіх". Вона отримає 150 тисяч злотих (понад 40 тис. доларів). Перекладач книжки, польський письменник і критик, Богдан Задура, отримає 40 тисяч злотих.


Про компанію — Теплые наушники, 180s\n+38 096 889 48 83\nІнтернет-магазин, навушники-вухогрійки, перчатки\nПро компанію 180s\n180s LLC, відома своїми відмінними, високотехнологічними навушниками з 'обідком ззаду голови' (earwarmers), які ще називають ухогрейкі. Але компанія виробляє і інші інноваційні продукти - одяг і аксесуари, розроблені спеціально для споживачів, які ведуть активний спосіб життя, в тому числі сонцезахисні окуляри, «дихаючі» рукавички, печатки для сенсорних екранів і багато ще. Продукція компанії постачається по всьому світу. Компанія є власником більш ніж 100 патентів. Штаб-квартира і лабораторія компанії 180s розміщені в футуристичному будівлі в Балтіморі, США. 180s також має офіси в Канаді і Франції.\nУ 180s нам нічого не заважає відчувати, бачити, що відбувається навколо, це абсолютно нове рішення комфорту і зручності. Вони не тільки однозначно відрізняються, вони однозначно краще. 180s був створений для успішних людей які діють в найнеймовірніших, будь-яких умовах.\nІстрія успіху 180s:\n1873 - 15ти річний Честер Грінвуд не думав про 'капелюшному' справі, моді чи стилі, коли придумав так звану 'муфту на вуха' в 1873году. Він просто хотів, щоб його вуха знаходилися в теплі під час катання на ковзанах в морозні зимові дні, в місті Фармінгтон, штат Мен. Він виготовив першу модель навушників з пресованої дроту, окантованої темним вельветом з внутрішньої сторони і оздоблені хутром бобра зовні. У наступне століття хутряні навушники були стандартом ... до тих пір, поки 180S не вчинила революцію.\n1994 - перша пара навушників з 'обідком ззаду голови' була розроблена і створена засновниками 180S Брайаном Ле Гетте і Роном Вілсоном спільно з бізнес-школою Вартон\n1995- почалася революція 180S. 5000 примірників вже складних навушників з 'обідком ззаду голови' були продані протягом 8-ми хвилин першого ефіру рекламного ролика на каналі QVC і ще 2000 клієнтів встали в чергу. QVC визначає продукт як дуже успішний\n1997 - 180S інвестує кошти в проектування і розробку своєї першої лінії зимових аксесуарів.\n2000 - доходи компанії подвоюються. Дистрибутивні центри створюються в Канаді і Європі.\n2001 - економічне зростання компанії 180S становить 750%.\n2002 - видавництво Мегезін оголошує 180S однією з найбільш інноваційних Американських Компаній в 2002году, 180S продовжує модернізацію в світі аксесуарів з використанням двох нових запатентованих технологій: the Exhale Heating System (дихаюча тепло-система), яка дозволяє користувачеві подавати диханням тепле повітря в рукавичку; і the Pivot Guard System (нова система безпеки), що дозволяє дужкам сонячних окулярів 180S складатися автоматично, захищаючи тим самим лінзи, і надаючи більш компактну форму очками для їх зберігання.\n2003 - 180S була названа 9-ої компанією в списку Швидкозростаючих Приватних компаній Америки, на думку видавництва Мегезін, з щорічним відсотком зростання в 9,249% в попередні п'ять років.\n2004 - створена команда 180S, команда спортсменів - любителів, для тестування нових технологій і продуктів виробників.\n180S продовжує модернізацію зимових аксесуарів з використанням запатентованої технології ExoLite для навушників і Convertible Running Glove (CRG) для рукавичок. Модель ExoLite - це ультралегкі і ультратонкі теплі навушники, вагою менше 30 грам і менше 2 см в товщину в складеному вигляді. Convertible Running Glove (CRG) - це волого- і вітрозахисний "капюшон" на рукавичку, який може бути використаний для додаткової теплозахисту рук.\n2005 - 180S активно займається лінією верхнього одягу, розробляє і впроваджує технології Quantum Vent Jacket (QVJ) і Catalyst. Відмінною особливістю QVJ технології є розроблена і запатентована система втягує вентиляції, яка дозволяє уникнути незручностей, пов'язаних з необхідністю носити кілька шарів одягу під час активних занять спортом. Особливістю сорочок Catalyst є натуральний, покритий іонами срібла, антибактеріальний шар X-Static, призначений для нейтралізації небажаних запахів при занятті спортом.\n2006 - Компанія укладає контракт на поставку курток CDJ (Combat Desert Jacket) для морської піхоти США. Куртка CDJ розроблені для захисту тіла від зовнішніх погодних впливів і з можливістю одночасно підтримувати оптимальну внутрішню температуру тіла.\n2007 - 180S виходить на світовий ринок з колекцією одягу і аксесуарів, розроблених спеціально для споживачів, які ведуть активний спосіб життя.\n2014 - 180s здійснює прямі поставки на ринок України\nТеплі навушники 180s Exolite, унісекс\n1 000 грн. Купити\nТеплі навушники Aztec\nТеплі навушники American Wool\nТеплі навушники Cable Knit\nДитячі вухогрійки Панда 180s\nг. Киев, ул. Глубочицкая, 28, оф. 103\nАвторські права 2020 © Теплые наушники, 180s. Усі права захищені.


Імператор Японії повідомив богам про зречення від престолу - Україна реалії\nЯпонський монарх Акіхіто почав першу з одинадцяти церемоній, за підсумками яких імператор зречеться престолу. Більшість цих ритуальних заходів є символічною «звітністю» перед царственими предками, які повинні «узнати» про цю подію.\nЯк повідомляють японські засоби масової інформації, імператор завдав візит у святилище, розташоване в столиці «країни Вранішнього Сонця». У цьому священному місці, яке присвячене богині та праматері японських правителів Аматерасу, імператор помолився. Потім моління зробив наслідний принц, який таким зійде на престол. Для ритуалу Акіхіто убрався в старовинні одяг і шапку, які були розповсюдженні у ранньому середньовіччі.\nТакож імператор повинен пройти церемонії в давньояпонських столицях Кіото і Нара, де він буде доповідати про своє майбутнє зречення від престолу міфічному прямому нащадкові Аматерасу і засновнику панівної династії.\nНагадаємо, що японське законодавство не передбачає зречення, однак для Акіхіто, якому виповнилося вісімдесят п’ять років, парламент азіатської країни зробив виняток і прийняв особливий закон. Наслідний принц Нарухіто повинен стати імператором першого травня поточного року.


Гороскоп проблемних дружин: 3 знаки Зодіаку, які не вміють створити сімейний затишок - Today.ua\nГоловна Суспільство Гороскоп проблемних дружин: 3 знаки Зодіаку, представниці яких не люблять домашню рутину\nГороскоп проблемних дружин: 3 знаки Зодіаку, представниці яких не люблять домашню рутину\n16:40, 25 бер, 2020\nГороскоп допомагає краще зрозуміти особистість людини, мотиви її вчинків і причини поведінки. Так, чоловікам, які шукають тиху сімейну гавань і дружину, яка буде створювати затишок і поратися на кухні, варто з обережністю поставитися до панночок, народжених під 3 знаками Зодіаку.\nКрасуні, народжені під цим знаком Зодіаку, мають живий розум і допитливість. Вони всебічно розвинені і продовжують вчитися все життя. Що стосується сімейного побуту, то тут у Близнюків можуть бути невеликі проблеми. Справа в тому, що представницям цього знаку шкода витрачати своє життя на миття посуду і стояння біля плити, їм хочеться чогось більш важливого, цікавого і глобального.\nЖінка-Скорпіон володіє потужною енергетикою і бездоганною самооцінкою. Вона, звичайно, і їсти приготує, і прибереться в будинку, у неї все буде сяяти чистотою. Але!.. Слабохарактерним чоловікам варто триматися від Скорпіонш подалі, ці дами схильні домінувати в сім'ї, злопам'ятні і мстиві.\nДівчина-Стрілець не схильна до виконання рутинних обов'язків в принципі. Вона легка на підйом, рішуча і амбітна. Побудувати міцні відносини з протилежною статтю представниці цього знака Зодіаку вдається лише в тому випадку, якщо її обранець виявиться точно таким же, як і вона. Сім'янинам і домосідам поруч із завзятою мандрівницею доведеться дуже нелегко.\nПрочитайте також гороскоп ідеальних дружин, в якому ви дізнаєтеся, під яким знаком Зодіаку народжуються жінки, здатні зробити з будь-якого чоловіка героя.


Депутати міськради проти другої державної мови? - Буковинська правда: Суспільно-політична газета Чернівецької області\nДепутати міськради проти другої державної мови?\nСьогодні, відбулась 25 сесія Чернівецької міської ради шостого скликання на якій були присутні 43 з 60 депутатів.\nЦього дня, на розгляд Чернівецької міської ради були винесені 23 питання, з яких були прийняті лише 15, у зв'язку з тим, що більшість з них стосувалися приватизації комунальних об'єктів Чернівців, надання юридичним особам та підприємцям земельних ділянок в оренду та про надання земельних ділянок у власність членам садівничих товариств та інше. Як і на попередніх сесіях подібні питання приймаються досить обережно і переважно направляються на доопрацювання через неточності.\nПредставником партії "Фронт змін" - Заячуком Ярославом Дмитровичем було також підняте питання щодо другої державної мови в Україні. За його словами, регіоном суцільного поширення української мови є Україна. Також він зазначив, що зростає чисельність населення, яке вільно володіє українською мовою і наразі зібрано 26 підписів депутатів міської ради про відхилення закону про другу державну мову.\nВарто зауважити, що депутати досить оперативно пройшли усі винесені питання порядку денного і завершили роботу раніше визначеного часу.\nБіблійна тематика в "Кобзарі" Тараса Шевченко159070\nДепутат от "Батькивщины" Светлана Фочук "воскресила" 230210\nУ Чернівцях 35-річна жінка наклала на себе руки\t723


Постановою Головного державного санітарного лікаря України затверджено рекомендації щодо безпечних умов проведення зовнішнього незалежного оцінювання, єдиного вступного іспиту та єдиного фахового вступного випробування в умовах пандемії. Про це повідомили в департаменті з гуманітарних питань міської ради.\nАби уникнути скупчення учасників, допуск до пункту проведення тестування здійснюватиметься за графіком та розпочнеться з 9.45. Після проведення термометрії та за умови одягнення захисної маски/респіратора, особи, в яких температура тіла не вища за 37,2°С, будуть допущені до пункту тестування. Особи, у яких температура вища від 37,2°С і які мають ознаки респіраторних хвороб, не будуть допущені до тестування, однак зможуть скласти іспит у додаткову сесію.\nНа вході до пункту тестування передбачено місця для обробки рук антисептиками. В аудиторіях під час тестування між учасниками обов’язковою є дистанція 1,2 м, і це має бути дотримано. Приміщення провітрюватимуть і дезінфікуватимуть. У пункті проведення тестування чергуватиме медичний працівник.\nЯк повідомлялось раніше, Міністерство освіти і науки України ухвалило рішення про терміни проведення основної сесії зовнішнього незалежного оцінювання у 2020 році.


