На Кіровоградщину завітав солодко-розважальний святий Миколай (ФОТО) – Перша електронна газета – Новини Кіровоградщини\nНа Кіровоградщину завітав солодко-розважальний святий Миколай (ФОТО)\n24.12.2015 Суспільство, Тема дня\nТретій рік поспіль напередодні новорічних свят з ініціативи народного депутата України Станіслава Березкіна на Кіровоградщині проводиться благодійна акція «Святий Миколай іде до дітей». Вчора, 23 грудня, солодкі подарунки та «Снігова королева» у постановці академічного театру ляльок радували школярів помічнянських шкіл (Добровеличківський район).\nУ залі то гамірно, то можна почути найменший шурхіт – з дитячою безпосередністю школярі реагують на сценічне дійство. Після перегляду – вир емоцій, якими малеча радо ділиться з друзями і вчителями. Із залу лунають оплески і сміх.\nПомічник народного депутата України Станіслава Березкіна Тетяна Ліщенюк привітала дітей та вчителів з наступаючими новорічними святами: «Щастя, здоров’я та миру вам у Новому 2016 році!».\n«А зараз на всіх чекають солодкі подарунки від «Добротвору», – говорить дітворі голова благодійного фонду Станіслава Березкіна «Добротвір» Андрій Малик.\nОтримавши солодощі, діти не соромляться ділитися емоціями, а деякі одразу починають розпаковувати подарунки.\n«Мені дуже сподобалося вистава. Особливо відважна Герда, – ділиться враженнями 3-класниця помічнянської школи № 3 Анна Галюк. – Вона маленька, але така сильна, відважно захищає свого брата від злої Снігової Королеви, яка в рази сильніша за неї».\n«А мені сподобалася Снігова Королева, – говорить подружка Анни. – Вона красива. Хотіла б ще книжку цю прочитати».\nЗагалом після вистави і в дорослих, і у малечі задоволений вигляд.\n«Для наших дітей лялькова вистава – справжнє свято. Адже не всі мають можливість поїхати до обласного центру і відвідати театр самостійно. Не у всіх батьків є матеріальні можливості і час для цього. Тому коли актори приїжджають до дітей, вони отримують масу позитивних емоцій, – говорить заступник Помічнянського міського голови Ніна Семашко. – А якщо закріпити позитивні враження солодким подарунком – то це джек-пот і для батьків, і для дітей, і для міської ради. У наш скрутний час ми не маємо можливості закласти у бюджеті кошти для хорошого дитячого свята. Тому ми вдячні благодійному фонду Станіслава Березкіна «Добротвір» за турботу і підтримку».\nЧитайте також: На Кіровоградщині дітям з особливими потребами подарували живий куточок і трішечки тепла\nАле на цьому сюрпризи для дітвори не закінчилися. Вихованці Піщанобрідської спеціальної школи-інтернат отримали від благодійного фонду «Добротвір» у подарунок живий куточок – клітку з 6-ма папугами породи «корелла» (з сімейства какаду). Крім того, народний депутат привітав особливих дітей з новорічними святами солодкими подарунками.


05 грудня 2020, Київ 13:50\n02 листопада 2006, 03:51\nІрина Біла: Лише місяць протрималася чинною постанова попереднього уряду, яка зобов’язувала кінопрокатні компанії дублювати зарубіжні фільми українською. Апеляційний суд Києва став на бік дистриб’юторів, які побачили у цій постанові порушення закону.\nТож чи зможуть українці дивитися кіно українською мовою? Чи дбає про захист свого кіномистецтва держава? Чи захищає вона свій, власний, кіноринок, а відтак українського глядача? Восени цього року мала початися нова ера українського кіно. Точніше, україномовного. Коли б поетапно: спочатку кожна п’ята кінострічка, потім половина, а з липня 2007 року 70 % фільмів в Україні були б озвучені українською мовою. Решту ж, 30 %, зокрема, російських кінострічок, можна було б дивитися в оригіналі. Без “озвучки” і без субтитрів.\nАле цього активістам Асоціації сприяння розвитку кінематографу здалося замало. Вони побачили в цьому утиск мовних прав національних меншин і, посилаючись на Європейську хартію регіональних мов, звернулися до Апеляційного суду. Його рішення відоме: україномовному кіно зась.\nПрискіпливіше цю проблему зусибічно вивчав мій київський колега Тарас Марусик.\nТарас Марусик: Голова Державної служби кінематографії Міністерства культури і туризму України Ганна Чміль вважає згадане судове рішення дивним.\nГанна Чміль: Таким чином можна сьогодні забороняти будь-що. Тобто, з одного боку, посягнули на саме святе, завтра знайдеться ще якась група, товариство сліпих або товариство глухих, яка заборонить бачити, слухати, дивитися.\nЦе просто прецедент для того, щоб ми трохи по-іншому почали усвідомлювати, що насправді діється на сьогоднішній день в нашій країні.\nТарас Марусик: Президент Асоціації сприяння розвитку кінематографу в Україні Михайло Соколов керує в Дніпропетровську проектом “Нове кіно”. Це його бізнес, як він зізнався в інтерв’ю Радіо Свобода. Крім того, він член БЮТ і власник кількох кінотеатрів у Дніпропетровську.\nОсь що Михайло Соколов повідомив про позицію Асоціації в мовному питанні (залишаю його слова без перекладу, оскільки це ні російська, ні українська мови).\nМихайло Соколов: Ми поддєрживаєм державну мову в художествених фільмах. Ми просім українській комітєт по кінєматографії совмєсно разработать проект постанови, которой би за бюджетниє кошти датіровал розвиток цього питання, потому што учаснікі ринку сєгодня економічєскі нє в состоянії фінансіровать етот важний національний вопрос за свої срєдства.\nТарас Марусик: Заступник голови Національної спілки кінематографістів України, кінорежисер, директор кінофестивалю національного виробника “Відкрита ніч” Михайло Іллєнко сказав у розмові зі мною:\nМихайло Іллєнко: Сьогодні в першу чергу ознакою фільму, його прапором національної приналежності, як і в кожного корабля, є мова. Якщо у нас не буде звучати українська мова в кіно, то в нас не буде національного кіно.\nТарас Марусик: Торкаючись урядової постанови, Михайло Іллєнко зазначив, що в Україні немає жодної ліцензованої студії для перезапису в системі Долбі, важко зробити якісні копії для прокату.\nМихайло Іллєнко: Держава, яка дбає про свою культуру, вона має або вкласти гроші у створення цих студій і вдосконалення апаратури необхідного, або зробити закони, які спровокують чи підштовхнуть комерсантів вкладати в це гроші, щоб їм було вигідно. У нас немає ні того, ні іншого, є гасло.