4 технології, які "зробили" президентські вибори - Анатолій Шара́ / ЛІГА.Блоги - LIGA\n4 технології, які "зробили" президентські вибори\nЦя президентська кампанія запам’яталася декількома ключовими моментами, якими я вирішив поділитися. Це допоможе зрозуміти чому Володимир Зеленський переміг Петра Порошенка несподівано легко.\nТри роки тому я б не міг подумати, що колонка Віктора Бобиренка “Чому наступним президентом стане Зеленський” стане пророчою. Автор досить детально описав як можна перемогти український істеблішмент, не використовуючи для цього гігантських ресурсів. Але, чесно кажучи, тоді його текст мало хто сприйняв серйозно - до виборів було далеко та й головною парою розглядалися Петро Порошенко та Юлія Тимошенко. Проте реальність виявилася зовсім іншою. Повертаючись до сьогодення, багато хто називає вибори президента України в 2019 році безпрецедентними за градусом напруги в суспільстві, проте я б не був таким категоричним. Оскільки подібну вулканічну температуру можна було спостерігати в 2004 році, не менш гаряче було й в 2010. Щоправда в 2014 все пройшло в один тур. Одначе тоді й обставини вимагали швидкого рішення.\nЦе вже стало певною традицією в Україні, що кожні вибори подаються політтехнологами як ледь не останні в житті: як не боротьба темряви зі світлом, то цей клятий цивілізаційний вибір “Захід чи Росія”. Цьогорічна кампанія теж пройшла під знаком епохальних словоформ. З технологічної точки зору це виглядає зрозумілим, адже завданням іміджмейкерів є отримати переможний результат через те вони й максимально драматизують/радикалізують інформаційний простір. Цьогорічна кампанія теж пройшла під епохальними лозунгами. В цьому контексті потрібно пам’ятати, що це призводить до демонізації опонента та породження почуття ненависті до тих, хто має відмінну точку зору. І якщо агонізувати настрої в суспільстві, використовуючи природжену експресивність та імпульсивність, політичним технологам - це звична справа, то державі загалом це дуже шкодить. Адже породжені хвилі ненависті ще довго будуть прокочуватися країною, поширюючи суцільний негатив та розбрат. Я думаю, що зайвим є нагадувати, що в сучасній Україні подібний підхід протиставляє регіони один одному. А це дуже небезпечно з огляду на “рускую вєсну” 2014 року. Проте ця президентська кампанія запам’яталася декількома ключовими моментами, якими я вирішив поділитися. На мій погляд, це допоможе зрозуміти, чому Володимир Зеленський переміг Петра Порошенка несподівано легко.\nКризові комунікації або Свинарчук - gate.\nРозрахунок Порошенка використати “армію” як символ безпеки та захисту був правильним. Це підтверджують результати соціологічного дослідження, проведеного Київським міжнародним інститутом соціології, Українським центром економічних та політичних досліджень ім. О.Разумкова та Соціологічною групою "Рейтинг" опубліковане в листопаді 2018 року. Вони свідчать, що військові дії на Донбасі хвилювали 66.5% опитаних. І в теорії це мало принести гарний результат, але розрахунок зламався коли журналісти Bihus.info виклали своє розслідування про розкрадання державних грошей в УкрОборонПромі. Інформація приведена в цих відео справила ефект ядерної бомби в інформаційному просторі держави. Головний меседж був дуже простим - оточення президента Порошенка заробляє на оборонці. Гіршого сценарію було й не придумати. Скандал набув величезного поширення. І от тут виявилася перша помилка - відсутність негайної реакції. Очільнику держави потрібно було реагувати якнайшвидше, щоб уникнути створення конкурентного наративу. Порошенко ж обмежився реакцією через соціальні мережі. А громадяни чекали на його жорстку публічну реакцію. Ясно, що одними лиш повідомленнями в Facebook та виступами членів команди таку інформаційну хвилю не переб’єш. Як наслідок в медійному просторі було створено чітку асоціацію “армія => корупція=> Порошенко”. При цьому прізвище головного фігуранта розслідування журналістів Гладковський/Свинарчук стало мемізованим символом корупції. Тим часом конкуренти очільника держави заповнювали медійний простір потрібними меседжами. І зв’язок Президента з Армією, незважаючи на всі його заслуги, вже носив вкрай токсичний характер. Звичайно, що саме розслідування не зачіпало безпосередньо Порошенка, але емоційна прив’язка “Гладковський - це друг президента” суттєво підвищувала його анти-рейтинг та звужувала маневри для захоплення електорату конкурентів. Ці слова підтверджуються результатами спільного соціологічного дослідження, проведеного трьома соціологічними компаніями (КМІС, Центр Разумкова та Соціологічна група Рейтинг), в яких Порошенко очолив анти-рейтинг кандидатів. Половина опитаних заявили, що не проголосують за нього за будь-яких обставин.\nУ потоці битв прибічників Порошенко та Зеленського якось забулося ім’я людини, яку бачив майже кожен українець, що користується YouTube. Цю людину звати Дмитро Гордон. Його потужна пропагандистська робота на цьому відео-хостингу дозволила отримати 6% голосів андердогу виборів Ігорю Смешко. Його відео-ролики з елементами агітації набирали від 2 млн до 9 млн переглядів. В кожній з них Гордон жорстко критикував Петра Порошенка. Варто підкреслити, що популярність він завоював презентуючи себе як сміливого “правдоруба”, який викриває злодіяння влади. Це рефреном звучить в кожному відеоролику. Один з постулатів політичного піару звучить так “якщо хочете, щоб виборець почав розділяти Ваші погляди то повторіть йому їх 50 разів”. Також Гордон дав кожному глядачу те, що люблять всі без винятку - це дотичніть та володіння таємницями. Це езотеричне почуття може створювати політичні чудеса. Журналіст постійно говорив своїм глядачам ”те, що я вам скажу, не скаже ніхто більше…”, “за інформацією джерел, які я не можу назвати…”, “я нещодавно дізнався від високо-обізнаних людей, що…”, “я маю відкрити вам таємницю, що…”, “я розумію, що те, що я зараз скажу, це абсолютна сенсація, але все ж…”. Ці фрази перетворювали будь-яку інформацію, яка йшла після них на доконаний факт. Зазвичай, це була нищівна критика Петра Порошенка. Разом це все відібрало у діючого президента значний шмат інтернет-аудиторії.\nПрограш в соціальних мережах.\nТретій ключовий момент, на який хочеться звернути увагу, це робота в соціальних мережах. Конкурент Порошенка у другому турі виборів активно займався просуванням свого політтехнологічного образу нового лідера. Команда Зе! відкрила Instagram для політики. Це пізніше стало їх однією з основних переваг. Але давайте краще поглянемо на цифри присутності опонентів в віртуальному просторі.\nЯк видно з даних, то Зеленський лідирує в трьох сегментах соціальних мереж: в YouTube, Instagram, Telegram, а Порошенко лише в Facebook. Це просто неймовірні цифри за три місяці роботи. Одначе, все ж потрібно зазначити, що Зеленський як медійна персона просував себе задовго до президентської кампанії. Так йому вдалося успішно “колонізувати” Instagram та YouTube. Крім того, майже всі його агітаційні ролики закінчувалися закликом до дії. Потенційні виборці відчували співучасть до важливих процесів, тоді як в Порошенка просто ре-транслювали головні меседжі кампанії в соціальних мережах, без особливого креативу. Цей процес більше дратував, ніж приносив користі. Правда, вже під час кампанії в другому турі, піарники Порошенка спробували відігратися, але було обмаль часу. Команда Зе! виходила до різних аудиторій з дуже зручним меседжем “ми за все добре, ми проти всього поганого”, що об’єднувало навіть україномовну та російськомовну аудиторії.\nХто б що не говорив, але не можна недооцінювати значення цього серіалу для загальної перемоги. Він був створений студією “95 квартал”. Головну роль в ньому зіграв Володимир Зеленський. Перші серії вийшли ще в листопаді 2015 року. Відразу потрібно сказати, що “Слуга народу” став найрейтинговішим серіалом українського телебачення за підсумками того року. Він став безумовним лідером каналу 1+1 по всім аудиторіям. Я не хочу переповідати сюжетну лінію серіалу, а просто приведу вражаючі цифри, які наочно продемонструють його вплив на медіапростір: на офіційному YouTube каналі “Кварталу 95” його переглянули понад 100 млн людей. Окрім “Вау” тут більше нічого сказати.\nЦим серіалом Зеленський створив собі безпрограшний медійний образ, який потім грамотно експлуатувався його політтехнологами. Це, в принципі, й дозволило йому вести кампанію дистанційно, не перевтомлюючи себе виснажливими турами по Україні. Адже, кожен його потенційний виборець й так вже сформував в себе в голові образ ідеального кандидата.\nПідсумовуючи все вищесказане, можна виділити декілька важливих уроків на майбутні парламентські вибори:\n1. На будь-яку кризову ситуацію політику потрібно реагувати негайно, адже конкуренти швидко заповнять медіа-простір своїми меседжами.\n2. Робота з популярними відео-блогерами. Вони все більше впливають на громадську думку, замінюючи традиційних лідерів думок: громадських та релігійних діячів, письменників, музичних зірок.\n3. Створення різнопланового образу в соціальних мережах. Не потрібно в цю надзвичайно мобільну сферу людського спілкування переносити статичні образи традиційних піар-технологій.


На Топ модель по українськи 2018 приїхали батьки! | Топ-модель по-українськи\nТоп-модель по-українськи › Новини › На «Топ-модель по-українськи» приїхали батьки!\nНа «Топ-модель по-українськи» приїхали батьки!\nВ ефірі Нового каналу – найзворушливіший випуск модельного реаліті. Запасайтеся серветками – плакати доведеться всім\nБільше двох місяців учасники проекту «Топ-модель по-українськи» не бачили і не чули своїх батьків (мобільні телефони у хлопців та дівчат забирають відразу після телекастингів). Словом, рівень сумування зашкалював. Цього тижня сім’ї возз’єднаються!\nАня Троян про секс з Єгором Степаненком: «Коханий так мені цього і не пробачив»\n– За дев’ять тижнів зйомок учасники втомилися, і ми з експертами вирішили підтримати їх, – каже ведуча Нового каналу Алла Костромічова. – А заодно й випробувати їхні модельні навички. Ми запросили батьків не просто пообніматися з дітьми на галявині. Вони стали глядачами першого дефіле тижня. Учасники про це, звісно ж, не знали. А ми змогли оцінити, чи можуть вони цілковито зосереджуватися на роботі, не звертаючи уваги на обставини. І чи вийде в них стримати емоції, зібратися у дуже зворушливий момент.\nЗустрічі з батьками в різному форматі проводили у всіх сезонах «Супермоделі по-українськи» і «Топ-моделі по-українськи». Тому учасники дуже чекали, коли ж настане ця мить.\n– Я ніколи не говорив мамі, що люблю її, – зізнається Єгор Степаненко. – Хоча це найважливіша і найдорожча в моєму житті людина. З самого мого дитинства батько з мамою розлучені. І я був дуже на тата за це ображений. Ми з ним спілкуємося, але дуже рідко. Бачимося десь раз на два роки. Нещодавно я за власною ініціативою їздив до нього в гості. Спілкувався з його дружиною, з двома своїми зведеними сестрами. Чесно кажучи, більше уваги мені приділяли всі вони, а не мій батько.\nМайже в усіх учасників є якісь проблеми у спілкуванні з батьками. Яна Кутішевська тікала колись із дому, і з мамою бачиться дуже нечасто. Юля Дихан страждає, що мама рідко буває ніжна з нею.\n– У мене офігенні батьки, я їх обожнюю, – каже Юля. – І завжди можу розраховувати на підтримку з їхнього боку. Але все життя борюся за увагу і любов мами. Мені іноді здається, що тато в деякій мірі замінює мені її. Я – його принцеса, він мене любить. Мама рідко мене обіймає, не говорить, що любить. І це важко…\nА от Максим Осадчук, напевно, єдиний з учасників, хто у приїзд своєї мами не вірив взагалі.\n– Тривалий час до проекту ми не спілкувалися, – говорить Макс. Я зізнався мамі у своїй нетрадиційній орієнтації, і вона не змогла мене зрозуміти. Потім переїхав жити до Львова. Я б дуже хотів із нею помиритися, та чи захоче цього вона?\nДізнаємося сьогодні о 19:00 у новому випуску «Топ-моделі по-українськи» на Новому каналі!


