Золоте і срібна спадщина Росії » Українські реферати\nЗолоте і срібна спадщина Росії\nСанкт-Петербурзький державний інститут точної механіки і оптики\nТема реферата: «Золотое і срібна спадщина Росії».\nФакультету ТМіТ, 2 курсу, 260 групи\nМасовий Ю. А.\nНауковий керівник: к.і.н., доцент Філічева Н. В.\nГлава 1. Золота скарбниця Москви.\n1.1 Збройна палата ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... стор 3\n1.2 Рязанське «диво» ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... стор 4\n1.3 Сканія ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... стор 5\n1.4 Чернь ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... .... Стор 6\n1.5 Емальерное мистецтво ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... .... Стор 7-8\nГлава 2. Срібна палата Московського Кремля\n2.1 Украинские срібні вироби XIV-XVII століть ... .... Стор 9 - 15\n2. Украинские срібні вироби XVIII - першої третини XIX століття ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... .... Стор.16-23\n3. Украинские срібні вироби середини XIX - початку XX століття ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... .... Стор.24-28\nВисновок ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... .... стор 29\nСписок літератури ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... .... Стор 30\nВ одному із залів Збройової палати Московського Кремля представленоунікальне за своєю художньої та історичної значущості зборизолотих і срібних виробів роботи російських майстрів XII-XVII століть. Воновключає найрізноманітніші предмети палацового та церковного вжитку:золоті та срібні чаші, братина, ковші, потири, хрести, євангелія таікони в чудових окладах. Це художня спадщина вражаєрізноманітністю форм, оригінальністю художнього рішення, застосуваннямскладних технічних прийомів, що свідчать про високий рівеньмайстерності їх творців. Матеріал, з яким мали справу ювеліри, - золото,срібло, перли, дорогоцінні камені - говорить про те, що їхні твори восновному призначалися для обраних - царської сім'ї, князів,церковної знаті. Творці всіх цих коштовностей, долаючи безлічканонів і обмежень, постійно зберігали у своїй творчості глибокузв'язок з народним мистецтвом, це проявлялося у формі і декоративномуоформленні виробів. У творчості російських майстрів-ювелірів ми знаходимо всерізноманіття технічних прийомів обробки дорогоцінних металів:виливок, карбування, різьблення, насічку, чорніння, плетіння з металевихниток, техніку розмальованих емалей, застосування дорогоцінних каменів.\nДля характеристики російського ювелірного мистецтва XII-XV століть ми маємопорівняно небагато пам'яток, серед них вироби майстрів золотих ісрібних справ Києва, Володимира, Суздаля, Новгорода, Рязані. Їхнє мистецтвовідрізнялося улюбленими композиціями, своєрідністю технічних прийомів,орнаментальних мотивів.\nЗразком майстерності рязанських ювелірів можуть служити речі з такзваного Рязанського скарбу, знайденого в 1822 році на території Старої\nРязані, зруйнованої в 1237 році ордами Батия. Скарб являє собоюзолотий парадний жіночий убір, що складається з декількох різних запризначенням, але стилістично єдиних прикрас:круглих масивних колти, які прикріплялися до головного убору в якостіпідвісок, бармен (намист), браслета, перснів і сережок. Форма предметів,поєднання технік, колірна гамма емалей свідчать про те, що ціприкраси зроблені в XII столітті майстрами Рязані.\nБрами. Рязань. XII століття.\nСтилістична єдність усіх прикрас проявляється як у формі, так і ворнаменті. На блискучій золотій поверхні колти і барми яскравими барвистимиплямами виділяються зображення святих. Гладка поверхня металу відтіняєемалеві малюнки портретів, а перлиста обнізь і широка облямівка сканіворнаменту підкреслюють їх тонкість і витонченість. Підсилюють враженнябагатства цього убору численні негранение дорогоцінні камені,підняті над поверхнею ажурного орнаменту у високих гніздах.\nУ розвитку російської золотого і срібного справи в XV столітті особливе місцезаймає Москва. Мистецтво московських майстрів, що ввібрав всобі багату спадщину місцевих художніх шкіл, грало вже в той часпровідну роль в архітектурі, живопису, ювелірній справі.\nОсобливо великих успіхів досягли московські срібники в техніці скани.\nЇї основні мотиви - безперервно в'юнкий стебло або вільнорозкинулися пучки трав. Мов тонке мереживо покривають вони поверхнюметалу. Висока майстерність московських сканщіков виразно позначилося вокладі рукописного Євангелія, вкладеного митрополитом Симоном в Успенськийсобор Московського Кремля в 1499 році.\nГуста мереживна мережа покриває дошку окладу. Щільність орнамент неприховує, а. навпаки, підкреслює легкість і витонченість скани-\nТонкий візерунок її служить вишуканим обрамленням для сцени «Розп'яття»,розташованої в центрі окладу на зеленому густому емалевому тлі-Багатствофантазії майстра, тонке відчуття ритму та динаміки орнаменту, впевненемайстерність свідчать про появу нового, яскраво вираженого напрямкув московському прикладному мистецтві,\nЗ XVI століття починається об'єднання удільних князівств навколо Москви,\nСкладається єдина лінія розвитку російської художньої культури, вякій місцеві відтінки згладжуються. Формуються риси нового стилю --пишного, урочисто-нарядного.\nРозвитку золотого і срібного справи в Москві немало сприялостворення художніх майстернях при великокнязівському дворі - Збройової,\nПастельні, Срібної палат та ін До столиці з усіх кінців країниспрямовуються талановиті ремісники-умільці, Не втративши давніх традиційхудожньої майстерності, московські майстри-ювеліри добиваються високогодосконалості в цілому ряді нових технічних прийомів обробки і прикрасидорогоцінних виробів. Винятковою тонкістю сканів орнаменту,вишуканістю малюнка і ніжністю емалевою забарвлення відрізняється золотийоклад ікони «Одигітрія», виконаний близько 1560. У XVI столітті сканьпоступово втрачає своє самостійне значення в оздобленні предметів. Воназустрічається вже в поєднанні з різнокольоровими емалями, що заповнюють сканиосередку у вигляді квітів, листя, бруньки. Чарівність цього виду скани внарядності орнаменту, в декоративної грі емалевих візерунків.\nОклад Євангелія, вкладеного Іваном Грозним в 1571 році в Благовіщенськийсобор Московського Кремля, займає виняткове місце по своїй красі івиразності, за майстерністю виконання і ніжному колориту емалі. Мереживоскани візерунків, прикрашені емаллю, покриває всю поверхню окладу.\nВкраплення емалі в скань надає всьому узору не тільки декоративність, але йрельєфність, об'ємність. Дорогоцінне каміння, рельєфно виділяючись на окладі,створюють яскраву й виразну гру світла.\nОсобливої досконалості у цей період досягає техніка черні. До кращихпам'ятників черневого мистецтва відноситься золоте блюдо, подароване Іваном\nГрозним у 1561 році своїй дружині Марії Темро-Ковно. Центр його займаєстилізоване зображення великого квітки, виконаного в техніці плоскоюкарбування. Пелюстки, злегка закручуючись по спіралі, заповнюють майже всюповерхню страви. Лише по борту проходить смуга тонкого бархатисто-чорноговізерунка у вигляді сітки з красиво вигнутих переплітаються стебел квітів,\nІншим чудовим зразку художньої черні є золоте кадило,зроблене на замовлення цариці Ірини в 1598 році.\nКадило. Майстерні Московського Кремля. 1598\nЗа форм це одноглавий храм в мініатюрі Черневой рослинний орнамент збезлічі трав, пагонів, квітів заповнює верхню частину кадила. Бічністінки займають черневие зображення фігур апостолів. Зображення апостолівдекілька витягнуті, що полегшує нижню частину храму, повідомляє йому рухвгору. Особливу розкіш цьому виробу надають круглі дорогоцінні камені.\nXVII століття - час розквіту майстерень Московського Кремля, які сталисвоєрідною школою художнього ремесла. У Кремлі працюють такіталановиті майстри, як Гаврило Овдокімов, Юрій Фробос, Василь\nТерентьєв, Василь Андрєєв та інші.\nСеред безлічі експонатів відносяться до XVII століття, особливу увагуприваблюють вироби, оздоблені емалями. Вони вражають своєю яскравістю,барвистістю, багатством, нарядністю. До шедеврів емальерного мистецтвавідноситься масивний золотий потир, вкладений в 1664 році в Чудов монастирбояринею Морозової. Все в ньому пройнятий поетичним відчуттям краси --чистота піній малюнка, радісні й сміливі поєднання кольорів; композиція оживлена дорогоціннимикаменями - смарагдами, рубінами, сапфірами. Ці ж риси проявилися і воформленні золотої чаші у формі такими, що напіврозпустилися квітки, подарованоїпатріархом Никоном в 1653 році цареві Олексію Михайловичу. В оздобленні їїпозначилося виняткову майстерність художника-емальєрів, тонко відчував красу рідної природи і прагнув відобразити її у своємутворі. Надзвичайно яскрава і глибока за кольором емаль\nПанагія. Вятка. Кінець XVII століття.\nзмагається з блиском дорогоцінних каменів - чистих і прозорих.\nПідхоплені золотими кастами в обрамленні білих емалевих пелюстокдорогоцінні камені оживають, нагадуючи дивовижні квіти природи.\nНад масивним золотим окладом Євангелія 1678 працювала ціла групамайстрів Золотої палати. Вони досягли високої досконалості в наводкоюпрозорих і непрозорих емалей. Тaкой технічний прийом дозволявдомогтися тонкої гри світла. Ювеліри XVlI століття досягли значних успіхівнe топько в техніці наведення емалей, а й техніці черні. Характер черневихзображень у XVII столітті сильно змінюється в порівнянні з попереднімперіодом - з'являється густа штриховка, що кладеться по лініях малюнка,як би потовщений їх. А для кінця XVII століття характерні різьблені зображення,виконані в чисто гравюрні манері, з сюжетами, запозиченими зкнижкових ілюстрацій, гравюр.\nВеликих художніх успіхів у срібному справі досягли в XVII столітті імісцеві центри - міста Ярославль, Нижній Новгород, Кострома та інші. Уформах і орнаментації виробів майстрів цих центрів присутній місцевийстилістичний почерк. Предмети відрізняються особливою декоративністю,життєрадісним колоритом, близькістю до народної творчості.\nАле, мабуть, самий. Значний внесок у розвиток російського декоративно -прикладного мистецтва в XVII столітті вніс Сольвичегодськ. У емальерноммистецтві він займає особливе місце.\nЛарчик. Сольвичегодськ. XVII століття.\nТут в останній чверті XVII століття, раніше ніж у Москві, отримала широкепоширення абсолютно нова для того часу техніка живописної емалі.\nУ Сольвичегодськ емаль, що звався Усольський, виразнопроступили риси мистецтва нового часу. Рослинні мотиви в Усольськийемаль поєднуються із зображенням птахів, тварин, пейзажів і навітьлюдських фігур. У такому рішенні орнаментально-декоративних мотивівпозначилося нове ставлення людини до образів мистецтва і до самоїдійсності.\nБагате зібрання золотих і срібних виробів Збройової палати дозволяєпростежити тривалий шлях розвитку ювелірної справи - одного з найдавнішихвидів художньої творчості. Воно дає уявлення про художнюкультурі і рівень технічної майстерності художників минулого,свідчить про дивовижну мощі творчих сил народу.\n2. 1 Украинские срібні вироби XIV-XVII століть.\nМистецтво російських ювелірів цього періоду є частиною високої культури\nДавньої Русі. Один з рідкісних експонатів - срібна позолочена оправамощевик з ризниці Благовіщенського собору Московського Кремля з карбованимзображенням у зростання св. Пантелеймона і Стефана, - може бути віднесений допершій половині XIV століття - тому складного періоду російської історії, колизолотоординські полчища грабували і палили російську землю, вогнем і мечемзнищували все на своєму шляху, коли рікою лилася людська кров, тому щозавойовники, за словами літописця, «люди січної аки траву». У пам'яткахприкладного мистецтва тієї пори втілилися патріотичні ідеї та ідеївійськового подвигу, що були відображенням вікової боротьби народу зазвільнення від іноземного ярма.\nПідставою датування пам'ятника служить його стиль: симетрична композиція,площинне її рішення, чіткий силует двох фронтально розташованих фігур,вся пластична організація зображення. Колончатие написи і особливий знакна кінці у вигляді стилізованої грецької сигми були характерні длявізантійського живопису і російського мистецтва домонгольського періоду.\nАрхаізірующая тенденція зображення, простонародні лики, великі гладкінімби, що йдуть від лінії плеча, великі драпірування одягів з характерниморнаментом кучерявого стебла на Подолі дозволяють припустити, що цепам'ятник новгородського походження. У XIV столітті в Новгороді місцеватрадиція і художня культура Візантії були визначальними у розвиткумистецтва. «Переписних книга» - опис Благовіщенського собору 1634 --серед 35 Ковчег-мощевик, що відносяться до часу царювання Бориса\nГодунова і Михайла Романова, мощевик із зображенням Пантелеймона та Стефаназгадує в числі двох, час і місце «побудови» яких не позначені.\nМожливо, він потрапив до ризниці домашній церкві московських князів і царів вкінці XV століття в якості «поминки», отриманих Іваном III, або був вивезенийза часів Івана Грозного разом з іншими творами новгородськогомистецтва. Незалежно від цього, слід зазначити стилістичну унікальністьпам'ятника, що не має аналогій серед нечисленних, що дійшли до нашогочасу предметів прикладного мистецтва XIV століття, виконаних з срібла.\nЗ ризниці Благовіщенського собору Московського Кремля, де булизосереджені великокнязівські реліквії, відбувається група срібнихнаперсним хрестом-мощевик, що відносяться до XIV-XV століть і вживаних вяк благословенних хрестів, а також оберегів у військових походах.\nНезвичайний за своєю формою і способу декорировки хрест XIV століття, що маєовальне средокрестіе, прикрашене з лицьової сторони на гладкому тлі литимзображенням Спаса на престолі, і різьбленими в зростання майбутніми. Принципвикористання накладних литих фігур на срібних виробах характерний дляновгородського творів мистецтва, у Новгороді він з'явився раніше, ніж у\nМоскві, але поєднання в одній композиції литий і різьблених фігур, виконанихвпевненим різцем майстра, представляє самостійний, раніше невідомийваріант.\nСрібний з черню хрест-мощевик у формі квадрифолії із зображенням Миколи\nЗарайського в зростання на зворотному боці відноситься до другої половини XIVстоліття. Щільний шар черні служить фоном зображенню, сповненому вархаїчної манері: грубуватий лик, мигдалеподібні очі, прямо окресленийніс. Схематично розташовані черневие лінії на одязі не передають обсягуфігури, а радше підкреслюють її статичність. Хрест цікавий як зразоквикористання техніки черні - одного з найдавніших способів прикрасисрібних виробів. Срібний хрест XV століття з ризниці Благовіщенськогособору, службовець ковчегом для більш раннього литого хреста-енколпіон домон -Гольські періоду, виконаний в іншій манері. Повторює форму стародавньогочотирикінцевий хреста з ви-гтупамі на кожному кінці, прикрашений з двохсторін черневимі зображеннями, він дає уявлення про ще одному видіприкладного мистецтва - гравірування з черню. Цікава композиція «Трійці»наверхньому кінці хреста. Володіючи високою майстерністю малюнка, художник вграфічній манері як би «пише» черню із срібла. Черневое лист насрібних хрестах-Ковчег XIV-XV століть дає можливість судити про широкеі різноманітному використанні майстрами технічних прийомів черні.\nУ XV столітті спостерігається помітне підвищення рівня художнього ремесла,викликане загальним піднесенням російської культури, тісно пов'язаних з економічноюі політичним розквітом країни. У цей період все більш посилюєтьсявплив Москви як головного художнього центру і формується єдинийзагальнонаціональний стиль у мистецтві. Першокласним пам'ятником цього часує срібний позолочений ковчег-мощевик з ризниці Благовіщенськогособору, який відноситься до творів срібників Московської Русі.\nЛиті накладні фігурки Деісус за своїми іконографічним і стилістичнимознаками дуже близькі до зображень на релікварій питомих Радонежськихкнязів, що відноситься до першої третини XV століття і що знаходиться в зборах\nЗастосування литих?? ігурок на панагія, ковчег було традиційним наПротягом XV століття. У наступному, XVI столітті срібне лиття поступаєтьсямісце карбування та різьбі. Музеї Московського Кремля мають унікальнітворами прикладного мистецтва XVI століття, що відображають риси нового,московського стилю. Срібні вироби XVI століття, що зберігаються у фондах музеїв\nКремля, дають додатковий матеріал для характеристики того періоду врозвитку російського мистецтва, коли посилюється процес концентраціїтворчих сил Русі і поступово згладжуються відмінності між місцевимихудожніми школами. Різьблена двостороння панагія XVI століття з\nБлаговіщенського собору - чудовий зразок мистецтва гравюри на сріблі --може бути прикладом цього. Вона свідчить про збільшення числаіконографічних зображень в середині XVI століття. Вписані в кругизображення суворі, лаконічні, без зайвих деталей. Вони виконані неглибокоїрізьблений лінією, що йде по основних контурах малюнка.\nЧітка різьблені напис як орнамент оточує центральні персонажі і зовнішнійобідок, утворюючи як би додатковий візерунок. Витонченість і легкість малюнка,виразність образів дозволяють стверджувати, що різьбярем був майстер,добре знайомий з прийомами іконопису.\nСеред різних видів ювелірної техніки, що застосовувалися в XVI столітті,найвищого розквіту досягає чернь, що займала одне з перших місць посвоїм художнім значенням і різноманітності застосування. Цікаватехніка орнаментації черневого вінця з окладу ікони XVI століття, яка не євсіх, наявних раніше. Гладка поверхня металу спочатку покриваласятонким шаром черні, потім на цьому фоні гравірувалися орнамент з срібнихтрав і фігурних клейм з ніжним золоченням.\nОсобливою декоративністю відрізняються черневие візерунки на золоті. Срібнийскладення з різьбленими композиціями на внутрішній стороні стулок має всерединіікону кінця XVI століття у золотому окладі, з перловою обнізью і дорогоціннимикамінням. Черневой орнамент по золотому канфаренному фону служить основнимзасобом художньої виразності речі в цілому.\nДуже багато творів давньоруського мистецтва загинули в результатітривалих міжусобних воєн періоду феодальної роздробленості, частихруйнівних пожеж, втрати, завданої польсько-шведською інтервенцієюпочатку XVII століття. Причиною втрати побутового та церковного срібла було такожвідсутність власної сировинної бази. Архівні документи, написи навиробах свідчать про те, що багато що прийшли в ветхість срібніпредмети переплавлялися і дорогоцінний метал використовувався для створеннянових речей.\nВ цей час на противагу церковному світогляду закладаються основинової світської культури. Подальшому розвитку російської прикладногомистецтва і одного з його найважливіших видів - ювелірної справи сприялиподолання сковує впливу церковних канонів і тісний зв'язок знародним мистецтвом.\nХудожня культура Москви, що успадкувала століттями накопичені традиціїстарих удільних центрів, займає особливе місце у розвитку давньоруськогоприкладного мистецтва. Виробництво художніх майстерень Московського\nКремля - золото, срібло-\nТарілка. Кінець XVII ст. Фрагментною. Збройової, Государеве і царицин палат, - значно розширивв XVI столітті, досягло вищого рівня в XVII столітті. Цей період найбільшповно представлений в колекціях музею. Унікальними пам'ятникамидавньоруського прикладного мистецтва першої половини XVII століття,виконаними з дорогоцінного металу кращими майстрами Срібної палати,є кришки рак (надгробків) царевича Дмитра, який загинув у Угличі в 1591році, і Кирила Білозерського - засновника одного з найбільших монастирівна Русском Півночі, який помер в 1427 році.\nУ музеях нашої країни зберігаються лише три подібних пам'ятника. Два з них --кришки рак царевича Дмитра і Кирила Білозерського-в музеях Кремля в\nМоскві, а третє - кришка раки Олександра Свірського - в зборах\nДержавного Російського музею в Ленінграді.\nУ 1628-1630 роках за царським указом для Архангельського собору Московського\nКремля, що був усипальницею російських князів і царів, була створена ракуцаревича Дмитра, по праву визнана шедевром прикладного мистецтва\nЦе замовлення було доручено одному з кращих московських срібників-Гаврила\nОвдокімову, золотого і срібного справи жалуваною майстру першій статті,близько 40 років пропрацював у Срібної палаті. Разом з Гаврилом\nОвдокімовим працювали і інші майстри - Павло Власов, Тимофій Іванов,\nВасиль Коровников і Василь Малосолец. Імена Василя Коровникова і Василя\nМалосольца зустрічаються в документах Наказу Великий скарбниці з 1621 по 1645рік. Віртуозно володіючи технічними прийомами обробки дорогоцінного металу,московські срібники створили виняткове за досконалості іхудожнього смаку твір.\nСрібна, позолочена кришка раки з карбованим, високого рельєфу зображеннямцаревича в зростання прикрашена великими дорогоцінними каменями в золотих кастах земаллю і перловою обнізью. Майже вся поверхня кришки по канфаренномуфону карбована травнем візерунком з великих чотирилопатевий клейм і спіральнокучерявих стебел з листям. На полях рами розташовані круглі литідробніци з соіменнимі святими членів царської сім'ї. На жаль, самасрібна раку не збереглася до наших днів, вона була викрадена в 1812році. Дорогоцінний метал, з якого виготовлялися раки, часто служивпричиною їхньої загибелі, і багато з них відомі нам тепер лише за описами іархівних документів.\nТака ж доля мало не спіткала і раку Кирила Білозерського,сповнену майстрами Срібної палати в 1643 році. Деякідослідники вважали її втраченої. В результаті тривалоїдослідної роботи у фондах музеїв Кремля були виявленічисленні фрагменти та деталі колись єдиного монументальноготвори.\nВ основний збори входить срібний стакан, що належала Петру 1, з\nПатріаршої ризниці - срібні, позолочені, з дорогоцінним камінням, емаллюта перлами ложки з коротким чорний. Декор братина початку XVII століття з\nОсновного зборів Збройової палати відрізняється строгістю і лаконізмомхудожніх засобів. Гладке, кулясте тулово майстер прикрашає лишетрьома круглими золоченими клеймами з різьблений в'яззю, яка містить ім'я власника\n- Гордія Андрійовича Кошик, та карбованої смужкою по вінця з золоченимипагонами. Характер орнаментації братина кінця XVII століття із зібрання Л. К.\nЗубалова відображає загальну тенденцію мистецтва того часу що прагнення додекоративності і узороччя. Два позолочених різьблених спуску з зображеннямплодів і квітів, що переплітаються з головками птахів і фантастичнихтварин, напис по вінця: «братина Устина Федорова Зеленова», майстерноперетворена майстром у орнаментальну смугу, невисокий карбований піддонскладає її оздоблення. Всередині братина визолочена, це посилює контрастматовою та блискучою золоченій поверхні.\nВ урочисті дні свят, при прийоми послів, за шлюбними столамибратина вживалися як заздоровну чаші, але вони мали також і значенняпоминальних чаш, які ставили на труну померлих.\nОсобливе місце серед різноманітного посуду займають давньоруські ковшіразложістой форми, з плоским дном, невисокими бортами, плавними округлимилініями, що нагадують «Утіца», що пливе по воді.\nУкраинские човноподібна ковші використовувалися і як ковші-пітьі, а з другоїполовини XVII століття як нагородні, виготовлені спеціально для пожалуваньза цивільні та військові заслуги. Такий ківш 1682 роботи московськихмайстрів, подаровані царями Петром та Іваном дяку Федору Мартинову за його\nКрім ковшів і Братин, широке розповсюдження мали срібнірізноманітної форми і розмірів чарки, з яких пілісь міцні напої,\n«Зелено заморське вино». З великою творчою фантазією виконанасрібна, позолочена, на високому піддоні чарка Йосипа Облезова. На круглоїмішені всередині карбовані фантастичні мешканці моря, карбована «сорочка»прикрашена сценою боротьби орла і дракона і біблійним сюжетом «Самсон,роздирає пащу лева ».\nНаприкінці XVII століття московські майстри широко використовують черневие візерункидля прикраси предметів з дорогоцінного металу. Техніка черні дозволялахудожнику вільно розміщувати на поверхні різні композиції,домагатися особливого ефекту в поєднанні різьбленого золоченого малюнка зчерневим фоном або черневого орнаменту по гладкому золоченому фону.\nВінець. Кінець XVII ст. Фрагмент\nТворам художнього срібла соловецького зборів властивіриси рафінованої московського мистецтва і навмисна архаїзація,підкреслено старі традиції, широко використовувалися новгородськимимайстрами. На жаль, прикладне мистецтво Соловецького монастиря щенедостатньо вивчено на відміну від його архітектурних пам'яток і зборівікон, яким присвячені монографічні дослідження останніх років. Короткізгадки про найбільш цінних реліквії з ризниць соловецьких церков можназнайти лише в дореволюційних виданнях. Тим більший інтерес представляютьпублікуються вперше срібні вироби, що зберігалися раніше в Соловецькомумонастирі.\nПотир 1595, що належав Соловецькому ігумену Якову, безсумнівно, буввиконаний майстром, які тяжіли до новгородської школі прикладного мистецтва.\nЗолочена конусоподібна чаша має вісім клейм у вигляді кіотців з різьбленимпоясним зображенням Деісус. Фігури святих з деісусного чину, незважаючи наневеликі розміри, справляють враження величної урочистості тамонументальності. Широка смуга по вінця чаші з традиційною літургійноїнаписом за характером накреслення літер-потовщених, вільно віддалених одинвід одного - має чимало аналогій серед новгородських пам'яток прикладногомистецтва. Близька до новгородської культурі бурштинова панагія XVI століття всрібною золоченій сканів оправі. Восьмикутна з увігнутими сторонамиоправа прикрашена гладкими спіралеподібними великими завитками і дрібнимикружечками кручений дроту. Можливо, панагія була зроблена в самомумонастирі майстром, добре знайомим з прийомами роботи та орнаментальнимимотивами, що використалися новгородцями, про що свідчать плавнийритм сканів візерунка і чіткість малюнка, властиві новгородським сканивиробам.\nСеред визначних пам'яток соборної Преображенської церкви монастирськіопису відзначають срібний позолочений басменний ковчег з двосторонньої іконоювеликомучениці Марини. Черневое зображення Марини на гладкою срібноюпластині відрізняється тонкістю виконання, яскраво вираженими елементамиграфічність, характерними для мистецтва черні XVI - початку XVII століття.\nЧіткий лінійно-контурний, стрункі, видовжені пропорції силуетуфігури, легкі штрихи, що надають зображенню об'ємність іпросторовість, за красою та витонченістю не поступаються кращим зразкамчерневой графіки кремлівських майстрів, зокрема зображень на золотомуковчезі Ірини Годунової, створеному в 1589 році, із Збройової палати.\nЦерковне срібло з ризниці Соловецького монастиря за своїмхудожньому гідності може бути поставлено в один ряд зпершокласними творами столичних майстерень.\nВисоким рівнем карбованого мистецтва відзначені оклади ікон соловецькогозборів. Цікавим зразком є також кадило, створене наприкінці Хулстоліття. Його півкулі ефектно оброблені карбованими, високого рельєфу\n«Ложками» - улюбленим прийомом, широко застосовувалися московськими майстрамисрібного справи. Особливої уваги заслуговує срібний, позолочений окладікони Вседержителя з припадають Зосима і Саватія. У музеї Кремля окладпоступив в розрізнених вигляді: майже всі деталі були роз'єднані і сильнодеформовані. Найстаріший реставратор М. Н. Костиков з групою молодихспеціалістів відновили його з безлічі окремих фрагментів, і теперцей твір знову дивує нас пишнотою і красою.\nОклад майже суцільно вкритий карбованим рослинним візерунком з великих квітів ілистя. Передню стінку трону прикрашає орнамент у вигляді фантастичнихквітів і плодів, з боків - карбовані балясини з об'ємних напівколонок,розділених великими розетками. Поєднання густий рельєфною карбування з тонкоюрізьбленням, виразна пластика фігур, ритмічні спіралі кучерявих пагонівповідомляють всієї композиції динамізм і разом з тим врівноваженість. Пишний,ошатний карбований орнамент окладу нагадує різьблення по дереву. Оклад маєвідмінну рису, рідко зустрічається в пам'ятниках подібного роду:на гладкою пластині, розташованої між фігурами припадають, розміщенанапис, що містить історію створення речі. Вона повідомляє не тільки датустворення окладу - 1703, ім'я замовника - архімандрита Фірса, але, щоособливо цінне і важливо, імена майстрів-ювелірів. Величезний за своїми розмірамиоклад був виконаний двома майстрами - соловецьким ченцем, різьбярем Антоніємі «приходять» московським майстром Олексієм Ігнатьєвим сином Первовим. Їхімена ми не зустрічаємо ні в одному з довідників і словників майстрів. Такимчином, публікація окладу дає можливість встановити два нових, ранішеневідомих майстрів імені срібного справи кінця ХХVII початку ХVIII століття.\n2. 2 Украинские срібні вироби XVIII - першої третини XIX століття.\nНа початку XVIII століття збільшився приплив ювелірів-іноземців до Росії.\nЗначна частина їх осіла в новій столиці, надаючи помітний вплив наформування смаків та художнього стилю російських майстрів. У Москві їхвплив був не настільки відчутно.\nДеякі майстри, що приїхали з-за кордону, залишалися в Росії надовго,іноді до кінця своїх днів, але багато хто поверталися на батьківщину, імовірно,частіше за все ті, хто не витримував конкуренції. На початку XVIII століттямосковські срібники продовжували традиції попереднього століття,відтворюючи старі форми посуду і церковного начиння, звертаючись до звичнихорнаментальним мотивами-в'юнкі стебла, зв'язкам плодів, квітів.\nПодальший розвиток світського початку в декорі знайшло втілення в мажорномузвучанні декоративного ладу багатьох творів, прагнення дореалістичного зображення людських фігур і пейзажу, в підвищеномуувазі до навколишнього світу, зокрема до побутових деталей. Одним з кращихмайстрів цього часу був Тимофій Ільїн, талановитий художник, який володіврізними прийомами обробки срібла, відчувала пропорції вироби,красу загального ладу декору та його деталей. Потир 1704 - видатнетвір майстра, що відрізняється орнаментальної насиченістю,вишуканістю і досконалістю форми. Цікаво,що Т. Ільїн пробував свої сили й у мальовничій емалі. Дробніци потираючи 1708року розписані для себе самих, хоча зазвичай срібники зверталися допрофесійним емальєрів.\nЦе очевидно при порівнянні мальовничих емалевих зображень з аналогічнимигравірованими малюнками на інших творах майстра. Дивовижніажурні карбовані сорочки потири з примхливим переплетенням стебел вмалюнку. При першому погляді може здатися, що вони однакові, але це нетак. Залишаючись вірним обраному прийому, Тимофій Ільїн створює різнівізерунки, які не поступаються один одному по красі. Майстерність орнаменталістапозначилося і в гравірування написів, що доповнюють декоративне оздобленняпотири. Зображення людських фігур менш вдалися золотаря, хоча ітут вміння гравера безперечно.\nВисокопрофесійне володіння різцем дозволяло Т. Ільїну працювати втехніці черні. У зборах Збройової палати зберігається черневой водосвятнийхрест, а в Державному Історичному музеї - склянку з черневим дрібно -травнем фоном.\nБагато майстрів першої половини XVIII століття володіли технікою гравірування,прикрашаючи\nвироби орнаментальними мотивами, такі, наприклад, склянку з емалевимпортретом Петра I, ківш 1700 року, і сюжетними композиціями. З великиммистецтвом прикрашені гравіюванням водосвятна чаша 1721 року,дарохранильниця. Таця з композиціями на теми притчі про блудного синароботи Іллі Золотарьова представляє безперечний інтерес, хоча гравірованімалюнок зображень виконаний місцями невміло.\nВ цей час як і раніше залишається улюбленим мистецтво карбування. Майстривіддають перевагу високій рельєфу, серед орнаментальних мотивівпереважають кучеряві стебла з пишним листям і великими квітами, важкізв'язки плодів. Видатним чеканників першої половини XVIII століття був Іван\nСеменов Щоткін (в іншому написанні - Щукін). ?? го разом з Іваном Ніколаєвим\nБеляковскім, Федором Козмін-Разумова та Федором Никифоровим староста\n«Пробовалной намети» Срібного ряду Семен Петров у своєму доношених в\n1724 називає майстрами «посудних і чеканних справ», художниками іповідомляє, що вони «в обранні в Головному Магістраті для смотренія надмайстрами людьми їх майстерності цеховими старостами ». Твори І.\nЩоткіна - сільниця і дві склянки з карбованим узором, виконаним у високомурельєфі, відрізняються різноманітною обробкою.\nЧудово виконаний декор на водосвятний чаші 1721 року, блюді середини\nXVIII століття, склянці роботи Іллі слини.\nЦі речі належать до числа неабияких за майстерністю виконання.\nБезіменний майстер, який створив блюдо, вміло будує його композицію, поєднуючи зрослинним візерунком зображення птахів. Розташований з широкого бортуорнамент виконаний у дуже високому рельєфі, ретельно опрацьовано.\nВодосвятна чаша відрізняється від подібних виробів ХVII століття більшескладною формою і ошатним декором.\nЗразками чудовою карбування є п'ять медальйонів з царських врат.\nФігури євангелістів виконані ними в горельєфи з надзвичайно різноманітноюпластичної розробкою, характерною для стилю бароко.\nБагато творів першої половини XVIII століття прикрашенізображеннями, запозиченими з популярного видання «Символи таемблемата ». Як правило, це побутова посуд, робиться для продажу, --склянки, кубки.\nУ 1740-1750-ті роки московські майстри нерідко використовують якзразків західноєвропейські вироби XVII століття: склянки, кухлі, кубки.\nПроте вони не копіюють їх, а найчастіше змінюють елементи декору, вносячи встворений твір творчий початок. Прикладом можуть служити роботи\nМихайла Клушина - блюдо і глек, виконані в 1745 році. Оригіналами приїх створення послужили блюдо роботи данцігського майстра Петера Ратца\nКрамера (1625-1650) і глек, зроблений в Аугсбурзі майстром Давидом\nШвестер-Мюллером (1640-1670). Обидві речі були подаровані в 1647 році царя\nОлексію Михайловичу шведською королевою Христиною, а в 1656 році царзавітав їх патріарха Никона.\nБлюдо прикрашено рельєфним зображенням «Загибель Фаетона». М. Клушин кількапереосмислив композицію: її побудова і трактування окремих елементівнаближені до традицій російського іконопису, безумовно, більш зрозумілоюмайстру. Рівень виконання творів М. Клушина високий, незважаючи напохибки в моделювання людських фігур.\nВелику роль в історії срібного справи Москви зіграла фабрика Василя\nКункіна. Заповзятливий купець, він у 1751 році добився від урядумонополії на виробництво срібних культових виробів у Москві. У зв'язку зцим багато срібники були змушені працювати з Кункіним, у тому числітакі талановиті майстри, як Яків Масленніков, Михайло Клушин, Петро\nАфіногенов, Степан Калашников. Неможливість самостійно виконуватисрібні культові вироби викликала невдоволення майстрів. Однак роботау Кункіна, безсумнівно, формувала творчі смаки срібників,способстуют