Програма Маріон Денгофф — Платформа — Можливості\nОрганізація Internationale Journalisten-Programme (IJP) запрошує журналістів із Польщі, Росії, Грузії, України, Білорусії, Вірменії, Азербайджану та інших країн СНД взяти участь у програмі стажувань імені Маріон Денгофф.\nСтипендіальна програма дозволяє молодим талановитим журналістам пройти стажування в редакції одного із німецьких ЗМІ, скласти своє уявлення про політику, економіку, культуру і суспільне життя Німеччини. Учасники отримують унікальну можливість здобути досвід роботи в іноземній редакції і познайомитися зі стандартами німецької журналістики. При цьому кожен стипендіат не тільки працює редактором-стажером в німецькій редакції, а й виконує функцію зарубіжного кореспондента, який висвітлює події в Німеччині, для рідного ЗМІ.\nРозмір стипендії – 3 800 євро. Ця сума передбачає покриття витрат на медичне страхування, проживання в Німеччині та транспорт.\nМісце стажування визначає IJP, гонорари за роботу в редакції не передбачені.\nТривалість стажування – 2 місяці.\nбути фрілансером або штатним журналістом газет, теле- і радіокомпаній, інтернет-видань;\nбути громадянином однієї із країн СНД;\nвік – 23-35 років;\nзнання німецької мови на високому рівні.\nрезюме у формі таблиці з фотографією (німецькою мовою);\nрекомендація головного редактора або керівника відділу; фрілансери повинні надати характеристику від свого основного роботодавця;\nтри раніше опубліковані статті мовою оригіналу (переклад на німецьку мову необов’язковий); копії матеріалів повинні містити логотип видання та дату публікації. Розшифровки радіо- і телепередач мають бути завірені редакційною печаткою;\nпідтвердження знання німецької мови (мовний сертифікат, свідоцтво про проходження мовних курсів тощо).\nДокументи потрібно надіслати на адресу:\nКерівник програми Miodrag Soric – soric@ijp.org


Татуювання Карта Світу (40+ Фото) — ТОП Ідея Атлас Світу\nЗначення татуювання карта світу (40+ фото)\nТату в Киеве Значення татуювань Значення татуювання карта світу (40+ фото)\nТатуювання – це не тільки естетична прикраса на шкірі, але і певний символ, здатний виділити найголовніше в людині, нагадувати йому про важливе і допомогти проявити свою індивідуальність. Тому багато людей вибирають ідеї максимально характеризують їх особистість. Наприклад, розглянемо цікаве значення татуювання карта світу.\nЗначення такого тату\nКому підійде ця ідея\nЗначення тату компас\nЗначення тату літак\nОтримайте оригінальний ескіз\nВартість тату залежить від деяких факторів\nНа нашій планеті є стільки прекрасних місць, унікальних і неповторних. Природа і міста-мегаполіси десь на іншому кінці світу завжди полонять фантазію своєю загадковістю. Тому для багатьох людей бажання подорожувати і відкривати нові місця — головне в житті. Саме мандрівники найчастіше наносять на шкіру татуювання у вигляді карти, бо саме в цьому образі і полягає їх сенс життя, їх головна пристрасть.\nОднак, значення татуювання карта світу може бути і дещо іншим. Якщо розглядати цей образ не в прямому сенсі, а в символічному, то карта на шкірі може означати дух авантюризму в людині в принципі, у всіх вчинках в житті, а не тільки щодо подорожей.\nМожливо, ця людина любить відкривати для себе щось нове, підкорювати нові «горизонти» по життю: в кар’єрі, особистому зростанні, творчості і тп.. Такий малюнок на шкірі вибере людина з творчим, нестандартним, креативним мисленням.\nТакий малюнок на шкірі вибере людина з творчим, нестандартним, креативним мисленням.\nОднозначно можна сказати, що він знає смак до життя і цінує кожен момент. Ці люди легкі на підйом і завжди за будь-які нові починання. Вони не піддаються страхам і комплексам і завжди готові йти вперед. Звичайно, внутрішньо така людина-сильна, енергійна, лідер, здатний вести за собою інших людей. Такий собі «останній герой».\nНа значення такого тату буде впливати і те, як саме його зобразили на шкірі. Найчастіше карту світу малюють в невеликому контурному тату, зображуючи однією лінією обриси материків. Такі малюнки наносять на передпліччя, щиколотку або ключицю. Вони завжди виглядають дуже витончено і вишукано. Звичайно, частіше саме в такому вигляді карту наносять дівчата, які люблять маленькі милі тату. Часто саме такі карти вибирають в якості своєрідного сувеніра, нагадування про якусь важливу подію, зокрема, саме про подорож.\nА ось татуювання у вигляді реальної топографічної або політичної карти роблять справжні мандрівники. Оригінально виглядають тату у вигляді контурної карти світу, в якій поступово зафарбовуються країни, які людина відвідала. Звичайно, така ідея вимагає більшого обсягу і розташувати її можна на об’ємних ділянках шкіри: плечі, спині або грудях. Найкращі майстри салону Альянс у Києві створять ескізи спеціально для Вас.\nПодивіться ГАЛЕРЕЮ з ФОТО-прикладами ТАТУ карта світу


Mercedes 1936 року випуску може поставити новий рекорд ціни - News One\nИюл 11, 2012 Ferrari, Mercedes, авто\nРинок раритетних автомобілів на підйомі: стомлені інвестиціями в незрозумілі активи, інвестори зацікавилися автокласики. Готується до торгів і черговий претендент на рекорд — «найкрасивіший з передвоєнних» Mercedes-Benz 540 K von Krieger Special Roadster 1936 року випуску.\nУ минулі вихідні завершився один з головних європейських аукціонів старовинних і класичних автомобілів Le Mans Classic у французькому Ле-Мані, де було продано 110 ретромобілів на загальну суму 8,7 млн євро. Головний лот французьких торгів, бордовий спорткар Ferrari 275 GTC 1966 року випуску, пішов з молотка за 1,54 млн євро.\nБританський аукціонний будинок Bonhams 29 червня на огляді Goodwood Festival of Speed в Східному Суссексі виручив за олдтаймери 22 млн фунтів (27,6 млн євро). Найдорожчим придбанням в той день став яскраво-червоний спорткар Blower Bentley 1929 року випуску, який пішов з молотка за 5,4 млн фунтів (став найдорожчим британським автомобілем з коли-небудь проданих на аукціоні), повідомляє РБК daily. Автомобіль належав видатному лихачу Генрі Біркін, що встановив на цьому автомобілі в 1931 році рекорд швидкості — 137 миль на годину (більше 220 км на годину).\nДо продажу вже готується черговий претендент на побиття рекордів. Як повідомляє Autoblog, аукціонний дім Gooding сподівається оновити планку з родстером 1936 року випуску — сверхредкім Mercedes-Benz 540 K von Krieger Special Roadster. Автомобіль був зроблений на замовлення для прусської королівської сім’ї і належав баронесі Жизель тло Крейгер. Разом з власницею він після початку Другої світової війни «емігрував» спочатку до Швейцарії, а потім і в США. Де після від’їзду баронеси простояв у гаражі близько 40 років.\nВ Gooding очікують, що автомобіль напевно поб’є рекорд марки для Mercedes, а можливо, і рекорд аукціонного будинку, який в даний час належить 1957 Ferrari 250 TR Prototype, проданому за 16390000 доларів. Серед найдорожчих автораритетів світу це авто посідає третє місце. На другій сходинці-Ferrari 250 GTO за 32 млн доларів, а лідер — Bugatti Type 57SC Atlantic 1936 року випуску, проданий у 2010 році за 35 млн доларів.\nЯк вважають експерти, фінансова криза сприяє розвитку ринку раритетних авто. «Багато заможних людей більше не хочуть втрачати гроші на біржах — це ризиковано, а об’єкти інвестування часто занадто абстрактні. У той же час через боргову кризу в Європі багато банків опинилися на межі колапсу. Тому колекціонери нарощують обсяги інвестицій в предмет їх пристрасті — старовинні автомобілі. Це навіть краще, ніж звичайний предмет мистецтва, — на них можна їздити. Це по-справжньому веселі інвестиції! » — Сказав РБК daily керуючий директор Artcurial Motorcars Матьє Ламур.\nАналітики відзначають, що ринок класичних автомобілів має великий потенціал зростання (поки основними покупцями є колекціонери з Європи та Латинської Америки, але поступово починає зростати попит в Азії). При цьому ринок є здоровим і ефективним. Справа в тому, що гроші, які витрачаються на покупку автомобілів, — особисті. Ретромобілі вкрай рідко беруть в кредит. Останній раз ринок класики виявився перегрітий в кінці 1980-х років, коли помер засновник Ferrari Енцо Феррарі. Банки активно видавали позики на скупку останніх моделей марки, особливо Ferrari F40 — ціна на останній випущений за життя Енцо спорткар злетіла за день з 1750000 до 4 млн франків.\nОригінал статті: http://auto.newsru.com/article/09Jul2012/mercedes


завантажити This War of Mine для андроїд ASUS Memo\nПеріодично на андроїд виходять настільки круті ігри, що я з нетерпінням чекаю коли його можна буде встановити на комп'ютер замість Windows, але поки цього не сталося, доводиться задовольнятися планшетами і телефонами. Але, вистачить ліричних відступів, потрібно обговорити гру, терміново!\nДо речі, відразу радісна новина! Гра кросплатформенних, так що пограти в неї можна на андроїд, iOS, Мак-ос, Винда і Лінуксі. Це насправді дуже хороша новина, якщо ви розумієте про що я;)\nРозробниками та видавцями виступили польські розробники з 11 bit studios, з якими ви вже могли зіштовхувати в серії ігор Anomaly і Sleepwalker's Journey.\nСаме час перейти до сюжету гри This War of Mine, який повністю заснований на реальних подіях. Причому події дуже сумних і мали місце менше 10 років тому. Мова йде про чотирирічної облозі міста Сараєво в Сербії, який довгий час облягали війська колишньої Югославії, а потім вже Сербії. І ось тут можна подумати що вам належить грати за бравого найманця або солдата регулярної армії, але ні. Ми будете грати за звичайного мирного жителя, який застряг в цьому пеклі.\nСюжет отримав не тільки повноцінне історичне обгрунтування, але і лягає на історії вижили жителів, які впродовж усіх цих років боролися з голодом, холодом, відсутністю медикаментів, мародерами і будь-який інший напастю яка могла звалитися на них звідки завгодно.\nГеймплей тут дуже насичений - вам доведеться керувати кожним учасником вашої групи, вам доведеться спілкуватися з іншими жителями, доведеться добувати їжу і ресурси, доведеться створювати знаряддя праці та інші корисні речі, доведеться битися і рятуватися. Основу виживання складе саме їжа, медикаменти, обігрів і агресивні персонажі, все ж інше тільки додасть атмосфери, яка тут як мінімум приголомшлива.\nОформлення гри This War of Mine.\nТут розробники постаралися як мінімум так само як і з сюжетом. Гра начебто 2D, але все це накладено на об'ємний світ в розрізі, кругом хаос і руїни, десь палахкотить вогонь, десь ллє дощ. Особливу увагу приділили персонажам кожен з яких оедт по-різному, виглядає по-різному до кожної дрібниці. Якщо ви знайдете вцілілий будинок, то в кожному з таких буде сама різна обстановка, вони навіть книжки на полиці розставили і про обшіку дивана не забули! На задньому фоні будуть маячити пам'ятники, стіни розмальовані графіті або вцілілі готелі ... загалом, це потрібно бачити!\nЗ негативу, який тут взагалі-то недоречний варто відзначити лише одне - гра, само собою, платна, на андроїд вона обійдеться майже в 10 доларів, але інших платежів вона не містить.\nПідсумок: This War of Mine це шедевр, у всякому разі, це моя думка, так що всім іншим я рекомендую завантажити її на будь-якій платформі і пограти, така пригода ви точно не забудете!\nThis War of Mine для ASUS Memo


Фільм Поттерсвілль (2017) дивитися онлайн повністю повний фільм в хорошій якості hd\nПоттерсвіль переживав не найкращі часи, адже містечко було малочисельний і по суті, там нічого не було для залучення туристів або нових жителів. Найпростіше, зубожіле і не популярне місце. Люди від туди їхали в пошуку нових шляхів для себе, ніж робили ситуацію тільки гірше, поки не сталася одна історія. У місті побачили снігову людину. Звичайно ж, як буває в таких ситуаціях, лише краєм ока, не встигли зняти на відео, але свідків було багато. Звичайно ж, чутки швидко розлетілися по навколишніх містах і тим, що були далі.\nТут же місто знайшов величезну популярність і в нього стали з’їжджатися туристи не лише з усієї країни, а й з-за кордону. Адже настільки яскравий слух вимагав особистої присутності будь-якого любителя подібних історій. Навіть вчені вирішили відвідати таке містечко, адже ймовірність правди завжди є, а значить і є простір для їх роботи. Все зайшло настільки далеко і набуло дуже серйозний характер. Місто буквально захворів цієї полюванням на снігову людину. Почалася якась золота лихоманка, тільки метою цієї, стала піймання міфічної істоти. І все б було добре, адже подія і справді корисно для міста, та ось тільки є там величезна «АЛЕ».\nІ суть цього протиріччя в тому, що сніговою людиною був звичайний місцевий бізнесмен, що під впливом алкоголю пройшовся по місту в костюмі горили. Фільм Поттерсвілль (2017) дивитися в хорошій якості HD 720p.\nРежисер: Сет Хенріксон\nВ ролях: Крістіна Хендрікс, Майкл Шеннон, Джуді Грір, Рон Перлман, Іен Макшейн, Томас Леннон, Блейк Перлман, Майкл Торп, Олена Херст, Тімоті Девіс-Рід\nФільм Мадмуазель Параді (2017) дивитися онлайн в хорошій якості 720\nФільм Роблячи дітей (2018) дивитися онлайн в хорошій якості 720


10 років позбавлення волі – за вчинення диверсії\n04.07.2017 / 12:40\nПрокуратура Луганщини підтримала державне (публічне) обвинувачення у кримінальному провадженні за фактом вчинення диверсійних дій, спрямованих на пошкодження об’єкту, що має важливе народногосподарське та оборонне значення (ст. 113 КК України).\nДоведено: у квітні 2014 року мешканець Лисичанська, будучи ворожо налаштованим по відношенню до діючої в Україні державної влади, вступив у злочинну змову з іншими особами (стосовно яких матеріали виділені в окреме провадження) з метою вчинення диверсійного акту шляхом підриву опорних балок автомобільного мосту через р. Сіверський Донець сполученням м. Лисичанськ – м. Сєвєродонецьк.\nВказана особа вчинила диверсійні дії у липні 2014 року - підрив саморобного вибухового пристрою. Пошкоджено вищезгаданий автомобільний міст, чим порушено автотранспортне сполучення у регіоні. Вартість відновлювальних робіт склала понад 1 млн євро.\nЛисичанський міський суд визнав злочинця винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 113 Кримінального кодексу України. Особі призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, поінформувала прес-служба прокуратури Луганської області.\nпрокуратура Луганської області, диверсія, позбавлення волі