Подолати “рекламну кризу” допомагають мультиплатформенні майданчики | Український Журналістський Фонд\nПодолати “рекламну кризу” допомагають мультиплатформенні майданчики\nУ зв’язку з суспільно-політичною ситуацією в країні перше півріччя 2014 року у всіх видавців пов’язано з мілінням рекламних потоків і пошуком додаткових шляхів монетизації.\nУ рівненському видавничому домі “ОГО” знайшли вихід із ситуації, поєднавши кілька платформ – телебачення, інтернет та газету.\nПерші випуски “ТелеМайдану” і “Ранкової кави” вийшли у березні, нині програми виходять щотижня і дають сталий дохід видавництву. На “Ранкову каву” часом навіть буває невеличка черга з клієнтів.\nЯкі кроки знадобилися, щоб запустити мультиплатформенні майданчики, “Редакторському порталу” розповідає головний редактор Видавничого дому “ОГО” Віталій Голубєв.\nВидавничий дім “ОГО” – це декілька друкованих ЗМІ та інтернет-портал www.ogo.ua. Ще в нашому холдингу є партнерський телеканал “Рівне 1”. Десь у 2007 році ми почали думати, як найбільш ефективно поєднати ресурси усіх наших ЗМІ.\nМи багато їздили на конференції, семінари, тренінги… Поступово прийшло розуміння, як це втілювати на практиці в умовах невеликих регіональних редакцій.\nУ 2008 році пішли на експеримент – об’єднали газетний і телевізійний ньюзруми. Структурно це виглядало так: у Видавничому домі “ОГО” створили новий відділ – телевізійний. Він став виробляти новини та інформаційні програми на замовлення телеканалу. До відділу перевели частину колишніх телевізійників. Цей управлінський крок мав тоді два наслідки:\nоптимізували штат – було стільки-то у двох редакціях стало стільки-то в одній;\nгазетярі, працюючи поруч з телевізійниками, поступово вчилися робити телепродукт.\nУ такому форматі ми пропрацювали рік, але криза 2009 року змусила затягнути паски. На телеканалі порахували, що власне виробництво дешевше, ніж аутсорсинг за вищезазначеною схемою, й експеримент згорнули.\nТаким чином структурно ми повернулись до моделі 2007 року, але журналісти ВД здобули неоціненний досвід телевізійного продакшну.\nДо слова, сьогодні половина телевізійного ньюзруму – вихідці саме з газетної редакції, які або залишились на телеканалі, або перейшли туди згодом.\nМої спостереження за цим процесом такі: специфіка платформ освоюється швидко. Звісно, не кожен може працювати в кадрі, бути обличчям каналу, але робити інформпродукт – просто. Були б мізки і бажання.\nПро монетизацію нових мультимедійних форматів тоді мова не йшла. Тоді метою було скоріше оптимальне використання людських, технічних і фінансових ресурсів + крос-промо.\nНині новий етап – ми намагаємося монетизувати наші мультимедійні напрацювання, тобто поєднуючи можливості тексту, відео, інтернету, ТБ і друкованих ЗМІ.\nСьогодні маємо два мультимедійні майданчики, які чудово надаються до монетизації – “ТелеМайдан” і “Ранкова кава”.\n“ТелеМайдан” – спільний проект Видавничого дому “ОГО” і телеканалу “Рівне 1”.\nФормат: 20-хвилинне ток-шоу в ефірі телеканалу “Рівне 1”, двоє ведучих і двоє гостей. Ведучі – я і редактор “Рівненської газети” Ольга Данилюк. Участь у програмі платна. Тематика – суспільно-політична.\nЦе інтерактивне шоу – нам дзвонять глядачі у студію, в ефірі лунають коментарі й запитання користувачів сайту.\nВідео програми ми розміщуємо на наших сайтах, збираючи додаткову аудиторію. За підсумками програми газета “ОГО” публікує текстовий матеріал (півсторінки А3).\nТобто учасник програми “ТелеМайдан” отримує три потоки вихідної інформації: власне ефір, наступного дня – відео в інтернеті, за кілька днів – стаття в газеті.\nЩодо ресурсів, то використовували готову студію телеканалу, в якій знімаються усі ток-шоу і тематичні програми. Для її оформлення виготовили два банери. Маленький нюанс – заради економії коштів банери зробили універсальними – без назви програми – і тепер вони прикрашають студію під час усіх суспільно-політичних ефірів.\nВедучі – від Видавничого дому “ОГО”, а режисерсько-технічна команда – від телеканалу. Роботу з потенційними клієнтами поклали на менеджерів відповідних рекламних відділів.\n“Ранкова кава” – інтерв’ю-проект Видавничого дому “ОГО”. Газетне інтерв’ю – це добре, але ми записуємо його ще й на відео. Ведуча – редактор “Рівненської газети” Ольга Данилюк.\nФормат реалізації: записуємо 20-хвилинне відеоінтерв’ю, анонсуємо його на порталі, потім виставляємо разом із текстовою розшифровкою, а в найближчому випуску тижневика “ОГО” публікуємо газетну версію розмови.\nОптимізації витрат досягаємо тим, що для запису “Ранкової кави” використовуємо наявний редакційний фотоапарат з функцією зйомки відео. Штатив позичаємо в колеги-журналіста (його власний).\nМісцем зйомки спочатку було кафе поруч із редакцією, яке виявило зацікавленість у партнерстві (з них – місце і кава). Перший “млинець” вийшов загалом вдалим, але з одним “але”: ми не прорахували такий фактор як наявність фонової музики.\nПереглянувши перший відеозапис, зрозуміли, що музика заважає звуку. Кафе знаходиться у великому торговельному центрі, і домовлятися довелося б з адміністрацією торговельного центру. Ми цього робити не стали. Просто знайшли іншого партнера – ресторан у центрі міста, в 5 хвилинах від редакції.\nОсновна складність реалізації мультиплатформених рішень пов’язана зі складнішою координацією роботи проектної команди. По-перше, видавничий дім і телеканал – це дві різні юридичні особи. Тому керівникам комерційного блоку доводиться враховувати ці фактори, досягаючи відповідних домовленостей з клієнтами.\nДруге і головне – не боятися розширити компетенцію керівника, який координує роботу всієї команди. У проектній роботі велика ймовірність несподіванки, непрогнозованості. Хтось має брати ініціативу на себе, не побоюючись десь відступити від раніше запланованого, десь піти на ризик, десь спробувати щось зробити по-іншому, ніж робили досі.\nЩоб гарно продавати проект, необхідно подбати про промо. Для “Ранкової кави” зробили окрему рубрику на порталі, щоб потенційні клієнти бачили всі програми і анонси разом. Також на порталі є спеціальний банер, який веде у розділ.\nДля “ТелеМайдану” днями виготовили три білборди, які розмістили в жвавих точках міста. Там немає контактних телефонів, лише адреса сайту телеканалу. Завдання інше – підвищення впізнаваності брендів.\nЕтапи реалізації мультиплатформенних проектів:\nПерший етап: прописати ідею проекту і призначити керівника.\nДругий етап – технічна підготовка. Для телепроекту потрібен певний час на виготовлення заставок, облаштування студії.\nТретій етап – монетизація. Монетизувати “ТелеМайдан” почали після кількох пілотних випусків. “Ранкову каву” – з першого випуску.\nЯ переконаний, що для регіонів однією з ключових переваг мультиплатформених рішень є саме створення єдиної “точки входу” для інформпотоків, формування пропозиції, яка даватиме комплексне інформаційне рішення для клієнта. Все-таки варто пам’ятати: у регіонах надзвичайно багато зав’язано на людських контактах, тому варто формувати настільки повне рішення, щоб клієнт уже не шукав не те що альтернативних, а й додаткових інформаційних пропозицій.


Назва Xv спортивні ігри школярів Васильківщини: змагання з футболу\nX V спортивні ігри школярів Васильківщини: змагання з футболу\n1 місце – Кожухівська ЗОШ\n2 місце – Путрівська ЗОШ\n3 місце – Вінницькоставська ЗОШ\nШ осте місце посіла команда Калинівської ЗОШ І-ІІІ ст. №1, поступившись п’ятим місцем команді Глевахівської ЗОШ І-ІІІ ст. У матчі за третє-четверте місце змагались хлопці з Мар’янівки та Саливінок. Два тайми закінчилось у нічию (1х1), і долю третього місця вирішували пенальті. Влучнішими виявились юнаки з Мар’янівки (2х1) і вони ж посіли почесне третє призове місце. В головному матчі за чемпіонство зустрілись команди Гребінківської ЗОШ І-ІІІ ст. та Митнишької ЗОШ І-ІІІ ст. Основний час гри теж закінчився з рахунком (1х1), але пенальті краще пробили юнаки з Митницької ЗОШ І-ІІІ ст., які й стали чемпіонами Васильківського району серед ЗОШ у 2011 році. Друге місце посіла сильна команда з Гребінківської ЗОШ І-ІІІ ст., яка стала срібним призером Чемпіонату. Всі переможці та призери отримали кубки і грамоти , а кожний гравець команд-призерів повіз додому медаль і грамоту за завойоване місце в цих змаганнях.\nВасильківської райдержадмі-ністрації. Безпосереднє проведення змагань покладається на головні суддівські колегії з видів спорту,...\nV юнацькі спортивні ігри зі спортивного орієнтування\nТерміни змагань: 15-19 липня 2010 р. V юнацькі спортивні ігри зі спортивного орієнтування\nОбласні дитячі спортивні ігри «Старти надій» серед учнів загальноосвітніх навчальних закладів проводить департамент освіти І науки,...


POSTUP/BRAMA - Таліби розпродують Будд у розсип\nТаліби розпродують Будд у розсип\nЗруйнувавши близько місяця тому дві гігантські статуї Будди в долині Баміан, афганський рух Талібан намагається тепер розпродавати уламки древніх статуй.\nУламки доставлені на 10 вантажівках у прикордонний із Пакистаном район Афганістану, і тепер посередники намагаються знайти в Пешаварі зацікавлених покупців, у першу чергу з числа іноземців.\nТак, ці посередники уже вийшли на відомого британського торговця азіатським антикваріатом Джорджа Брістоу із пропозицією придбати шматки зруйнованих статуй. Крім цього, британському крамарю нібито запропонували купити повністю збережену статую Будди в повний зріст, виконану зі сланцю, і декілька фрагментів древніх фризів.\nВідразу ж після того, як стало відомо про плани талібів знищити буддійські святині, до них зверталися уряди Японії, Шрі-Ланки, а також ряд відомих музеїв із проханням викупити статуї.\nА приватне шрі-ланкійське буддійське товариство Maha Bodhi Society оголосило про початок кампанії зі збору грошей на відтворення в натуральну величину двох гігантських статуй Будди. Спочатку, передає ВВС, одна з 50-метрових статуй буде відтворена в зменшеному масштабі – щоб наступні покоління мали уявлення про те, як виглядали ці буддійські реліквії, що простояли півтори тисячі років у ніші в скелі. Раніше уряд Шрі-Ланки (де буддизм є основною релігією) уже запропонував талібам викупити в них уламки статуй. Невідомо, правда, чи будуть ці фрагменти якимось чином використовуватися під час відтворення гігантських фігур, чи прибуття уламків на Шрі-Ланку буде мати суто символічне значення.\nКрім того, прем’єр міністр Шрі-Ланки Ратнасірі Вікраманайак заявив про те, що він обговорює з представниками інших країн можливість викупити в талібів збережені в Афганістані буддійські реліквії.\nФранцузький Paris Match написав у статті “Таліби впали на голову” наступне: “Вони перетворили жінок на рабів, вони привели до влади терор, тепер вони оголосили війну минулому. Півтори тисячі років перетворено на порох”.\nТепер цей “порох” має принести варварам непогані гроші.