Лист Діду Морозу: Малюки просять про мир в Україні | I like news — Перші новини. Новини Вінниці, Новини Одеси та усієї України з першоджерела\n#лист Діду Морозу\nАвторка проекту зазначила, що нині багато дітей просять нематеріальні подарунки.\n- На сьогоднішній день до нас надійшло близько 200 листів з Вінницької та Київської областей, - сказала Олена Павлова. - Все більше дітей розуміє, що Дід Мороз проживає у Вінниці та пишуть на нашу адресу: місто Вінниця, 21003 Українському Діду Морозу, також починають надходити електронні листи. Діти продовжують просити миру, все-таки тема війни їх заділа дуже сильно. Проте вже починають переходити на більш матеріальні цінності. Дуже багато діток просять навчальних та розвиваючих речей – хтось дитячий комп’ютер для дітей віком від п’яти до семи років, навчальні абетки. Часто вони пишуть про свої хоббі та просять про розмальовки, фарби та матеріали, для виготовлення сувенірів.\nОлена Павлова розповіла, що окрім маленької вінничанки Катерини Гливи, до якої Дід Мороз разом з Людмилою Станіславнко завітав на початку грудня їх вразив ще один лист.\n- Сьогодні ми маємо лист від дев’ятирічного хлопчика, який має проблеми зі слухом, він просить у Дідуся Мороза слуховий апарат, - сказала Олена Павлова. – Малюк з багатодітної родини і окрім подарунка для себе попрохав про презент для своєї мами.\nОлена Павлова зазначила, що якщо вінничани матимуть бажання стати таємним Дідом Морозом для когось з малюків вони можуть звертатись до помічників Діда Мороза у соціальній мережі Фейсбук та до «Благодійного фонду Людмили Станіславенко».\n- Ми можемо показати вінничанам листи дітлахів, аби вони обрали кого хочуть порадувати, - повідомила авторка проекту. – Єдине, чого ми не можемо розголошувати – це адреса малюків, тому подарунок передасть Дідусь Мороз.\nНагадаємо, під час благодійної акції «Депутатська кухня» благодійний фонд Людмили Станіславенко збирав кошти на лікування маленької вінничанки. Впродовж двох років рідні дівчинки боряться за її життя, позаду два курси хіміотерапії. Щомісяця на лікування мати витрачає багато коштів. Дідусь дівчинки також хворіє на онкологію, а матері нещодавно вдалось побороти цю страшну хворобу.\nРух автотранспорту по проспекту Космонавтів у Вінниці перекриють на чотири дні