\nТарас Марусик: На моє зауваження про законодавчу норму 30% національного екранного часу Михайло Іллєнко зазначив:\nМихайло Іллєнко: Воно ж не працює. Тут теж держава... Якщо вона видала такий суворий закон, то, будь ласка, дотримуйтеся, контролюйте це, обкладайте штрафними санкціями.\nНіде цей відсоток не виконується.\nТут є ще й інший парадокс. Є люди, які на відміну від мене вважають, що ні в якому разі це не має бути реалізовано. Це просто куклусклан.\nТарас Марусик: Ніби на підтвердження останніх слів Михайла Іллєнка, керівник дистрибуційної кампанії “Люксор Україна” Ігор Ігнатьєв заявив: “Запровадження будь-яких квот та обмежень – це спроба вкласти культуру всього багатонаціонального українського народу в “прокрустове ложе” націоналізму”.\nГолова Держслужби кінематографії Ганна Чміль з цього приводу сказала, що цю ситуацію так повернули, ніби в нас існує єдина національна меншина, але при цьому російська мова практично витіснила з екранів державну мову. А це суперечить статті 14 закону “Про кіно”. Тому скасування урядової постанови нічого не означає.\nГанна Чміль: На щастя, суд не може відмінити закон. Ми й надалі будемо виконувати і будемо вживати усіх заходів для того, щоб цей закон виконувався.\nТарас Марусик: До речі, Ганна Чміль на своїй посаді працює з травня 2006 року, але досі ні вона, ні її заступники зарплати не бачили.\nІрина Біла: Автор згаданої постанови, колишній гуманітарний віце-прем’єр В’ячеслав Кириленко, називає рішення Апеляційного суду політичним.\nТаким же його вважає і голова парламентського комітету з питань культури і духовності Володимир Яворівський.\nВолодимир Яворівський: Я переконаний, що це все було під делегуванням уряду – слідів ніби не видно в цьому, бо ніби це було рішення суду, але я переконаний, що без певного тиску на суд, адже суд ніколи не відмінив би це рішення.\nІрина Біла: Рішення Апеляційного суду, на думку депутата, матиме сумні наслідки, фактично змусить відійти у небуття з екранів кіно українську мову.\nВолодимир Яворівський: Це дуже великий відступ України від самої себе. Це означає, що ми фактично вже не дивитимемося українського кіно, себто не будемо чути, як екранні герої розмовляють мовою. Для нас будуть говорити лише мовою російською. Це означає, що всі фільми будуть дублюватися в Москві, а потім будуть передаватися сюди в Україну.\nІрина Біла: Дещо менш категорично оцінює нинішню ситуацію актриса Ольга Сумська. Вона вважає, що не варто перегинати палку з перекладами, зокрема, російських фільмів та телепрограм на українську.\nОльга Сумська: Знаєте, є така межа, яку переходять, і воно неорганічно виглядає. Наприклад, “Велике прання” озвучується українською. Я вважаю, що це непотрібно. Американські фільми нормально звучать. А для чого перекладати російську мову.\nЩо тут далеко ходити? “Роксолану” мою знімали російською мовою, а потім озвучували українською, і все рівно воно видно, що це неорганічно. Хоча я за те, що українська мова – це наша державна мова.\nІрина Біла: Говорить про органічність звучання та перекладу і директор київського кінотеатру “Кінопанорама” Наталя Соболєва. Вона вважає, що нині в країні ще замало фахівців і з перекладу, і з озвучування кінопродукції. Відтак, екранні герої можуть заговорити, а нерідко й вже говорять суржиком Проні Прокопівни з “Двох зайців”.\nДокладніше думкою директора “Кінопанорами” цікавилася Леся Штогрин.\nЛеся Штогрин: Цей кінотеатр знаходиться у самому центрі Києва, але він кардинально відрізняється від всіх своїх побратимів – він пахне духом кіно, старого, поважного, традиційного кіно. Мальовані фарбами афіші і велетенські колони – спадок радянської тяги до монументальності.\nНезважаючи на всю свою таку немодерність, обладнання тут сучасне та й фільми транслюються одними із перших у місті. От тільки переважна більшість із них дубльована російською. “Українською тут йдуть лише кілька картин,” - розповідає директор кінотеатру Наталя Соболєва. Але ці покази, як не дивно, користуються надзвичайною популярністю.\nНаталя Соболєва: Всі україномовні фільми ми показуємо, які народжуються. Там кіно таке штучне, не дубльоване. Воно зняте українською, тому воно звучить органічно дуже.\nЛеся Штогрин: “Проте таких фільмів дуже мало, а перекладати усі фільми, які йдуть в прокаті, просто нікому,” - впевнена пані Наталя.\nНаталя Соболєва: Я не тільки кінопрокатник, а й ще режисер. Я просто знаю акторську базу, я знаю редакторську базу, я знаю, що там дуже замало людей, які це можуть робити. Це ж мова йде про конвеєр. Кожних два тижні змінюється репертуар. Мені страшно... Я не знаю... Мені здається, що я залишуся без глядача.\nЛеся Штогрин: Тому дублювати фільми поки що дуже зарано, як говорить пані Наталя.\nНаталя Соболєва: Поки не з’являться люди, школи не з’являться редакторські, поки вони не вивчать українську, іспити у них приймати україномовним людям... Ну, я не знаю. Там русизми на русизмах. Я коли дивлюся переклади серіалів, то там просто дикі помилки. Воно страшно звучить.\nЛеся Штогрин: Благе діло популяризація української мови може перетворитися на поширення суржику.\nНаталя Соболєва: З’явиться суржик Броні Прокопівни, тоді всі будуть розмовляти, як Броня Прокопівна. Цього я дуже боюся.\nЛеся Штогрин: “Але найкраще транслювати фільми мовою оригіналу,” - впевнена пані Наталя. У кінотеатрі, наприклад, щотижня один фільм показують англійською. І найцікавіше, що і на такі сеанси всі квитки продаються.\nІрина Біла: Для якісного перекладу українською, необхідно знати не лише зарубіжну, скажімо, англійську або російську мови, а насамперед, добре володіти і любити українську. Так вважає перекладач Олекса Негребецький.\nОлекса Негребецький: Треба трошки мати якоїсь схильності до цієї роботи, треба мати якийсь загальний рівень, треба хоч щось у своєму житті читати, крім інструкції до телевізора.\nБільшість перекладачів, які зараз, на жаль, прийшли у цю високотехнологічну сферу, в телебачення особливо, запас словниковий, не англійський, а український, - 60 слів, ну, 90, і виходить це не українська мова з телевізійного екрану звучить, яку не можна слухати без валідолу.\nДля того, щоб бути успішним перекладачем, треба насамперед любити свою рідну мову, на яку ти перекладаєш, любити і знати.