The Will of the People: Public Policy Portal - Влада регіоналів осточортіла всім настільки, що вже у печінках сидить\nПроблеми, які обсіли одеситів, мало чим відрізняються від тих, із якими нині щодня стикається кожен із нас. Багатьох пікетувальників я вже знаю в обличчя, тільки плакатів тепер у них побільшало, бо і всілякі неподобства та негаразди валяться на їхні голови сніговою лавиною. Ось знову вимагають від фірм-дурисвітів обіцяного житла, за яке вже давно заплачено грубі гроші, вкладники багатьох будівельних кооперативів. На плакатах уже значиться більш як півтора десятка адрес заморожених новобудов, де ще торік чи позаторік мали б відсвяткувати новосілля більше двох тисяч людей. Вони регулярно виходять пікетувати міськраду, минулого разу на їх підтримку навіть виступили місцеві свободівці. Мерія їх слухати не захотіла, а правоохоронці навіть не пропустили у сесійну залу народного депутата від ВО «Свобода» Павла Кириленка, який мав намір оприлюднити вимоги обдурених вкладників кооперативів. Тижнів зо два тому пікетувальники перекрили дорогу на роботу меру Одеси Олексію Костусєву, але того попередили про пікет, і він уник зустрічі.\nНе вперше влаштовують акції протесту й підприємці славнозвісного одеського «Привозу» та ринку «Острів», яких позбавляють роботи. Мерія фактично передала ці дуже прибуткові об’єкти у загребущі руки приватних фірм. А ті, за підрахунками учасників пікету, щомісячно переказують до міської казни лише по 2 тисячі гривень, а щонайменше по 30 мільйонів гривень кладуть собі до кишені чи переказують в офшори. Захищаючи свої робочі місця, продавці ринку «Острів» навіть у ці морозні ночі не залишали їх. Та у лютому «холодна» війна з підприємцями переросла у «гарячу». На них напали охоронці приватної агенції «Слов’яни», вони застосували дубинки, вогнегасники і сльозоточивий газ, били людей дубинками й ногами. Хіба не знає мер про те, як на ринках квітне махрова корупція?\nВийшли цього разу з протестом і медики, невдоволені тим, що у місті під приводом «оптимізації» закриваються доступні лікарні, що спотворена й доведена до абсурду система надання швидкої допомоги. Поруч із ними в пікетах стояли власники незаконно знесених гаражів та автостоянок, люди, обурені забудовою пляжів, приморських схилів та парків. А група молоді з волонтерської організації «Час змін» вийшла на захист братів наших менших, які потерпають не лише від живодерів, а й жорстоких дресирувальників та фотографів. Волонтери сподіваються, що міськрада цього разу підтримає законопроект депутата Костянтина Ржепішевського «Про заборону використання тварин вуличними фотографами».\nА загалом настрій у пікетувальників був далеко не райдужним, бо всі попередні їхні звернення і заяви місцева влада ігнорувала, тож надії що цього разу вона почує глас волаючих у пустелі майже ні в кого не було.\nДошкульний удар по амбіціях брехливого мера-обіцяльника\nЯк і планували активісти обласної організації партії «УДАР», вони саме цього дня влаштували велику виставку фотодокументів, що засвідчили облудність регіональної міської влади, очолюваної Олексієм Костусєвим. Іменуючи себе «народним мером» «другим Дюком Рішельє», він за час перебування у кріслі міського голови не спромігся виконати й десятої долі своїх передвиборних обіцянок. Вдарившись у політику, витрачав кошти міської казни на впровадження російської мови як регіональної, на реставрацію імперських символів минулого, на перейменування вулиць, названих іменами українських патріотів, на самовихваляння на сотнях білбордів, якими обліплена Одеса.\nСвоїй виставці представники боксерської політсили дали назву «ВДНГ» («виставка досягнень народного господарника»), зосередивши увагу громадськості перш за все на вкрай занедбаному вигляді вулиць, доріг, дворів, зон відпочинку міста. Світлини для експозиції ініціаторам акції радо надавали численні добровільні помічники. Тут бачимо і балкони, які падають на землю разом із людьми, і будинки, які розвалилися вже цього року, і спотворені й занехаяні пам’ятники архітектури, якими колись так славилася Південна Пальміра, і знищені зелені оази… Всього не перелічити.\nОглядаючи ці фотозвинувачення меру, люди скрушно хитали головами, лаяли його і заявляли, що такого «народного господарника» слід достроково потурити не лише з міськради, а й із самої Одеси.\nФашистів не виявили, а «антифашистський» лемент уже зчинили\nУсю площу перед мерією заполонили цього разу мобілізовані регіоналами двірники, державні службовці та кількасот студентів Одеської юридичної академії, очолюваної одіозним політиком-українофобом, співавтором горезвісного мовного законну Сергієм Ківаловим. До цього гурту, як і слід було чекати, долучилися місцеві комуністи з прапорами, прикрашеними портретом Сталіна. Зібрали цю строкату юрбу під біло-синіми знаменами і новим для Одеси прапором «антифашистського союзу» для того, аби вкотре погаласувати про навислу над містом загрозу «націоналізму-фашизму-бандерівщини».\nВиступали штатні оратори, повторюючи, як мантру, «Неофашизм в Одесі не пройде!». Нікому було не втямки, де вздріваються організаторам цього шабашу фашисти, адже таких досі виявлено не було. Тож промовці прозоро натякали на ВО «Свобода», яке вже стало парламентською партією, буцімто воно веде країну до фашизму гітлерівського зразка. Усі розуміли, що таке твердження шите білими нитками і притягнуте за вуха, тож страшилка викликала у одеситів лише притаманну їм саркастичну усмішку. Не менш дивно було чути і плачі за «рідною» (читай – російською) мовою, яка буцімто зазнає в Одесі утисків, за радянськими червоними прапорами, які для невиправних совків усе ще є символом перемоги, а не окупації й геноциду.\nСамо собою зрозуміло, що ніяких претензій чи докорів чинній регіональній владі учасники цього досить довгого й нудотного мітингу не висловлювали. Адже це вона ініціювала створення у регіоні «антифашистського союзу», щедро витрачається на його акції. Одеська облрада навіть не пошкодувала на це близько десяти мільйонів гривень, замаскувавши ці асигнування під «програму антитерористичних заходів».\nПісля мітингу новоявленої «антифи» з гучномовців ще довго лунали радянські пісні й бравурні марші, а студенти, згорнувши біло-сині прапори, переминалися з ноги на ногу, чекаючи коли їх відвезуть в інститут. Не виключаю, що у відповідь на здійснене цього дня насильство над ними більшість з цих юнаків і дівчат на чергових виборах віддадуть свої голоси за свободівців. Адже влада регіоналів, від якої потерпають і люди й тварини, уже осточортіла всім настільки, що вже у печінках сидить.\nНа світлинах: природоохоронці вимагають захистити "братів наших менших", від сваволі влади потерпають медики і хворі.\nЦього тижня 1039\nЦього місяця 173444\nЗа весь час 15860434


Лікар Дональда Трампа ошелешив світ новиною про стан здоров'я президента\nАвтор: Аліна / 24/11/2016\nЛікар Дональда Трампа ошелешив світ новиною про стан здоров’я президента\nБританський кардіолог вважає, що для людини віку Трампа (70 років), президентство – це сильне навантаження на здоров'я.\nПро це заявив британський кардіолог Патрік Хека, передає Корупція. Інфо\nТак, під час виборчої кампанії лікар Трампа заявив, що політик має чудове здоров'я. Однак лікар Хек з ним не згоден. Він заявив, що є великий ризик, що Трамп отримає серцевий напад просто у Білому домі.\nОсобистий лікар Дональда Трампа Гарольд Борнштейн публікував медичний звіт про стан здоров'я політика у вересні. За його висновками, політик має лише надмірну вагу. Трамп важить 105 кг при зрості 190 см.\nКатегорії: Світ Позначки:Дональд Трамп, кардіолог\n“Вже 18 тіл ми змогли витягнути на поверхню…”: Потужний вибух газового балона на весіллі, багато загиблих і…\n“Військові його поважали”: Начальник Генштабу загинув у жахливій авіакатастрофі у горах\n“Серйозна проблема”. Лукашенко шокував вчинком, покликав обох до себе. Мають вирішити разом\nПротестуючі в Молдові відмовилися від переговорів\n“Постраждало 23 пасажири та..”: Автобус з військовими потрапив в ДТП\nПіонер бійок у Раді : Федір Негой\n“Наш шановний президент помер”: Не стало відомого політика – коронавірус забрав. Серце зупинилося зранку!\nФатальна п’ятниця! Щойно стало відомо – Коломойський все. Це кінець – повна видача, він в шоці\nПоплатилась за недбалість: голові МВФ Лагард загрожує тюрма\n“На відео було видно, як він впав на землю і почав стікати кров’ю…”: Журналіста, який критикував владу, застрелили в прямому ефірі


Чому відкриття UNIT CITY знакове та важливе для всіх учасників хай-тек / Ассоциация Предприятий Промышленной Автоматизации Украины\nАвтоматизация как неотъемлемая часть построения управленческого учета Интервью с Вадимом Гаркушей, экспертом в области ERP консалтинга Чому відкриття UNIT CITY знакове та важливе для всіх учасників хай-текКількість красивих картинок на відкритті інноваційного технопарку Unit City – та ще й на фоні владних інституцій викликали певний скепсис в деяких представників спільноти АСУ ТП. «Пустий піар» - сказали вони. Як на мене, це той випадок «коли за деревами не побачили лісу».Мій перший відгук в групі Фейсбук АППАУ був протилежний – «сталась історична подія – принаймні для тих, хто в темі кластерного розвитку та технопарків». Отже, що це було насправді і, головне, як це вливатиме на подальший розвиток хай-тек сегментів?\nВже працює безкоштовна школа навчання програмуванню (новітня методика школи 42), де є 270 молодих людей, - до кінця року їх буде 800, а в перспективі – 3000. Звідси відбувається «фільтрація» талантів, що йдуть далі прямо до резидентів парку.\nВ TCDC вже налагоджена система шерингових послуг для резидентів – фінанси, юридичні послуги, експортний маркетинг, залучення інвестицій, нетворкинг, послуги для навчання та розвитку і т.п. Ці – досить складні функції для молодих фірм та стартапів, - надаються зі значними знижками.\nВажливо для розуміння також перспектива – на відкритті 6 квітня, керівництво Unit.City заявило про амбіції створення провідного в Європі інноваційного технопарку, який буде залучати міжнародних розробників, інвесторів та технологічні компанії. Звучать навіть заяви про щось більше, ніж "технопарк" - чути розмови про "місто в місті", цілісну та повну еко-систему і т.п. що передає назва "City"\nЗрозуміло також, що цей проект стався в черговий раз «не благодаря, а вопреки» - більшість подібних структур у світі планує та робить держава. Тим більша честь Василю Хмельницькому та його команді, що спромоглись на такий проект. Водночас, прем’єр, що був на відкритті, пообіцяв максимальне сприяння розвитку.\nПоява Unit.City не очевидна по своїм наслідкам – багато гравців ще рефлексують та спостерігають. На мою думку, ця подія є значущою з багатьох точок зору, зазначу тільки 3 найбільш важливі висновки\nЦе 1-ий справжній технопарк в Україні європейського рівня – і це неможливо ігнорувати для будь-кого, хто розуміє природу та сутність таких парків. Відтепер це є бенчмарк, орієнтир, приклад, планка тощо для будь-кого (міжнародного інвестора, чергового міністра і т.д.) хто запитає «де є справжній технопарк в Україні». Іншими словами, - якщо я, як інвестор, чи замовник хай-тек шукаю куди інвестувати, чи де шукати кращі розробки – то ось воно, це місце, де генеруються інновації та повно талантів.\nВодночас, цей парк є черговим тривожним сигналом для тих хай-тек, хто ще ніяк не налаштує свої стратегії та політики на справжній розвиток – ІТ-сектор й далі буде забирати кращі таланти до себе. На жаль, до цього ми відносимо й більшість гравців сектору АСУ ТП. Навіть більше, піар та «модний» імідж – як би негативно ми до них не ставились, - сприятимуть відтоку в ІТ вже зі студентської лави. Unit.Factory справді може вражати уяву молодих людей про те, де та як потрібно навчатись – а далій і шукати роботу.\nОстаннє – є викликом для учасників нашої асоціації та спільноти АСУТП. Або ми його сприймаємо й швидше починаємо власні зустрічні рухи, адекватні новим реаліям, або ж вдаємо ніби нічого не відбувається, – тобто так, як це виглядає сьогодні - особливо в кадрових політиках.\nШвидко переймати кращі практики та досвід – зокрема в навчанні та розвитку. В тому числі, створювати та розвивати подібні формати в регіонах, в інших місцях, включно з галузевою та технологічною орієнтацією - очевидно, що Україна потребує десятки таких парків, - так як це є в розвинутих країнах.\nЯкщо вони не очевидні, - а також щоб побачити інші можливості, АППАУ організує екскурсію для учасників спільноти в Unit.City в найближчий місяць – попередня дата 11 травня, заявки приймаються на info@appau.org.ua. Про технопарки взагалі та про Unit.City ми також будемо говорити на круглому столі 19 квітня, - приєднуйтесь.