Литва вимагає міжнародного незалежного розслідування отруєння Навального\nчетвер, 04 березня 2021, 18:46\nЛитва вимагає міжнародного незалежного розслідування отруєння російського опозиціонера Олексія Навального.\nПро це глава МЗС Литви Лінас Лінкявічюс написав у Твіттері, повідомляє Укрінформ.\n"Ми висловлюємо солідарність з Олексієм Навальним. Ми вимагаємо міжнародного незалежного розслідування його справи", - пише Лінкявічюс.\nВін також повідомив, що зустрівся з російським опозиціонером Володимиром Кара-Мурзою, який раніше був двічі отруєний, імовірно російськими спецслужбами.\nЯк повідомляв Укрінформ, раніше Франція виступила за швидке і прозоре розслідування обставин отруєння Навального.\nРосійському опозиціонеру Олексію Навальному 20 серпня стало погано в літаку по дорозі з Томська в Москву. Авіалайнер екстрено приземлився в Омську, політика госпіталізували.\nЧитайте також: У Кремлі не згодні, що Навальний був отруєний\nКонсиліум лікарів клініки Шаріте, де знаходиться Навальний, 24 серпня заявив, що клінічні дані свідчать про те, що Навальний був отруєний речовиною з групи активних речовин, які називають інгібіторами холінестерази.\nЛитва Навальний Отруєння