Відповідно до Державного стандарту базової повної загальної середньої освіти програма зі світової літератури «спрямована на формування літературної компетентності». Тобто в процесі вивчення навчального предмету мають бути сформовані емоційно-цілісна, літературознавча, загальнокультурна та компаративна компетенції.\nПершим «вічним образом» у світовій літературі став образ титана Прометея. Оскільки цей міф має чимало варіацій і є основою багатьох літературних сюжетів, варто провести паралель від античності до сучасності, згадавши такі твори, як «Прометей закутий» Есхіла, «Прометей» Дж. Байрона, «Визволений Прометей» П.Б. Шеллі, «Кавказ» Т.Г. Шевченка, поезії Лесі Українки. За кожної історичної епохи міф про Прометея приваблював митців різних напрямків багатою символікою та різнобарв’ям ідей, закладених в ньому. Урок за темою «Причини популярності образу Прометея» проводжу у вигляді екскурсії. Адже в центрі м. Ромни знаходиться велична скульптурна композиція «Нескорений Прометей», створена відомим нашим земляком І. Кавалерідзе. Для шестикласників багатогранний образ героя може бути складний для сприйняття. Тому під час уроку або в позакласній діяльності застосовую перегляд мультиплікаційного фільму «Прометей» (режисер О.Сніжко-Блоцька), як один з прийомів компаративного аналізу.\nУ старших класах гостро постає проблема вивчення літературознавчих термінів, що потребує розробки науково-методичної системи роботи, яка б забезпечила ефективну результативність. Як засвідчує практика, заучування і запис правил, наукових визначень не є ефективним при вивчення теорії літератури, а особливо – під час аналізу літературного твору. На допомогу вчителю приходить компаративний аналіз. Адже розуміння теорії літератури, здатність бачити виучувані елементи при читанні художнього твору важливо як на уроках української, так і на уроках світової літератури.\nРозвивати навички порівняльного аналізу при вивченні творів зарубіжної та української літератури у контексті загальнолюдських проблем, сприяти вихованню високих моральних якостей учнів дає можливість порівняння проблем моральності типових літературних героїв. Майже в кожному творі автори вдаються до розкриття моральних проблем. Так, при вивченні твору Ж.Мольєра «Міщанин-шляхтич» постає складне філософське питання – як не загубитися в цьому світі, не втратити найціннішого – себе як особистості. Такі загальнолюдські проблеми є актуальними і в творі І.Карпенко-Карого «Мартин Боруля». Незважаючи на час та особливості національних культур, що розділяють письменників, в їхніх творах багато спільного.\nШирокий простір для здійснення компаративного аналізу, проведення типологічних паралелей дає вивчення «мазепіани» на уроці в 9 класі «Образ Мазепи в однойменній поемі Дж. Байрона». Неординарна особистість Івана Мазепи надихнула на творчість не одного поета, драматурга, романіста. Образ українського гетьмана знайшов відображення у творах О. Пушкіна, В. Гюго, В. Сосюри. Учні знайомляться з образом Мазепи в різних національних літературах, вчаться розкривати ідейно-естетичну сутність порівнювальних творів, пояснюють спільне та відмінне між ними. Також на уроках доречно звернути увагу на відображення образу історичного діяча у творах образотворчого та музичного мистецтва. Даний аналіз допомагає зрозуміти одну з найзагадковіших постатей у нашій історії. (Додаток 4)\nНавчаючи дітей прийомам порівняння перекладів у 7 класі, при вивченні балади Ф. Шиллера «Рукавичка» звертаюсь до перекладів не лише українською мовою, а й російською відомими поетами В. Жуковським та М. Лермонтовим. Учні аналізують тексти, складаючи порівняльні таблиці, та роблять висновки (Додаток 7). Дітям подобається створювати власний переклад поетичного твору або його уривків. Саме під час таких уроків учні розуміють, що у кожному перекладі обов’язково проявляється особистість перекладача, його індивідуальний стиль, його власне прочитання тексту.\nОсобливо цікавим є розгляд творів інших видів мистецтва (художнього, музичного та кіномистецтва, за можливості скульптури) як своєрідних перекладів оригіналу. Використовуючи фрагменти фільмів, слід пам’ятати, що оптимальною є так звана точна екранізація, де збережено зміст, дух та слово першоджерела. У таких фільмах робиться спроба максимально докладно викласти зміст і навіть при необхідності коментувати його. Кіномитці прагнуть до точності в костюмах, меблях, посуді тощо. Прикладом є використання під час вивчення повісті М. Гоголя «Тарас Бульба» перегляду фрагментів однойменного художнього фільму режисера В. Бортка. На уроці за темою «Втілення в образі Тараса Бульби кращих рис запорозького козака» також досить ефективним є порівняння висвітлення образу Бульби в опері М. Лисенка та картинах російських та українських художників (С. Герасимов, Є. Кибрик, Д. Шмарінов та ін.)\nОстаннім часом відбулися істотні зміни в поглядах, переконаннях, стилі життя українців. Ми впевнено крокуємо до європейської спільноти. Сьогоднішні наші учні – громадяни світу. Проте, як сказав П. Грабовський, ми «мусимо бути європейцями на ґрунті українському». Бути причетним до становлення творчих, небайдужих до долі України, світу людей – обов'язок учителя світової літератури. Він володіє безцінним скарбом – золотим фондом світового письменства, а ключ до цих скарбів – компаративістика. Тож активніше впроваджувати її в навчальний процес – вимога часу.


Чернівці - Коломия - 358\nAuthor Topic: Чернівці - Коломия - 358 (Read 3023 times)\n« on: 13.08.16 , 20:08 »\n18 серпня прибуватиму Буковиною в Чернівці. Після кількагодинного перебування у Чернівцях я ще хочу побувати в Коломиї та обкатати раховозом лінію Коломия-Стефанешти. Заодно було б дуже бажано обкатати коломийський дизель від Чернівців хоча б до Лужан чи Неполоківців. Бачу, що по Яндекс розкладах дизель, який відправляється з Чернівців, прибуває до Коломиї на 20 хвилин пізніше раховоза. Чи можна вийти з дизеля наприклад у Лужанах і встигнути дістатися Коломиї автобусом (як я розумію, автотраса розташована в Лужанах недалеко від залізниці) на відправлення раховозом з Коломиї о 16:32?\n« Last Edit: 14.08.16 , 05:08 by K-91 » Logged\n« Reply #1 on: 13.08.16 , 21:08 »\nТоді в жодному разі "хочу побувати в Коломиї" не виконається.\nДо того ж, в Коломиї авто і залізничний вокзали в різних кінцях міста.\n« Last Edit: 13.08.16 , 21:08 by Iwan » Logged\n« Reply #2 on: 13.08.16 , 21:08 »\nОк, тоді Коломия скоріш за все відпадає.\nА чи є шанс зловити в Неполоківцях цей автобус, щоб доїхати ним до Городенки:\nДизель на ст. Неполоківці прибуває о 15.31\n« Reply #3 on: 14.08.16 , 01:08 »\nМоже годі вже обзивати 357/358 Раховозом?\nРаховоз це 605/606.\nЯ перші 30 секунд не міг збагнути яким місцем може його маршрут стосуватись ділянки Коломия - Стефанешти\n« Reply #4 on: 14.08.16 , 01:08 »\nЯкщо по суті - мені взагалі химерною видається ідея їхати все це встигнути за 1 день.\nМоже варто було б не поспішаючи, в одинь день приїхати, як слід нагулятись по Чернівцях (а не бігти на дизель чи автобус о 14 з копійками), а Коломию і поїздку 358 лишити на другий день. Тоді вистачить на все часу і не треба буди дурниць вигадувати назразок перехоплення шиннокопитних в місцях перетину залізниці з автотрасою.\n« Reply #5 on: 14.08.16 , 05:08 »\nУ мене часу нема ночувати в Чернівцях. Вранці 19 серпня треба бути на роботі.\nQuote from: K-91 on 14.08.16 , 05:08\nТо краще відкладіть Коломию і т.д. на іншу поїздку. Бо так галопом Ви нічого не побачите\n« Reply #7 on: 15.08.16 , 20:08 »\nідея з пересадкою в Неполоківцях дуже ризикована. я б не радив, оскільки відстань з Чернівців до Неполоківців автобус спокійно долає за 30 хвилин, а то й швидше\nGoogle visited last this page 07.10.16 , 16:10


В Звенигородці поліцейські затримали крадія мопеда - Лента новостей Черкасс\nВ Звенигородці поліцейські затримали крадія мопеда\nНим виявився місцевий житель. Речовий доказ вилучено, відкрито кримінальне провадження за статтею 289 Кримінального кодексу України.\nДо Звенигородського відділу поліції надійшло повідомлення про незаконне заволодіння транспортним засобом від жительки Звенигородки. Жінка розповіла, що залишила свій мопед в центрі міста біля магазину. Коли вийшла, транспортного засобу вже не було.\nСлідчо-оперативна група, яка проводила перевірку по даному факту на одній із вулиць міста побачила мопед, який повністю збігався з описом викраденого. Свідки розповіли, що на ньому приїхав чоловік в стані сильного алкогольного сп’яніння, який щойно відійшов. Його знайшли неподалік від мопеду та затримали. Ним виявився місцевий житель. Чоловік зізнався у вчиненому, розповів, що таким чином хотів пожартувати над товаришем, проте переплутав мопеди і викрав мопед жінки.\nРечовий доказ вилучено. За даним фактом Звенигородським відділом поліції відкрито кримінальне провадження за частиною 1 статті 289 (Незаконне заволодіння транспортним засобом) Кримінального кодексу України. Санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до п'яти років


Барні морозильники в Харкові від компанії "АКАДЕМИЯ КУХНИ".\nБарні морозильники – підвищена міцність і стійкість до постійних навантажень\nДля тривалого зберігання напоїв, холодних десертів, напівфабрикатів і різноманітних продуктів у замороженому вигляді варто придбати барні морозильники. Обладнання відмінно підійде для власників барів, кафе, ресторанів, супермаркетів, готелів, нічних клубів, фаст-фудів. Техніка добре впишеться в будь-який інтер'єр і збереже місце в приміщенні закладу громадського харчування.\nКожен бажаючий може придбати професійні пристрої за доступною вартості в каталозі інтернет-магазину Харкова «Академія кухні». Техніка виконана з діапазоном регулювання температур від -22 до -10 градусів Цельсія. Моделі зі скляними дверима дозволяє демонструвати напої та продукти харчування покупцям.\nШафа мороз. 0.55 м Scan SFS110\nШафа мороз. 0.6 м Hendi 236079\nШафа мороз. 0.6 м Polair DB102-S\nШафа мороз. 0.6 м HKN-UF100G Hurakan\nМорозильна шафа 120 л Stalgast\nШафа морозильна HURAKAN мінібар 50 л., HKN-BCL50\nШафа морозильна HURAKAN на 100 л., HKN-BC145\nКод: BG 40\nМорозильний мінібар GGG\nГоловні особливості барних морозильників\nПристрої виробляють світові бренди Hendy, HURAKAN, GGG, Stalgast, які використовують інноваційні технічні рішення. Корпус агрегатів виготовлений з пофарбованої нержавіючої сталі, яка здатна добре протистоїть появі корозійних процесів. Внутрішня обробка барних морозильників виконана з міцного пластику. Обладнання отримало практичні розпашні двері, які забезпечують відмінний огляд пропонованих товарів. Установка морозильників здійснюється за допомогою чотирьох регульованих по висоті ніжок. Гратчасті полиці моделей з легкістю витримують до 8 кг навантаження кожна.\nБарні морозильники характеризується наявністю:\nкомпресорної системи охолодження;\nвнутрішньої світлодіодного підсвічування камери;\nавтоматичного регулювання температури;\nрежимом автоматичного розморожування.\nСайт «Академія кухні» пропонує придбати барні морозильники за вигідною вартості. Транспортні компанії доставлять продукцію у всі населені пункти України за короткий проміжок часу.\nДля придбання товарів зверніться до менеджерів інтернет-магазину або надсилайте листа на електронну пошту.\nМорозильна шафа 8\nТоргові магазини 7\nДля зберігання швидкопсувних товарів 6\nДля десерту 2\nДля морозива 2\nДля тіста 1\nДля напоїв 1