Відпочинок в Грузії взимку, що подивитися в Кутаїсі\nЯк дістатися, де жити та що подивитися в одному з найбільш гостинних регіонів Грузії\nЩо подивитися в Імеретії (Грузія) © depositphotos.com\nТи напевне багато чула про грузинську гостинність, щедрість і хлібосольність. І відчути їх повною мірою можна саме в Імеретії, західному регіоні країни. Його центр Кутаїсі — колоритне старовинне місто, яке згадується в стародавніх міфах і наскрізь пронизаний ними, але при всій своїй камерності та ортодоксальності виглядає дуже європейським і сучасним.\nКутаїсі туристичним центром став нещодавно — після відкриття міжнародного аеропорту. Місто спочатку навіть не було готовим до такого інтересу туристів, але поступово розвинулася інфраструктура, підтягнувся готельний і ресторанний бізнес. Якщо Тбілісі більше мультикультурне місто, а Батумі межує з Туреччиною і там помітний її вплив, то Кутаїсі вдалося зберегти унікальну грузинську автентичність. При цьому тут можна отримати по-справжньому європейський сервіс. Це один із найгостинніших регіонів країни, через що нас іноді навіть звинувачують у награності. Але повірте, ми такими є,\n— розповідає Марі Девідзе, виконавчий директор DMO Imereti.\ntochka.net провела в місті кілька днів, переконалася в цьому особисто і розповідає, що побачити і спробувати в прекрасному місті Кутаїсі та регіоні Імеретія.\nЩодня зі столичного аеропорту "Київ" ім. І. Сікорського (Жуляни) в Тбілісі літає комфортний лоукостер Bees Airline, а з 28 грудня авіакомпанія відкрила рейс Львів — Тбілісі. Любителям катання на лижах надається можливість безкоштовно провезти гірськолижне спорядження. Квиток в обидва кінці (Київ — Тбілісі — Київ) обійдеться від 2 200 грн. Крім квитка потрібно мати роздрукований COVID-сертифікат або QR-код у "Дії". Із Тбілісі до Кутаїсі можна дістатися на машині або автобусі (близько чотирьох годин).\nBees Airline © tochka.net\nУ Кутаїсі є чудовий зручний готель Best Western Kutaisi, який розташований у центрі міста, недалеко від Білого моста. Тут добротні номери, уважний персонал і тераса з мальовничим видом.\nГотель в Кутаїсі © Best Western Kutaisi\nПро те, які грузинські страви варто спробувати, ми детально писали в статті 10 речей, які потрібно зробити в Тбілісі. Додамо до цього, що у регіону є свої кулінарні традиції та, звичайно, свій рецепт хачапурі.\nІмеретинський хачапурі готують з місцевим сиром. Він відрізняється тим, що сир кладуть не тільки всередину, а й насипають зверху. Навчитися готувати справжній хачапурі можна в ресторані домашньої кухні "Агро гест хаус". Там 90-річна жінка на ім'я Далі щодня готує для гостей страви за родинними рецептами. Також у домашнього ресторанчика є своя гастрошкола — якщо ти плануєш затриматися та опанувати всі тонкощі грузинської кухні.\nБабуся Далі готує при гостях коржики мчаді © tochka.net\nЩе в Імеретії дуже популярні коржі мчаді — оскільки регіон спекотний і дощовий, кукурудза тут росте дуже добре і її додають практично всюди. В ідеалі мчаді печуть на глиняних тарілках в печі, обернувши їх листям.\nВзагалі хлібні вироби дуже важливі для грузинів. Вважається, що нічого їсти, якщо на столі немає хліба. Недарма застілля по-грузинськи називається "пурмарілі", що перекладається як "хліб-сіль" — саме їх першими подають на стіл.\nІмеретинське вино — не менш смачне, ніж кахетинське, хоча і не таке розкручене. Обов'язково спробуй вино з місцевих сортів винограду.\nКрахуна — білий сорт, з якого виходять насичені вина солом'яного кольору з бананово-медовими нотами.\nЦолікаурі — найпопулярніший з місцевих білих сортів дає вино солом'яного кольору з нотками сливи, жовтих фруктів і квітів.\nЦицка — білий сорт, що народжує кислуваті вина зеленувато-солом'яного відтінку з присмаком свіжої зелені, груші та дині.\nОцханурі сапере — розкішний червоний сорт, з якого роблять малиново-червоне вино з терпким післясмаком.\nЧачу найкраще закушувати фруктами © tochka.net\nІ для найсміливіших — чача! В ній щонайменше 40 градусів, але може досягати й 80, тому обов'язково уточнюй, щоб не звалитися під стіл в розпал веселощів.\nІмеретія дозволяє осягнути та відчути всі історичні періоди, починаючи з найдавніших — вона згадується ще в пригодах гомерівського Одіссея і в історіях про пошуки аргонавтами Золотого руна. І починати прогулянку варто, звичайно, із центру регіону — Кутаїсі.\nЗа пів години ходьби від центру міста розташований храм Баграта (або Баграті) — один із найбільших і найважливіших в країні. Побудував його більше тисячі років тому цар, який зумів об'єднати Грузію. Всередині — частинки мощей святих, старовинні фрески та ікони цариці Тамари та Давида IV Будівельника, який був коронований тут. Поруч з храмом розгортаються панорамні види міста, гір і річки.\nХрам Баграта в Кутаїсі © depositphotos.com\nТакож під час прогулянки містом пройдися по Білому мосту — помилуйся білим камінням і сфотографуйся біля бронзової статуї хлопчика з двома капелюхами — персонажа фільму "Незвичайна виставка" і символу ідеалу мистецтва.\nБілий міст в Кутаїсі © tochka.net\nТут поруч розташована станція канатної дороги, і з повітряного вагончика відкривається мальовничий вид — схили, долини, міські будиночки і неспокійна річка Ріоні. Піднявшись всього за 2 ларі (18 грн) в Парк культури і відпочинку Бесаріона Габашвілі, можна покататися на колесі огляду і з ще більш високої точки розглянути Кутаїсі.\nФонтан на площі Агмашенебелі в Кутаїсі © depositphotos.com\nМузей Отії Іоселіані в Цхалтубо\nЗа пів години їзди від Кутаїсі — місто Цхалтубо, відоме своїми лікувальними мінеральними водами та санаторіями. Тут не можна проїхати повз дивного куточка — із садибою, садом, виноробнею, домашньою живністю, де можна відчути імеретинську гостинність у всьому розмаху.\nУ цьому будинку жив Отія Іоселіані © tochka.net\nТут облаштований дім-музей відомого грузинського письменника Отіа Іоселіані, яким завідують його онук з дружиною. Архітектор, який захоплюється виноробством, пропонує туристам спробувати вино західної Грузії, бренді з бочок, мед із власної пасіки, борошно, аджику і сванську сіль.\nОбов'язково спробуй бренді, який готує онук Отії © tochka.net\nТакож відома як Куміставі й Цхалтубська печера, вона пов'язана з легендою про Прометея, який був прикутий до гір в цьому районі. За 40 ларі (370 грн) ти пройдеш кілометровий маршрут, насолодишся класичною музикою в акомпанементі відлуння, помилуєшся химерними сталактитами зі сталагмітами в красивому різнобарвному підсвічуванні й проїдеш на човні по печерному озеру.\nПечера Прометея © depositphotos.com\nЗгодні, не зовсім Імеретія, але це найближчий до Кутаїсі регіон із гірськолижними курортами, і якщо вже ти приїдеш туди взимку, то не покататися просто грішно.\nБлизько п'яти годин їзди від Кутаїсі — і ти потрапляєш в казкову Сванетію, царство гір і незвичайних сванських веж (авіаквиток з Кутаїсі в Местію коштує всього 50 ларі (450 грн).\nСванетією, до речі, варто насолоджуватися по повній. Тому якщо вже потрапиш сюди, почитай про те, чим зайнятися і що подивитися на сванській землі.\nДля лижників на курорті Хацвалі працюють два бугельні (600 і 800 метрів) і один чотирикрісельний підйомники (1 462 метри). Вартість ski-пасу на день — 30 ларі (270 грн).\nПідйомник у Хацвалі © depositphotos.com\nЦе справжнє диво світу можна побачити в годині їзди від Кутаїсі. На невеликому вапняковому моноліті височіє храм з винним погребом і фортечною стіною, де археологи знайшли колись останки невідомого ченця. Тому місцеві жителі називають храм також "фортецею самотності". І зараз там живуть ченці-відлюдники. На жаль, жінкам наверх підійматися не можна, а ось чоловіки з дозволу ченця (і страховкою) можуть залізти по підвісних сходах і відвідати монастир.\nСтовп Кацхі в Грузії © depositphotos.com\nВиноробний завод "Хареба"\nВиноробство вже стільки століть пов'язане з Грузією, що стало її національною ідеєю. Дійсно, побувати в країні та не спробувати найрізноманітніші вина просто неможливо навіть тим, хто страждає на виразку. І, звичайно, тут безліч локацій для дегустації. У Імеретії одне з кращих місць, де можна спробувати вино і побачити, як його виготовляють, знаходиться в містечку Терджола (Тержола) за пів години їзди від Кутаїсі. Khareba ("Хареба") — велика виноробна компанія, відома в країні й за кордоном.\nПридатність преміум-вина — 35 років, і воно буде зберігатися далі, якщо кожні 35 років змінювати пробку © tochka.net\nЗаснувала її старовинна грузинська сім'я в 9-10 столітті, серед родичів якої можна знайти саму царицю Тамару і принца Георгія (на честь них, до речі, названі елітні сорти вина). І вино тут виробляють як за стародавніми рецептами, так і за європейськими технологіями.\nНа виноробні тобі покажуть, як отримують, зберігають і розливають вино, дадуть сорти преміумкласу, які зберігаються в бочках з французького дуба. І не забудь відвезти звідси найпопулярніші вина — сапераві преміум і класичне, а також кіндзмараулі.\nСтаровинний спосіб зберігання вина — за допомогою глиняних посудин квеврі, які закопують у землю © tochka.net\nА ще обов'язково прихопи із собою сванської солі (обережно оберни в кілька пакетів, аромат дуже стійкий і просочує речі), домашніх сирів, чирі — в'яленої хурми, чурчхели, гострої аджики та ткемалі. Будеш потім готувати вдома за справжніми грузинськими рецептами і ще довго згадувати цю чудову країну.\nЗа організацію подорожі велика подяка Національній адміністрації туризму Грузії, Travel Press Club і авіакомпанії Bees Airline.\nРаніше ми публікували 5 ідей для романтичного вікенду в Європі на День святого Валентина.\nА ти бувала в Грузії?\nДоторкнутися до небес: чому потрібно поїхати у Сванетію саме зараз\n3 січня, 10:00\n10 речей, які потрібно зробити в Тбілісі


«У мене був бізнес в Росії до війни. Але війна все поміняла. І тепер я хочу, щоб всі почули – у Порошенка в Росії бізнесу немає і бути не може. Ні аграрного, ні паточного, ніякого іншого», - заявив Президент Петро Порошенко\nКомфортна температура у класі, якісне повітря, необхідний рівень освітлення у школах підвищують продуктивність навчання школярів на 50% та сприяють їх успішності\nМіністерство юстиції України презентувало четвертий випуск програми «Я МАЮ ПРАВО!» на тему «Позбавлення батьківських прав». Відеоматеріал створений за підтримки проекту «Доступна та якісна правова допомога в Україні»\nСторінка 215 із 215


Люстри Riperlamp - Купити іспанську люстру Riperlamp: фото, ціна. Інтернет магазин Lampa\nПоказано 0 із 6624\nIDEAL LUX (+56)\nLAGUNA LIGHTING (+68)\nNB LIGHT (+1880)\nTK LIGHTING (+345)\nвід 40 до 60 см\nстельовий гак монтажна планка\n1-2 дні до 20 днів до 30 днів більше 30 днів\nЛюстри Riperlamp — новий погляд на класику\nЛюдям, які мріють про ідеальний ремонт, що сподобається більшості гостей і не втратить актуальності через кілька років, варто вибрати класику. А ідеальним доповненням такого оформлення стануть люстри Riperlamp. Виконані в класичному стилі, вони також не зазнають впливу мінливої моди. Дорогі та якісні матеріали, плавні лінії, опрацьовані до найдрібніших штрихів деталі — ось, що вирізняє вироби цього бренда. Підкорившись красі моделей і вирішивши купити люстру Riperlamp, ви створите в будинку атмосферу розкоші та затишку!Детальніше...\nОбраним параметрам не відповідає жоден товар\nЕфектні люстри Riperlamp родом з Іспанії\nФабрика Riperlamp була заснована відносно нещодавно, 1985 року, у Валенсії. Біля витоків компанії стояла група провідних майстрів іншої компанії, Peris Andreu, які хотіли відчувати гордість за свою роботу і випускати люстри преміум-класу. За основний стильовий напрям обрали нестаріючу класику. Керівники швидко привели компанію до успіху, бо досконало володіють технологіями виробництва і точно уявляють, яких світильників не вистачає покупцям. Riperlamp стала чи не єдиною іспанською фірмою у сфері декоративного освітлення, що впевнено конкурує з італійськими виробниками.\nКомпанія і сьогодні розташована в передмісті Валенсії. Виробничі потужності займають площу понад 13 тис. кв. м. Сучасне оснащення, власний конструкторський відділ, технічний департамент, ливарний цех — Riperlamp виготовляє світильники «від і до», відправляючи покупцям надійно запаковані на фабриці люстри. Розвозяться їх у 80 країн по всьому світу.\nЯкщо говорити про причини, що привели Riperlamp до успіху, то почати варто з особливих технологій роботи з бронзою. На фабриці послуговуються секретами, які передавали в сім'ях майстрів із покоління в покоління. Чимало деталей і сьогодні виготовляють і полірують вручну, це пояснює їх ретельну обробку.\nАсортимент використовуваних матеріалів вражає: алебастр, кришталь, деревина, шовк, фарфор, муранське скло, бронза, емаль, сталь, позолота, кришталь Swarovski та Asfour. Придбати люстри Riperlamp можна в 20 різних варіантах обробки, тому підходящий варіант без сумніву знайдеться для кожного покупця.\nЯкість і зовнішній вигляд світильників іспанського бренда оцінили сотні дизайнерів по всьому світу. Саме тому перелік знакових об'єктів, для яких Riperlamp виготовляла люстри, такий великий. Зокрема, моделі цієї компанії освітлюють Residencia Princesa в Бангкоку, Театр музики і комедії в Баку, головний офіс European Industrial Group Building в Калінінграді та ще десятки готелів і музеїв по всьому світу.\nРізноманітність — ознака майстерності\nУ каталозі Riperlamp понад десять колекцій, виконаних у класичному стилі. Моделі бренда вирізняють пишність і розкіш. Вони не просто елегантні та витончені — це яскраві люстри, що привертають увагу в тому числі завдяки яскравим кольоровим акцентам. Наприклад, у серії Agata ви знайдете вироби з відбивачами з кришталевих ланцюжків, прикрашених яскраво-синіми скляними вставками, а в серії Arianna дивовижно гарний ансамбль створюють забарвлена в чорний колір основа світильника і вишукані позолочені візерунки.\nБільшість моделей розраховані на велику кількість лампочок і впишуться тільки в простору залу, вартість люстр Riperlamp також не низька. Це дещо обмежує можливості вибору. Однак покупці, які віддадуть перевагу іспанській компанії, ні на секунду не пошкодують про рішення: ексклюзивні моделі привнесуть розкіш у будь-який інтер'єр.\nВідгуки клієнтів (1125 відгуків)