\nІрина Біла: Творчий доробок Олекси Негребецького обчислюється сотнями художніх та мультиплікаційних стрічок. Один з них – це анімаційний фільм “Тачки”, україномовний варіант якого, до слова, не лише повернув затрати на його дублювання, а й приніс в Україні прибуток на 30% більший, ніж російськомовна версія.\nА якою мовою хотіли б чути озвучення зарубіжних фільмів українці? Своїми думками діляться перехожі на столичних вулицях.\nРеспондент: Було б краще, щоб українською.\nРеспондент: Російською, тому що у нас питання піднімається щодо другої мови російської мови і було б зручніше.\nРеспондент: Виключно українською. Звичайно. Це ж які чудові є українською мовою імпортні фільми. І політика повинна бути національною.\nРеспондент: Українською, тому що це Україна. Ми живемо в нашій державі, то нашою мовою. Не китайською ж!\nРеспондент: Російською, тому що я навчалася в інституті на російській мові, школу теж закінчувала. От коли я закінчувала, наприклад, то у нас не було обов’язкової української мови, а було на вибір. Мені, наприклад, так просто буде легше жити.\nРеспондент: Українською. Тільки українською, тому що це Україна, це її мова. Це моя країна, так навіщо мені це? Той, хто хоче знати російську мову... Я знаю російську мову і нормально розмовляю абсолютно.\nМожливо російські фільми не варто озвучувати українською – занадто багато грошей треба для такого задоволення.\nРеспондент: Тільки українською. А що ж тоді буде за держава, якщо вона буде на іноземній мові у себе продукцію робити чи отримувати?\nРеспондент: Українською мовою. Все!\nРеспондент: Я вважаю, що якою мовою, то це неважливо, а важливо, щоб воно було грамотно, бо іноді українською дублюють, а ти не розумієш, що воно за слово таке. Я вважаю, що це принципового значення не має.\nІрина Біла: Народний депутат Лесь Танюк рішуче виступає за дублювання українською мовою і нагадує, що це також передбачає закон “Про державну мову” в Україні. Крім того, це світова практика.\nЛесь Танюк: Я абсолютно переконаний, що так само, як це робиться у Франції, так само це робиться в Італії, в Польщі, то ми не можемо бути винятком. Те, що ми не дублюємо ці фільми, просто суперечить законові про державність української мови.\nІрина Біла: Утім, рівнятися на Захід українцям доволі складно. Адже там напряму закуповуються кінострічки, а не через Росію, як це практикується в Україні.\nЕмоції та аргументи від кінорежисера Юрія Іллєнка.\nЮрій Іллєнко: Ми не маємо напряму зв’язків з фірмами, які поставляють цей кінопродукт на ринок України. Все йде через Москву, тому дублювання українською мовою, те, що робиться в Москві, то це просто невігластво.\nІснує у Франції закон, що кінокопії взагалі виробляються у Франції повністю для потреб Франції. У нас такого немає. Нам привозять готовий продукт для тих кінотеатрів (їх всього на всього в Україні було десь 150), які належать не українському прокату, навіть якщо володіють, то резиденти України. Це кінотеатри, через які поширюються голлівудська і московська продукція. І все.\nІрина Біла: Врятувати український кіноринок ще можна і потрібно. Так каже Юрій Іллєнко. Більше того, існує реальна можливість.\nЮрій Іллєнко: Треба повертати кіноринок в українські руки, бо вся система кінопоказу не належить Україні.\nЄ можливість прийняти системний пакет законів про кінематограф, який, до речі, вже давно готовий, так званий “французький пакет” і частково він вже в Україні прийнятий.\nІрина Біла: Але режисер не вірить в те, що нинішній склад Верховної Ради ухвалить цей законопроект. Каже, що парламентарії не зацікавлені. Оскаржити рішення Апеляційного суду може уряд. Але...\nЯк наголосив парламентарій Володимир Яворівський, “не той тепер уряд, гуманітарний віце-прем’єр не той”:\nВолодимир Яворівський: Сьогодні є новий віце-прем’єр Табачник, який, я мало вірю в те, що подасть апеляцію.\nІрина Біла: Тож, чи буде змога в українців дивитися фільми державною мовою? Прогнози різні. Хоча більшість експертів одностайні: якщо не українізувати кінопрокат сьогодні, то це не вдасться зробити ніколи.


Як лікувати астму в домашніх умовах - woman-club.net.ua\nHome » Корисне » Як лікувати астму в домашніх умовах\nБронхіальна астма з’являється в дитинстві і при відсутності лікування може залишитися на все життя. При правильному лікуванні астма у дітей проходить і, подорослішавши, вони не помічають її наслідків. Інгалятори і медикаменти залишимо лікарям і дізнаємося про лікування бронхіальної астми в домашніх умовах.\nЛікування і профілактика астми в домашніх умовах\nСпочатку давайте розберемося, як і чому виникає бронхіальна астма у дорослих і дітей. Існує кілька головних причин:\nгіперчутливість до подразників,\nПро схильності до бронхіальної астми в сім’ї найчастіше стає відомо заздалегідь і є час підготуватися до того, що дитина може успадкувати хворобу. Проте, найчастіше астма стає неприємним сюрпризом, так як існують і інші причини її появи. Так при гіперчутливості до подразників астма стає реакцією на різного роду алергени: шерсть, пух, пил, кліщів, спори.\nКрім того викликати напад астми здатні різкі запахи на кшталт вихлопних газів або тютюнового диму. Ще один можливий подразник для астматика – лікарські препарати, особливо нестероїдні протизапальні препарати і навіть банальний «Аспірин». До причин, що походить із навколишнього середовища можна віднести деякі алергени, а також посилену фізичне навантаження і стреси.\nУ всьому світі на бронхіальну астму хворіє від 4 до 10% населення – погодьтеся, це немало. Однак, незважаючи на поширеність захворювання, симптоми у різних людей можуть відрізнятися. Різноманітність симптоматики може збити з пантелику і перешкодити своєчасному зверненню до лікаря.\nВарто занепокоїтися станом здоров’я, якщо:\nви дихаєте зі свистом,\nкашель супроводжується задишкою,\nви відчуваєте скрутність у грудях,\nу вас були напади задухи.\nЧастота загострень і ступінь тяжкості астми буває абсолютно різною, але в будь-якому випадку необхідно уважно стежити за своїм самопочуттям, так як якщо симптоми наростають протягом доби і не проходять, може знадобитися медична допомога.\nСильний напад астми може привести до таких серйозних наслідків:\nемфізематозние зміни в легенях.\nПровести повноцінне лікування на дому, звичайно, не можна, але поліпшити самопочуття цілком можливо.\nВ першу чергу необхідно убезпечитися від зовнішніх подразників:\nвидалити джерела різких запахів,\nвчасно проводити прибирання,\nвиключити з раціону алергенні продукти харчування і так далі.\nЦе як мінімум запобіжить погіршення вашого стану. Якщо ж ви хочете послабити напади астми, то варто звернутися до тих народних методів, які реально застосувати на практиці. Існують різні способи самолікування, і деякі, судячи з відгуків, вельми ефективні.\nСимптоми і причини гастроінтестинальної алергії\nСимптоми при холециститі у жінок і чоловіків