Корисні поради на всі випадки життя » Дім і затишок » Як вибирати обладнання для акваріума?\nВ наші дні стало дуже модно робити в інтер'єрі екзотичні куточки природи. Акваріуми прикрашають багато офіси та квартири, але як доглядати за ними і яку гарнітуру необхідно придбати для нормального функціонування, знають не всі. Початківці любителі декоративних риб допускають одну і ту ж помилку. Вони купують акваріум, грунт, рослини, все це збирають і встановлюють. А відразу після цього наповнюють ємність водою і запускають живність. Головна помилка в тому, що акваріумні рибки не зможуть нормально жити у воді без спеціального оснащення. Купувати його треба відразу, інакше мешканці довго не протягнуть. Найчастіше обладнання для акваріума купують в зоомагазині.\nТерморегулятор для акваріума - дуже важливий прилад, обійтися без якого неможливо, оскільки вода повинна мати відповідну температуру для нормального утримання вихованців. Бажано вибрати пристрій з термореле. Це дозволить не думати про включення-відключення приладу. Він сам буде підтримувати задані показники і вчасно відключатися. Не варто боятися того, що терморегулятор для акваріума влаштує коротке замикання у воді. Сучасні пристрої укладені в водонепроникну колбу або оболонку. Однак всередині приладу може з часом з'явитися конденсат, що, втім, не говорить про несправності виробу.\nШланг гумовий з воронкою для відкачування води - з одного боку, досконала дрібниця, але з іншого – без нього ніяк. Це нехитре пристосування буде використовуватися і для зливу брудної води, і для подачі свіжої. Скребок і сачок. Це найпростіше обладнання для акваріума, без якого догляд за чашею і мешканцями стає неможливим. Шкребком слід очищати скляні стінки, а без сачка неможливо відсадити рибок в іншу ємність.\nДогляд за великими ємностями не набагато складніше, ніж за маленьким. А може бути, навіть легше, оскільки маленьку екосистему простіше порушити. Але обладнання для морського акваріума трохи складніше і дорожче. Для нормального функціонування обов'язково потрібні наступні прилади:\nЗовнішній фільтр. Незважаючи на те що цей прилад створює додатковий шум, для великої ємності необхідні спеціальні прилади та пристрої, здатні очистити пристойний обсяг води. Внутрішні фільтри з таким навантаженням не справляються. Водообмін відбувається через 2 шланга, один з яких відкачує забруднену воду, а інший - подає очищену.\nВажливе обладнання для акваріума - освітлювальні прилади і ультрафіолетовий випромінювач. Випромінювач включають для стерилізації проходить через шланг фільтра води, а освітлення використовують для створення необхідного мікроклімату в ємності. Без ламп денного освітлення водорості і безхребетні організми швидко загинуть.\nІноді господарі встановлюють спеціальне устаткування для морського акваріума – нитратредуктор і озонатор. Перший необхідний для додаткового очищення води від хімічних сполук, а другий - для насичення її озоном. Після озонування воду потрібно додатково пропускати через активоване вугілля.\nАкваріуми і акваріумне обладнання для початківців любителів риб купується в комплексі. Для новачків догляд за водними мешканцями може здатися складним. Але з досвідом приходить розуміння того, що в цьому процесі все логічно і за рибками не складніше дивитися, ніж за кішкою. Їх треба годувати, за ними треба прибирати і обов'язково стежити за самопочуттям вихованців. Врахуйте, що автоматичні прилади виконають більшу частину роботи за вас, але контролювати, що і як відбувається, все-таки необхідно самостійно.


Дівчина знайшла конверт, наповнений грошима. Ніколи не здогадаєтеся, що трапилося далі — Live41 Media\n1 июля, 2021 1 июля, 2021 adminLeave a Comment on Дівчина знайшла конверт, наповнений грошима. Ніколи не здогадаєтеся, що трапилося далі\nОдного разу я знайшла на парковці конверт з великою сумою грошей. Я пішла в поліцію і розповіла їм про цю ситуацію. Я не сказаал їм, скільки грошей було в конверті.Я тільки залишила свій номер телефону і сказала, що якщо хто-то їм подзвонить, то нехай прийде до мене і, якщо він назве точну суму грошей, я віддам конверт.\nПоліція, природно, хотіла забрати у мене конверт, але я їм його категорично не віддавала.ерез 3 тижні я не отримала жодного дзвінка, тому вирішила дати оголошення в місцеву газету. Уже в перший день мені подзвонили близько 25-30 чоловік.Ви навіть собі не уявляєте, як вони намагалися виманити у мене гроші і як грали на публіку.\nНа наступний день мені подзвонив чоловік похилого віку. Він назвав точну суму грошей — 14,500. Він також сказав, що гроші лежать в великому конверті, 13 тисяч — по $ 100, а решта суми — по 20 $.Чоловік продав свою машину, зі своїм покупцем він зустрівся саме на тій парковці, на якій я знайшла пакет. Він збирався віддати ці гроші внучці на навчання в коледжі.Я була так радий, що не віддала свої гроші поліції, адже чоловік ніколи б їх не отримав.\nВін запропонував мені винагороду, але я категорично відмовився, тому що добрі справи безцінні.Як тільки запахло весною, мені зателефонувала дружина брата мого чоловіка. Вона сказала, щоб я приїжджала в село і допомагала свекрухи на городі, або про мішки з картоплею і консервацію я можу забути. Я тоді сказала свекрусі, що брати у неї нічого більше не буду. Але вона сказала, щоб я не звертала уваги: вона поговорить з дітьми.\nМи з чоловіком домовилися, що буде допомагати тільки він, але, якщо мати щось буде давати, він у неї не буде нічого брати. А на Великдень за столом у свекрухи зібралася вся рідня, все на мене дивилися скоса, немов я прийшла, щоб мене лише нагодували\nОдеса. Маршрутка. Звертається до мене жінка, на вигляд більше 60


Українська Генпрокуратура хоче допитати Януковича у Росії - ZAXID.NET\nУкраїнська Генпрокуратура хоче допитати Януковича у Росії\nдо Генпрокуратури Росії про допит колишнього президента Віктора Януковича на російській території як підозрюваного за двома кримінальними провадженнями - протидія протестних акцій і створення злочинного угруповання, повідомив начальник департаменту спецрозслідувань ГПУ Сергій Горбатюк.\n«Ті документи (лист від Генпрокуратури РФ про готовність розглянути можливість допиту Януковича на території РФ у присутності українських правоохоронців) були отримані в рамках розслідування кримінального провадження за підозрою Віктора Януковича у державній зраді. Цей епізод розслідують слідчі прокурори Головної військової прокуратури», – сказав Горбатюк в ефірі телеканалу «112 Україна».\n«Звичайно, в нашому департаменті відкрито також низку кримінальних проваджень. Це провадження, зокрема, у протидії протестних акцій. Російська Федерація, безпосередньо її Генеральна прокуратура відмовила у видачі, в екстрадиції колишнього президента, посилаючись нібито на ознаки політичного переслідування. Тому ми готуємо клопотання про допит його як підозрюваного для того, щоб ці матеріали були долучені до тих розслідувань, які є у нас», – зазначив він.\nГорбатюк наголосив, що у кримінальному провадженні за підозрою Януковича в держзраді рішення прийматимуть слідчі прокурори Головної військової прокуратури ГПУ, а його департамент готує документи по двох інших кримінальних провадженнях.\n«Що стосується тих звинувачень, які розслідуються нашим департаментом, то відповідні клопотання про допит в кожному провадженні, де повідомлено про підозру, зокрема, у протидії протестних акцій і в створенні і діяльності злочинного угруповання», – уточнив він.\nЗа словами Горбатюка, допит буде відбуватися на території Російської Федерації, а хто його буде проводити повинна вирішувати російська сторона.\n«Ми тільки говоримо, що такі слідчі дії повинні бути, щоб забезпечити підозрюваному допит за обставинами, в яких він звинувачується. А яким способом, згідно з міжнародними договорами, вирішує іноземна сторона: або самостійно, або запросять слідчих, або запропонують провести відеоконференцію», - сказав він.\nРаніше захист Януковича заявляв, що ГПУ не може почати заочний процес у його справі, поки не проведе з ним слідчі дії.


«Ринок ідей» і цензура в Україні, Олександр Винников | КРИТИКА\nАналізуючи сучасний стан відносин між українськими засобами масової інформації та можновладцями, дедалі більше переконуєшся, що в історії Європи вже було щось подібне. Був собі режим, який спромігся зберегти леґітимного провідника держави і виборний (бодай олігархічний) коаліційний парламент. Був режим, який широко визнавали ззовні за «найменше зло» для демократії, ба навіть найприйнятнішу для громадян тієї країни форму демократії. Був режим, який дотримувався нейтралітету щодо расових і релігійних питань. Цей режим за двадцять років засудив до страти аж дев’ятьох опозиціонерів, і то формально за кримінальні, а не політичні злочини. Цей режим неохоче витрачав народні кошти на будівництво нових в’язниць, а тишком радив невдоволеним еміґрувати чимдалі або відпочити у засланні вглибині країни. Цей режим навіть запрошував галасливих «конструктивних опонентів» редаґувати й досі славетні енциклопедії.\nЄдина відмінність у тому, що режим Муссоліні з пихою декларував себе як «тоталітарний», а теперішні українські можновладці доволі переймаються демократичним антуражем. Опозиціонери називають цей режим «авторитарним», коли не «ліберально-авторитарним», посилаючись на якісь формальні ознаки, але український чиновник, непохитно впевнений, що «тут усе наше» (себто підконтрольне), чхає на стилістичні нюанси і діє відповідно. Історичні паралелі – річ невдячна, та коли довелося спертися на багнети Старшого Брата, італійський ліберальний авторитаризм виявився вельми годним вдатися і до рішучіших акцій (на кшталт масових страт і депортацій). Але спочатку було слово... і, відповідно, цензура.\nГоловні проблеми, навколо яких традиційно зосереджуються суперечки про свободу слова, самовираження і – трохи вужче діяльності ЗМІ, стосуються якраз міри дозволеного втручання держави у вираження приватними особами ідей або оцінок як таких.\nПершу проблему можна сформулювати так: чи є такі погляди або оцінки, вираження яких узагалі не варто дозволяти? А отже, навпаки, чи має держава право обмежувати вираження цих оцінок без огляду на їхні ймовірні шкідливі наслідки? Усталеною є квазізагальна згода, що розпалювання расової чи релігійної ворожнечі, а також пропаґанда війни та насильства гідні осуду незалежно від будь-яких інших обставин. Суперечливішим з огляду на право, але теж поширеним, є формальний осуд пропаґанди «непристойної» поведінки. Тобто треба не тільки утримуватися від підтримки певних поглядів і оцінок, а взагалі іґнорувати факт їхнього існування.\nВстановлювати такі обмеження й санкції за їх порушення можуть світські закони та релігійні канони, статути панівних партій і неписані звичаї «політичної коректності» – це залежить від конкретних умов того чи того суспільства. В цьому контексті важливо, що й українські можновладці чітко висловили в Конституції та законах про інформацію згоду вважати деякі погляди та оцінки гідними безумовної правової заборони, а тих, хто їх висловлює, у кращому разі порушниками громадського порядку, в гіршому – «підривними елементами».\nДруга проблема спричинена тим, що закритий судовий розгляд окремих справ, військові та дипломатичні таємниці тощо держава традиційно вважає своїми «заповідними зонами». Доступ до інформації про них звичайно обмежений, але вона може бути оприлюднена, коли її вже неможливо використати на шкоду державі або тим особам, чиї права держава захищає. Про оцінки тут зазвичай не йдеться, а існування такої...