Носієм законодавчої влади в П’ятій республіці є парламент, що складається з двох палат – Національних зборів (нижня палата) і Сенату (верхня палата).\n577 депутатів Національних зборів обираються терміном на 5 років шляхом загальних, рівних і прямих виборів при таємному голосуванні. Діє одномандатному мажоритарному система в два тури. Кожен депутат проходить від виборчого округу, величина якого за чисельністю виборців не однакова – в середньому 100 тисяч чоловік. Мажоритарна система була введена генералом де Голлем з метою покінчити з крайньою нестійкістю урядів в період Четвертої республіки, однією з причин якої була, зокрема, пропорційна система виборів. У 1986 році уряд соціалістів, прагнучи збільшити представництво невеликих партій і груп, відновило пропорційну систему, але вже в 1988 році вона знову була замінена мажоритарною, яка і зберігається до цих пір. При виборах до Національних зборів до другого туру проходять всі кандидати, що зібрали в першому турі не менше 12,5% голосів виборців, які взяли участь в голосуванні. Обраним вважається кандидат, який отримав відносну більшість голосів, тобто більше, ніж будь-який інший кандидат, взятий окремо.\nУ Сенат обираються 343 сенатора (з 2011 року – 348) терміном на 9 років за допомогою непрямих трёхстепенних виборів, склад Сенату оновлюється на третину кожні три роки (з 2011 року – на половину кожні три роки, тобто термін повноважень сенаторів складе 6 років). Трёхстепенная структура виглядає наступним чином: обирають основну частину колегії вибірників (виборчої колегії), тобто муніципальних радників, останні – делегатів, і потім проводяться вибори сенаторів. До складу цієї колегії входять депутати Національних зборів, члени представницьких зборів регіонів і департаментів, делегати муніципальних рад. Голосування проводиться по департаментам. У тих департаментах, де обирається три або більше членів верхньої палати французького парламенту, застосовується пропорційна система, в інших – двухтуровая мажоритарна.\nДвопалатну структуру (бікамералізм) найчастіше виправдовують посиланням на необхідність забезпечити дії системи стримувань всередині парламенту. Згідно з конституцією, законопроект вважається прийнятим, якщо він схвалений обома палатами в ідентичною редакції. В іншому випадку, якщо примирна процедура не дасть результатів і не буде згоди палат між собою, законопроект вважається відхиленим.\nРазом з тим нижня палата відіграє переважну роль в порівнянні з Сенатом: при наявності розбіжностей між палатами уряд може просити Національні збори винести остаточне рішення. Крім того, саме Національним зборам належить вирішальне слово при остаточному затвердженні бюджету. Тільки Національні збори може прийняти резолюцію осуду (відмовити в довірі уряду). Вважається, що перевага нижньої палати суперечить демократичним принципам, так як саме нижня палата представляє загальнонаціональні інтереси, що підтверджує і порядок її формування.\nПарламент працює в сесійному порядку, щорічно проводяться дві сесії. Рішення про питання скликання надзвичайної сесії закріплено за президентом. Французький парламент залишається формально єдиним законодавчим органом країни. Це означає, що серед усіх державних органів тільки йому, відповідно до особливої процедури, встановленої конституцією, належить право приймати закони республіки. Разом з тим існує два дуже істотних виключення. По-перше, Президент Республіки за пропозицією уряду (або спільному положенню палат) може передати на референдум будь-який законопроект, що стосується організації державної влади або передбачає ратифікацію міжнародного договору за умови, що він не суперечить конституції.\nДруге (не менше істотне) обмеження законодавчих повноважень парламенту встановлено ст. 34 конституції. Дана стаття визначає питання, регульовані законодавчими органами. Це громадянство і користування правами і свободами, право і дієздатність, кримінальне покарання і судочинство, податки і грошова емісія, дозвіл оголошення війни, продовження на термін більше 12 днів облоги, надання повноважень на ратифікацію найбільш важливих міжнародних договорів. Крім того, законом встановлюються загальні принципи організації оборони, місцевого самоврядування, національної освіти, режим власності та прав власності, цивільних і торгових зобов’язань, соціального забезпечення, трудових і профспілкових прав.\nНа стадії, що передує промульгації закону, Президент Республіки, прем’єр-міністр, голови палат або група з 60 депутатів або 60 сенаторів можуть звернутися до Конституційної ради. Останній повинен протягом 30 днів висловити своє судження про надане тексті. Акт, визнаний антиконституційним, не підлягає введенню в дію.\nДо числа традиційних найважливіших функцій парламенту відносяться: встановлення державних доходів і витрат, прийняття державного бюджету та затвердження звіту про його виконання. Фінансові законопроекти готуються і вносяться до Національних зборів урядом. Інша важлива функція парламенту – контроль за діяльністю уряду. У цій області П’ята республіка має цілу низку нововведень. Парламентарії зберегли за собою право усних і письмових питань, адресованих прем’єр-міністру або членам уряду. Однак найважливішою і значущою формою контролю залишається інститут парламентської відповідальності. Саме в цій галузі зміни найбільш істотні. Одне з найвагоміших нововведень полягає в тому, що можливість постановки питання про довіру уряду може виходити від самого уряду.\nОсновні принципи виборчого права визначені в ст. 3 французької конституції 1958 року, а також у Виборчому кодексі, низці законів, декретів уряду і циркулярів, що видаються міністрами (в тому числі прем’єр-міністром). Згідно з Основним законом, вибори у Франції є загальними, рівними і таємними. Таким чином, право голосу надано всім французьким громадянам, які досягли 18-річного віку і проживають на місці не менше 6 місяців. Депутатом Національних зборів, муніципального та генеральної ради може бути кожен громадянин, який досяг 23 років, а сенатором – громадянин не молодше 35 років. Правом голосу на загальнонаціональних виборах – президентських, парламентських – користуються тільки громадяни Французької Республіки, в той час як брати участь в голосуванні на місцях можуть і особи, які не є громадянами Франції, але постійно проживають в країні.\nУ зв’язку з введенням на основі Маастрихтського договору 1992 року громадянства Європейського союзу передбачається, що громадяни ЄС, що знаходяться на території Франції, можуть брати участь у виборах до Європейського парламенту, при цьому вони також можуть брати участь в муніципальних виборах за умови проживання у Франції, але не можуть здійснювати функції мера або його заступника і входити до колегії з виборів сенаторів. Застосовуваний у Франції виборчий кодекс передбачає можливість обмеження виборчих прав деяких категорій громадян: недієздатних, осіб, які відбувають покарання за вироком суду, злісних банкрутів та ін. Будь-яке обмеження виборчих прав може бути оскаржене в судовому порядку. Закон встановлює також різні правила неизбираемости і несумісності. Не підлягають обранню насамперед особи, від діяльності яких залежить організація виборів, проведення голосування, здійснення виборчих операцій (префекти департаментів, працівники префектур, які беруть безпосередню в організації виборів, і деякі інші категорії державних службовців).\nПравило несумісності передбачає неприпустимість суміщення виборного мандата з тим чи іншим видом професійної діяльності або заняттям будь-яких посад на державній або приватній службі. Найбільш істотне значення має закріплена в конституції несумісність мандата парламентарія із входженням до складу уряду. У Франції робилися спроби переглянути ці конституційні постанови шляхом реформування основного закону, однак відповідна поправка прийнята не була.\nСуддею з виборів на загальнонаціональному рівні виступає Конституційна рада: йому належить право перевірки правильності проведення виборів і обгрунтованості принесених скарг.\nНа законодавчому рівні також регулюється порядок проведення виборчої кампанії. Зловживання виборчої пропагандою, так само як і порушення термінів проведення виборчої кампанії, служить підставою для кассірованія результатів виборів, хоча прецедентів поки не було. Так, наприклад, за законами від 22 грудня 1990 року та 19 січня 1995 року про фінансування партій і виборчих кампаній, політичні партії і комітети на підтримку різних кандидатів повинні публікувати дані про витрати на виборчу кампанію (вони повинні бути збалансованими), особливо пов’язаних з політичними виступами в ЗМІ. Вони зобов’язані протягом одного року до виборів не виходити за рамки певного бюджетного ліміту. За чотири місяці до початку офіційної кампанії заборонено розміщувати передвиборні афіші на комерційних рекламних щитах.\nЩодо фінансування політичних партій були також прийняті обмежувальні заходи. Перш за все жорстко встановлені стелі з фінансових засобів і обов’язкова декларація внесків, перерахованих підприємствами, промисловими об’єднаннями і приватними особами. Далі, підприємствам суворо заборонено надавати партіям фінансову допомогу. Компенсація частини витрат на виборчу кампанію з державного бюджету залежить від результатів виборів.\nПрямим загальним голосуванням за списками в масштабі всієї країни обираються в Європейський парламент 78 депутатів від Франції строком на п’ять років.\nОсобливості законодавчої влади у Франції Посилання на основну публікацію


Польща готується з наступного тижня послабити коронавірусні обмеження - Українська Служба - polskieradio.pl\nНа думку віцеміністра здоров'я Польщі, у країні найближчим часом буде кільканадцять тисяч заражених коронавірусом\nДезінфекція громадського простору у ВаршавіFoto: PAP/Paweł Supernak\nВіцеміністр здоров’я Вальдемар Краска сказав, що пік захворюваності на вірус COVID-19 відбудеться найближчого або наступного тижня. Він оцінює, що у найближчі дні число інфікованих у Польщі збільшиться:\n«Пік епідемії ще, на жаль, перед нами. Позаяк усі математичні розрахунки показують, що це станеться у найближчий або ще у наступний тиждень. А тому ми повинні бути готовими до нових випадків. На жаль, у наступні дні їх прибуватиме».\nВальдемар Краска вважає, що у пік число захворювань буде у декілька разів більшим, ніж сьогодні. За його словами, йдеться про кільканадцять тисяч осіб.\nВіцеміністр здоров’я наголосив на значенні значного обмеження контактів для зупинки епідемії. Він вказав на необхідності дотримання цього також у Великодні свята.\nВіцеміністр Вальдемар Краска також наголосив, що, у зв’язку зі збільшенням числа заражених осіб, але котрі не мають симптомів хвороби, захисні маски можуть стати обов’язковими для всіх.\nЗа найновішими даними число заражених коронавірусом у Польщі збільшилося до 3149. Від початку епідемії померло 59 людей.\nМіністр здоров'я Польщі Лукаш Шумовський, 9 квітня, 2020 р. Foto: PAP/Paweł Supernak\nУ Польщі виготовлятимуть генетичні тести на коронавірус\nНинішні можливості польських лабораторій – проведення 16 тисяч тестів на добу\nЗдымак мае ілюстрацыйны характар.Foto: Photo: DarkoStojanovic/pixabay.com/CC0 Public Domain\nУ п’ятницю, 10 квітня повідомлено про плани виготовлення в Польщі генетичних тестів на коронавірус. Речник Міністерства здоров’я Войцєх Андрусєвич заявив, що генетичний тест розробила Польська академія наук у Познані.\n«Ці тести вже пройшли валідацію, тобто їх перевірили під кутом вірогідності у воєводській Санітарно-епідеміологічній станції в Познані. Сьогодні їх перевіряють у Державному закладі гігієни, тобто в лабораторії, яка відповідає найвищим стандартам. Якщо вони пройдуть валідацію, почнеться їх виробництво і перших 150 тисяч тестів передадуть Міністерству здоров’я», – сказав речник Міністерства здоров’я.\nОстанньої доби в Польщі зроблено понад 10 тисяч тестів на коронавірус. Нинішні можливості лабораторій – це 16 тисяч тестів. «Сподіваємося, що найближчими днями потужність тестування досягне 20 тисяч на день, і ми хотіли б, щоб справді виконувалося стільки тестів», – додав Войцєх Андрусєвич.\nЯк повідомлено пізніше, Державний заклад гігієни визнав тест авторства Польської академії наук у Познані 100-відсотково ефективним. Повідомив про це в твітері екс-міністр науки Ярослав Ґовін. Політик написав, що наступного тижня будуть виготовлені перші 150 тисяч тестів. «Цей тест врятує життя багатох із нас і дозволить швидше запустити польську економіку», – написав Ярослав Ґовін.\nЗ 4 березня, коли повідомлено про перший випадок зараження коронавірусом у Польщі, його наявність підтверджено в 5742 осіб, 175 з яких - померли.