Суперпотужність та максимум роз’ємів для зарядки\nEcoFlow River MAX — це 576 Вт·год (160 000 mAh) в одному пристрої. Це можливість тривалого використання зарядної станції для усіх ваших потреб. Завдяки River MAX ви можете ще довше заряджати свої пристрої і бути незалежними від розетки. Одночасно до River MAX можна під’єднати до 9 пристроїв. EcoFlow River MAX живить до 80% основних пристроїв зі споживанням до 600 Вт, а за допомогою спеціальної розробки X - Boost інвертор може віддавати струм потужністю до 1800 Вт. River MAX може бути вашим незамінним супутником, якщо ви вирушили у тривалу подорож усією сім’єю або відпочиваєте з друзями чи колегами. Використовувати його необхідно і при вимкненні світла у вашій квартирі чи будинку. Щоб оцінити потужність River MAX, наведемо декілька даних. За його допомогою ви можете заряджати смартфон понад 40 разів, ноутбук до 10 зарядів, підключити кавоварку, музичну колонку, фен чи навіть проєктор або холодильник на тривалий час.\nEcoFlow River MAX має кілька варіантів зарядки. Найшвидший — за допомогою домашньої розетки. Завдяки сучасній технології X - Stream за годину пристрій заряджається до 80%, а повний заряд досягається за 1.6 години. Також River MAX можна зарядити від автомобільної зарядки (6.5 години до 100%) або за допомогою сонячних панелей (наприклад, панель у 110 Вт заряджає протягом 8 годин).\nEcoFlow River MAX має дисплей, що інформує користувача про залишок заряду батареї, які порти використовуються і скільки часу залишилося до повного розряду. До того ж до EcoFlow River MAX можна підключитися за допомогою додатку і керувати пристроєм дистанційно, вмикати або вимикати порти зарядки на ваш вибір. А ще у зарядної станції є ліхтарик, який має три режими освітлення!\nRiver MAX має літієву батарею. Період експлуатації — від 500 зарядів до 80% потужності. Температурний режим роботи — від - 20 С до +60 С. EcoFlow River MAX важить 7.7 кг\nРозміри Д / Ш / В — 28.9 x 18.4 x 23.5 см.\nВихід AC (×2): 230 В AC (50 Гц / 60 Гц)\nВихід USB - A (×2): 12 Вт на порт, 5В DC, 2.4 A\nШвидка зарядка USB - A (×1): 28 Вт, 5 В / 9 В / 12 В DC, 2.4 А макс.\nВихідна потужність автомобіля (×1): 136 Вт, 13.6 В DC, 10 A макс.\nВихід DC5521 (×2): 13.6В DC, 3 А макс. (на порт).\nВхідна потужність AC: X - Stream заряд 500 Вт макс.\nВхід для сонячної панелі: 200 Вт, 10 - 25 В DC,\n12 А макс.\nАвтомобільний вхід: 12 В DC, 8 А макс.


Весільний декор: варіанти оформлення церемонії в Луцьку - Статьи - Ваше ВЕСІЛЛЯ, статті - ВЕСІЛЛЯ В ЛУЦЬКУ\nВесільний декор: варіанти оформлення церемонії в Луцьку\nПідготовка до весілля – клопітка, проте захоплива робота. Потрібно врахувати все: від зовнішнього вигляду наречених до бонбоньєрок для гостей. Ми вирішили поцікавитися скільки вартуватиме оформлення локації для святкувань та які варіанти пропонують молодятам у Луцьку.\nБагато закладів самі беруться оформити зал для весілля. Зазвичай чохли на стільці та скатертини в тон або входять у вартість замовлення, або ж обійдуться молодятам у символічну суму грошей.\nІнша ситуація – з весіллям на виїзді. Адже потрібно подбати про весільну арку, сцену,стільці тощо. Пари, не обмежені у фінансах можуть за окрему плату найняти розпорядника, який займеться усіма цими питаннями. Для тих же, хто сам бажає організовувати день весілля, у Луцьку є низка закладів, які пропонують свою продукцію та послуги нареченим.\nСкажімо, рекреаційний комплекс «Рестпарк» загалом має окремий прейскурант на виїзне весілля. Заклад пропонує три пакети послуг для молодят: максимальний (альтанка, оформлення церемонії тканиною та квітами, декор крісел, доріжка, декоровані стійки, столик для розпису, весільна арка, кошики з пелюстками троянд, послуги ведучого та струнний квартет, шампанське, гелієві кульки, голуби, живі скульптури та міми) вартуватиме від 2500 гривень; стандартний (альтанка, оформлення церемонії тканиною та квітами, доріжка, декоровані стійки, столик для розпису, весільна арка) коштуватиме 1000 гривень; базовий (альтанка, столик для розпису доріжка та крісла) обійдеться в 300 гривень.\nЯкщо ж молодята вирішили замовляти елементи декору окремо, то є різні варіанти. Так, студія «ArtShopFlowers» пропонує широкий асортимент послуг із весільної флористики.\nСкажімо, декор весільної арки штучними квітами вартуватиме 500 гривен. Арка, оздоблена живими квітами коштуватиме 1000 гривень.\nСцена для молодят обійдеться у 800 гривень. А за декор стільців доведеться заплатити від 7 гривень за штуку.\nЗагалом дизайнери наголошують, що підготовка до весілля – справа індивідуальна. Відтак, і ціни на послуги і декор варіюються залежно від фантазії наречених.\nКатегорія: Статьи | Додав: ku4erava_vla (05.06.2015)\nПереглядів: 2827 | Рейтинг: 0.0/0


Каблучку з діамантом за $30 тис. знайшли в смітті за чотири хвилини - Korrespondent.net\nКаблучку з діамантом за $30 тис. знайшли в смітті за чотири хвилини\nКорреспондент.net, 13 серпня 2018, 09:34\nДіамантову каблучку знайшли на смітнику за 4 хвилини\nАмериканці випадково викинули коштовність в сміття, а потім рекордно швидко виявили її на міському звалищі.\nВ американському місті Сан-Дієго, штат Каліфорнія, сім'я під час прибирання викинула діамантову каблучку вартістю 30 тисяч доларів. Коли власники зрозуміли, що допустили помилку, сміття вже доставили на звалище. Про це повідомляє UPI.\nПро зникнення сім'я повідомила місцевій владі і попросила допомоги. Ситуацію врятували записи GPS зі сміттєвоза. З їхньою допомогою визначили, яка машина забирала сміття з хати постраждалих і на яке місце на звалищі його відвантажила.\nЗнайдена каблучка (фото: facebook.com/CityofSanDiego)\nРобітникам знадобилося всього чотири хвилини, щоб знайти пропажу. Представники влади в Сан-Дієго розповіли, що часто викинуті прикраси на звалищі не знаходять зовсім, або пошуки тривають годинами.\nНапередодні спробу мурашки вкрасти діамант зняли на відео.\nТЕГИ: США, находка, бриллианты, фото, мусор, свалка, кольцо\nОтруєну залиту бетоном модель знайшли в пустелі16968\nПорнозірка розповіла про найважчі зйомки12029\nДівчина судиться з хірургом через завеликі груди3656\nЖінка може займатися сексом з чоловіком раз на рік2360\nСин актора в Америці вбив матір і був застрелений2327\nБій крокодила і леопарда за їжу зняли на відео2153