Гнучкість як фізична якість й методику її розвитку\nБІЛОРУСЬКА ДЕРЖАВНА АКАДЕМІЯ ФІЗИЧНОЇ КУЛЬТУРИ\n«Гнучкість як фізична якість й методику її розвитку»\nВиконавець: Коротка Людмила Іванівна\nстудентка 5 курсу заочного\nнавчання 253 групи\nГнучкість і фактори, що впливають на її розвиток\n.... ...... 5\nМетоди виміру гнучкості\nМетодика розвитку гнучкості і м'язової\n............................... .................. ..15\nХатха-йога і гнучкість\nЗ гнучкістю потрібно бути обережним\n........................... ... 31\nвирішення даного питання є актуальним так як, дана методика розвитку гнучкості веде до зменшення травматизму та більш поглибленого фізіологічного впливу на м'язи, пов'язаному з міжм'язової координацією.\nякщо не розвивати гнучкість, то істотно збільшиться спортивний травматизм і освоєння нових технічних вправ буде більш складним.\n1. Аналіз літератури.\nГнучкість - це одне з п'яти основних фізичних якостей людини. Вона характеризується ступенем рухливості ланок опорно-рухового апарату й здатністю виконувати рухи з великою амплітудою. Це фізична якість необхідно розвивати з самого раннього дитинства і систематично.\nЗовнішній прояв гнучкості відбиває внутрішні зміни в м'язах, суглобах, серцево-судинній системі. Недостатня гнучкість призводить до порушень в поставі, виникненню остеохондрозу, відкладенню солей, змінам в ході. Недостатній аналіз гнучкості у спортсменів призводить до травмування, а також до недосконалої техніки.\nДля успішного розвитку гнучкості, насамперед, необхідна теоретична обґрунтованість питання. Необхідні для практики відомості відносяться до різних областей знань: теорії і методики фізичного виховання, анатомії, біомеханіки, фізіології. Закономірності, що лежать в основі розвитку гнучкості, не вивчались всебічно, дослідження проводилися в напрямку накопичення фактичних матеріалів у різних галузях знань. Для знаходження ефективних засобів розвитку гнучкості пропонується комплексний підхід, що поєднує різні області пізнання, що допоможе виявити причинно-наслідковий зв'язок всіх сторін досліджуваного якості.\n3.1. Гнучкість і фактори, що впливають на її розвиток\nУ професійній фізичній підготовці та спорті гнучкість необхідна для виконання рухів з великою та граничною амплітудою. Недостатня рухливість в суглобах може обмежувати прояв якостей сили, швидкості реакції і швидкості рухів, витривалості, збільшуючи енерговитрати і знижуючи економічність роботи, і часто призводить до серйозних травм м'язів і зв'язок.\nСам термін гнучкість звичайно використовується для інтегральної оцінки рухливості ланок тіла. Якщо ж оцінюється амплітуда рухів в окремих суглобах, то прийнято говорити про рухливості в них.\nУ теорії та методиці фізичної культури гнучкість розглядається як багатофункціональна властивість опорно-рухового апарату людини, що визначає межі рухів ланок тіла. Розрізняють дві форми її прояву: активну, характеризуемую величиною амплітуди рухів при самостійному виконанні вправ завдяки своїм м'язовим зусиллям; пасивну, характеризується максимальною величиною амплітуди рухів, що досягається при дії зовнішніх сил (за допомогою партнера або обтяження) (рис. 1).\nУ пасивних вправах на гнучкість досягається більша, ніж в активних вправах, амплітуда рухів. Різницю між показниками активної і пасивної гнучкості називають резервною розтяжністю або запасом гнучкості.\nРозрізняють також загальну і спеціальну гнучкість. Загальна гнучкість характеризує рухливість у всіх суглобах тіла і дозволяє виконувати різноманітні рухи з великою амплітудою. Спеціальна гнучкість - гранична рухливість в окремих суглобах, що визначає ефективність спортивної або професійно-прикладної діяльності.\nРозвивають гнучкість за допомогою вправ на розтягування м'язів і зв'язок. У загальному вигляді їх можна класифікувати не тільки по активній, пасивній спрямованості, але і за характером роботи м'язів. Розрізняють динамічні, статичні, а також змішані стато-динамічні вправи на розтягування (рис. 2).


Купити Валізу Wenger Legacy 610136 в інтернет-магазині vashbagazh.com.ua в місті Київ з доставкою по Україні\nВаліза Wenger Legacy 610136\n54 x 40 x 20\_23 см\nМатеріал: полікарбонат 100% (ударостійкий, гнучкий, морозостійкий)\nВаліза Legacy Carry-On Hardside пропонує стильне зберігання речей для часто літаючих пасажирів.\nЗавдяки дуже тихим колесам з двома роликами він плавно ковзає по вузьких проходах,\nа его компактна форма дозволяє легко пересуватіся з ним. Завдяк простору, что розшірюється,\nви зможете вмістити більше речей, і внутрішній сітчастий кишені на блискавці,\nяка зберігає речі акуратними і організованими під час руху. Замок TSA захищає Ваші речі,\nа вбудований ідентифікаційний лоток забезпечує легку ідентіфікацію.\nНадійна система 4-х здвоенних колес з обертанням на 360 градусів\nТелескопична ручка на декілька положень\nВнутрішні стягуючи ремені\nОдне відділення закривається на блискавку\nФункция розширення об'єму на 20%\nНадійна валіза для ділових людей!\nОтзыв о Валіза Wenger Legacy 610136


Обряди та звичаї білорусів — Вікіпедія\nОбряди та звичаї білорусів — історично складені групові звички білорусів, тісно пов'язані з обрядами та традиціями.\nПоштовий блок «Обряди та звичаї білорусів»\n1 Календарні обряди та звичаї білорусів\n1.2 Новий рік (Василя)\n1.5 Трійця (Семуха, Зелені свята)\n2 Весільні обряди\n3 Родильна обрядовість\n4 Поминальні обряди\nКалендарні обряди та звичаї білорусівРедагувати\nКомплекс обрядів ще дохристиянського походження (вони пов'язані з часом зимового сонцестояння. Пізніше був приурочений до часу від Різдва Христового до Водохреща. Існувала заборона на більшість робіт у цей час (плетіння, шиття, виття мотузок, не можна було рубати дров та молотити). Особливо строго цих заборон дотримувалися до Нового року (Василя). Готували кутю. На стіл стелили чисту скатертину, під яку клали сіно. Після свята це сіно віддавали коровам чи вівцям. Але етнографом Т. І. Кухарьонок у с. Дакудава Лідського району зафіксувала інше ставлення до цього сіна — воно вважалося нечистим, худобі його не давали, «щоб зуби не повипадали», а кидали на підстилку свиням. Як і в Україні, сідали за вечерю з першою зорею, закликавши перед тим предків (для них пекли млинці або дві спеціальні булки — «близнюк»). Після вечері страви залишали «дідам» (предкам), а у с. Нязбодзичі Світлоцького р-ну Коляді, що мала вночі пройти. Особливістю білоруського колядування є те, що католики вітають православних і навпаки, не зважаючи на різницю у закінченні посту. У перший день колядували чоловіки, іноді — змішані гуртки. Ходили з зіркою, рідше — з козою, часом — переодягалися вовком чи ведмедем (вивертали кожух навиворіт), робили «лелеку».\nНовий рік (Василя)Редагувати\nУ цей вечір у білорусів прийнято ходити в гості й засилати сватів. Колядникам у цю ніч дозволялось знімати ворота, затикати димарі, замикати двері тощо. Часто збирали на купу плуги, сани, вози різних господарів, які потім їх вранці шукали. Також у цей день дівчата гадали на майбутню долю.\nВечори на тижні Масляної вважалися святими. Вони були вільним від будь-якої праці, тоді починалися танці. Їздили на конях (вважалося, що це сприяє росту збіжжя) та спускалися на санчатах. У багатьох регіонах білорусі Масляна вважалась жіночим святом.\nЩе за тиждень, на Вербну неділю, освячували гілки верби, яких наділяли магічною силою. На Великдень фарбували яйця, святили різну їжу (іноді стільки, що вистачало на тиждень). На другий день Великодня ходили в гості, священик освячував будинки. У Вовковському районі хлоці обливали дівчат водою. У деяких регіонах білорусі ходять гурти молодих хлопців, що співають спеціальні величальні великодні пісні, не минаючи жодної хати. Іноді це триває увесь великодній тиждень.\nТрійця (Семуха, Зелені свята)Редагувати\nПрикрашали хати й сади зеленню. У Щучинському районі згадують старожили звичай пускання вінків на воду дівчатами й ворожіння на заміжжя. Широко було розповсюджено звичай прикрашати корів вінками. За цей вінок пастух мав заплатити «семушне».\nПерший раз виганяли пастися худобу. Перед першим вигоном під поріг підкладали свячену вербу, замок та яйця. Свячену вербу потім втикали у хліві, а яйця несли до церкви. У Лідському та Дзятлівському районах практикували спільні трапези (дівчата приносили закуску, хлопці — горілку), які називалися «Запаски». Обов'язково готували обрядову страву — яєшню. Також був цикл землеробських обрядів. Ще до сходу сонця господарі обходили своє поле з озиминою. Брали з собою хліб, сіль та кості з окосту, який на Великдень святили. Ці кості закопували на полі, щоб бур'ян не ріс. Увечер на поле йшла молодь, водили хороводи навколо збіжжя, співала, хлопці обливали дівчат водою. У Лідському районі жінки обходили подвір'я з спеціальними обрядовими піснями, обов'язково заходячи до молодиць, що перший рік заміжні.\nНапередодні збирали трави, які потім освячували. Розкладали вогнище, навколо якого гуляли цілу ніч. Стрибали через вогонь, шукали квітку папороті. В ніч після Купала був звичай зустрічати Сонце, яке за повір'ям, тоді «грає». Вранці після Купала у багатьох районах Білорусі милися водою, що стояла на вулиці під час Купала, хлопці дівчат обливали з колодязя (щоб посухи не було).\nСпочатку посилали до дівчини свата. Звичайно це чоловік, що добре знає парубка й може його добре похвалити. Ніколи не кажуть прямо про мету візиту. Якщо батьки дівчини дають згоду допомагати сватам, то ставлять на стіл те, що принесли з собою: горілку та закуску. Якщо домовляються про весілля, то батьки можуть послати до жениха свої людей, щоб дізналися про його статки. Готувалися до весілля окремо й у перший день окремо збиралися гості. Лише після того, як у церкві їх вінчали, вони сідали на коня й їхали до жениха. На шиях коней були дзвіночки, іноді подружжя зупиняли й жених мав відкупитися. У жениха продовжували гуляти весілля, тут уже збиралися всі гості. На другий день жених приходив до батьків нареченої з пляшкою горілки, обв'язаною стрічкою й запрошував на весілля. У кінці весілля музика грав кожному присутньому марш, а його обдаровували грошами, хто стільки міг.\nПри наближенні пологів жінка турбувалася, щоб про це знало якнайменше людей. Особливо турбувалися, щоб під час пологів до хати не увійшла дівчина. Якщо так сталося, вона повинна була розплести косу, набрати в рота води й дати породіллі напитися зі свого рота. Інакше, за повір'ям, пологи проходитимуть дуже складно. Кликали бабу-повитуху, по яку йшов чоловік або заміжня жінка. Їй давали шматок хліба, так само хліб вона брала з собою. Народжене дитя повитуха завжди брала старою одежиною, щоб воно було багате. Пуповину перев'язували пасмом льону чи сировою ниткою. Хлопчику пуповину перерізали на сокирі, ножі, дубовій корі чи шматку хліба, дівчинці — на гребні, веретені, нитках чи ножицях. Пуповину ховали в спеціальну дірку в стіні хати, а коли дитині виповнювалося сім років — вузлик з пуповиною розв'язували. «щоб розв'язати розум». Обрядом було також перше купання дитини. Обличчям дитину клали на захід чи північ й підкладали у купіль предмети. Існувала ціла система вірувань по долю дитини, залежно від дня її народження: у понеділок — народжується недотепа, вівторок — працьовита людина, середа — непевна доля, четвер — буде щастити, але швидко помре, п'ятниця — лайдак та злодій, субота — щасливий, неділя — найщасливіші люди, яких чекає слава та успіх. Повитуха при купанні давала ім'я дитині. В день церковного хрещення відбувалися хрестини, куди ніхто не приходив без запрошення. До них готували «бабину кашу» — її готувала повитуха чи хрещена. Для страви купували новий горщик, який потім розбивали. Після народження дитини всі жінки, окрім вагітних, мали її відвідати.\nНайбільші поминки у білорусів — у суботу перед Дмитровим днем. Вірили, що в цей час душі повертаються на землю. Добре прибирали оселю, щоб «діди» бачили, як господарі дбають про оселю. На могили йшли всією родиною. Згадували померлих родичів, ледь не перед кожною могилою, жінки голосили, впавши лицем на могилу, зверталися до «дідів» як до живих. Після повернення додому починалася поминальна вечеря. Вона охоплювала ледь не всю національну кухню. Крім обов'язкових поминальних, готували також страви, які дуже любили небіжчики. Часто починали цю вечерю з куті. Починалася вона коли починало темніти й тривала довго. Говорили: «Трэба і паплакаць, і пашкадаваць пакойнічкаў, то яны нас не забудуць». З столу не прибирали, лише прикривали скатертиною.\nСвята та обряди білорусів на «Живе Беларусь»\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Обряди_та_звичаї_білорусів&oldid=20945279\nОстаннє редагування: 26 серпня 2017, 09:26\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 09:26, 26 серпня 2017.