Каталог книг: Детективи і Трилери : Шпигунський детектив. Сторінка: 1\nДетективи і Трилери : Шпигунський детектив\nУсиченко Юрій Іванович\nПохмурий середньовічний костьол в одному з міст на заході України. Десь у його підземеллі, в тайнику, сховано список служителів церкви, які в роки війни проти фашизму активно співробітничали з гестапо.\nЦінний документ вперто шукає іноземна розвідка. Працівники радянських органів безпеки довідуються про це. Перед ними поставлено завдання — не тільки знайти список зрадників батьківщини, але й піймати ворога, закинутого на нашу територію. Розпочинається запекла боротьба, сповнена різних...\nТоман Микола Володимирович\nВ погоні за Привидом\nПригодницький роман радянського письменника Миколи Томана про захоплююче життя радянських шпигунів. Книга тримає у напрузі до останньої сторінки, пориньте у світ карколомних пригод і небезпек.\nСитіна Тетяна Григорівна\nКінець Великого Юліуса\nПригодницька повість про боротьбу радянських контррозвідників з агентами імперіалізму, засланими до нашої країни.\nБогомил Райнов (народився 1919 року) — болгарський романіст, публіцист, мистецтвознавець. Він автор пригодницьких творів «Інспектор і ніч», «Людина повертається з минулого», «Бразільська мелодія», що склали трилогію «Три зустрічі з інспектором». Особливий успіх має серія романів про болгарського розвідника Еміля Боєва: «Пан Ніхто», «Нема нічого ліпшого за негоду», «Велика нудьга», «Наївна людина середнього віку» та «Реквієм».\nГерой романів відомого сучасного болгарського письменника розвідник Еміль Боєв, виконуючи відповідальні завдання в країнах Західної Європи, часто потрапляє у винятково складні, надзвичайно небезпечні ситуації. Його професіоналізм, жвавий розум, непогамовний гумор дають йому змогу виходити переможцем у різноманітних сутичках з агентами іноземних розвідок та емігрантських підривних центрів.\nПеткявічус Вітаутас (Vytautas Petkevičius)\nБуря в склянці води\nПригодницька повість лауреата Державної республіканської премії Литовської РСР і премії Ленінського комсомолу Литви Вітаутаса Петкявічюса являє собою пародію на популярні в капіталістичних країнах детективи. Автор, використовуючи гіперболи та парадокси, їдко висміює шпіономанію, яка широко розповсюджена в літературі Заходу.\nЦикл повістей "Орли капітана Людова" присвячений пригодам і подвигам розвідників-північноморців.\nПовість "В океані" веде читача в балтійське приморське містечко, в шведський і норвежський порти, біля яких лежить шлях експедиції радянських кораблів. Орли капітана Людова, діючи вже в післявоєнні роки, руйнують хитрий задум заокеанських диверсантів.\nМихайлов Віктор Семенович\nПригодницька повість російського письменника Віктора Михайлова «Чорна Брама» розповідає про героїчні будні радянських прикордонників-моряків, які в суворих умовах Заполяр'я пильно охороняють рубежі нашої Вітчизни.\nЗ сторожового корабля прикордонники помітили в наших водах невідоме судно. Як згодом з'ясувалося, ворог намагайся висадити диверсанта в районі скелі Чорна Брама. Підозрілий інтерес до таємничої скелі виявляє й інший ворожий мотобот.\nРадянські моряки викривають підступні...\nЗагадковий, розділений на кілька ліній, сюжет «Бумеранга…» невідомий сучасному читачеві. Повість дуже характерна для свого часу і свого жанру — це справжній шпигунський детектив великої епохи. Радянська дійсність у В. Михайлова наповнена дуже точними прикметами часу, за які ми цінуємо справжнє ретро.\nЗірка впаде опівночі\nТак починається захоплюючий пригодницький роман Теодора Константіна «Зірка впаде опівночі». Події, що їх розкриває письменник, відбуваються в часи боїв румунської армії проти гітлерівських військ на території...\nВ романі "Балтазар прибуває в понеділок" важко навіть уявити, скільки енергії і винахідливості треба мати майорові Дуку Менеїле і капітанові Богдану Тудорашку, щоб викрити кубла шпигунів і вбивць міжнародного масштабу. У другому романі "Зірка впаде опівночі" - командування однієї румунської дивізії одержує таємне повідомлення, що серед працівників штабу знаходиться шпигун гітлерівської розвідки, якому доручено викрасти секретний шифр. Для викриття і знешкодження ворожого агента генеральний...