"Очолити Динамо? Таких думок не було ніколи": Валерій Яремченко оцінює Луческу, Де Дзербі, Петракова і сумує за Львовом - Футбол 24\nВалерій Яремченко / Фото з відкритих джерел\nВійна на сході України змінила мільйони життів. Для екс-футболіста і тренера Шахтаря та низки інших клубів Валерія Яремченка світ також поділився на "до" і "після". Зараз він майже не слідкує за українським футболом і взагалі не з'являється в українській пресі.\n"Мені вже багато років, я нічого не боюся"\n"Щиро радітиму усім успіхам Кривбаса"\n– Футбольну Україну вразив перехід Мірчі Луческу у Динамо. Ви були здивовані таким перебігом подій?\n– Ні, я не був здивованим. Луческу – хороший фахівець. На його послуги є попит.\n– Ви могли б вчинити аналогічно?\n– У мене не було ніколи таких думок. Я у Динамо не грав і не тренував.\n– Ви, мабуть, чули, що у Донецьку синьою фарбою замалювали зірку румунського тренера на алеї слави.\n– Ставлюся до цього негативно. Засуджувати когось завжди легко. Тренер повинен займатися своєю справою.\n– Запрошення Роберто Де Дзербі у Шахтар – виправдане рішення?\n– На жаль, складно оцінювати це через рівень чемпіонату. Хотілося би аналізувати його роботу крізь призму суперників. А у нас фактично грають 3-4 команди. Наш чемпіонат – відображення ситуації в країні. Чудес не буває, прикро, що політика втрутилася у футбол і змінила життя кожного з нас.\n– Попри негатив, деякі клуби відроджуються. Наприклад, ваш рідний Кривбас, де ви розпочинали футбольну кар'єру.\n– Я щиро радітиму усім їхнім успіхам. Сподіваюся, що команда зможе повернутися у Прем'єр-лігу. Не можу сказати, що особливо слідкую за матчами Кривбаса. На превеликий жаль, умови життя диктують свої правила. Практично часу на вболівання немає. Якщо відверто, я навіть не особливо дивився матчі Євро-2020.\n– Нещодавно національну команду очолив Олександр Петраков.\n– Я знав його ще як футболіста. Якщо людині довірили цю посаду, то її треба підтримати.\n"Сумую за Львовом"\n– Важкі часи настали для Маріуполя, де ви теж працювали.\n– Мабуть, з мого боку не зовсім етично буде давати оцінку. До того ж молодим тренерам. Думаю, чимало факторів впливають на цю ситуацію.\nДинамо Головне Шахтар Олександр Петраков Мірча Луческу Статті Карпати Любомир Кузьмяк Інтерв’ю Роберто Де Дзербі Маріуполь Кривбас Карпати Львів Валерій Яремченко\nІспанія — 25 січ 681


Новини Чугуївського району | ДЕПАРТАМЕНТ АГРОПРОМЫШЛЕННОГО РАЗВИТИЯ ХАРЬКОВСКОЙ ОБЛАСТНОЙ ГОСУДАРСТВЕННОЙ АДМИНИСТРАЦИИ | Сторінка 5\n29 Липня 2016, 11:23\nЦього тижня голова Чугуївської райдержадміністрації М. Шошин та начальник управління агропромислового розвитку райдержадміністрації Г. Олексієвець відвідали сім господарств району, аби на власні очі побачити жнива та поспілкуватися з керівниками сільгосппідприємств щодо розв’язання проблем. Докладніше →\n2 Липня 2016, 11:57\nНачальник управління агропромислового розвитку Чугуївської РДА Галина Олексієвець повідомила, що господарства району ведуть активну підготовку до збирання ранніх зернових та зернобобових культур. Загальна площа збирання складає 12381га, в тому числі по сільськогосподарських підприємствах – 11047 га. Докладніше →\nЗа словами завідувача сектору містобудування та архітектури Чугуївської райдержадміністрації, головного архітектора району Петра Старусьова, на Чугуївщині втілюється в життя будівництво промислових та сільськогосподарських об’єктів. Докладніше →\n21 Червня 2016, 12:35\nУ традиційному Дні поля за темою «Мистецтво інноваційних рішень» в селі Коробочкине взяли участь керівники 7 сільгосппідприємств Чугуївського району разом з фахівцями управління агропромислового розвитку райдержадміністрації. Докладніше →\n10 Червня 2016, 14:54\nВажливу роль у секторі економіки Чугуївського району, а отже підвищенні життєвого рівня населення і розв’язанні соціально-економічних проблем відіграє аграрна галузь. Як розвиваються сільгосппідприємства Чугуївщини, які мають здобутки, а головне, проблеми? Ці питання з’ясовував голова райдержадміністрації Микола Шошин, відвідавши низку сільгосппідприємств району. Докладніше →


Х20 Homo Deus. За лаштунками майбутнього / Ювал Ной Харарі; пер. з англ. О. Дем’янчука. — Київ, Форс Україна, 2018. — 512 с.\n© 2015 by Yuval Noah Наrаrі Ukrainian translation copyright\n© 2018 by FORS UKRAINE Publishing house Co, LTD. ALL RIGHTS RESERVED.\n© Дем’янчук О., переклад українською, 2018 ISBN 978-617-7559-13-8\n© TOB «Форс Україна», виключна ліцензія на видання, оригінал-макет, 2018\nРозділ 1. ЛЮДСТВО: НОВИЙ ПОРЯДОК ДЕННИЙ 6\nЧАСТИНА І. Homo sapiens завойовує світ 38\nРозділ 2. АНТРОПОЦЕН 39\nРозділ 3. ЛЮДСЬКА ІСКРА 52\nЧАСТИНА II. Homo sapiens надає сенсу світові 77\nРозділ 4. ОПОВІДАЧІ ІСТОРІЇ 78\nРозділ 5. НЕПАРНА ПАРА 88\nРозділ 6. СУЧАСНА УГОДА 98\nРозділ 7. ГУМАНІСТИЧНА РЕВОЛЮЦІЯ 108\nЧАСТИНА III. Homo sapiens втрачає контроль 135\nРозділ 8. БОМБА СПОВІЛЬНЕНОЇ ДІЇ В ЛАБОРАТОРІЇ 136\nРозділ 9. ВЕЛИКЕ РОЗДІЛЕННЯ 147\nРозділ 10. ОКЕАН СВІДОМОСТІ 170\nРозділ 11. РЕЛІГІЯ ДАНИХ 177\nМоєму вчителеві С.Н.Ґоєнці (1924–2013), який з любов’ю вчив мене важливих речей\nНа світанку третього тисячоліття людство прокидається, розминає м’язи й протирає очі. Рештки страшної мари все ще тривожать його мозок. «То було щось обтягнуте колючим дротом і з величезними ядерними грибами. Що ж, це був страшний сон». Людство вмиває своє обличчя, розглядає себе в дзеркалі, готує чашку кави й розгортає щоденник: «Погляньмо, що в нас сьогодні?».