Повна назва рослини — плющелистная ампельна герань (Про те, чому ампельную герань називають плющелістная і як правильно доглядати за квіткою, читайте тут). В даному словосполученні криється опис її зовнішнього вигляду.\nПлющелістная — говорить про те, що форма листків даної рослини схожа на листи плюща. Якщо до них доторкнутися, можна подумати, що рослина не справжнє, так як листя плющевидной герані досить тверді. Слово «ампельна» в назві означає, що рослина має звисають довгі гілки, на відміну від звичайної герані, де присутня коротке стебло вертикальної форми.\nЗавдяки кучерявим гнучким гілкам, довжина яких може досягати одного метра, плющелистная ампельна герань своїм зовнішнім виглядом створює чарівну картину.\nЩе однією відмінністю від звичайної герані є розмір поверхню листя. Даний вид герані має рівні й гладкі листки більшого розміру, тоді як у звичайній герані листки дрібні і покриті пушком.\nАмпельна герань відрізняється від інших видів герані своїми вимогами до догляду і потребує таких умов розвитку. Для неї необхідна пухкий грунт, яка здатна добре просочитися водою. Але, в той же час, води повинно не дуже багато, щоб коріння не почали гнити.\nДля забезпечення цієї умови між попереднім і наступним поливом має пройти стільки часу, щоб земля в горщику встигала просохнути. У складі наповнювача горщика для плющевидной герані повинні міститися торф, земля з саду і пісок в рівних пропорціях. Такий склад грунту забезпечить оптимальні умови для рослини.\nОсвітлення герані має бути яскравим, так як це дуже світлолюбна рослина. Поява великої кількості квітів можливо лише після розташування рослини на південній стороні. У зимовий час даний вид герані має особливу потребу в природному освітленні, якщо його не вистачає, можна додати додаткове освітлення. Влітку ж рослині краще забезпечити невелику тінь.\nКрім світла плющевидная герань також любить тепло, але не спеку. Оптимальна температура повітря для неї — близько 20 ° C влітку і близько 15 ° C взимку.\nВАЖЛИВО. Якщо в зимовий період часу, в зв’язку з різною ситуацією з опаленням, складно забезпечити рослині оптимальну температуру повітря і температура становить більше 15 ° C, то цей недолік можна компенсувати, збільшивши кількість джерел і інтенсивність освітлення.\nСадити плющевідную герань найкраще в родючий грунт, що містить велику кількість вітамінів і мінералів. При цьому важливо звернути увагу на розміри горщика.\nВідстань від стінок горщика до коренів герані не повинно бути більше 2 сантиметрів. Якщо порушити це правило, рослина може перестати цвісти і почати збільшувати кількість і довжину гілок і листя.\nМатеріал горщика також грає важливу роль. Пластмаса на відміну від глини набагато довше тримає вологу в ґрунті, не даючи їй висохнути. Тому перевагу краще віддавати горщиках з глини.\nПересаджувати даний вид герані рекомендується один, максимум два рази на рік. Самий відповідний місяць для цього — березень. Вибір місяці пояснюється тим, що рослина ще не встигло випустити квіти і здатне в цей період прижитися на новому місці.\nДоглядати за плющелістная геранню не дуже складно, але деякі правила потрібно дотримуватися. При теплій погоді полив повинен здійснюватися досить часто, але не дуже рясно. Для запобігання появи застоїв і цвілі часто використовують дренаж.\nУ холодну пору поливати ця рослина варто рідше, перерви між поливами повинні складати близько двох тижнів. Оскільки плющевидная герань потребує родючому ґрунті, то його потрібно періодично удобрювати.\nДо складу такого поживного комплексу або добрива повинен входити калій, як найбільш необхідне для цієї рослини речовина. Застосовувати цей поживний склад слід три рази на місяць в період з початку весни і до кінця літа.\nЛютий і березень є оптимальними місяцями для видалення нирок на пагонах рослини і обрізки стебел. Ці дії дозволять збільшити кількість гілок і квітів на них, зробивши рослина більш об’ємним і красивим.\nПлющевидная ампельна герань може розмножуватися за допомогою насіння і з використанням черешків. Насіння є більш вигідним способом розмноження, так як дозволяють отримати велику кількість рослин.\nЗнайти насіння плющевидной герані можна в будь-якому магазині, де продають квіти. При цьому, там можуть продаватися суміші різних сортів і кольорів, завдяки чому можна підібрати ідеальне поєднання.\nПосадку насіння в грунт необхідно проводити в зимовий час або на початку весни. Глибина, на яку слід поміщати насіння не повинна перевищувати п’яти міліметрів. Зверху посаджені насіння накриваються плівкою або склом. Після закінчення тижня з моменту посіву насіння повинні почати проростати.\nТемпература повітря при цьому в міні-теплиці повинна становити близько 23 ° С. Також необхідно включити підсвічування для забезпечення насіння достатнім освітленням. Полив під час пророщування повинен бути частим, не можна пересушувати грунт, а й створити надмірно вологе середовище також не можна. Пікіровку розсади слід проводити через три тижні.\nРозмноження плющелістная герані живцями краще проводити в кінці весни або на початку літа. Для цього необхідно у красивого здорового куща відрізати кілька пагонів, які можна буде укоренити, і посадити їх у горщики.\nГрунт для цих цілей повинна бути пухкої, з великим вмістом піску. Саджанці повинні знаходитися на відстані близько двох сантиметрів один від одного. Через три тижні після посадки живці пустять коріння.\nВАЖЛИВО. Розмноження живцями не вимагає створення тепличних умов, так як це буде сприяти підвищенню вологості і їх гниття.\nДетально про розмноження популярної ампельної або плющелістная герані, а також догляд за нею, ми розповідали в нашому матеріалі.\nНижче ви можете побачити фото плющевидной герані, її розмноження і догляду за нею в домашніх умовах.\nОсновними ворогами герань, негативно впливають на її стан, є грибкові, вірусні та бактеріальні хвороби. Причиною грибкових хвороб є нижчі рослини. Вони вживають в їжу частки ураженої герані, і виникають, як правило, внаслідок надмірного поливу, недостатню вентиляцію повітря або нестачі світла.\nВірусні захворювання викликають живі організми мікроскопічних розмірів. Симптомами цих захворювань можуть бути плями на листі або їх нерівність. Також рослина може перестати рости або поміняти забарвлення листя на фіолетовий, жовтий або червоний. Симптоми бактеріального ураження виражені у вигляді коричневих плям під листям і сухістю на їх краях. При відсутності лікування на ранніх стадіях може засохнути вся рослина.\nПрофілактичними заходами при грибкових інфекціях є правильний догляд за рослиною, дотримання необхідного освітлення, поливу і вентиляції. Якщо ж рослина вже почало боліти, необхідно усунути хворі ділянки і обробити герань фунгіцидами.\nДля запобігання зараження вірусами слід своєчасно видаляти бур’яни, а на літо пересаджувати плющевідную герань у відкритий грунт. Справитися з бактеріальними захворюваннями здатні тільки хімічні засоби. При цьому, найбільш ефективними в даному питанні є препарати містять мідь.\nДля профілактики хвороб пов’язаних з бактеріями, також слід дотримуватися агротехнічні вимоги і забезпечувати рослину всім необходімим.Рекомендуем почитати наші статті і про інші види і сорти герані:\nПлющевидная герань досить часто використовується не тільки в домашніх умовах. Вона використовується навіть для прикраси арок. При своїх досить легко здійсненних вимогах дане рослина здатна порадувати будь-яку людину своїм ефектним виглядом протягом цілих п’яти місяців цвітіння.


Забрали у природи право на самовідновлення – Волинське ОУЛМГ\nНе поспішайте радіти, побачивши на узбіччі молоді сосонки чи берізки, занесені сюди самою природою. Ростуть вони переважно на розташованих поруч із лісом розпайованих сільгоспугіддях, які з різних причин не використовуються за призначенням. І варто комусь накинути на них оком, як попадуть ці деревця під гостру бензопилу чи сокиру. Про один із таких випадків наша газета розповіла в надрукованому 17 вересня матеріалі «Заклав біля бору вогняну міну». В ньому йшлося про декілька гектарів знищеного лісу-самосіву поблизу села Клубочин Ківерцівського району. Фермер, який вчинив так, ніби зробив усе законно: документально ці землі вважаються сільгоспугіддями. Тож він орендує їх для подальшого вирощування овочів чи зернових.\nПодумалося: скільки лементу здіймають у місті за кожним зрубаним деревцем, а тут тисячі сосен лягли — і все законно?!\nЗнайти відповіді на болюче питання вирішили в начальника обласного управління лісового та мисливського господарства Олександра Кватирка.\nФото надано прес-службою Волинського ОУЛМГ.\n— Cамозаліснені землі в області становлять майже 2,5 тисячі гектарів. Це не рахуючи тих, що ростуть на земельних паях громадян. Тобто це — землі запасу, які при змінах до законодавства можна було б передати у держлісфонд. Але поки що цього не відбулося. Сільським радам землі із самосівами не приносять жодного прибутку. Очевидно, що їм вигідніше викорчувати такий ліс і віддати поле орендарям, щоб отримувати, умовно кажучи, 300—400 гривень за гектар.\nМи всі в душі екологи. Але коли в органи самоврядування заходить фермер і пропонує за оренду землі реальні кошти, вони стають прагматиками і не звертають уваги на всі застороги.\nФактично виходить, що тисячі гектарів лісів-самосівів абсолютно беззахисні. Свого часу були певні розпорядження, щоб через сільські ради надавалася земля під посадку лісу. Але згодом не було законодавчо передано землі, які заліснилися. І ці молоді ліси нині так само стали беззахисними.\nЛіс не ворог, із ним не потрібно воювати\nОлександр Кватирко запевняє: з боку управління були неодноразові звернення в органи влади щодо внесення необхідних змін до законодавчих актів, які б урегулювали ситуацію. За умови позитивного розгляду питання такі ліси відповідно б обліковувалися, і лісівники змогли б забезпечити повноцінну охорону, захист та догляди. Але поки що ситуація лишається незмінною.\nЯк приклад безгосподарності Олександр Михайлович наводить історію з урочищем Полігон у Любомльському районі, де свого часу була військова частина, за якою і був закріплений ліс. Військову частину ліквідували, а ліс нібито передали на баланс міської ради. Фактично його нині ніхто не охороняє.\n— Хоч би що казали громади, які хочуть мати комунальні ліси, сьогодні вони не можуть забезпечити їх повноцінну охорону та інші необхідні заходи з догляду, — зазначає керівник лісової галузі області. — Виконання цих на перший погляд простих завдань вимагає фахових знань, людських та матеріальних ресурсів. Зокрема — від початку створення лісових культур (тобто посадки сіянців) до переведення ділянок у покриті лісом землі, тобто шість років роботи і 28—30 тисяч гривень витрат на гектар!\nНаочний приклад, як знищили більше двадцяти гектарів лісу, — між селами Оленине і Боровне Камінь-Каширського району. Ліс перебував на балансі сільської ради. Як відомо, на тій території дуже велике скупчення пилорам. У результаті 40—45-річні сосни повністю вирубали.\n— Олександре Михайловичу, нещодавно у прес-службі волинських лісівників повідомили, що цього року в області було створено 12 гектарів нових лісів. Так, це добре. Проте. Пригадуються роки, коли такі цифри були значно вищими.\n— Раніше під створення нових лісів виділялася земля. Це — 2004—2009 рр. Були розроблені проекти їхньої консервації шляхом заліснення. Щоправда, виділяли землю, непридатну для ведення сільського господарства, а поруч уже самосіви викорчовували. Ситуація була така, ніби держава дає кошти для створення лісів, а тут поруч із її ж мовчазної згоди ліс нищать. Навіть не розроблено механізму самозаміни.\n— Свого часу земля передавалася розпорядженням адміністрації, — веде далі досвідчений фахівець. — Мовляв, беріть у користування, а тоді вже зробите правовстановлюючі документи. Заліснилися ті землі. Законодавство змінилося, переведення з сільськогосподарських земель на лісові ніхто не зробив. Нині фактично всі ці площі під загрозою. Ми додали їх у лісовпорядкування, а отримати правовстановлюючі документи дуже складно і дорого. Тоді всі були зацікавлені у збільшенні лісистості. Діяла програма, відповідно до якої кожен лісгосп має посадити площі, рівнозначні одному лісництву.\n— Найактивніше це відбувалося з 2002-го по 2008 рік. Сьогодні землю на такі цілі не виділяють узагалі. Тому фактично не створюємо нових лісів, відновлюємо лише площі зрубів. Звідси й така цифра: за минулий рік 23 наші підприємства посадили нових лісів тільки 12 гектарів. І це — на не вкритих лісом галявинах земель держлісфонду. У нас достатньо посадкового матеріалу, є досвід, є механізми. Лише на Волині лісівники могли б за рік висаджувати більше тисячі гектарів нових лісів, — запевнює Олександр Кватирко.\nЗелений щит від посухи та суховіїв\nІз думками начальника волинського обласного управління лісового та мисливського господарства важко не погодитися. Навіщо витрачати мільйони на створення нових лісів, коли сама природа дарує їх нам? Яка є логіка в тому, коли ми вирубуємо чудові 10—12-річні сосонки, аби посадити там моркву чи капусту, а за кілька кілометрів облогують і теж починають заростати такі ж сільгоспугіддя. Невже складно зробити заміну площ, як це давно практикують у деяких європейських країнах?\nНастав, напевно, час законодавчо закріпити відповідальність громадян за використання земельних паїв. Наприклад, облогує, заростає бур’янами п’ять років земля — власник втрачає право на неї. Слід полегшити і узаконення самозаліснених площ. Не можна позбавляти природу права самовідновлюватися. Світ задихається від спеки, суховії завітали вже і на колись багатоводну Волинь. Збільшуючи лісистість, ми стаємо на засторозі цим негативним процесам.