Актуалізація: Кіно є одним з найпопулярніших і найприбутковіших видів мистецтв. В сучасній Україні (через недостатне фінансування культурного сектору та за інших причин) вітчизняний кінематограф не надто розвинутий. Однак, він має тривалу і цікаву історію та багату мистецьку спадщину. Проблемі утворення і розвитку українського кіномистецтва також приділено не достатньо уваги у вітчизняній кінознавчій науці. Вона потребує подальшого детального дослідження і систематизації результатів.\nЗавдання: - розглянути історичні умови формуванння та розвиту українського кіномистецтва;\nПредмет дослідження: Становлення і розвиток українського кіномистецтва в історичних умовах почату ХХ століття. Хронологічні рамки: 1896 – 1939 роки. Нижня межа (1896) – перший громадський показ кіно братів Люм`єрів в Україні. Верхня межа (1939) – початок Другої світової війни і пов'язаний з цим занепад кінематографа. Історіографія: Однією з перших книг, де було висвітлено сторінки історії вітчизняного кінематографа, стала книга Я. Савченка «Народження українського радянського кіно» (1930 р.). Роки репресій, воєнні лихоліття не сприяли появі фундаментальних кінознавчих праць. І лише наприкінці 50-х років з’являються три книги нарисів «Українське радянське кіно» видавництва АН УРСР. ЇЇ автори І. Корнієнко, А. Жукова, Г. Журов, А. Роміцин дають системну картину українського кіно від пореволюційних років до повоєнних. На початку 60-х років видав свою працю «Історія українського кіно» (1962 р.) американський кінознавець Б. Берест багато в чому полемічну щодо точки зору радянських істориків.\n60-70-ті роки виявились багатими на монографічні видання, в яких висвітлювались окремі проблеми вітчизняного кіно. В 70-х роках виходять праці І. Корнієнка «Півстоліття українського радянського кіно» (1970), «Кино советской Украины» (1975). Поява цих книг зробила можливим створення академічної історії українського кіно. Із запланованих трьох томів світ побачили лише два. Швидкоплинний перебіг подій зробила третій том застарілим уже в рукописі. Видання наукових розвідок, статей на сторінках таких часописів, як «Кіно-Коло», «Кіно-Театр», вихід монографій, присвячених окремим проблемам вітчизняного кіно, стали підгрунтям для поглибленого узагальнення пошуків кінознавчої науки. Значною подією для знавців українського кінематографу стало видання в 2005 році праці французького автора Любомира Госейка «Історія українського кінематографа 1896-1995». Це унікальна в українському кінознавстві цілісна ретроспектива українського кіна, що містить низку авторських і кінознавчих версій та тлумачень. Якісно новим кроком у розвитку вітчизняної кінознавчої науки стала поява в 2006 році «Нарисів з історії кіномистецтва України». В роботі взяло участь широке коло науковців, що належать до різних шкіл і напрямків у кінознавстві. Праця представляє собою сповнену внутрішньої логіки структуризацію матеріалу, розгляд мистецьких явищ у різних ракурсах, під різним кутом зору, що надає дослідженню наукової об`ємності і стереоскопічності.\nПісля перших успіхів живої і рухомої фотографії по Європі – в Парижі, Лондоні, Брюселі, Берліні, Санкт-Петербурзі, Москві – поступ кінематографа братів Люм`єрів сягає і України. Перший його громадський показ відбувся в Одесі 18 серпня 1896 року за участи французьких кіномеханіків Поля Декора і Маріуса Шапюї. [5, 7] Наступні демонстрації кіно на території України відбувались з літа 1896-го до восени 1897 року в найбільших містах. Однак в Україні кіно демонструвалось ще до люмєрівської прем`єри. Ще 1893 року одеський винахідник Йосип Тимченко сконтруював стрибковий черв`ячний механізм-завитушку, що забезпечував переривчасту зміну зображень для проекційного стробоскопічного апарата російського фізика Ніколая Любімова. Апарат було представлено в Москві на ІХ Конгресі натуралістів і лікарів 9 січня 1894 року. Саме тоді Тимченко сконструював з М. Фрайденбергом прототип кінескопа, більше схожий на люм`єрівський пристрій, ніж на едісонівський кінескоп. Ним і зафільмував кінокритиків та юнаків, які метали списи та демонстрував фільми у січні 1895-го року – майже на цілий рік раніше від Люм`єрів. [1, 24]Після кількох приватних показів стало зрозуміло, що апарат не зацікавив нікого, і про винахід українського інженера просто забули.\nНа початку ХХ століття кінематограф як технічний атракціон втратив своє значення. Переставши дивувати одним лиш фактом демонстрації на білій полотнині зображень, що рухаються він почав шукати нові способи залучання глядачів. Тому кінопідприємці, які намагалися зберегти й розширити свою справу, почали пошук нових способів підвищення інтересу публіки до кінематографа. Саме в цей час в одній з найбільших кінодержав – у Франції – ведуться інтенсивні пошуки нових образотворчих засобів кіномистецтва. На початку 1908 року в Парижі була відкрита фірма «Filmd`Art», яка поставила своєю метою створення художніх фільмів шляхом залучення кращих театральних артистів, режисерів й художників. Сценарії взялися писати відомі французькі письменники. Це був переворот у кінематографі.Першою картиною «Filmd`Art», показаною в Росії, була «Арлєзіанка». Слідом за нею пішли «Вбивство герцога Гіза» і «Відбиток руки». Фільми мали нечуваний успіх і багато тижнів не сходили з кіноекранів.[19, 281]\nВ 1907-1908 роки необхідність постійного випуску в Росії фільмів про місцеве життя стала очевидною. За виробництва таких фільмів взялися московські представництва французької фірми «Бр. Пате», А/Т Гомон, а також кінопідприємці О. Хаджонков і О. Дранков. З 1908 року виробництво ігрових фільмів в Росії набуває систематичного характеру. Саме в цьому році був знятий перший російський фільм «Донські козаки». За повідомленнями журналу «Сине-фоно», картина мала величезний успіх. У період 1908-1909 років кіностудії Росії випустили 32 картини, переважно окремі епізоди, що відбивають історію Росії й України, а також екранізації російської та української класики. [3, 7-10]\nНаприкінці ХІХ – початку ХХ століття українські театральні трупи М. Старицького, М. Кропивницького, П. Саксаганського, І. Карпенка-Карого, а пізніше М. Садовського, А. Суслова (1898-1909), Д. Гайдамаки (1897-1919), О. Суходольського (1898-1918), Л. Сабініна (1907-1910) найчастіше зверталися до літературних здобутків М.В. Гоголя, І.П. Котляревського, М.П. Старицького, Д. Дмитренко, К. Ванченко й інших. Спектаклі українських труп мали успіх не лише на Україні, але й у Петербурзі та Москві. Постановками практично всіх «кіномовних картин» в Україні були театральні режисери або актори. Вони переносили на екран добре відомі театральні епізоди майже так, як вони гралися на сцені. Завдяки участі в кінопостановках українських театральних акторів, режисерів і художників-декораторів, вдалося наблизити кінематограф до виразності українського театру, який був на підйомі всупереч чорносотенній реакції уряду після поразки революції 1905 року. Однак театральний підхід не завжди давав свої результати. Кінематографічна постановка вимагала іншого підходу. Проте пропагування українських творів мовою оригіналу було явищем прогресивним. Перша кінодекламація українською мовою була знята у 1909 році в Харкові. Комедія-водевіль «Як вони женихалися, або три кохання в мішках» в одній дії була екранізіцією повісті М.В. Гоголя «Ніч перед Різдвом». Сценаристом і режисером виступив О. Олексієнко. Він же виконав усі ролі (Дяк, Чуб, Голова, Солоха). Фінансував постановку харківський купець і прокатник Д. Харітонов. В Україні прем`єра картини відбулась 22 січня 1910 року в харківському кінотеатрі «Аполо». [13, 18]\nСпочатку «кіномовні картини», що мали успіх у глядачів, перетворюються на звичайні фільми. О. Олексієнко перезнімає «Сватання на вечорницях» за Д. Дмитренком, Д. Байда-Суховій повторно екранізує пєсу Д. Дмитренка «Кум мірошник». Майже одночасно О. Олексієнко і Д. Байда-Суховій екранізують модну на той час драму «Жидівка-вихрестка» І. Тогобочного. На студії Д. Харітонова екранізується популярний водевіль Г. Ф. Квітки-Основ`яненка «Шельменко-денщик». У цей же час на екранах Російської імперії демонструвались стрічки на українську тему, створені російськими студіями, зокрема, фірмою О. Дранкова: «Тарас Бульба» (1909) за повістю М. В. Гоголя, «Запорожець за Дунаєм» (1910) за П.П. Гулаком-Артемовським, «Сенаторська ревізія» (1910) за М.Л. Кропивницьким й «Богдан Хмельницький» (1910) за М.П. Старицьким. Ці фільми були знятими на камеру театральними спектаклями українських театральних труп, що гастролювали в Петербурзі. [3, 10]\nВлітку 1911 року під час гастролей театру М. Садовського в Катеринославі місцевий кінооператор Д. Сахненко зафіксував на плівку кращі постановки трупи – «Мати-наймичка» за І.К. Карпенко-Карим Й «Наталка-Полтавка» за І.П. Котляревським. Спочатку зняли фільм «Мати-наймичка». М. Садовський вибрав для цього найкращі сцени з п`єси. Сам Садовський виконував роль Цокуля, відома українська акторка Л. Линицька грола Харитину, І. Маряненко виконував роль Панаса, С. Паньковський – діда мірошника, М. Петляшенко – гусара, Є.Хутріна – Марусі й П. Колісник – Рухи. У фільмі «Наталка-Полтавка» роль Наталки виконувала геніальна акторка М. Заньковецька, возного – Ф. Левицький, виборного – М. Садовський, Миколи – І. Мар`яненко, Терпелихи – Г. Борисоглебськ, Петра – С. Бутовський. Картини «Мати-наймичка» і «Наталка-Полтавка» вийшли на екран у грудні 1911 року й виявилося, що на думку істориків українського кіно, є одним з найбільших досягнень дореволюційної кінематографії в Україні. Фільми користувалися величезною популярністю. Досить відзначити, що «Наталка-Полтавка» демонструвалася аж до 1930 року. [13, 22]\nКартина «Які гарні, які свіжі були троянди» (сценарист і режисер Я. Протазанов) була спробою створити кінобіографію І. С. Тургенєва з приводу 30-річчя від дня його смерті. Екранізація роману А. Вербицької «Ключі щастя» (режисер В. Гардін і Я. Протазанов) стала одним з найбільших і найдорожчих фільмів 1913 року (його виробництво обійшлося понад 75 тис. рублів). 1913 року на львівській кіностудії «Муза» С. Веселовський планував зняти фільм «Мазепа» на сюжет однойменного твору Ю. Словацького, але фільм так і не вийшов. Результатом діяльності «Музи» став фільм на основі комедії К. Макушинського «Чарівливий лиходій», знятий у Кракові (сценарист і режисер С. Веселовський). Брати Крогульські в 1913 році починають видавати у Львові спеціалізований журнал «Сцена й екран», відкривають нову фірму «Лєополія» і запрошують головним режисером Р. Орланда, що проходив практику кілька місяців на одній з берлінських кіностудій, а також оператора з Відня. Під їхнім керівництвом на кіностудії почалась робота над стрічкою «Битва під Рацлавіцами». Премєра картини відбулась 3 січня 1914 року у львівському кінотеатрі «Коперник». Однак фільм виявився провальним і його відразу ж зняли з екрана. [13, 30-31]\nУ перші роки війни в Російській імперії деякі галузі промисловості отримали новий стимул для зросту. Насамперед це стосувалося воєнної промисловості та інших галузей господарства, що обслуговували потреби армії. Серед тих, що процвітали, виявилось і кіновиробництво. Війна докорінно змінила ситуацію на кінематографічному ринку та різко скоротила імпорт іноземних картин, було пов`язано з транспортними труднощами. Крім того, найбільші французькі, італійські й англійські кінофірми в результаті воєнних дій різко скоротили виробництво. До того ж порушилися зв`язки з кінопромисловістю Німеччини, продукт якої займав перед війною одне з провідних місць на російському кіноринку. Різке скорочення імпорту фільмів поставило під сумнів діяльність російської кіномережі, яка вимагала двох змін програми на тиждень. Ціни на фільми й прокатні ставки швидко зросли.\nЧерез підбубювання чорносотенних організацій влаштовуються єврейські погроми. Своєрідною відповіддю стало активне створення фільмів на єврейські теми. В Одесі компанія «Мізрах», що почала свою діяльність у 1913 році випускає пропагандистські фільми «Війна і євреї» і «Життя євреїв в Америці». В 1913 році компанія випустила найбільший у Росії документальний фільм «Життя євреїв у Палестині». В 1914 році вийшов документальний фільм «Життя євреїв у Румунії». Фільми на єврейські теми також активно знімає київська кіностудія С. Писарєва «Світлотінь». У 1915 році І. Софєр створив фільми «Вихрест», «Помста жидівки» і «Страчений життям». В Одесі кіностудія «Мирограф» М. Гросмана випустила комедію «Граф Зікандр» і пропагандистський фільм пронімецькі звірства «Ганьба ХХ століття». Інша кінопродукція в Україні була винятково пропагандистською. В 1915 році в Харкові були зняті «кіномовні картини»: «Герой з народу», «Відїзд на фронт або любов денщика», «За віру, царя та вітчизну» (режисер О. Олексєєнко), «Після смерті» (режисер Д. Байда-Суховій), «Спите орли бойові, або війна та життя» (режисер Д. Байда-Суховій). У Києві побачили світ «кінодекламації» К. Селіванова «Два вороги на полі брані або Серце російського солдата», «Прейскер у Каліші або Страшний привид» і Н. Наумова-Каліка «На подвиг ратний за Русь святу».\nТри фільми представляли українську тему. У Києві вийшли «кіномовні картини» «Бувальщина» (режисер О. Суходольський) і «Сватання на Гончарівці» (режисер А. Гамалій). Картину «Богдан Хмельницький» (сценарист і режисер А. Варягін) випустила в Катеринославі кіностудія Ф. Щетиніна. Стрічка була екранізацією однойменної історичної п`єси М.П. Старицького. У Києві найбільша кіностудія «Світлотінь» здійснила масштабні постановки «За старих часів живали діди» (сценарист і режисер С. Писарєв) – драму з поміщицького життя на сюжет пєси І. В. Шпажинського «Старі роки», екранізацію роману Ф.М. Достоєвського «Принижені і ображені» (режисер І. Соф`єр) і картину «Рабині розкоші і моди» (режисер І. Соф`єр). В основі фільму «Невільниці розкоші і моди» були використані два джерела – роман Е. Золя «Дамське щастя» і матеріал скандального процесу над московською кравчинею.\nКіностудії в Україні в 1916 році випустили 10 фільмів – в основному – «кіномовні картини» на військову тему, які були поставлені у Києві («Братовбивча війна», «У кривавому лютому бої») та Катеринославі («Помер бідолаха в лікарні військовій»). Ці картини на відміну від ура-пропагандистських агіток 1914 року, втілювали «пораженські» настрої, які особливо яскраво виявилися у 1916 році з причини невдач царської армії на полях боїв Першої світової. Кіностудія С. Писарєва «Світлотінь» у Києві випустила дві картини. Мелодрама «Влада жінки» (режисер С. Писарєв) розповідала про нещасну любов юнака, котрий згодом став знаменитим піаністом. Драма «Вбивство на постоялому дворі» (режисер І. Софєр) була вільною екранізацією роману Еркмана-Шатріана «Таємниця вапняної печі». Ательє Робинкова й Когана в Катеринославі й московське товариство «Продалент» здійснили спільну постановку «Тринадцять чорних лебедів» (драма про давню ворожнечу російської та єврейської родин). До 1917 року в Україні різко зменшується випуск «кіномовних картин», і основне місце в кіновиробництві займають професійні ігрові фільми нових кіностудій. Інтенсивне зростання кіновиробництва в Росії, що досягло кульмінації в 1916 році, не припинялося й у перші місяці 1917 року. Виникнення потужних прокатних організацій, що впливали на весь російський кіноринок, обумовлено інтенсивним розвитком під час війни кіновиробництва й кіномережі. [13, 41]\nВ роки, коли проходила підготовка і здійснення так званої культурної революції, враховуючи, що дві третини населення було неписьменним, надзвичайно важливі культурні завдання покликаний був виконати, насамперед, просвітницький кінематограф. Тоді й розпочалась справді велика організаційна і творча робота працівників кіно: задіяння пересувних кіноустановок, використання найрізноманітніших форм культурно-освітньої пропаганди тощо. Особливого значення ВУФКУ надає також просвітницько-виховним картинам, так званим культфільмам. Багато уваги приділяється санітарно-освітній роботі і нормам гігієни в кінематографі. Зявляються стрічки «Жертва підвалу» М. Бака, Л. Замкового, «Азіатська гостя» М. Вернера. Саме з цієї тематики починається виробництво просвіницьких фільмів, і йому приділяється особлива увага. Трохи пізніше, відповідно до нагальних потреб розвитку народного господарства, на екрани виходять стрічки, покликані знайомити глядача з новітніми технікою та технологією, передовими методами роботи в промисловості і сільському господарстві, оглядові фільми про багатства надр, природу України – «Боротьба з посухою», «Боротьба з шкідниками», «Одеська сіль», «Трактор», «Перлина степу», «Одеські курорти» тощо. Найпершим науково-популярним фільмом вважається стрічка «На крилах книжки», що розповідала про історію розвитку книгодруку, а найзначнішим для того періоду – «Людина і мавпа» (1930) А. Вінницького, який продовжив напрям, започаткований знаменитою «Механікою головного мозку» (1925) В. Пудовкіна. [1, 39]\nЩе одна постать золотого віку ВУФКУ – Петро Чардирін – російський режисер, кінематографіст підприємства Ханжонкова, котрий зняв 200 стрічок до революції. Після повернення в 1923 році з еміграції зняв на Одеські кіностудії 16 стрічок. Серед перших його ігрових фільмів соціального чи антирелігійного характеру – «Магнітна аномалія» (1923), «Хазяїн чорних скель» (1923), «Кандидат у президенти» (1924). Одним з найкращих його доробків вважається фільм «Указія» 1925 року (за сценарієм Г. Стабового). Ця картина пригодницького жанру про радянського розвідника, якому доводилось діяти у ворожому оточенні становить перший детектив більшовицького типу. [5, 31] В 1926 році Чардирін знімає автобіографічний фільм «Тарас Шевченко». Зйомка цієї двосерійної стрічки була приурочена до 112-ї річниці від дня народження поета і являла собою цілісний опис його життя. Успіхом цього великого фільму завдячувати слід Амвросію Бучмі – за блискуче виконання ним головної ролі. Нажаль фільм вийшов доволі скромним, у ньому переважає схематичний переказ біографії поета. На догоду існуючим на той час уявленням автори вдалися до прямолінійних протиставлень різних верств, ілюструючи назрівання «класової боротьби». [21, 59] Проте «Тарас Шевченко» був сприйнятий як велика культурна подія в Україні, а незабаром й здобув міжнародний успіх.\nНаступний фільм Чардиніна – «Тарас Трясило» був поставлений в 1927 році за мотивами однойменної поеми Володимира Сосюри і присвячений одному з ватажків повстань ХVІІ століття проти польської шляхти. Головну роль виконував вже добре відомий Амвросій Бучма. Задум фільму втілено як народну епічну трагедію. В боротьбі за волю гинуть батько й мати героя, сестра Марина, кошовий Кобза; конає страшною смертю сам Трясило. Картина мала великий касовий успіх, але незабаром критика починає бачити в ній авторську тенденційність – коли приділено забагато уваги козацькій старшині і замало соціальному аспектові. [5, 32] Визначною постаттю в кіноіндустрії 20-х років був театральний режисер, засновник мистецького об`єднання «Березіль» Лесь Курбас. В 1924-1925 роках на Одеській кінофабриці він ставить три картини, котрі хоч і не збереглися, однак добре описані в кінознавчій літературі. [21, 60] 1924 року Курбас знімає свою дебютну картину «Вендета» (за сценарієм М. Борисова і Г. Страбового), в якій йдеться про чвари попа і дяка, що нагадує антиклерикальну агітку. Саме в цій стрічці дебютував великий актор українського кіно Амвросій Бучма. Того ж року Курбас ставить фільм «Макдональд» - справжній памфлет на адресу англійських можновладців, насичений елементами трюкового детективу, втечами, розслідуваннями, запозичених з традиції цирку і мюзик-холу. Знятий 1925 року, наступний фільм «Арсенальці» вважають найдосконалішою його роботою. Це пригодницька фабула про більшовицьке січневе повстаня 1918 року, в центрі якої молодий патріот і вродлива розвідниця, котрі мають налагодити контакт між робітниками заводу «Арсенал» та червоноармійцями. В цій стрічці вперше в радянському кіно застосовуються прийоми подвійного екрана, панорами та наїзду. [5, 27] Із розвитком кіноіндустрії та переповненням екрана імпортними фільмами ВУФКУ намагається привабити до себе весь український творчий потенціал - письменників, журналістів, драматургів, фотографів, художників-декораторів. Встановлюючи нагляд над усіма секторами кінопромисловості, партія аж ніяк не слабше контролює й ідеологічне спрямування кіно. З метою засудження незалежницьких кіл та їхнього політичного провідника Симона Петлюри, ВУКФУ замовляє низькопробний фільм «ПКП/Пілсудський Купив Петлюру». Ще одна спроба історичної хроніки, знята студентами Одеського кінотехнікуму – «Трипільська трагедія» є розповіддю про комсомольців Київщини, які приєдналися до червоноармійського полку і який замордували петлюрівці. Ця історична підробка вважається більшовицьким варіантом битви під Крутами. [5, 34-35]\nПоєднуючи мистецькі фільми з популярним кіно, ВУФКУ орієнтує своє виробництво на екранізацію класиків літератури. Свідченням можуть бути фільми 1927 року: «Микола Джеря» й «Навздогін за долею» Марка Терещенка за твори Івана Нечуя-Левицького та Михайла Коцюбинського, «Сорочинський ярмарок» Григорія Гричера-Чериковера, за Миколою Гоголем, «Королі воску» Йозефа Рони, за повістю Івана Франка «Борислав сміється» та ін. [5, 38] Такі екранізації розцінювались, передусім як засіб здійснення пропагандистських завдань і являли собою переважно примітивні кіноілюстрації літературних першоджерел. [1, 40-41] Серед знаних кінорежисерів 20-х років чільне місце в українському німому кіно посідають Георгій Стабовий і Георгій Тасін, що перш ніж здійснити власні постановки співпрацювали з В. Гардіним та П. Чардиріним як сценаристи. 1927 року Стабовий ставить свій перший повнометражний фільм за сценарієм Соломона Лазуріна «Два дні». Сюжет фільму – дворецький Антон (Іван Замичковський) охороняє маєток господарів, оточений більшовиками, серед яких і його син Андрій (Сергій Мінін), котрого Антон любить, хоча й не поділяє його політичних поглядів. Як тільки повертаються білогвардійці, син господаря видає Андрія, якого засуджують до смертної кари. Антон вирішує помститися за сина й підпалює будинок. Майже одночасно з «Двома днями» було поставлено фільм Г. Тасіна «Нічний візник» (1928). Картина оповідає історію візника Гордія Ярощука (Амвросій Бучма), який щоб порятувати дочку від впливу революціонерів-більшовиків, до яких вона приєдналась, наводить на них контррозвідку. Трапляється ж так, що її саму заарештовують і розстрілюють, а розлючений Годій мститься своїм кривдникам. [21, 62]\nЗолотий період 20-х років, що став наслідком так званої політики коренізації, більше ніколи не повториться в історії українського кіна. Ухвалена Сталіним, щоб заспокоїти селянство, починаючи з 1923 року українізація здійснюється непослідовно, слабкими засобами й нерішучими чинниками на тлі боязкого населення, на початку 1930-х років припиняється взагалі. Таким чином це призводить до занепаду національного кіно і профанацію інтересів радянської держави. Українське кіно 1930-х років\nЗ 1930 року почав уже діяти єдиний Всесоюзний орган управління кіносправою – Союзкіно. 1933 року він був реорганізований в Головне управління кіно і фотопромисловості з безпосереднім підпорядкуванні Раднаркому. В 1936 році цей главк був ще раз перепідпорядкований Всесоюзному комітетові у справах мистецтв – з метою нібито посилення турботи про підвищення культурного рівня кінопрацівників і поєднання управління кіновиробництвом з розвитком мистецтва. Насправді це робилось для посилення централізації і здійснення тотального контролю як в цій, так і в інших галузях художнього виробництва, – цілковитого перетворення кінематографії на підрозділ агітпрокату. Віднині кінематограф у СРСР загалом, кіновиробництво в Україні – зокрема, буде підпорядковуватись цим і тільки цим завданням більшовицької пропаганди й агітації. У такий спосіб вже наперед були запрограмовані твори однобічні, невиправдано тенденційні, а відтак і свідомі чи підсвідомі фальсифікації історії, містифікації реального життя. Цілком природно, що подібна централізація, яка вже сама по собі була виявом крайнього посилення тотальної духовної диктатури, та пов`язана з цим диктатури, та пов`язана з цим атмосфера наростаючого фізичного й морального терору, непевності, підозрілості, не могли не позначитись згубно на кінопроцесі. Катастрофічне падіння кіновиробництва супроводжувалося й загальним пониженням ідейно-художнього рівня фільмів. Для України це означає ще й цілеспрямоване затирання рис національного обличчя в усіх виявах суспільного життя, особливо кінематографії. Більше того, сам кінематограф під ширмою інтернаціонального мистецтва ставав чи не найефективнішим засобом денаціоналізації та русифікації. [1, 48-50]\nПерехід від німих до звукових стрічок відбувається поетапно, залишаючи чимало часу для німого кіно – аж до Другої світової війни. Продовжують знімати німі картини, озвучувати зафильмовані раніше («Арсенал», «Два дні», «Нічний візник», «Злива») й демонструвати в німий спосіб звукові. В 1930 році виходить перший український звуковий фільм «Симфонія Донбасу» Дзиги Вертова. Ця справжня симфонія шуму машин і повсякденного життя із синхронними записами людського голосу є ліричним і натуралістичним документальним фільмом про індустріалізацію Донецького басейну. При зйомці фільму режисер використовував метод звукового контрапункту за допомогою першої мобільної установки радянського синхронного кіно. [5, 62]\nКрім теми колективізації, кінематографістів помітно захоплює тема робітничого класу. Зразком такої тематики став фільм Анддрій (Арнольд) Кордюм «Вітер з порогів» (1930), в якому йдеться про проблеми спорудження греблі Дніпрогесу, що тягне за собою соціальні, економічні, екологічні та культурні наслідки. Остап не може змиритися зі зникненням порогів і віддаленням доньки, котра пішла працювати на Дніпробуд. Однієї ночі він вирішує перерубати линви і спрямувати плоти на перемичку, щоб затопити котлован, але сам тоне в вирі, ставши жертвою свого ж лихого вчинку. Кінопродукцію 1930 року доповнено й історичними та революційними фільмами. Це «Чорні дні» Павла Долини, «Охоронець музею» Бориса Тягна (тут в останнє на екрані з`являється Іван Замичковський), «Мірабо» Арнольда Кордюма. Серед фільмів, присвячених соціалістичному вихованню свідомості можна назвати «Контракт» Євгена Косухіна, «Секрет рапіда» Павла Долини, «Квартали передмістя» Григорія Гричера-Чериковера та «Людина з містечка» Григорія Рошаля. Останніми фільмами, знятими під маркою ВУКФУ стали світські драми «Дві жінки» Григорія Рошаля, «Пять наречених» Олександра Соловйова й «Тобі дарую» Василя Радиша. [5, 68-69]\nКінематограф розвивається під пильним наглядом цензури. У кращому випадку фільми виходять і за кілька днів щезають з екранів. Скажімо, «Заставу коло Чортового Броду» Мирона Білинського перероблено кілька раз і врешті припинено виробництво. Перебуваючи на Київській кіностудії, російський режисер Абрам Роом знімає картину «Суворі юнаки» за кіноп`єсою Юрія Олеші. Йому вдається зафільмувати твір рідкісної краси, але надто абстрактний на той час. Тому він зазнає критики за надмірний естетизм. Фільм не подобається верхівці і його забороняють для показу. Не зважаючи на примус чи на поступки задля виживання, не всі режисери знімають ідеологічно знецінені картини. Леонід Луков в1936 році випускає фільм «Я люблю» про робітничий класна тлі шахтарського пейзажу дореволюційного Донбасу, із соціальною драмою в центрі твору. Ця прозаїчна картина насичена поезією, гумором і пристрастю, режисер не дбає про певний еталонний стиль. В 1936 році Іван Кавалердзе знімає поспіль «Прометея» і «Наталку Полтавку». Перша – це друга частина незавершеної трилогії «Коліївщина» - «Прометей» – «Дніпро». Вона охоплює період від кінця ХVІІІ століття до Жовтневої революції і грунтується на мотивах Шевченкової поеми «Кавказ». Івася (Іван Твердохліб), бідного кріпака, який працює на землях поміщика Свічки (Лесь Сердюк), розлучено з його нареченою Катериною (Поліна Нятко), продано в дім розпусти. Рекрутований до війська, він вирушає на війну. Його друга Гаврілова (Данило Антонович) страчують за підбурювання до повстання. Але його останній крик пробуджують Івася і полонених грузинів та веде до повстання. «Прометея» визнано останнім великим твором Кавалерідзе. Перші критичні відгуки – схвальні, хоча невдовзі йому закидають недосконале знання історичних фактів і схематичність персонажів. Фільм негайно зникає з екранів і перспектива створення третьої частини трилогії перестає бути для нього реальною, завершити її вже ніколи не вдасться. «Наталка Полтавка» – перша радянська кіноопера в дусі переповненої етнографізмом і театральності серії «Українських пісень на екрані». Наталка (Катерина Осмяловська) кохає бідного Петра (М. Платонов), котрий пішов шукати щастя. До неї тим часом залицяються дідугани: виборний Макогоненко (Іван Паторжинський) і возний Тетерваковський (Григорій Манько). Заскочені зненацька поверненням Петра, претенденти йдуть геть, і одруження молодої пари справді відбувається. [5, 88-89]\nЩодо пропагандистських фільмів, то вони ледве заповнюють порожнечу, яка щойно утворилась в кіновиробництві. Це «Чий кандидат?» Віктора Довбищенка, «Пальма» Юрія Гольцева, а також «Новели про героїв-льотчиків» Олександра Уманського. З появою музичних комедій сатиричні та ексцентричні кінокартини поволі відходять на другий план. Прикладом єфільм «Багата наречена» Івана Пирьєва. Ідеться про життя в одному колгоспі. Бухгалтер Ковінька (Іван Любєзнов) закоханий у Маринку (Марина Лудиніна), найкращу робітницю, але Маринка дивиться тільки на привабливого тракториста Павла (Борис Безгін). Тому бухгалтер підробляє трудові показники свого суперника. На щастя, любов і трудова інспекція врешті-решт перемагають. [5, 93-94]\nВ 1939 році Іван Савченко знімає ще один історико-революційний фільм – «Вершники» за однойменним романом Юрія Яновського. Стрічка починається в степу з бою чотирьох братів, узятих відповідно до української націоналістичної, царської, анархістської та комуністичної армій. Розробляючи доручений сценарій, Всеволод Павловський нещадно нівечить текст роману на вимогу цензури. Головна дійова особа – Чубенко є викапаним агітпропівським героєм пролетаріату. Друга – командир партизанів селянин Недоля розпалює ненависть селян до націоналізму й анархії. Саме поєдинок між братами Половцями, комуністом Іваном (Петро Масоха) й націоналістом Оверком (Микола Братерський), дає зрозуміти масштабність трагедії, спричиненої розшаруванням в суспільстві та військовими бунтами. Це тема смерті нації, спустошеної клановим та політичним розбратом її синів. До списку революційних фільмів слід додати кілька класичних оборонних стрічок: «Морський пост» Володимира Гончукова, «Ескадрилія №5» Абрама Роома, «Винищувачі» Едуарда Пенцліна та Віталія Кучвальського.\n5. Госейко Л. Історія українського кінематографа 1896-1995. – К., 2005. 6. Жукова А.Є., Журов Г.В. Українське радянське кіномистецтво 1930-1941. – К., 1959. 7. Журов Г.В. З минулого кіно на Україні: 1896-1917. – К., 1959. 8. Капельгорська Н.М., Глущенко Є.С. Начерки далекої кіноісторії. – К., 2005. 9. Капельгорська Н.М. Кіномистецтво України в біографіях: кінодовідник. – К., 2004. 10. Корнієнко І.С. Кіно і роки. Від німого до панорамного. – К., 1964. 11. Корнієнко І.С. Півстоліття українського радянського кіно. – К., 1970.\n12. Корнієнко І.С. Українське радянське кіномистецтво. Нариси 1917-1929. – К., 1959. 13. Миславський В. Перше століття ігрового кінематографа в Україні (1907-1917 рр.) // Нариси з історії кіномистецтва України. – К., 2006. 14. Мощенко М. У нас є велика історія кіно… // Українська культура. – 1998. – №7.\n16. Мусієнко О. Українське кіно 1930-х років: по той бік соціалістичного реалізму // Нариси з історії кіномистецтва України. – К., 1958. 17. Сабуцький М. Літопис першого століття українського кіно // Кіно-Театр. – 2002. – №2.\n19. Садуль Ж. Всеобщая история кино: в 6-ти томах. – М., 1958. – Т. 2. 20. Скуратівський В. Українське тоталітарне кіно // Нариси з історії кіномистецтва України. – К., 1958.\n21. Тримбач С. Історія українського кіно (1910-1920-ті роки) // Нариси з історії кіномистецтва України. – К., 2006. 22. Шимон О.О. Сторінки історії кіно на Україні. – К., 1964. ОТКРЫТЬ ДОКУМЕНТ В НОВОМ ОКНЕ