Суд залишив на посаді члена президії НААН, підозрюваного у розкраданні землі академії – новини ZIK.UA\nНовини » Події 5 квітня, 2019, 10:11\nСтоличний райсуд не побачив підстав для відсторонення колишнього керівника аграрної академії, підозрюваного у справі заволодіння землею.\nТаке рішення ухвалила слідча суддя Солом’янського районного суду міста Києва Вікторія Жовноватюк за результатам розгляду клопотання Національного антикорупційного бюро і Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, повідомляє Слово і Діло.\nТак, прокурор САП Анастасія Андронова і детектив НАБУ Віктор Ярема просили суд відсторонити Петриченка від посади члена президії НААН. На думку правоохоронців, підозрюваного необхідно відсторонити, оскільки він може використовувати свої зв’язки і повноваження для приховування, знищення або спотворення речей і документів, які мають значення для слідства. Також Петриченко може незаконно впливати на свідків, оскільки їх більшість є працівниками НААН або підпорядкованими академії установами. Крім того, він може вчинити на посаді інше правопорушення.\nсудНАБУНААНСАПновини Українирозкрадання землі\n2019-05-24 18:21 :15


Гранти та стипендії >> ХНУ імені В. Н. Каразіна\nResearch Grants in Ukrainian and Ukrainian Canadian Studies in the Humanities and Social sciences, Law, Education and Library Sciences 2016–2017\nResearch grants are awarded in support of projects that have scholarly value, well-defined work plans, and modest budgets.\nThe Teodota and Ivan Klym Grants in Ukrainian Studies 2016–2017\nThe Holodomor Research and Education Consortium (HREC) announces its 2017 Research Grants Competition.\nApplications will be considered that focus on Holodomor research and publishing of research results, preservation of materials, and organization of and participation in academic venues (such as conference sessions and workshops dealing with the Holodomor). Grants for individuals will not exceed $6,000 Canadian. HREC is also accepting proposals for collaborative projects involving two or more individuals and/or institutions, in particular, for projects that engage both institutions and individuals in Ukraine and scholars outside Ukraine.\nThe Remeza Family Research and Publications Grant 2016–2017\nЗа стипендіальною програмою імені Фулбрайта щорічно оголошуються конкурси для студентів, аспірантів, викладачів та молодих дослідників на навчання та проведення досліджень в університетах США.\nТривалість мобільності: для студентів — 1–2 семестри; для аспірантів та викладачів — від 1 до 12 місяців.\nКінцевий термін подання документів на участь — 30 квітня та 31 жовтня щорічно.\nКитайський уряд запровадив ряд програм для надання стипендій студентам, аспірантам, викладачам і науковцям на навчання та проведення досліджень в китайських ВНЗ. 279 китайських університетів пропонують широкий спектр академічних програм в галузях економіки, медицини, комп’ютерних наук, історії, літератури, філософії та ін.\nОголошення наступного конкурсу на участь очікується навесні 2017 року.\nСтипендії на стажування у Фінляндії (CIMO Fellowships programme\nТривалість програми — від 3 до 12 місяців.\nТривалість програми — 2–3 тижні.\nОсобливе значення програми було закладене у Лісабонській стратегії Європейського союзу, в якій йдеться про підвищення конкурентоздатності ЄС у сфері економічного оновлення. «Трикутник знання» — дослідження, освіта та інновації є головними факторами у досягненні масштабних цілей угоди. ЄС підтримує чисельні програми, ініціативи та заходи.\nПрограма INTAS (Міжнародна асоціація сприяння співпраці з ученими з нових незалежних держав колишнього Радянського Союзу)\nУ рамках програми INTAS фінансування виділяється для спільних наукових досліджень в наступних галузях: фізика, математика, інформаційні технології, телекомунікації, хімія, науки про життя, науки про Землю, екологія, енергетика, технічні науки, космос, економіка, суспільні і гуманітарні науки.\nРозширені стандартні гранти Східного партнерства\nМета: викликати інтерес міжнародного наукового співтовариства та ізраїльських фахівців до можливостей навчання та стажування в Єврейському Ізраїльському університеті та політехнічному інституті (Technion).\nТривалість: один рік (продовження строку на другий рік тільки за рішенням Ради арбітрів).\nКатегорія: Заохочення та розвиток співробітництва між канадськими дослідниками і їх колегами з інших країн шляхом забезпечення можливості іноземним науковцям проводити дослідження в Канаді.\nТривалість: від одного до 12 місяців\nЗаявка: Вимоги до заявників: без обмежень громадянства. Претенденти повинні мати вчений ступінь та постійне місце роботи у відомому інституті своєї країни, куди вони могли б повернутися після закінчення стажування..\nНапрямок діяльності фонду: фундаментальні дослідження в галузі математики, астрономії, космонавтики, фізики, хімії, наук про Землю, біології, медицини, сільського господарства, лісівництва, соціальних та економічних, гуманітарних і технічних наук, кристалографія.\nПрограма Польща-Білорусь-Україна 2014–2020\nПерший набір заявок в рамках Програми транскордонного співробітництва Європейського інструменту сусідства «Польща-Білорусь-Україна 2014–2020» (Програма) оголошений 11 жовтня 2016 року під час Конференції закриття Програми на роки 2007–2013 та відкриття Програми на роки 2014–2020.\nКінцевий термін подання концептуальних записок — 31 грудня 2016.\nАспіранти та науковці з України можуть подавати заявки для участі в програмі «Visby», яка передбачає проведення досліджень терміном до 6–12 місяців (залежно від статусу науковця). Участь у програмі можуть брати також досвідчені науковці (ті, які отримали ступінь кандидата наук до 2011 року).\nКінцевий термін подання заявок — 10 січня 2017 року.\nНімецька служба академічних обмінів (DAAD) повідомляє про оголошення конкурсу на стипендійні програми DAAD.\nПоточний конкурс ЕRASMUS+\nВідкрита онлайн подача заявок для участі у програмі Еразмус+ КА1 із Університетом Александра Іоана Кузи в Ясах.\nКінцевий термін подання заявок — 5 листопада 2016 року.\nДослідницький грант у галузі економіки та фінансів від Unicredit and Universities Foundation\nКінцевий термін подання заявок — 15 листопада 2016 року\nМета гранту: підтримка академічних дослідників Європи та співпраці між університетами. Взяти участь можуть молоді дослідники, працевлаштовані в університеті.\nГалузі: економіка та фінанси.\nПріоритетні напрямки фінансування: культура; науковий обмін та дослідницьке співробітництво; освіта та розвиток спроможносте; охорона навколишнього середовища; демократичні цінності та медіа; державна політика та інституційне партнерство; регіональний розвиток, підприємництво та туризм; соціальний розвиток.\nКінцевий термін подання заявок — 1 грудня 2016 року\nКонкурс міні-грантів в рамках проекту ЄС «Українська регіональна платформа громадських ініціатив»\nМета конкурсів проектів – підтримати міжрегіональні спільні ініціативи організацій громадянського суспільства та ініціативних груп з різних регіонів, забезпечуючи їхню активну участі у демократичних змінах в Україні.\nКінцевий термін подання заявок — 20 листопада 2016 року.\nПерший конкурс проектних заявок програми транскордонного співробітництва PL-BY-UA 2014-2020\nПерший конкурс проектних заявок: 11 жовтня – 31 грудня 2016 року.\nКонкурс буде відбуватися у 2 етапи: відбір Концептуальних записок та оцінка повних аплікаційних форм.\nПрограма стажування імені Н. Борлога для українських дослідників\nМіністерство сільського господарства США оголошує набір на програму стажування імені Н. Борлога для українських дослідників, які володіють англійською мовою, для навчання та можливості співпраці.\nОбрані стипендіати отримають нагоду попрацювати один-на-один з наставником в одній з наукових установ США.\nКінцевий термін подання заявок — 30 листопада, 2016 р.\nВідділ з правоохоронних питань (INL) Посольства США в Україні у співпраці з Харківською обласною державною адміністрацією запрошує неприбуткові неурядові організації взяти участь у конкурсі грантових проектів на тему боротьби з корупцією, а також зміцнення механізмів, які сприяють прозорій діяльності та підзвітності місцевих органів виконавчої влади в Харківській області.\nКінцевий термін подання заявок — 1 грудня 2016 року, четвер (12:00 за київським часом).\nCANACTIONS та WNISEF приймають заявки на конкурс малих грантів\nCANactions та WNISEF вдруге розпочинають прийом заявок на Конкурс Малих Грантів. Мета конкурсу — стимулювати ініціативних громадян до реалізації практичних міських проектів у різних напрямках.\nКінцевий термін подання заявок — 29 листопада 2016 року.\nVisiting Fellowships 2017/2018 (Shanghai University)\nСфера — гуманітарні науки.\nКраїна — Китай.\nСфера — історія та археологія.\nКраїна — Сполучені Штати Америки. Кінцевий термін подання заявок — 1 грудня 2016 року\nНабір заявок на програму транскордонного співробітництва європейського інструменту сусідства «Польща–Білорусь–Україна 2014–2020»\nСфера — соціальні проекти.\nКінцевий термін подання заявок — 31 грудня 2016 року\nWestern Nis Enterprise Fund (Wnisef) Seed Grant Program\nСфера — економіка.\nКраїна — Сполучені Штати Америки.\nКонкурси рамкової програми ЄС HORIZON 2020 (діючі)\nОрганізатор — Європейська комісія\nТермін виконання (фінансування): 2014–2020 роки.\nПортал учасників (інформація щодо конкурсів, правила, форми документів тощо)\nКінцевий термін подання заявок — 20 листопада 2016 року\nКонкурс для участі в проектах кредитної мобільності ЕРАЗМУС+ У 2016/2017 роках\nОголошується конкурсний відбір на отримання стипендії Еразмус+ кредитна мобільність для навчання та наукового дослідження у 2016-2017 н.р. (6 місяців для студентів) в Університеті Валенсії (м. Валенсія, Іспанія).\nКінцевий термін подання заявок — 4 листопада 2016 року.


Дело Кулика: Дело о незаконном обогащении прокурора Кулика | Мобільна версія | Цензор.НЕТ\nПрокурор Максим Грищук просив закрити справу на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК - набув сили закон, скасовано кримінальну відповідальність за свої діяння. Захисник Кулика вважає, що справу треба закривати, але з інших причин - через відсутність складу злочину.\nСудді, повернувшись із дорадчої, заявили, що закриття справи за п.4 ч.2 ст.284 КПК входить у компетенцію не суду, а прокурора і слідчого.\nСуд може закрити справу за пунктами, переліченими у ч. 2 ст.284 КПК:\n3) досягнуто податковий компроміс у справах за ст.212 КК.\nТакож, згідно з ч.7 ст.284 КПК, суд може закрити справу за деякими пунктами ч.1, якщо вони виявляються під час судового розгляду, але п.4 ч.1 там немає.\nПрокурор Максим Грищук сказав, що йому потрібен час, щоб узгодити це питання в Антикорупційній прокуратурі. На його думку, суд може закрити справу за п.ч4 ч.1 ст.284 КПК. Грищук пообіцяв, що підготує до наступного засідання інформацію про таку судову практику.\nЧитайте також: Я мав право оголошувати підозри Філатову, Ложкіну, Гонтаревій як самостійна процесуальна особа, - Кулик\nКолишньому військовому прокурору сил АТО Костянтину Кулику інкримінується придбання нерухомого майна, законність якого підтверджена доказами, на суму 2,86 млн грн. На матір прокурора і матір його дітей Ірину Німець оформлено низку об'єктів нерухомості в центрі Києва.\nСуд був змушений перервати вивчення письмових доказів у справі після того, як у лютому 2019 Конституційний суд визнав статтю Кримінального кодексу 368-2 про незаконне збагачення неконституційною.\nТакож читайте: Кулик написав рапорт Луценку про незаконне втручання в кримінальне провадження у справі нардепа Бакуліна. ДОКУМЕНТ\nНагадаємо, що після передачі справи в суд, у квітні 2017 року, генпрокурор Юрій Луценко перевів Кулика на посаду заступника начальника Департаменту міжнародно-правової співпраці ГПУ.\n30 листопада 2018 Національне агентство з попередження корупції повідомило, що не встановило ознак незаконного збагачення в діях прокурора Костянтина Кулика. Рішення НАЗК стосувалося декларацій за 2015 і 2016 роки.\nНагадаємо, що 28 березня 2019 Костянтин Кулик повідомив про підозру у відмиванні мільярдів оточенню Януковича екс-главі АП Борису Ложкіну, колишній очільниці Нацбанку Валерії Гонтаревій та діючому заступнику голови Адміністрації президента Олексію Філатову.\nПісля цього прес-служба ГПУ повідомила, що Кулик діяв із порушеннями, тому Ложкіна, Гонтареву і Філатова не можна вважати підозрюваними, а діям прокурора дасть оцінку Державне бюро розслідувань. Кулика відсторонили від справи, а 22 квітня, після другого туру президентських виборів, на сайті ГПУ опублікували повістки про виклик на допит Ложкіна, Гонтаревої і Філатова як підозрюваних.\n03.05.2019 19:46 Суд відмовився закрити кримінальне провадження про незаконне збагачення прокурора Кулика(1890)\n07.02.2019 12:58 Обвинувачений у незаконному збагаченні прокурор сил АТО Кулик хоче виправдувальний вирок і погрожує детективам і прокурорам кримінальним переслідуванням. ФОТОрепортаж(3842)\n30.10.2018 22:25 Судове засідання у справі незаконного збагачення прокурора сил АТО Кулика не відбулося через завантаженість судді, - САП(1004)\n25.03.2019 14:11 НАБУ закрило кримінальне провадження про незаконне збагачення екс-заступника голови АП Портнова(2936)