\nТисячоліттями відповідь на це запитання залишалася незмінною. Ті ж три проблеми тривожили людей у Китаї XX століття, середньовічній Індії й Стародавньому Єгипті. Голод, чума1 й війна завжди були на перших позиціях порядку денного. Покоління за поколінням люди молилися різноманітним богам, ангелам і святим і винаходили незліченні способи, інститути й соціальні системи, однак мільйонами і далі вмирали від голоду, епідемій та насилля. Численні мислителі й пророки доходили висновку, що голод, чума й війна повинні бути невід’ємною частиною космічною плану Бога чи нашої недосконалої природи, і ніщо в кінці всіх часів не звільнить нас від них.\nІ все ж на світанку третього тисячоліття людство прокидається для повної реалізації своїх можливостей. Більшість людей не часто думають про це, однак за останніх кілька десятиліть ми змогли взяти під контроль голод, чуму й війну. Звичайно, ці проблеми ще не подолано повністю, однак із безмежних і неконтрольованих сил природи вони трансформувалися у виклики, з якими реально впоратися. Нам уже не треба молитися про наше спасіння від них якомусь богові чи святому. Ми досить добре знаємо, що треба зробити, аби запобігти голодові, чумі та війні, і зазвичай досягаємо в цьому успіху.\nПравда й те, що й досі залишилися значні проблеми, однак коли ми стикаємося з ними, то вже не стенаємо плечима й не кажемо: «Що ж, так влаштовано наш недосконалий світ» або «На все воля Божа». Радше, коли голод, чума чи війна виходять з-під нашого контролю, ми відчуваємо, що хтось наробив дурниць, створюємо слідчі комісії та обіцяємо собі, що наступного разу все піде краще. І це дійсно працює. Такі збурення справді трапляються дедалі рідше. Уперше в історії більше людей помирає від переїдання, аніж від недоїдання, дедалі більше помирає від старості, аніж від інфекційних хвороб, і дедалі більше — через самогубства, аніж від дій солдатів, терористів і злочинців разом узятих. На початку XXI століття пересічний індивід із більшою ймовірністю помре від страв «Мак-Дональдса», аніж від засухи, вірусу Ебола чи нападу Аль-Каїди.\nТож попри те, що порядок денний президентів, голів корпорацій і генералів заповнено економічними кризами й воєнними конфліктами, у космічному масштабі історії людство може підвести очі й почати вдивлятися в нові горизонти. Якщо ми дійсно беремо голод, чуму й війну під контроль, то що замінить їх у перших пунктах порядку денного? Так само як пожежники, ще до того, як спалахне пожежа, у XXI столітті людство має поставити собі безпрецедентне запитання: чого ми хочемо домогтися? У здоровому, процвітаючому і гармонійному світі що вимагатиме нашої уваги й винахідливості? Це запитання набуває подвійного значення, враховуючи нові можливості, які дають нам досягнення інформаційних і біотехнологій. Що ми робитимемо з усією цією потугою?\nПерш ніж відповісти на це запитання, варто сказати кілька слів про голод, чуму й війну. Заява, що ми беремо їх під контроль, може здаватися багатьом скандальною, надто наївною чи, можливо, бездумною. Як бути з тим, що мільярди людей намагаються вижити за менше ніж два долари на день? А як щодо тривалої кризи зі СНІД в Африці чи війн, які точаться в Сирії та Іраку? Щоб відповісти на ці тривожні виклики, погляньмо ближче на світ початку XXI століття, аби потім обговорити порядок денний людства на наступні десятиліття.


"В Україні полетить багато голів" - Джуліані про підсумки візиту до Києва | Народний Оглядач\n3 Грудень 2021 р., П'ятниця, Київський час 02:56\n"В Україні полетить багато голів" - Джуліані про підсумки візиту до Києва\nАдвокат Дональда Трампа Руді Джуліані, який на початку грудня провів низку зустрічей з українськими депутатами та колишніми посадовцями, розповів про результати своїх поїздок до Києва, Будапешта та Відня.\nУ своєму твіттері Джуліані розповів, що "після сотень годин і місяців досліджень" зміг зібрати докази, які розкривають правду щодо справи про імпічмент Дональда Трампа і доводять, що президент США не вчиняв жодних правопорушень, пише BBC.NEWS.Україна.\nВін каже, що вдалося отримати докази, які демонструють, що "корупція у 2016 році була настільки величезною, що наполягати на початку американсько-українського розслідування було обов'язком Дональда Трампа".\nВочевидь, йдеться про розслідування щодо української газовидобуванні компанії Burisma, до ради директорів якої свого часу входив син ексвіце-президента США Джо Байдена, найімовірнішого суперника Трампа на майбутніх президентських виборах.\nСаме заклик президента США до Володимира Зеленського ініціювати розслідування щодо Burisma і став приводом для початку процедури імпічменту Трампа.\nДемократи у Конгресі називають докази провини Трампа "неспростовними", звинувачуючи його в тому, що він поставив власні політичні інтереси вище національних.\n"Схема президента Трампа зірвала зовнішню політику США щодо України та підірвала нашу національну безпеку на користь двох політичних розслідувань, які мали б допомогти його кампанії з переобрання", - йдеться у звіті трьох комітетів Конгресу США.\nЗа словами Джуліані, після візитів до Києва, Будапешта та Відня він нібито отримав докази хабарництва та відмивання коштів, за якими стоять Байдени. Ці докази, каже Джуліані, йому надав, зокрема колишній генпрокурор України Віктор Шокін.\nОкрім того, розповів Джуліані, інший ексгенпрокурор, Юрій Луценко, надав докази, які свідчать, що колишній посол США в Україні Марі Йованович двічі збрехала під присягою.\n"Ви можете ставити під сумнів надійність свідків, але ви не можете сумніватися в документальних доказах, - каже Джуліані. - Якщо це розкриється, в Україні полетить багато голів".\nКиївські пригоди Джуліані\nПро приїзд Руді Джуліані до Києва стало відомо 4 грудня, до цього він також бачився з деякими колишніми українськими посадовцями у Будапешті.\nПоїздка особистого адвоката Трампа була організована під приводом зйомок документального серіалу для консервативного кабельного телеканалу One America News (OAN).\nШоу рекламували як "республіканську альтернативу" слуханням у Конгресі США, де докази зловживань Трампа вже називають "неспростовними".\nОкрім того, припускали експерти, Джуліані збирав в Україні компромат на Джо Байдена.\nПерша серія зустрічей з українськими посадовцями відбулася в Будапешті, де Джуліані встиг зустрітися з ексгенпрокурором Юрієм Луценком, колишнім працівником посольства України у США Андрієм Теліженком, екснардепом Андрієм Артеменком та колишнім головою ЦВК Михайлом Охендовським.