Національний комітет спорту інвалідів України - Жереб кинуто: українська команда гратиме у групі В Національний комітет спорту інвалідів України - Жереб кинуто: українська команда гратиме у групі В\nЖереб кинуто: українська команда гратиме у групі В\nВчора, 3 травня, о 21:00 в Національному центрі параолімпійської та дефлімпійської підготовки та реабілітації інвалідів, що в Євпаторії, відбулась унікальна і безпрецедентна подія: визначилась доля футбольних команд, які братимуть участь у Паралімпійських іграх 2012 року.\nЖеребкування проводив голова технічного комітету з футболу ДЦП Міжнародного паралімпійського комітету Том Ланген, який прибув в Україну спеціально для виконання цієї почесної місії. Ця подія, до речі,відбулась у перший день змагань Міжнародного турніру з футболу ДЦП.\nЩо ж, орієнтир на Паралімпійські ігри у Лондоні отримано; тим часом провідні команди світу змагаються за першість Міжнародного турніру з футболу ДЦП, що наразі проходить у Євпаторії. Нагадаємо результати матчів за перший день футбольних баталій:\nБразилія-Україна - 2:1.


Які шкільні предмети, на вашу думку, варто прибрати з освітньої програми, а які додати? · Чому і як?\n⌛ 3 хвилини на читання · буде потрібно на 3202 букв\nНе те щоб прибрати, але змінити суть уроків фізкультури, образотворчого мистецтва, музики, праці - варто було б. Зараз це і не особливо потрібно, та ще й нецікаво - хоча у цих предметів величезний потенціал. На мій погляд, неправильно оцінювати ваше вміння малювати, неправильно ставити оцінки за те як ти вмієш підтягуватися. Це все могло б стати цікавими уроками будь там більше свободи і вибору. Навіть в університеті можна було вибрати замість фізри секцію більярду або плавання, зрозуміло, що у шкіл на це немає грошей, але все ж, можна дати можливість просто грати в баскетбол під керівництвом викладача-тренера або крутити обруч, але не заради оцінок, а заради самого себе. З творчими предметами теж саме.\nОднозначно прибрати релігійні уроки, хвилинки ненависті і т. д.\nКрім профорієнтації я б нічого не додавала, школярі ніби й без додаткових дисциплін вмирають від перенавантажень.\nНу і так, все-таки профілюванняв старших класах повинно бути більш вираженим, можливо варто трохи додати з вузівської програми - типу концепції сучасного природознавства для фізмату або культурології для гуманітаріїв.\nЯк це все впихнути? Можна було б перейти в 10-11 на систему двотижневого розкладу по типу вузівського, мені здалося це більш здоровим способом планування навчального часу - і можна було б скоротити час на різний марення типу ОБЖ, на якому все одно до пуття нічого не вчать в наших школах, краще менше, але якісніше.\nПри чіткому профілювання можна було б ділити школярів на більш дрібні групи - десь ви разом ходите на математику, а потім біологи пішли на свою біологію, а гуманітарії на суспільство, таким чином звільняючи час для “потрібних” предметів, а не намагатися догодити одразу всьому різношерстий класу.\nА у нас на ІЗО не ставили оцінки за вміння малювати. Проходили на уроці тему, яка включала будь-якої вид живопису, хаоактерістікі, історію його і т. п., відповідали на питання по ньому, а напрактичних заняттях малювали, хто як міг.\nУ нас такий предмет називався МХК. На образотворчого мистецтва саме малювали і вчитель оцінював малюнки\nУ мене в школі взагалі не було МХК, я про існування цього предмета дізналася, коли в коледж поступила. Дуже здивувалася. На образотворчого мистецтва не те щоб зовсім не оцінювали малюнки, оцінювали скоріше вміння вловити суть завдання, ну і старанність і прагнення намалювати добре. Вважаю, що з викладачем мені дуже пощастило, любов до живопису, правда, прищепити мені вона не змогла, але не відбила, як це часто буває в школах.\nМені здається, називати музикою те, що в школах називають - гріх. Це скоріше історія музики, або музика як частина культури, але точно не сама музика. Там не дають музичних навичок, ні крапельки.\nПро релігійні уроки і ОБЖ дико плюсую. Ще через оцінок по такій нісенітниці морочитися. ОБЖ у нас взагалі стабільно раз в тиждень з 5 по 11 клас. Ну, зате я точно знаю, як діяти при виверженні вулкана.\nІ про профілювання вірно - в більшості шкіл (старші класи)його практично непомітно, хоча учні зазвичай вже знають, куди їм іти. Виходить, що якась гора непотрібного, начебто ДКП, ОБЖ, технології (праці, ага), ТРЬОХ фіз. культур і практично нічого, що потім стане в нагоді (особисто у мене це одна нікчемна інформатика в тиждень)\nОсобисто я навіть людей, вже з утворенням або які здобувають освіту в вузах і ссузах часто бачу, які ще не зовсім впевнені, що вони хочуть займатися. А ви про школярів. Я ось по профілізації в школі точно потрапляла в гуманітарний клас, а стала в підсумку інженером, і мені це подобається.\nПрофілювання включає в себе ще і роботу психолога з учнями, знайомство з різними професіями, представниками виробництва і т. д., щоб до 10 класу людина усвідомлювала реальність, а не жив в полоні стереотипів. Але це все складно здійснити\nГотель Duangjitt Resort 4 * (Пхукет Патонг, Таїланд): фото з описом, послуги, відгуки постояльців\nЯк зробити фарбування волосся 'Шатушь' в домашніх умовах\nЧому нам так нав'язують патріотизм?\nЯк скласти програму на комп'ютері\nЯк підключити два комп'ютера до інтернету wi-fi\nЯк віджиматися 100 раз? програма тренувань\n'Білайн', оператор: як подзвонити безкоштовно. Оператор 'Білайн': номер телефону


Як надовго зберегти доглянуті ноги після процедури педикюру – Шалені знижки\nЯк надовго зберегти доглянуті ноги після процедури педикюру\nВизначити вірну довжину нігтів\nЧекати, поки лак висохне\nОбробляти суху шкіру\nНосити зручне взуття\nЩоб зберегти обрану форму нігтів, потрібно визначити їх вірну довжину. Нігтьові пластини не повинні бути довгими – це сприяє їх здавлення – і занадто короткими, в цьому випадку вони можуть вростати.\nЗріз нігтя повинен бути рівним і гладким, без зазубрин. Щоб домогтися цього, майстри зазвичай обробляють край силіконово-карбідної фрезою. Якщо ви робите педикюр будинку, можна пройтися по краєчку баффом.\nПри виконанні педикюру та манікюру важливо чекати, поки шар лаку як слід висохне – так можна «продовжити життя» покриттю. Майстри також рекомендують наносити не більше двох шарів лаку, тому слід віддавати перевагу щільному продукту і обов’язково користуватися якісним фінішним покриттям.\nЗволожувати кутикулу можна двома способами. Перший – наносити на ноги дуже поживний крем, а потім надягати бавовняні шкарпетки. Робити це потрібно на ніч. Другий спосіб – раз в два дні можна обробляти кутикулу маслом, це збереже її м’якою і доглянутою. Рекомендую користуватися маслом в олівці з пензликом – дуже зручно.\nШкіра стоп потребує регулярного відлущування. Скраб можна купити в магазині або приготувати вдома – змішавши морську сіль з будь-яким рослинним маслом.\nНаносити склад потрібно на чисте вологе стопи, потім масажувати їх дві-три хвилини, приділяючи особливу увагу п’ятах. В кінці процедури треба обполоснути ноги теплою водою і нанести крем.\nПри обробці сухої шкіри краще використовувати спеціальні пилки для педикюру. Вони хороші тим, що не дряпають епідерміс, делікатно видаляють омертвілі клітини.\nОбробляти суху шкіру можна один-два рази на тиждень.\nЯкщо туфлі тиснуть, у вас будуть втомлюватися ноги, нігтьові пластини стануть поступово деформуватися, покриття буде швидко стиратися. Важливо підбирати взуття за розміром – так можна зберегти в тому числі і форму нігтів.\nПравильно визначити форму і довжину нігтів.\nЧекати, поки шар лаку добре висохне – так можна «продовжити життя» покриттю.\nЗволожувати кутикулу: наносити на ноги живильний крем і / або обробляти кутикулу маслом.\nВикористовувати скраб для відлущування шкіри на стопах.\nОбробляти суху шкіру – для цього краще використовувати спеціальні пилки.\nНосити зручне і не тісне взуття.


Краска Noxton for Concrete Light-reflective Базовая 0.5л: низкие цены, купить в Киеве, Харькове, Одессе, Львове, Днепропетровске | База Автозвука\nКраска Noxton for Concrete Light-reflective Базовая 0.5л 425 грн.\nКраска Noxton for Concrete Light-reflective Базовая 0.5л\nNoxton for Concrete Light-reflective Базовая 0.5л – светоотражающая краска\nПрименение: для бетонных поверхностей\nЦвет: днем белый полупрозрачный, белое классическое светоотражение\nСветоотражающая краска для бетона от Нокстон Light-reflective - предназначена для создания отражающего эффекта на бетоне и бетонных поверхностях, которые подвержены влиянию атмосферных факторов. Краска устойчива к внешним\nNoxton for Concrete Light-reflective Базова 0.5л - світловідбиваюча фарба\nЗастосування: для бетонних поверхонь\nКолір: вдень білий напівпрозорий, біле класичне світловідбивання\nСвітловідбиваюча фарба для бетону від Нокстон Light-reflective - призначена для створення відбиваючого ефекту на бетоні і бетонних поверхнях, які схильні до впливу атмосферних чинників. Фарба стійка до зовнішніх впливів навколишнього середовища: сонця, вологи, впливу води. Світлоповертаюча фарба не тріскається, стійка до подряпин. Використовується в тих випадках, коли потрібно отримати світлоповертаючий шар на матеріалах, які постійно перебувають під відкритим небом і відчувають механічне навантаження.\nСклад: основа фарби високоякісний поліуретановий комплекс смол з високою адгезією, спеціально підготовлений для введення світлоповертаючого компонента.\nПризначення: світловідбиваюче покриття на поверхні бетону, дорожнього покриття, бордюрах, граніту та ін. Використовується для створення світловідбиваючої розмітки на дорозі, позначення території.\nВластивості: забезпечує ефект світлоповертання при потраплянні джерела світла на пофарбовану поверхню. Світловідбиваючий ефект залежить від потужності джерела світла і кута впливу світла відносно пофарбованої поверхні. Віддзеркалення світла ефективніше працює на горизонтальних поверхнях.\nСпособи нанесення: пензель, валик, напилення.\nЗастосування: поверхня під фарбування повинна бути сухою і чистою. Забруднення видалити механічним способом; з поверхні змити бруд і пил. Перед використанням фарбу потрібно ретельно перемішати до отримання однорідної маси (обов'язкова умова). Рекомендується нанесення в 2-3 шари. Час висихання кожного шару - 3-3.5 години при температурі + 20 °С.\nВитрата: до 8-10 м2/л в 1 шар (залежить від способу фарбування)\nЕкологія: не радіоактивна, не токсична, безпечна для людини.


Пенсії в Україні - коли платитимуть пенсії за грудень - «ФАКТИ»\n03.12.2021 390924 65 19:55 — 3 грудня 2021\nДефіцит Пенсійного фонду, пов'язаний із грудневим переглядом розміру пенсій, не позначиться на громадянах-одержувачах виплат. Усі свої гроші пенсіонери отримають згідно з графіком, у затверджені дати. Про це повідомив ПФУ.\nУ Пенсійному фонді кажуть, що за три дні грудня профінансували пенсії на 4 млрд гривень. Гроші перераховуються регулярно, 3 грудня пенсіонерам було направлено сумарно 2,1 млрд. гривень.\nРаніше міністр соціальної політики Марина Лазебна заявила, що проблем із виплатою пенсій у грудні не очікується — Пенсійний фонд сам покриє касовий розрив за рахунок казначейської позики. Після всіх підвищень середня пенсія має становити 4000 гривень.\nНагадаємо, у Мінфіні обіцяють, що у 2022 році проіндексують пенсії з поправкою на інфляцію, і виплати підвищаться не менш як на 10%. У затвердженому бюджеті на 2022 рік передбачено два підвищення мінімальних пенсій .