На першій в Україні Smart Factory 5G успішно протестували дистанційне управління транспортним засобом - Pingvin.Pro\nГоловна » Технології / Новини ІТ » На першій в Україні Smart Factory 5G успішно протестували дистанційне управління транспортним засобом\nНа машинобудівному заводі «Корум Світло шахтаря» (ДТЕК Енерго) у Харкові проведено успішні тести електромобіля – рішення для віддаленого керування транспортними засобами через мережу 5G. Тестування електромобіля відбулося в рамках реалізації першого в Україні пілотного проєкту цифрового підприємства Smart Factory 5G. Нагадаємо, що в Україні також з’явився інноваційний технологічний майданчик 5G Lab.\nРішення працює у мережі Private Network 5G, яку компанії Vodafone та Ericsson розгорнули на заводі. Інновація дає змогу замінити традиційну виробничу лінію безпілотними візками, що програмуються під потреби конкретного підприємства, та суттєво оптимізувати процес виробництва. Дистанційне управління підвищує безпеку персоналу. Адже оператор електромобіля працює в безпечному місці й виконує роботи підвищеної небезпеки без ризику для життя.\nЧерез відеокамери електромобіля оператор віддаленого центру управління бачить повну HD-картину того, що відбувається навколо. А вбудований в електромобіль 5G-модем забезпечує високу швидкість обміну даними. Електромобіль миттєво реагує на команди оператора із затримкою лише 20 мс, або ж 0.02 с. Таким чином, оператор відчуває ефект безпосереднього керування так, ніби він перебуває за кермом транспортного засобу особисто, а не дистанційно.\n5G (424) Ericsson (27) Vodafone (231) Електромобіль (57) Україна (2219) Харків (23)


Цілий тиждень лежала Люба із застудою, а ще через тиждень стpaшна здогадка пpигoлoмшила її, і вона, ошелешена, пішла до лікаря: «Не пручайся, дурепо, тут тебе ніхто не почує» – Особлива\nГоловна Життя Цілий тиждень лежала Люба із застудою, а ще через тиждень стpaшна здогадка пpигoлoмшила її, і вона, ошелешена, пішла до лікаря: «Не пручайся, дурепо, тут тебе ніхто не почує»\nЛюба погано себе почувала. Сердилася сама на себе, бо не звикла вилежуватися на дивані, завжди була в роботі. Тому часто не розуміла свою подругу Оксану, коли та жалілася то на високий тиск, то на біль у суглобах. Гадала: має Оксана доброго чоловіка, якого у фартушок одягла, тому й вишукує у себе болячки.\nПопередня стаття«Так сталося, пробач. Зрозуміла, що зустріла долю»: Оксанине нове кохання виявилося одруженим, а свекруха про все дізналась\nНаступна статтяЯкі сни попереджають про швидкі і фантастичні зміни у житті?


День соборності. Корисно знати - Стрічка новин Харкова\nДень соборності. Корисно знати\n22 січня в країні відзначається День соборності України. Акції, приурочені до пам'ятної дати, збирають на вулицях від декількох десятків до декількох тисяч людей в різних містах країни. Коли з'явився цей свято, і чому присвячений і як його відзначають - у традиційній рубриці Status Quo “Корисно знати".\nУ день соборності України відзначають річницю проголошення Акта злуки Української народної республіки і Західно-Української народної республіки. Ця подія відбулася 22 січня 1919 року. В 2018-м з моменту проголошення Акта злуки виповнюється 99 років.\nТакож 22 січня 1918 року було підписано IV універсал Української Центральної Ради, яким проголошувалася незалежність УНР. Але ця дата окремо не відзначається.\nЩо таке УНР?\nСлід нагадати, що до Першої світової війни території, які нині входять до складу української держави, що перебували в складі Австро-Угорщини і Російської імперії.\nЧерез кілька днів після перемоги Лютневої революції 1917 року в Петрограді і повалення режиму в Києві була створена Центральна Рада, яка проголосила себе вищим законодавчим органом України. Після чергової зміни влади в Петрограді – розгону Тимчасового уряду та формування Ради народних комісарів – Центральна Рада проголосила створення Української народної республіки, що входить на правах автономії до складу Російської республіки. Це сталося 20 листопада 1917-го. Через два місяці, 22 січня 1918-го Центральна рада проголосила незалежність УНР.\nЩо таке ЗУНР?\nУ листопаді 1918-го Четверний союз Німеччини, Австро-Угорщини, Туреччини і Болгарії зазнав поразки в Першій світовій війні. Австро-Угорщина, на території якої жили представники більше десяти національностей, почала розпадатися на окремі держави. На землях Західної України була проголошена Західно-Українська народна республіка зі столицею у Львові (пізніше - в Тернополі і Станіславі, який зараз називатися Івано-Франківськ).\nФормально ЗУНР припинила своє існування після Акту злуки від 22 січня 1919 року, отримавши назву Західної області УНР.\nКоли почали відзначати День соборності?\nВперше день злуки УНР і ЗУНР відзначили на неофіційному рівні 21 січня 1990 року.\nВ якості офіційного державного свята, але не вихідного дня, День соборності був введений указом президента від 21 січня 1999 року.\nЗ 2011-го по 2014-й називався Днем соборності та свободи України.\nЗ 2014-го відновлено колишню назву.\nКрім офіційних заяв представників влади, під час святкування проводяться акції розгортання державного прапора і створення “живих ланцюгів”.\nУ 1990 році була створена “живий ланцюг” від Києва до Львова. За неофіційними даними, в акції брало участь від 1 до 3 мільйонів чоловік.\nТрадиція створення “живих ланцюгів” повернулася в кінці 2000-х. У Києві в 2008-2009 роках такі “ланцюга” створювали на мосту Патона - як символ з'єднання двох берегів Дніпра. Акції збирали до 1000 чоловік.\n22 січня 2011 року “живі ланцюги” створили більш ніж в 20-ти містах країни.\nПриблизно в ті ж роки поширюється традиція розгортання прапорів. Кілька разів повідомлялося про встановлення рекордів за розмірами полотен.\nзокрема, в 2011-му прапор розміром 30 на 45 метрів пронесли Хрещатиком в Києві. У 2017 році в Ужгороді розгорнули 100-метровий прапор.\nАле в нинішньому році це досягнення було багато разів перевищено. На Хрещатику в Києві розгорнули прапор довжиною 1000 метрів, на пошиття якого пішло кілька місяців.\nУ Харкові День соборності відзначається церемонією покладання квітів до пам'ятника Тараса Шевченка.\n10:11Археологи: древнейшую в Перу империю объединила... чича