В Івано-Франківську вшанували пам'ять жертв комуністичного терору\nЗаходи відбулися сьогодні на місці масових розстрілів в’язнів тюрми НКВС.\nЯк повідомляє УНІАН, представники обласної і міської влади, ветерани Української повстанської армії, політичних партій національно-патріотичного спрямування, громадськість міста зібралися у меморіальному комплексі «Дем'янів Лаз», щоб вшанувати жертв комуністичного терору, своїх земляків, яких розстріляло НКВС у Станіславській (Івано-Франківській – УНІАН) тюрмі на початку 1941 року.\nУчасники заходу поклали вінки і квіти на могили невинно вбитих. Священики греко-католицької і православної церков відслужили поминальну панахиду.\nНа віче голова Івано-Франківської обласної ради Олександр Сич наголосив, що «сьогодні ми вшановуємо наших попередників, які увійшли у кращі світи, і це стало доброю українською традицією. У цей день поминати українських героїв стало традицією після першої світової війни, після перших визвольних змагань. І тому нині молимось на могилах у пам’ять про них. У Дем’яновому Лазу вшановуємо тих, хто загинув від більшовицького режиму на Прикарпатті. Бо ми не завжди знаємо, де вони загинули і де їхні могили від 1939 і до 1991 року. Тут поховані і члени ОУН, і звичайні люди. Їх злочин був у тому, що всі вони хотіли бути собою: розмовляти українською мовою, виконувати українські традиції, ходити до української церкви. За це їх знищили».\nДовідка УНІАН. Дем'янів Лаз – урочище біля Івано-Франківська, місце масових розстрілів в'язнів із тюрми НКВС. Розстріли проводили в кінці червня 1941 року перед відступом радянських військ. Під час розкопок в урочищі знайшли людські кістки 525 чоловік. Особи 22 з них вдалось встановити, робота в архівах СБУ дозволила визначити імена ще 400 страчених.\nУ 1970 році після передачі на Радіо «Свобода» місцевий ландшафт змінили важкою технікою (екскаватори, бульдозери), щоб завадити майбутнім спробам пошуків. Незважаючи на це, у 1989 році було проведено успішні розкопки, які організувало місцеве відділення «Меморіалу». В 1998 році неподалік від поховань відкрили меморіальний комплекс "Дем'янів лаз".