Гра Chicco Mister Ring 09149.00 ➤ купити, ціна, доставка по Україні ➤ Магазин ТОСІК\nГра Chicco Mister Ring 09149.00\nКумедна та захоплива гра, яка сприяє розвитку навичок координації руху рук і точності. Ідеальний посібник для малюків від 2 до 5 років.\nГра Chicco Mister Ring 09149.00 розвиває спритність, координацію рухів, окомір і вміння розрізняти кольори. Чарівний їжачок - це база, яка вміє обертатися з двома різними швидкостями, при цьому рух супроводжується веселою музикою.\nЗавдання гравця - швидше взяти і кинути кільце так, щоб воно потрапило точно в ціль, і було надіто на один з кольорових штирьків-голочок. Всього в наборі вісім кілець з щільного пластику різних кольорів. Їжачок підготував для малюків безліч захоплюючих завдань.\nКільця виконані з легкого пластика - грайте в будинку або на вулиці. Підстава іграшки обертається на 2 різних швидкостях, роблячи гру ще більш захоплюючою і стимулюючи малюків відточувати свої навички.\nІграшка та 8 кілець;\nПовна безпека для здоров'я дитини;\n6 різних мелодій;\n3 батарейки формату АА 1,5V (у комплект не входять);\nРозміри упаковки: 24 х 24 х 12,5 см;


Урядовий портал :: Олексій Павленко: Дерегуляція має збалансувати можливості для розвитку бізнесу та державні інтереси\nУрядовий портал Головна Новини Міністерств та відомств Новини Міністерств та відомств (2015 рік) Олексій Павленко: Дерегуляція має збалансувати можливості для розвитку бізнесу та державні інтереси\nОлексій Павленко: Дерегуляція має збалансувати можливості для розвитку бізнесу та державні інтереси\n13.08.2015 | 17:44\nДерегуляція стала одним з основних чинників у досягненні рекордного за роки незалежності показника експорту у 34,8 млн. тонн зернових. Про це йдеться в статті Міністра аграрної політики та продовольства України Олексія Павленка «Як відбувається дерегуляція аграрної галузi», опублікованій на сайті «Лівий берег».\nЗа останніми даними Міністерства сільського господарства США, Україна належить до трійки світових експортерів зернових. У той час коли ще на початку 2015 року значно відставала від прогнозованих показників поставки зернових. «Ситуацію виправити дерегуляційні реформи. Їх завдання – забезпечення умов для внутрішньої ефективності та зовнішньої конкурентоспроможності зернового ринку. Півроку дії цих нововведень – і ми вийшли за рекордний за роки незалежності експорт», – підкреслив Міністр.\nЗокрема, скасовано обов’язковість карантинного сертифікату для внутрішніх перевезень зернових та олійних культур. Тепер виробники не гаятимуть час і не сплачуватимуть кілька разів за переміщення товару через карантинні зони. Ефект – прискорення поставок, зменшення витрат за логістику та загальна економія понад 1 млрд. грн.\nКрім того, уп’ятеро скорочено терміни видачі фітосанітарного та карантинного сертифікатів (з 5 діб до 24 годин). Таким чином було мінімізовано ризики простою, зменшено логістичні витрати та собівартість продукції. Економічний ефект – 1-2 млрд. грн. Скасовано сертифікати якості та режим ліцензування операцій з імпорту засобів захисту рослин. Це дало можливість оперативно забезпечити ринок ЗЗР, підвищити вимоги до їх якості та разом з тим знизити їх вартість. Скасовано також ліцензії на торгівлю пестицидами, проведення фумігації.\nОлексій Павленко повідомив, що Мінагрополітики продовжує роботу зі спрощення умов ведення аграрного бізнесу, підкресливши при цьому, що дерегуляція має збалансувати можливості для вільного розвитку бізнесу та державні інтереси. «Адже, відмінивши усі існуючі ліцензії і сертифікати і, таким чином, повністю розв’язавши руки сільгоспвиробникам, ми можемо втратити нашу основну перевагу – високу якість продукції», – наголосив Олексій Павленко.\nЗагалом спрощено до 50% регулюючих процедур в галузі. В цілому скасовано понад 14 дозвільних документів, ветеринарних свідоцтв та сертифікатів якості, 6 ліцензій, запроваджено понад 50 інших змін до законодавства в аграрній сфері. Уже зараз створено умови для економії суб’єктами ринку до 5 мільярдів гривень.


З 2018 року Україна матиме збільшене та захищене фінансування на ремонт та розвиток автошляхів | VoxUkraine\nОкрім того, реформа “Укрзалізниці” не відбувається. Найбільша державна транспортна компанія має бути одним із локомотивів національної економіки. Провідним локомотивом. Міністерство оцінює УЗ не з точки зору сучасного стану, а з точки зору того, якою могла б бути компанія сьогодні. На жаль, реформи немає. Склад керівництва УЗ має бути переглянутий, а ситуація на Укрзалізниці має бути предметом розгляду керівництва держави.\nTAGS Держава Міністерство інфраструктури реформи


Асоціація розвитку суддівського самоврядування повідомила про зміни у керівному складі / В Украине / Судебно-юридическая газета\nАсоціація розвитку суддівського самоврядування повідомила про зміни у керівному складі\nНаразі керівним органом АРССУ є Правління Асоціації.\n11 листопада на загальних зборах Асоціації розвитку суддівського самоврядування України були внесені зміни до Статуту АРССУ, прийнято Статут у новій редакції, яка більше не передбачає посаду Президента Асоціації. Про це повідомляє АРССУ на сторінці у Facebook.\n«Наразі керівним органом АРССУ є Правління Асоціації, яке 11.11. обрано у новому складі:\nНа першому засіданні Правління, яке відбулось сьогодні - 16.11, головою Правління обрано суддю Господарського суду Одеської області Дмитра Бездолю», - йдеться у повідомленні.\nНагадаємо, раніше «Судово-юридична газета» писала, що АРССУ та Всеукраїнська асоціація адміністративних суддів ухвалили спільну заяву щодо принципів судової реформи в країні.


неповнолітня Archives - Галицький Кореспондент\nБоднар Ріта |29.07.201909:20\nУ Івано-Франківську в одному із магазинів неповнолітній дитині продали алкоголь. Про це йдеться на сторінці ювенальної превенції Прикарпаття. Працівники ювенальної превенції Коломийського ВП в рамках проведення заходів під умовною назвою “Безпечне літо” виявили та задокументували факт продажу в одному з місцевих закладів торгівлі слабоалкогольного напою неповнолітній дитині. За цим фактом складено адміністративний протокол за ч.2 Докладніше >>\nМарта Баранецька |25.08.201710:51\nВеприк Максим |19.08.201613:25\nПоліція Прикарпаття розслідує самогубство 17-річної дівчини\nПравоохоронці Івано-Франківська поки класифікують це як самогубство. Проте, досудове розслідування розпочате за ч.1 ст.115 ККУ, тобто умисне вбивство. Про це повідомляють СУГУНП в Івано-Фрранківській області. До Івано-Франківського відділу поліції 17 серпня о 21.35 год. про зникнення дівчини 1999 р.н., заявила її 36-річна мати. Вона повідомила, що цього ж дня перед вечором дівчина пішла із дому. Жінка відразу Докладніше >>\nOleksandra Bakun |26.08.201510:27\nЗа крадіжку телефона неповнолітню із Бурштина засудили до 30 годин громадських робіт\nВстановлено, що обвинувачена, перебуваючи в номері одного із готелів м. Івано-Франківська, викрала мобільний телефон у потерпілого, заподіявши останньому матеріальні шкоду в розмірі 1300 грн. Докладніше >>\nOleksandra Bakun |05.08.201511:22\nМіліція оголосила в розшук зниклу неповнолітню франківчанку (ФОТО)\nПрикмети зниклої дівчини: на вигляд 15-16 років, зріст 155-160 см, середньої статури, волосся довге, русяве, обличчя кругле, ніс середній, губи тонкі, очі блакитні. Докладніше >>


Ремонт кондиціонера Ford C-Max. Заміна, перевірка, зняття стартера Ford C-Max діагностика, розбирання | S-T-O.com.ua\nВ потрібний час зроблене технічне обслуговування та/або професійні ремонтні роботи автомобіля – гарантія його нормальної експлуатації, а також загальною довговічності та дуже необхідної безпеки. Тому будь-якому власнику треба знайти автосервіс, де фахівці обов’язково допоможуть з різноманітними дефектами, а при ідеальних розкладах – мають досвід роботи як з вашою маркою та моделлю автівки, так і вузлом, що вийшов з ладу. Якщо вас цікавить ремонт кондиціонера Ford C-Max, без зволікань звертайтеся до нас.\nНабір ключових агрегатів сучасних автівок зазвичай майже ідентичний. Першопричини несправностей також типові:\nАле навіть незважаючи на це в реальності ремонт кондиціонера Ford C-Max має досить багато відмінностей від усунення ідентичних несправностей агрегатів як на автівках інших виробників, так й на інших моделях цієї ж марки. Нерідко різний підхід до сервісу вимагається навіть стосовно до такої ж, що відрізняється лише за роком випуску.\nУ чому полягає різниця? Передусім відрізняється вартість ремкомплекта, запчастин, а також самих вузлів. Крім того відчутно різною є доступність автозапчастин. Третій момент – власне саме компонування агрегатів, їх розташування в машині конкретного виробника та моделі. Якраз тому краще за все довіряти ремонт кондиціонера Ford C-Max як фахівцям з відповідним досвідом, так й СТО, яка спеціалізується на сервісі конкретних марок та моделей транспортних засобів.\nАвтосервіс якісно ремонтує кондиціонера Ford C-Max багато років. Наші майстри не відмовляються від роботи будь-якої складності. До ключових причин скористатися нашими послугами відноситься:\nШирокий асортимент запчастин. Частина з них розташовується на наших складах або прямо на СТО, інші – оперативно доставляються від перевірених партнерів, включаючи безпосередніх виробників та/або їх дилерів.\nВисокотехнологічне устаткування та інструмент для виконання достовірної діагностики, обслуговування та самих ремонтних робіт. Вони дозволяють уникнути рутинних процесів, прискорити роботу, підвищити загальну продуктивність усунення поломок автомобіля клієнта.\nПриємні ціни на потрібні запасні частини та вузли, що потребують заміни. Наша СТО працює з виробниками та дилерами, робить закупівлі за оптовими цінами, що гарантує добру економію водіям, що обрали нас.\nКонкретна спеціалізація. Якщо наша фірма вказує, що робить ремонт кондиціонера Ford C-Max, то це означає, що наші працівники мають досвід:\nБагатий накопичений досвід, високий професіоналізм та бажання навчатися у наших майстрів. Вони роблять відновлення різноманітних важливих агрегатів авто, у тому числі генераторів, турбін, головних компонентів автокондиціонеру, пускових систем мотору, тощо.\nВрахування основних побажань замовника та дотримання головних вимог автовиробника при здійсненні ремонту кондиціонера Ford C-Max. Цей підхід дозволяє економити час на проведення необхідних робіт без мінімальної шкоди якості.\nВказаний вище набір плюсів нашої СТО вже повною мірою оцінили тисячі клієнтів. Вони просто залишають несправний автомобіль, а далі забирають його в заздалегідь обумовлений час без порушення термінів та проблеми, що раніше турбувала. Запорукою якості сервісу та ремонту виступає наша гарантія. Вона поширюється як на запасні частини або вузли, що замінені, так і на виконані роботи.\nПослідовність ремонту кондиціонера Ford C-Max:\nПерше звернення клієнта в телефонному режимі або через сайт. Наші представники проводять повну консультацію, погоджують дату та час візиту, орієнтують автовласника по вартості.\nКомплексна діагностика, що проводиться на надійному устаткуванні. Така перевірка стану автівки дозволяє точно виявити знос агрегатів, ступінь несправностей, їх локалізацію.\nРозбір несправного агрегату. Цей етап ремонту кондиціонера Ford C-Max допомагає ще точніше визначити сутність дефекту.\nВласне ремонтні роботи будь-якої складності. Може виконуватися чищення, дефектовка, калібрування деталей, повна заміна, та таке інше.\n< Ремонт кондиціонера Ford B-Max | Ремонт кондиціонера Ford Crown Victoria >


Середня зарплата в Києві впала на 40% - Гроші - TCH.ua\nКияни суттєво втратили у зарплатах © Veer\nГроші 18 листопада 2009, 11:37\nПротягом року фактичні середні зарплати в столиці знизилися з 4,5 до 3 тисяч гривень. Особливо постраждали дизайнери, працівники поліграфії, банкіри та топ-менеджери.\nПротягом року середні зарплати в Києві знизилися з 4,5 тисячі майже до 3 тисяч гривень на місяць. Про це свідчать дані Інтернет-порталів з працевлаштування.\nЗа статистичними даними, найбільше, майже на 40%, знизилися зарплати працівників сфери поліграфії та дизайнерів. Прибутки бухгалтерів і банківських працівників впали на 32%, а топ-менеджери стали заробляти на 33% менше.\nРазом із тим, незмінними залишилися прибутки працівників бюджетної сфери - їхні тарифні ставки протягом року були прив'язані до старої мінімальної зарплати. В той же час, на докризовий рівень вже повернулися зарплати фармацевтів. Зросли на чверть доходи ріелторів і працівників сфери послуг. А ось "айтішників" криза взагалі майже не зачепила.\n"Кінцеві споживачі послуг IT-компаній - це західні компанії, які розраховуються в доларах та євро. Відповідно, місцеві компанії, які наймали IT-фахівців, були готові піднімати ставки і зарплати росли", - пояснив цю ситуацію гендиректор одного з порталів із працевлаштування Микола Михайлов.\nНагадаємо, за даними Держкомстату, протягом року реальні зарплати українців знизилися на 11%. Станом на вересень номінальна зарплата в Україні зросла, але тільки на 2,5%.\nНайвища середня зарплата зараз зафіксована у Києві - 3250 гривень на місяць. Далі йдуть Донецька (2193 гривень) і Київська (2039 гривень) області. Найнижча середня зарплата, 1435 гривень, зафіксована у Тернопільській області.