\nПід час цих розмов обговорювалися, зокрема, теми розслідування щодо сина Джо Байдена та можливе втручання України в американські вибори 2016 року.\nЗ Будапешта Джуліані вирушив до Києва і 5 грудня про зустрічі з ним один за одним почали повідомляти інші українські політики. Зокрема, позафракційний депутат Андрій Деркач і нардеп "Слуги народу" Олександр Дубінський.\nТрохи згодом фото з адвокатом Трампа у своєму твіттері оприлюднив нардеп Андрій Теліженко, який також розповів про зустріч Джуліані з Віктором Шокіним.\nЗа допомогою Америки Україна очиститься від корупціонерів, зрадників та імітаторів.\nТрамп про поїздку Джуліані до України: він знайшов багато хорошої інформації"Привіт" зі США: конфлікт Кличка з Офісом Зеленського отримав несподіваний поворот"Звільнення України від окупації РФ - один із важливих пріоритетів США", – Рудольф ДжуліаніКлієнти Джуліані вимагають розслідування стосовно можливого скоєння Коломойським "злочину проти життя"Адвокат Трампа звинуватив експосла Йованович у зловживанні фіндопомогою Україні


Кропивничанка увійшла до ТОП-10 конкурсу «Найкраща українка в професії» (ФОТО) - Медіапортал DOZOR\nЗаслужений економіст України, науковець з Кропивницького Галина Кузьменко увійшла до ТОП-10 лауреатів ІІ Національної премії «Найкраща українка в професії 2020». Про це повідомляє медіапортал DOZOR.\nТак, церемонія нагородження відбулася у Будинку прийомів Урядів - історичній пам’ятці столиці. За інформацією, експертна комісія, яку очолила заслужений журналіст України, громадський діяч, куратор соціальних телевізійних проектів, прес-аташе УСПП Марина Кинах, відібрала переможниць з понад 200 заявок учасниць.\nЗа словами переможниці з Кропивницького Галини Кузьменко, участь у цьому проекті – дуже важлива для неї. Лауреат премії каже: їй було дуже приємно отримати запрошення на участь у цьому конкурсі.\n«Це неймовірно цікавий конкурс, тому що такого рейтингу не було в країні. Мені дуже приємно, що такий конкурс з’явився. Це національна премія для найуспішніших українок у своїх професіях. Побувавши на цьому конкурсі, я зрозуміла, наскільки це все серйозно, адже усі учасниці – це дуже успішні жінки, вони успішні у всьому. Вони і мами, і бабусі, і вони, скажемо так, у сферах проявили себе і в професії також, і в благодійності. Там зібралися в основному жінки, які сприяють дітям, обездоленим, які потрапили в складні життєві ситуації, стали сиротами. Це також бралося до уваги», - зазначила Кузьменко.\nЗа інформацією, соціальний проект «Найкраща українка в професії 2020» об’єднав талановитих, успішних у різних сферах українок заради допомоги дітям. Родина Галини Кузьменко завжди бере активну участь у порятунку таких дітей – допомагають фінансово та підтримують.\n«На жаль, цьогоріч дуже багато негативної інформації, багато діток хворіє, особливо онкологією. Наша сім’я завжди йде назустріч. Люди звертаються за допомогою, аби переказали хоч якісь кошти, хоч 200 - 300 гривень, залежно від тієї ситуації, у яку потрапляє людина, і від своїх можливостей, звичайно. Ми постійно підтримуємо їх. Були ситуації в цьому році, коли допомагали розміщувати діток з інших областей в лікарні, тому що це потрібно було терміново. Також дуже серйозна ситуація трапилася, коли нам треба було об’єднати усі зусилля заради допомоги одному хлопчику, у якого діагностували онкологічне захворювання. Потрібні були кошти на лікування. Але, дякувати світу, загальними зусиллями допомогли. Головне - віра та бажання», - поділилася Кузьменко.\nПеред церемонією нагородження кропивничанка дуже хвилювалася. Галина Кузьменко розповідає: коли почула своє ім’я у переліку ТОП-10, була дуже приємно здивована.\n«Я дуже переймалася, як буде відбуватися нагородження. Ніби на іспит йшла. З організаторами була не знайома, ми познайомилися в ході презентації. Все було дуже цікаво. Приїхали жінки з усієї України, які досягли успіхів у сферах діяльності, які обрали. Це виробництво, економіка, транспортний зв’язок. Всі сфери були представлені. Я скажу чесно, що це красиві, яскраві, чудові, успішні жінки, серед яких є і багатодітні мами. Наприкінці заходу я відчула, що ми - це родина. Я вчергове запишалася, що живу в Україні, що наша держава обов’язково стане ще міцнішою, тому що тут є такі гарні, вольові, розумні і тендітні одночасно, успішні у своїх професіях жінки», - каже Галина Кузьменко.\nПеремогу у цьому проекті кропивничанка називає щастям та дякує за неї богу та найріднішим людям.\n«Я дякую богу, батькам, вчителям, наставникам і всім тим людям, які були разом зі мною, тому що, дійсно, я кажу в місті Кіровограді це моє рідне місто. Де б я не проживала, але ж це найкраще місто і воно найрідніше. Дуже багато було зроблено і ще хочеться більше зробити для нашого міста!» - резюмує Кузьменко.\nГалина Кузьменко - економіст, кандидат економічних наук, доцент. За її плечима 40 років практичноі і наукової діяльності в сфері економіки, автор 120 статей, 7 монографій, 5 підручників та 17 книг.\nГалина Кузьменко має почесне звання «Заслужений економіст України»\nОрден княгині Ольги ІІІ ступеня – державна нагорода України для відзначення жінок за визначні заслуги в державній, виробничій, громадській, науковій; освітній, культурній, благодійницькій та інших сферах суспільної діяльності, вихованні дітей у сім′ї.\nОрден Святого Миколи Чудотворця – за активну участь у відродженні духовних та культурних традицій, надання шефської та благодійної допомоги дитячим будинкам, школам-інтернатам, релігійним установам\nОрден королеви Анни Ярославни (Українське народне посольство) – за утвердження позитивного міжнародного іміджу України у світовому просторі\nПочесна нагорода «Свята Софія» – за особистий внесок у відродження національної духовності, науки та культури.\nОрден «Свята Софія» – за особистий внесок у відродження національної духовності, науки та культури.\nВідзнака «Кращий платник податків та зборів» – за сприяння у своєчасній сплаті податків та зборів, посиленні ролі та авторитету платника податків у житті країни, підвищення загальної культури сплати податків, утвердження серед людей духу підприємництва та популяризація засад оновленого податкового законодавства в Україні.