▪ Алла Лазарева 27 березня, 2017\nЧутки про те, що саме Франція найбільше гальмує надання Україні безвізового режиму з Європейським Союзом виникли не вчора. Свого часу, за президентства Ніколя Саркозі, саме Париж озвучив заперечення стосовно перспективи кандидатства України в НАТО. “Аби не дратувати Росію”, - відверто заявив тодішній речник уряду Жан-Франсуа Копе. Подібні ж острахи відвідують французьких політиків, щойно заходить мова про імовірне кандидатство України в ЄС, продаж летальної зброї Києву або інші політичні та економічні проекти, які б ширше відкрили двері західних інституцій та організацій для України.\nВтім, справедливості заради треба визнати, що президент Олланд та його команда, хоч і не є активними союзниками України, все ж під московську дудку не танцюють. Попередній міністр закордонних справ, Лоран Фабіус, дозволяв собі відверто жорсткі ремарки на адресу Кремля. Нинішній очільник дипломатичного відомства, Жан-Марк Ейро, значно обережнійший у формулюваннях, проте нападника із жертвою, як, скажімо, Марін Ле Пен, не плутає.\n“Франція не те щоб відверто гальмувала надання безвізу Україні, але делікатно наголошувала на небезпеках, які неминуче виникнуть, якщо безвіз дістане велика країна, на території якої триває війна, - пояснив Тижню, на умовах анонімності, працівник МЗСу Франції. - Всі ми бачимо, як ускладнила собі життя Анґела Меркель тим, що запросила на помешкання до Німеччини сирійських біженців. Цього року французи обирають нового президента. Тема потужної міграції з Африки та Близького Сходу активно експлуатується і крайніми правими, і правими консерваторами. Соціалісти при владі значно толерантніші до новоприбулих. Вони не мають великих шансів провести свого кандидата до Єлісейського палацу на наступні п”ять років, тому можуть собі дозволити відносну свободу дій. Сьогодні позиція Парижа на переговорах по безвізу є швидше стримана, ніж негативна. Ми розуміємо, що новація неминуче збільшить кількість як кандидатів на притулок з України, так і нелегалів у пошуках роботи на ринках ЄС.”\nСпівбесідник Тижня наголосив, що попри застереження й побоювання окремих країн, домовленості, що були досягнуті у понеділок та вівторок на цьому тижні в Брюселі, переглядатися не будуть, і десь у червні-липні Україна матиме режим безвізового проїзду до ЄС. Власники біометричних паспортів зможуть залишатися на території Євросоюзу по 90 днів раз на півроку, без права вчитися та працювати. Загальний механізм призупинення такого режиму затверджений 28 лютого. 29 почалися відповідні тристоронні консультації Ради Європейського Союзу, Європарламенту та Єврокомісії щодо встановлення безвізового режиму для українців. “Все йде дуже добре, аби не наврочити”, - поділився спостереженнями один з українських дипломатів.\nЯк повідомляє УНІАН, у відповідності до процедури, після схвалення лібералізації візового режиму з Україною на міжінституційних переговорах це рішення має бути підтверджено Комітетом постійних представників країн-членів ЄС (COREPER) та Комітетом Європарламенту з питань громадянських свобод. Після цього законодавча ініціатива має бути проголосована на пленарному засіданні ЄП і затверджена на засіданні Ради ЄС. Свої підписи під документом повинні поставити президент Європарламенту та представники Ради. Документ має бути оприлюднений в Офіційному журналі ЄС і набуде чинності через 20 днів.\nЧому Україна так поспішає з безвізовим режимом, зрозуміло. По-перше, владі потрібні хоч якісь успіхи на міжнародній арені, а президентові — бодай одна знакова виконана обіцянка. На тлі глухого куту, до якого завели нас Мінські домовленості, лібералізація візового режиму виглядає веселим променем надії для активної частини українського суспільства, що полюбляє подорожувати й має на це кошти. По-друге, перспектива близьких французьких президентських та німецьких парламентських виборів означає перезавантаження правлячих еліт (повне або часткове) у двох впливових державах ЄС. Олланд і Меркель вже погодилися на перспективу безвізу для України. Якщо Францію очолить Марін Ле Пен або Франсуа Фійон, цілком може статися, що нові лідери спробуть встромити до вже затвердженого сценарію додаткові вимоги.\nЧитайте також: Європарламент визначив дату голосування за безвіз для України\nЧому Європейський Союз демонструє максимальну обережність, також не є таємницею. Континент лихоманить від власної слабкості та від нездатності знайти ефективні відповіді на виклики часу. Міграційна криза вже паралізує й без того повільні та мляві європейські інстинуції. Перезавантаження світової політики вже почалося, але ще не зрозуміло, на які нові конфігурації впливів у світі воно виведе. Конкретно Франція сильно ризикує отримати президентом відверто промосковського політика (або в спідниці, або ні — не принципово). До ворожки не ходи - євроскептики вчепляться за вияв довіри до України в своїй інформаційній війні проти Брюселю. І не факт, що не розкачають ще більше і так хитку ситуацію. Проте чим відрізняється правовий простір від неправового — Україна всі заявлені критерії виконала. Брюсель може зволікати, але не має права скасувати процес. Тому безвіз в України буде. Колись. Ймовірно, влітку.\nбезвізовий режим, Алла Лазарева\nПорошенко пообіцяв не підтримувати Трудовий кодекс без антидискримінаційних норм\nУкраїна має отримати безвіз з ЄС до середини червня - АП


Пляжна хвиля на волоссі: робимо самі\nРозслаблені локони виглядають сексуально і привабливо. Влітку вони легко досягаються купанням в солоному морі і природною сушкою на сонечку. А що робити тим, хто поки не полетів на відпочинок у теплі краї? Є дуже простий спосіб - текстуруючий спрей. І зробити його дуже легко.\nКрок 1. Візьміть порожню і чисту пляшку з кришечкою-розпилювачем, заповніть водою (200-250 мл).\nКрок 2. Додайте у воду 2 повних столових ложки морської солі. Струсніть, щоб перемішати. Можна використовувати органічну кам'яну сіль (Не куховарську!)\nКрок 3. Додайте в соляний розчин 1 чайну ложку вашого улюбленого гелю для укладання волосся. Знову струсіть. Гель додасть волоссю більше текстури.\nКрок 4. Нанесіть отриманий спрей на дуже вологі або мокрі волосся. Чи не розчісувати волосся після цього! Можна розправляти тільки пальцями, якщо потрібно. Краще сушіть природним шляхом. У процесі сушіння мисліть волосся, щоб створювати хвилясту текстуру.\nВи вже спланували свою весну? Ми теж підготували свій список справ. Сподіваємося, він допоможе тим, хто поки не знає, що точно потрібно зробити з понеділка.\n1. Посадіть квітка. Початок весни - саме час посадити паросток (або насіннячко) і почати його вирощувати. Рослини «знають» природний цикл, вони виростуть швидше і краще в цей час.\n2. Обзаведіться свіжою зеленню. Навесні, дійсно, все росте пишним цвітом. Радимо зараз завести кілька горщиків, в яких будете вирощувати цибулю, петрушку і кріп. І у вас весь сезон буде свіжа зелень на столі.\n3. Перегляньте свої обіцянки , Які ви давали собі на початку року. Що там було? Пити більше води, стежити за харчуванням, більше читати? Напевно, більшість з цих обіцянок поки не виконано. Саме час написати новий, весняний список і почати втілювати його в життя.\n4. Приберіть зимові речі на зберігання. Це заняття може стати дуже приємним, якщо купити спеціальні пакети і красиві коробки. Не забудьте підписати кожну упаковку, щоб на початку осені швидко все дістати.\n5. Приберіть будинок. Купуйте нові засоби з освіжаючими ароматами, і ефект від прибирання буде вас приємно радувати, незважаючи на втому і рутину.\n6. Продумайте весняний гардероб. Напевно, щось ще треба прикупити: парфуми, косметику, туфлі?\n7. Приготуйте шкіру до сезону відкритих нарядів. Заплануйте сауну, пілінг, зволожуючі процедури (ванна, масла).\n8. Купуйте сонцезахисний крем і насолоджуйтеся весняним сонцем без обмеження!\nНігті, багато в чому, відображають наш спосіб життя і загальний стан здоров'я. Але й догляд за нігтями залишає свій слід в їх зовнішньому вигляді. Перевірте, чи всі ви робите правильно в цьому напрямку?\nОтже, наші 5 порад для здорових і красивих нігтів:\n1. Лак для нігтів - завжди!\nКоли на нігтях лак, то ви не кусаєте їх і не чіпаєте задирки. До того ж, шар лаку - це свого роду захисний панцир для нігтів, що запобігає лущення і тріщини. Якщо хочете відпочити від яскравих відтінків лаку - наносите прозорий або тілесний.\n2. Правильні пилочки.\nНе використовуйте металеві, вони ламають нігті і дуже грубо впливають на нігтьову пластину. Краще рішення - кришталеві або скляні пилки. Вони не руйнують ніготь, і дуже довговічні.\n3. Підпилюйте нігті правильно:\n- Радимо користуватися пилою до того, як ви знімаєте старий лак. Пояснення в пункті 1. Лак захищає від розтріскування і руйнування. А після підпилювання ви зможете знімати старий лак спеціальною рідиною.\n- Завжди підпилюйте нігті в одному напрямку, довгими штрихами. Це довше, але результат вартий зусиль. Робити рухи пилочкою взад і вперед небажано, це розшаровує нігті, призводить до тріщин.\n4. Піклуйтеся про кутикула.\nЗдорові кутикули - це здорові нігті. Не обрізайте їх, а відсувайте дерев'яною паличкою після ванночки з теплою водою. Потім використовуйте масло для кутикули і масажуйте з ним кутикули близько 2 хвилин. Замість спеціального масла можна використовувати оливкову олію, а на ніч втирайте в кутикулу бальзам для губ.\n5. Рідше звертайтеся до гелю і акрилу.\nВідновлення нігтів після гелевого або акрилового манікюру займає дуже тривалий час, хоча салони стверджують зовсім протилежне. Не слухайте рекламу, грунтується на своїх відчуттях. Якщо ваші нігті тонкі, то гель або акрил зробить їх дуже слабкими, а відновлення займе півроку, не менше.\nВам потрібні всього п'ять лаків для нігтів, щоб бути в тренді цієї весни. Подіуми підтверджують!\n1. Сміливий колір.\nЦей тренд увазі насичений і чистий колір. Чи не неон і не пастель, а сильний соковитий відтінок. У Burberry це був жовтий, у Prabal Gurung - пластмасовий синій. Який виберіть ви?\nМеталіки в цьому сезоні мерехтливі і м'які, без дзеркального відблиску і натяку на дорогоцінні метали. Такі нігті були на весняних показах 3.1 Phillip Lim, Ellie Saab, Nina Ricci: бронза, срібло, мідь.\nНейтральні відтінки Навесні-2014 будуть класичними тілесними, але є й пастельні варіанти, коли колір не імітує натуральний відтінок нігтів. Приклади - від Diane von Furstenberg, Just Cavalli, Tom Ford, Holly Fulton, JINsoon for Vera Wang.\nБілий лак став «полотном» для простих і графічних ідей (місячний манікюр, смужка, горох), а може бути і окремим «твором». Білу тему обіграли Emerson, Tracy Reese, Dannijo.\n5. Складний темний колір.\nТемні нігті створюють незвичайний і сексуальний контраст з легкими весняними нарядами, - так вирішили автори показів Marc Jacobs, Alexis Mabielle і John Rocha. Якщо чорний - не ваш колір, спробуйте насичений винний, чорно-зелений або глибокий синій.