Що ми знаємо про працю людей, від яких залежать сотні життів, але про які ніхто не згадує?\nУ пілотів сама крута робота в світі, тому що кожен раз люди довіряють їм свої життя. Але, вважаючи пілотів самими крутими, ніхто не згадує про авиадиспетчерах. І це дуже неправильно.\nЯкщо ви коли-небудь літали на літаку або перебували в місці, над яким пролітали літаки, то повинні дякувати авіадиспетчерів за те, що не загинули в катастрофі. Ми поговорили з людиною, який шість років пропрацював авіадиспетчером у збройних силах, і ось що він розповів…\n1. Лише одна помилка відокремлює від катастрофи\nВи, напевно, думаєте, що це роблять комп’ютери. Якщо б це було так, моя робота зводилася б лише до того, щоб подивитися на екран і спокійним рівним голосом сказати літаку, що він може приземлитися. Адже так ви все це бачили у фільмах. Вірно?\nОсновна робота авіадиспетчераполягає в тому, щоб не дати літакам врізатися один в одного, в землю або об’єкти, що знаходяться перед ними на злітно-посадковій смузі\nЦе було на початку моєї кар’єри, коли я був ще стажистом. У диспетчерській вишці є два робочих місця — я навчався управління наземним рухом (в основному контролював частини аеропорту, не відносяться до злітно-посадкових смугах), а мій колега освоював управління посадкою і злетом (активними злітно-посадковими смугами). Для того, щоб об’єкти не врізалися один в одного, ці дві людини мають спілкуватися між собою. Отже, на вишці було два стажиста і два диспетчери, які нас навчали і контролювали.\nПаливозаправник викликав мене по радіо з проханням дати дозвіл на перетин активної злітно-посадкової смуги. Звичайний запит, який авіадиспетчер отримує кілька разів в день. Очевидно, що наступним кроком я повинен був запитати у диспетчера, контролюючого посадки і злети, не очікується посадка будь-якого літака. Але в той момент вони були дуже зайняті, і я попросив заправника трохи почекати. Через кілька хвилин я знову запитав:\nЯ почав включати своє радіо, щоб дозволити заправнику перетинати смугу, коли хтось закричав мої навушники, «СМУГА 22, ЗАЛИШАЙТЕСЯ НА КОЛИШНІЙ ПОЗИЦІЇ!»\nЯк виявилося, на цій смузі збирався сідати літак Cessna Citation, і якщо б я дав бензовозу дозвіл, то він зіткнувся б з літаком. Голос у моїх навушниках? Це був другий стажист. Він запам’ятав, що скоро приземляється літак, про який забув його тренер.\nВи, напевно, зараз думаєте, «де був радар, механізм сигналізації та інші запобіжні механізми, які призначені для того, щоб захистити нас, авіапасажирів, від подібних людських помилок?» Ну…\n2. Це жахливо низкотехнологично\nВиявляється, у чому ваша безпека під час польотузалежить від людини, яка визирає з вікна\nЗавдяки таким фільмам, як «Міцний горішок-2» і «Кращий стрілець» ви уявляєте собі вежу диспетчерського пункту як штаб з моніторами і радіолокаційними відмітками. В нашій вежі був екран радіолокатора, але, коли літак спускається до певної висоти, цей радар стає ненадійним. Тому, щоб побачити мій літак, я використовую бінокль, а коли він наближається до мого повітряного простору — спостерігаю за ним неозброєним оком. Завжди краще побачити на власні очі об’єкт, а не цілком покладатися на обладнання. Якби це було не так, то у літаків навіть не було б вікон.\nВиявляється, у чому ваша безпека під час польоту залежить від людини, яка визирає з вікна.\nПогода. Навіть при тому, що у нас було багатомільйонне обладнання, встановлене посеред аеродрому, диспетчери навчалися і метеорології, тому що, якщо машина дасть збій, ми не зможемо сказати всім прибувають літакам: «Вибачте, зараз жахлива погода, повертайтеся у вівторок». Ми повинні бути в змозі подивитися на ветроуказатель і дізнатися напрям і швидкість вітру. А для того щоб визначити рівень видимості, ми дивимося на конкретні орієнтири: сусідні будівлі, водонапірні башти, вежі стільникового зв’язку. Це, звичайно, не дає нам високотехнологічної точності, але ми всі повинні знати, що робити, якщо наші машини нас підведуть (що вони і роблять).\nВи знаєте, що ще часто ламається? Радіо. Так, буквально найважливіша техніка, яка у нас є, може вийти з ладу в будь-який час і без попередження. А крик у бік літака висунувшись з вікна, на жаль, рідко дає позитивний ефект. Так що ж робити, якщо радіо вежі або літака вийшло з ладу? Ми використовуємо прожектори з зеленими та червоними променями.\nЯкщо літак знаходиться в межах мого повітряного простору і посилає сигнал NORDO («немає радіо»), то я з вежі направляю зелений промінь на кабіну і показую пілотові рівний зелений світло, даючи зрозуміти, що літак може приземлитися. Якщо ж на злітно-посадковій смузі є перешкоди, я міняю сигнал на миготливий червоний, і пілот розуміє, що посадка небезпечна.\nТеоретично зараз можуть існувати комп’ютерні програми, але, як я вже сказав, обладнання може вийти з ладу в будь-який, самий невідповідний момент. Тому завжди потрібна людина, що сидить біля керма, щоб переконатися, що робота триває, навіть якщо доведеться вдатися до сигнальних вогнів і бінокля.\n3. Вибір між затримкою і небезпекою\nМісія авіадиспетчерської служби визначається так: «… забезпечити безпечний і упорядкований і швидкий потік повітряного руху». Можливо, це звучить приблизно так само захоплююче, як місія поштового відділення. Але для авіадиспетчерів ключове слово там «швидкий». Кожен оператор сприймає це як особистий виклик і намагається провести літак як можна швидше. І волів би порушити правила безпеки, ніж знизити швидкість.\nУ збройних силах це називається «Синдром авіашоу», який змушує авіадиспетчерів хвалитися, а не робити роботу максимально ретельно. Якщо б у мене було кілька літаків сходяться на курсах, то я б раціонально знав, що повинен розвести їх на велику відстань, щоб уникнути зіткнення або порушення трикілометровій дистанції, яку ми повинні зберігати між повітряними суднами. Але це не зупинило б мене від інстинктивної спроби провести їх настільки тісно, наскільки тільки можливо.\nНезважаючи на те, що занадто великий простір між літаками створює нам більше роботи і викликає невдоволення пасажирів (збільшення відстані викликає затримки), основною причиною, яка змушує диспетчерів поспішати, залишається їх власне его. У технічній школі наш провідний інструктор обійшов кімнату і запитав трьох інших викладачів: «Хто кращий авіадиспетчер у військово-повітряних силах?» Кожен з повною упевненістю щиро відповів «Я». Всі ми сміялися, але вони не жартували — кожна людина в цій області вважає, що він кращий.\n4. Вам не потрібна вчений ступінь, але потрібен певний тип особистості\nТак як оператори авіадиспетчерської служби повинні постійно здійснювати складні дії, в той час як від них залежать тисячі життів, ви могли б припустити, що Федеральне управління цивільної авіації або збройні сили шукають людей з науковим ступенем в області рятувальної математики, яку я сам тільки що придумав. Насправді вам взагалі не потрібно вищу освіту (не важливий навіть будь-який попередній досвід, якщо ви йдете по дорозі збройних сил, як це зробив я). Це не завжди погано. По своєму досвіду можу сказати, що люди з вищою освітою частіше провалювали навчання. Творча частина їх мозку суперечила аналітичної частини, яка хоче знайти чорно-біле рішення кожної проблеми.\nЛюди з вищою освітою частіше провалювали навчання.Творча частина їх мозку суперечила аналітичної частини, яка хоче знайти чорно-біле рішення кожної проблеми\nБути авіадиспетчером — значить засвоїти всю інформацію, отриману під час навчання, і використовувати її для прийняття інтуїтивних рішень при інтенсивному повітряному потоці. І це ще раз доводить те, що ви повинні володіти творчим мисленням.\nЯк я вже говорив, багатьох відраховують з коледжу в процесі навчання, а багато випускників просто були посередніми трієчниками. Але зазвичай ми в перші кілька хвилин спілкування з молодим стажистом розуміємо, чи зможе він працювати добре або ні (і помиляємося рідко).\nПідготовка. Сторонньому спостерігачеві відносини стажиста і тренера можуть дуже нагадувати потік нескінченного крику. Справа в тому, що диспетчер повинен мати дуже міцні нерви, і ми повинні переконатися, що учні можуть впоратися з підвищеним рівнем стресу на роботі. Вони будуть керувати десятками літаків! І якщо вони відносяться до типу людей, які закриваються, коли рівень стресу стає занадто високим, ми повинні зрозуміти це раніше, ніж вони прийдуть на роботу в башту і стануть причиною загибелі людей.\n5. У нас є власна мова (акцент)\nАнглійська мова — офіційна мова авіації в усьому світі. Пілот в Росії повинен добре володіти англійською мовою, щоб просто отримати ліцензію пілота, навіть якщо він ніколи не покине країну. Але фразеологія авіації — абсолютно самостійний мову. Зайдіть на сайт LiveATC.net і послухайте операторів в різних аеропортах по всьому світу. Технічно це буде говоріння англійською, але якщо ви не говорите на сленгу авіадиспетчерів, то не зрозумієте абсолютно нічого і відчуєте себе ветераном Другої світової війни, слухати коментарі турніру Покемонів.\nУ нас є керівництво («FAA JO 7110,65»), яке повинно бути нашою біблією. У ньому зібрана вся допустима фразеологія. Навіть якщо ви чогось не знайшли в цій книзі, все одно не маєте права говорити відсебеньки. Несанкціонований мова також відомий як «фразеологія ковбоя», і хоча він звучить круто, але може принести великі проблеми. Якщо літак зазнав аварії і в цей момент знаходився на вашій частоті, Федеральне агентство повітряного транспорту вивчить запису всіх ваших розмов (так, все наше спілкування записується — навіть розмови сидять поруч диспетчерів). Якщо ви сказали щось, що могло було бути витлумачено двозначно або нечітко зрозуміле (тобто використовували фразеологію ковбоя) — вітаю, ви тепер вважаєтеся фактором, що сприяв трапилася катастрофи.\nПід час навчання нас змушували практикуватися у використанні фразеології в будь-який вільний час, привчаючи до несвязным пропозицій, які ми будемо щодня викрикувати. У мене було два сусіда по кімнаті, які розповідали, що я навіть уві сні повторював сигнали дозволу на посадку. І це вважається нормальним.\nКрім того, ви повинні тренувати голос. У повсякденному житті я кажу тихо, з акцентом і трохи невиразно. Але це зникає, коли я говорю з пілотами на частоті, — так само, як змінюється голос диктора перед камерою. Це свідома неприродність, але вона необхідна і обов’язкова, щоб інформація, яку ви передаєте по радіо, була ясна і зрозуміла.\nЯкось я зустрів пілота-курсанта незабаром після розмови з нею по радіо. Їй було важко зрозуміти фразеологію, і викладач відправив її до повчитися нам у вежу. У якийсь момент вона запитала: «то з ким же я розмовляла хвилину тому?» Вона відмовлялася вірити, що невисокий худий 19-річний хлопець, що стояв перед нею, був людиною, якого вона чула по радіо. По голосу вона представляла мене «двометровим чоловіком з шириною два будинки». Я досі не впевнений, чи це комплімент.\nТак, і перш ніж я закінчу, є питання, який, я впевнений, цікавить багатьох читачів. Отже…\n6. Ви бачите іноді НЛО?\nСаме тоді я побачив його — миготливий вогонь, що ширяє над злітно-посадковою смугою на невизначеною висоті. Я подзвонив на вихід в зону аеродрому і запитав, кого послали в моє повітряний простір, але хлопець на іншому кінці дроту нічого не знав. Ми спробували почути шум двигуна, але як і раніше було абсолютно тихо. Там був тільки висить у повітрі світло. Він пройшов за нашої злітно-посадковій смузі і зник за пагорбами на сході.\nНашою єдиною обов’язком було переконатися, що цей примарний літак був досить далеко від будь-якого іншого літака, і ми нікому не розповіли про те, що трапилося. В небі нікого не було, тому, незалежно від того, що це був за світ, він не представляв для польотів ніякої небезпеки.\nЯкби запитали мою думку, я сказав би: те, що ми бачили, було приватним надлегким літаком, навіть при тому, що у приватних надлегких літаків немає приводів знаходитися поряд з тим ділянкою повітряного простору. Однак, якщо це була справжня літаюча тарілка, вона пилотировалась інопланетянами з основним розумінням авіаційної безпеки.


Як провести друге весілля |ЯкПросто\nДруге весілля можна порівняти з новим життєвим етапом. За плечима одного або обох подружжя вже є не зовсім вдалий досвід сімейного життя. Не важливо які причини привели до того, що перший шлюб закінчився розлученням, але люди, що пережили розлучення і вирішили укласти другий шлюбний союз, зазвичай добре обдумують цю зміну в житті.\nДруга весілля має повністю відповідати бажанням молодят. Проводити її варто зовсім не так, як першу, щоб у вас не виникало ніяких зіставлень і аналогій з останнього заміжньої життям. Зазвичай пара, що вступає в шлюб вдруге, знаходиться вже в зрілому віці (за тридцять), тому не потребує додаткового спонсоруванні весілля з боку батьків. І це на краще, адже в цьому випадку, наречений і наречена можуть організувати таке весілля, яка їм до душі.\nДруга весілля зазвичай робиться вже не для того, щоб догодити рідним і друзям. Тому кількість гостей на ній буває досить обмежене. Молодята запрошують тільки тих людей, яких вони дійсно хочуть бачити на своєму першому сімейному святі. Можна звернутися в спеціальне агентство, яке візьме на себе всі турботи по влаштуванню весілля. Напевно майбутнє подружжя вже знають ціну якістю, тому вони вибирають саме якісну організацію свята: цікаві місця для святкування, екзотичні закуски, хороші вина, професійну фотозйомку.\nНаряд для нареченої на другий весіллі — питання, що викликає безліч суперечок. Чи доречно на другому одруженні пишне біле плаття? Можна з упевненістю сказати, що наречена може вибирати собі таке плаття, яке вона захоче. Єдине, від чого варто відмовитися — це фата, яка є символом невинності. Не менш ефектно, ніж фата виглядають шикарні весільні зачіски з квітами, капелюшки, діадеми і прикраси у волоссі. Хоча якщо на перше весілля жінка вже одягала пишну сукню, напевно, вона зробить вибір на користь вишуканого вечірнього або коктейльної сукні в світлих тонах.\nЯкщо у когось з подружжя є діти, то не варто їх оминати увагою. Діти — найкраще, що залишається нам від першого шлюбу. Вони, як і ви, повинні бути в центрі уваги на весіллі. Ви можете доручити дітям підносити кільцям, а якщо дитина зовсім маленька, то можна нести його на руках під час урочистої церемонії. Для дітей обов’язково повинна бути організована своя розважальна програма, щоб вони не занудьгували. Також подбайте про облаштування дитячого столу з закусками.\nІноді майбутні молодята не хочуть влаштовувати пишних бенкетів. Тоді можна обмежитися реєстрацією шлюбу в загсі, після чого влаштувати вечерю з родичами в ресторані або взагалі провести тихий романтичний вечір удвох.\nБагато пар, що вступають у шлюб вдруге, святкують весілля в екзотичних країнах, в історичних місцях, здійснюючи при цьому свої давні мрії про пригоди.\nПам’ятайте про те, що при організації другий весілля вже не так важлива думка оточуючих. Тому, вирішуючи як влаштувати це свято, враховуйте тільки дві думки: своє і обранця. Адже це виключно ваш день!


Серіал Жіночий лікар 3 сезон (2017) дивитися онлайн повністю повний серіал в хорошій якості hd\n« Серіал Марлон 1 сезон (2017) дивитися онлайн в хорошій якості 720\nСеріал 21 Тандер 1 сезон (2017) дивитися онлайн в хорошій якості 720 »\nПоступово давня мрія професора Юрія Клімова починає здійснюватися. Він завжди хотів створити свою клініку і після багаторічних спроб йому посміхається доля. Герой завдяки допомозі добрих спонсорів будує медичний заклад і паралельно починає набирати туди фахівців. Клімов уважно підходить до підбору кадрів. Він перевіряє, щоб доктора обов’язково володіли всіма потрібними знаннями. Після відкриття клініки більшість людей починають користуватися цими послугами. Медичний персонал чудовий. Всі уважні до кожного пацієнта і готові піти на будь-які поступки, щоб в результаті клієнт залишився задоволений їх роботою.\nРоки пролетіли швидко і Клімов вже готується відправлятися на пенсію. Герой розуміє, що потрібно займатися підготовкою гідного наступника і починає пошуки кандидата. Чоловік перебирає багатьох кандидатів, але одним з відповідних він знаходить свого колишнього зятя Романа Широкова. Справа в тому, що ця людина має всі необхідні знання, він комунікабельний і з відповідальністю підходить до роботи. Також є і особисті причини на те, щоб цю людину зробити новим керівником. Дочка професора, Ніна, серйозно хвора і герой переконаний, що Широков зуміє продовжити розробляти ліки, які допоможуть жінці вилікуватись. Коли про свій вибір наступника Юрій заявляє раді директорів, то багато таку новину сприймають з невдоволенням. Ніхто не поспішає довіряти крісло керівника сторонній людині і все чекають, щоб Широков показав здібності.\nЧи не занадто лояльно сприймає цю новину і помічник професора, Роман Чернов, який завжди хотів стати керівником медичного центру і не готовий в даний момент, щоб всі його плани зруйнувалися через самозванця. Серіал Жіночий лікар 3 сезон 2017 дивитися в хорошій якості HD 720p.\nАктори: Михайло Хімічов, Сергій Калантай, Олена Яковлєва, Андрій Фінягін, Олеся Власова, Віталіна Біблів