У Косові відкрили школу шляхетних українок | Курс\nУ Косові відкрили школу шляхетних українок\nСуспільство 08:31, 18.12, 2016\nУ Косові відбулося відкриття школи шляхетних українок. У районній бібліотеці провели перше заняття щомісячної школи.\nЗавідувач бібліотеки Марія Копчук коротко розповіла про благородні наміри школи. До речі, її слухачами є учні віком 11–14 років, проте школа є відкритою для всіх охочих, пише "Гуцульський край".\nБлагословив подію отець-декан Роман Іванюлик. Отець Роман сказав, що він щасливий з того, що в аудиторії є діти, які хочуть здобути те, що не можуть отримати з Інтернету. Адже кожна дівчина має бути доброю людиною, дружиною, щирою українкою. Гостями свята були працівники бібліотеки, учасники клубу інтелігенції Косова, просвітяни і, звичайно, косівські союзянки, котрі є ініціаторами започаткування школи шляхетних українок.\nПро завдання і мету діяльності школи вели мову голова районного осередку Національної спілки письменників України Аделя Григорук, колишній ректор Косівського інституту прикладного та декоративного мистецтва Катерина Сусак, голова районної організації Союзу українок Анна Богдан, психолог Оксана Соколюк.\nСлухачам школи розповіли, що у традиції українського народу з давніх часів велося, що жінки були грамотними. Освіта для жіноцтва була пріоритетом, оскільки розумна людина думає, аналізує, вона є вільною. Йшлося й про те, що жінка має бути доброю господинею – вміти варити, пекти, прати і прибирати. А ще – навчитися поєднувати в собі якості жінки і лідера. Про вироблення особистого «его» говорили чи не найбільше, зокрема про те, що дівчатка мають починати свій день з вранішньої молитви та про інші релігієзнавчі засади.\nШкола організовується з просвітницькою метою і передбачає різні навчальні напрямки: виховання духовності і моралі; спілкування у родині і сім’ї; організація культурного відпочинку; пропаганда здорового способу життя; налагодження комунікацій у молодіжному й суспільному середовищі.


Кошовий з "Квартал 95" розсмішив першим побаченням доньки - ЗНАЙ ЮА\nКошовий з "Квартал 95" розсмішив першим побаченням доньки: "Шукає нареченого, схожого на батю"\nВарвара Кошова пожартувала над зірковим татом разом з акторами студії "Квартал 95"\n30 жовтня 2019, 15:10\nУ новому випуску "Вечірнього кварталу" актори студії "Квартал 95" відіграли номер, в якому добродушно висміяли, як Євген Кошовий турбується про свою старшу доньку - Варю.\nУ гумористичній сценці висміяли те, як дівчинка ходила на своє перше побачення. Ролик опублікували на офіційний YouTube-канал "Кварталу 95" і продемонстрували знімки, на яких Кошовий стежить за своєю донькою на побаченні з найнесподіваніших місць. На фото Кошовий ховався під лавкою, за дерево, в сумці кур'єра Glovo і постав у вигляді продавчині.\nКадри з відео\nЮрій Ткач, один з "кварталівців", припустив, що дівчинка зустрічається з "уродом" і сказав це Кошовому: "Це що виходить, твоя донька з якимось уродом зустрічається… Тому що дівчатка завжди шукають собі нареченого, схожого на батька".\nУкраїнських глядачів розсмішило відео, та вони залишили позитивні коментарі:\nНагадаємо, раніше Єльцин - агент СБУ і таємний склад ядерної зброї України: кварталівці розкриють держтаємницю і справжню мету візиту Тома Круза.\nТакож Знай.uа писав, що Зеленський вперше відреагував на пісню Кошового і хору Верьовки про Гонтарєву: "Президент не...".\nЩе Портал Знай.uа повідомляв, що "Квартал 95" нахабно висміяв депутатів Зеленського на очах у мільйонів: "Краще б ми тренера для собак взяли".\nТеги: Квартал 95 Євген Кошовий\nЄвгену Кошовому – 35: у мережі показали, як "лисий з Кварталу" виглядав до популярності\nКошовий опинився в підземному царстві: фанати втратили дар мови


Разумков прокоментував інформацію про те, що може стати спікером Ради - новини ZIK.UA\nНовини » Політика неділя, 21 липня, 2019, 11:08 Читать эту новость на русском\nЛідер «Слуги народу» Дмитро Разумков припускає, що може посісти місце спікера у новому парламенті. Однак поки вважає, що за це рано говорити.\nПро це він розповів перед голосуванням, передає Українська правда.\n«Все можливо, але про це ще рано говорити», – йдеться у повідомленні.\nРазумков додав, що президент Володимир Зеленський мусив розпустити Раду через байдужість депутатів до своїх обов’язків. Також він зазначив, що зараз триває «третій тур виборів».\n«Щодо декомунізації, то Конституційний суд сказав своє слово. Але вважаємо, що ініціативу з перейменуванням треба було віддавати людям. Зокрема, винести це питання на місцевий референдум», – сказав він.\nЙого також спиталися про можливий союз із партією Саакашвілі. Однак жодних домовленостей між політсилами немає.\nЧитайте також: Разумков хоче, щоб питання декомунізації вирішували місцеві референдуми.


16:46, 20 травня 2021 р.\nНайцiкавiше мiсце клубного сайту Ельслотс – гральний зал. Там гравцiв чекають надiйнi, як годинники Tissot, апарати онлайн визнаних в свiтi виробників грального софту: Novomatic, Booohgo, EvoPlay, NetEnt, Microgaming, Evolution Gaming, Atronic, Betsoft, FunkySpins, Playtech, Ігрософт, Red Tiger. Гравцям надане щире меню слотiв – на любий смак!\nМеню для геймерiв\nЗнайти в рiзноманiттi пропозицiй elslots казино саме тi автомати онлайн, якi цiкавi вiдвiдувачам, допомогає їх зручна класифiкацiя за актуальними ознаками. За певними критеріями пошуку на на панелi сайта налаштована низка окремих розділів. Зокрема:\n· в «Обрані» – зараховують лише ті гральні автомати, якi визначить собi певний користувач. Для цього треба кожному на своiму пристрою натиснути на позначку (зiрку), розташовану в верхньому куту iконки обраного слоту;\n· роздiл «Виробники» вiдкриває розподiл iгр за походженням вiд їх розробникiв;\n· «Популярнi» – містить двадцятку слотiв, якi пропонує elslots casino, урахувавши статистику найчастiшого використання всiма вiдвiдувачами сайту;\n· «Новi» – вiдкриває пiдбiрку iгр, розмiщених останнiм часом;\n· «LIVE DEALERS» («Дiлери наживо») – вiдчиняє доступ до набора традиційних iгр казино: покер, рулетка, блекджек, баккара, кості;\n· «Всі ігри» – повне зiбрання iгр, якi наразi наявнi на сайтi: нараховує близько двох сот найменувань;\n· «Iгри на бонуси» – набiр iгр, в яких можливо отримати бодай якiсь бонуси;\n· «Слоти» – усi iгровi апарати цього виду, якi наразi наявнi на сайтi;\n· «Настільні» – роздiл настiльних iгор: наразi мiстить iгровий автомат European Roulette Pro та ще кілька рулеток;\n· «Швидкі» – сторiнка, де представленi ігрові автомати онлайн з майже миттєвим встановленням результату. Наразi тут наявнi бiльше двадцяти iгр: Four Aces (Чотири аси), Heads & Tails («Орли та Решки»), «Колесо Фортуни», Rock Paper Scissors, та інші.\nВ гральному залi elslots передбаченi й додатковi сервiси.\nПо-перше, праворуч на панелi відведено мiсце для стрiчки новин про те, хто й скiльки виграє на сайтi в даний момент. Неможливо не звернути увагу, як рухаються зверху вниз (з зупинками в декiлька секунд) стандартнi iнфокарти, де вказують: слот, на якому виграє певний гравець, нікнейм цього щасливчика та поточна сума виграшу (в гривнях). Стати анонiмним героєм цих новин може кожний, хто грає в цьому клубi на реальнi грошi.\nДля новачкiв в нижнiй частинi панелi розмiщена довiдкова iнформацiя про те, як грати (зокрема – без витрат грошей, демонстрацiйному режимi) на запропонованих слотах, чим вони особливi та iнше. На останнє висловленi декiлька зостережень вiд адмiнiстрацiї щодо обачливостi пiд час гри. Цим пiдтверджується, що даний клуб ставиться до своїх клiєнтiв вiдповiдально, бо не дарма його фiрмi-оператору надано ліцензію вiд Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей, державного органу України, уповноваженого контролювати цю дiяльнiсть.\nА бiльш детальнi пояснення щодо певних категорiй iгр наданi на окремих сторiнках вiдповiдних роздiлiв, сумiжних з гральним залом.


Двох фігурантів «справи Хізб ут-Тахрір» відправили до ШІЗО, — адвокат • Портал АНТИКОР\nДвох фігурантів «справи Хізб ут-Тахрір» відправили до ШІЗО, — адвокат\nДвох фігурантів першої бахчисарайської групи, обвинувачених у «справі Хізб ут-Тахрір», Енвера Мамутова і Ремзі Меметова, перевели в штрафний ізолятор ШІЗО.\nПро це повідомив адвокат Рустем Кямілєв під час зустрічі громадського об’єднання «Кримська солідарність», — передають Крым.Реалии.\n«З 24 вересня Енвер і Ремзі не виходять на зв’язок. Коли людина вже етапована в колонію, вона має можливість зателефонувати своїй сім’ї. Уже п’ять днів вони не виходять на зв’язок. З величезною вірогідністю можу сказати, що, швидше за все, вони перебувають у штрафному ізоляторі», — пояснив адвокат.\nРаніше трьох засуджених у Росії у першій бахчисарайській «справі Хізб ут-Тахрір» кримських татар Зеврі Абсеїтова, Енвера Мамутова і Ремзі Меметова етапували з СІЗО в Ростові-на-Дону до місць відбування покарання.\nНагадаємо, фігурант «справи Хізб ут-Тахрір» (ялтинська група) Вадим Сірук заявив, що не розраховує на милосердя суддів, а сподівається на допомогу громадських діячів і політиків, які працюють на шляху звільнення всіх політв’язнів.\nТеги статьи: КримРемзи МеметовЕнвер МамутовРустем Кямілєв\n29 сентября 2019 г., 21:09 Просмотров: 223\nУ поліції порушили справу через затриманя російськими силовиками українського судна\nОкупанти провели в Криму навчання з підводним човном


Історія холодильника, ремонт і заправка Франківськ | Сервісний центр Пленет\nІсторія створення холодильника від сервісного центру Пленет\nПерші кроки в створенні холодильників і холодильного обладнання\nВельми цікавою виявляється історія створення холодильників. Ми знайшли кілька версій історії їх створення. Ну наприклад було б дурним вважати, що роком “народження холодильника” може бути той рік, коли певна особа (неважливо якого він чину, наукового ступеня і положення в суспільстві мав), запропонував той чи інший апарат, так званих “холодильних машин”. Приміром французький інженер Ф.Карре, запропонував в 1860 р машину для отримання водяного льоду. Але з таким же успіхом “прабатьком” сучасного холодильника можна вважати і мюнхенського вченого К. Лінде, його перша машина працювала на метиловому ефірі. А ось друге його “дітище”, розроблена в 1874 р – працювало вже на аміаку! І справно працювала на одному з пивоварних заводів в Трієсті з 1874г. до 1908р !! Але ми не будемо сперечатися про те хто перший і в якому саме році створив перший холодильник. Хоча “ХОЛОДИЛЬНИК” – це може тільки в нашому, сучасному понятті, є прямокутний шафа, начинена кабелями, трубками і електронікою. Насправді давайте вважати, що це “якийсь пристрій” без певних форм, метою якої є процес охолодження того чи іншого предмета. Що стосується давності винаходу холодильника – так воно не датується XIХ століттям! Існують записи датовані ще XVI століттям, де в Європі широко використовувалися технології охолодження … Дуже цікаву історію створення технологій охолоджень і холодильників, правда на російській мові, ми знайшли тут . Ми також схильні думати, що вона більш об’єктивна ніж версія, по якій потрібно вважати “прабатька холодильника”, того чи іншого конструктора. Адже охолодження використовувалося дуже давно. І датувати його, наприклад XIX століттям, було б несправедливо по відношенню до наших предків.\nNext Як конструкція холодильника? Як і чому він виробляє холод?\nPrevious Робота в Галичі!!!!


Тарифи на світло - скільки платитимемо з 1 жовтня 2021 - «ФАКТИ»\nНові тарифи «на світло» запрацюють з 1 жовтня: подробиці і кого стосується\n11.08.2021 382648 1 13:35 — 11 серпня 2021\nПісля довгих дискусій про підвищення тарифів на електроенергію для населення, в уряді таки прийшли до рішення — ціна «на світло» зміниться з 1 жовтня 2021 року.\nЯк повідомляє прем'єр-міністр Денис Шмигаль, з 1 жовтня домогосподарства, які споживають менше 250 кВт/год, будуть платити по 1,44 грн за кВт/год. Тобто, ціну знизили — наразі вона становить 1,68 грн кВт/год.\nДля тих, хто споживає більше електроенергії, ціни залишать без змін.\nФото зі сторінки Дениса Шмигаль в соцмережах\nРаніше повідомлялося про сценарій уряду для уникнення різкого збільшення тарифів на електроенергію. Так, у Мінекономіки пропонували тимчасово ввести в Україні пільговий тариф на електроенергію — 1,44 грн за 1 кВт/год. Покривати різницю доведеться всім обленерго, відмовившись від ремонтів обладнання, від заміни аварійних ліній електропередачі. За задумом авторів, новий тариф не буде залежати від кількості спожитих кіловат і залишиться у силі до 30 квітня 2022 року.