Телегурман — Телегурман 25\nПодії, які останнім часом, як мох, обросли тернопільську міську раду,\nпустили коріння і в місті Конотоп, що на Сумщині. Традиційно щотижня журналісти «RIA плюс» готують політичний огляд. Цього разу ми вирішили провести паралелі між тим, що відбувається у двох, географічно віддалених один від одного регіонах України. Вибір теми вмотивований тим, що і у Файному місті, і в Конотопі представники ВО «Свободи» фактично на ножах із ексоднопартійцями та конкурентною політичною силою – Об’єднанням «Самопоміч».\nВід Тернополя до Конотопа – 666,1 км. Відстань досить немала. І тут, і там утворилось дві лінії протистояння політичних сил. Найцікавіше – «маски шоу» за одним сценарієм. Звезені «тітушки» зі всієї України Отож, про ситуацію в Тернополі нам відомо немало. Величезний натовп людей, у тому числі приїжджих «гастролерів» неодноразово блокували вхід у міську раду. Дві сесії були зірвані. А третя – 2 червня – таки відбулась, але її законність – під великим знаком питання. Аже для початку сесії на засіданні повинні бути присутні більше половини депутатів. Замість 22, зареєструвалися лише 21. Ще один голос додав міський голова, хоча він і не є депутатом. Члени «Свободи» під впливом ейфорії тішились проведеному засіданню. Тим часом у Конотопі також вирували пристрасті. На останню сесію, що мала відбутися 16 травня поточного року, до Конотопа приїхали більше 100 тітушок. Про це розповідає колишній «свободівець», депутат сумської облради Сергій Демеха. Раніше він разом із ще двома однопартійцями – Наталією Демехою і Наталією Льовшин написали заяви на вихід із Фракції. На засіданні партії їх таки виключили з лав «Свободи».\n- Коли ми йшли на вибори, то програма, яку сповідувала «Свобода», нам ідеально підходила, - говорить пан Сергій.\n– Патріотичні лозунги, акцент на захист національних інтересів імпонував нашому особистому світогляду. Але згодом, коли ми побачили, як міський голова Конотопа Артем Семеніхін грабує міський бюджет, а всі патріотичні лозунги зводяться лише до «ширми для прикриття беззаконності», то прийняли рішення вийти з партії. Як і в Тернополі, невідомі особи неодноразово блокували вхід у міську раду. Як стверджують конотопські екссвободівці, «тітушки» звезені зі всієї України. Команда «Фас» на «зрадників» За словами Сергія Демехи, конотопський міський голова дав команду «Фас» на трьох депутатів, яких тепер «свободівці» публічно називають «зрадниками».\n- Провокатори з Макіїївки, свободівці, спортсмени, представники «Правого сектору» влаштували величезний бардак як у Конотопі, так і в Тернополі, - наголошує керівник конотопської міської організації «Самопоміч» Інна Пащенко.\n– Приїжджі «гості» в ролі «громади міста Конотопа» влаштовували провокації проти депутатів, організували травлю колишніх «свободівок» (депутати Наталка Льовшин та Наталка Демеха), облили фукорцином та тягали за волосся на східцях міської ради громадську активістку Інну Панченко та ганялись по місту за ще одним громадським активістом. Кульмінацією дня стало групове побиття командира та ще чотирьох представників ГФ «Конотопська сотня Народної Самооборони. Місцева поліція виявилася безсилою. «Тітушки» посміли навіть вивихнути руку керівнику поліції при виконанні ним своїх службових повноважень.\nДосить подібний розвиток подій в Тернополі. Ще під час першого протистояння невідомі травмували двох депутатів. А востаннє, 2 червня, на горіхи дісталось і двом працівникам поліції. На сесію по спеціальним коридорам що в Тернополі, що в Конотопі депутати від інших політичних сил йшли до сесійної зали через спеціальні коридори. Депутатів-«зрадників» у приміщення не пускали. В обох містах на допомогу екс-свободівцям прийшли депутати від «Самопомічі». Чому вони не беруть участь у засіданнях сесії і чому, власне, встрягають у внутрішньопартійні «свободівські розбірки»?\nКерівник конотопської «Самопомічі» Інна Пащенко наголошує, що вони виступають за демократичну поведінку та справедливість.\n- Ці троє депутатів працюють на благо громади. А ті тоталітарні методи, якими керується мер Артем Семеніхін, далекі від світових стандартів. Він фактично узурпував владу, маніпулює свідомістю місцевих жителів, поширює неправдиву інформацію у ЗМІ та розкрадає місцевий бюджет. Тому в нас така позиція, - каже вона. Депутат від тернопільської «Самопомічі» Назар Зелінка хоч про ситуацію в Конотопі чув вже не так і багато, але поділяє думку колеги.\n- Рейтинги «Свободи» падають, і ця політична сила забула про верховенство права, а вирішила все вирішувати силою, - каже він.\n– Ті хлопці, які зібралися під міськрадою, що в нас, що в Конотопі, вочевидь, переплутали століття. Наразі для нас не стоїть питання захисту друзів – Сорокаліта, Навроцього чи Турського. Ми виступаємо за європейській підхід і захист депутатської діяльності. Крім того, наша політична сила не буде ходити на сесії ніякими коридорами. Це я можу заявити відкрито! Готові до протистояння Не збираються йти на провокації міських голів і колишні «свободівці» - Сергій Демеха та Іван Сороколіт.\n- Як на мене, ВО «Свобода» прагне дестабілізувати ситуацію у всій країні, тому нібито бореться зі зрадниками невідомого кого і чого, - наголошує депутат із Конотопа. В обох варіантах йде війна, мер вимагає позбавити «неугодних партії» депутатського мандату.\n- Не ми вийшли зі «Свободи», а нас виключили. Хоча після того, що окремі люди чинять під стінами міської ради, ми б і самі вже вийшли з партії. Одна справа, коли є певні різні думки всередині партії і неприйнятність окремих зобов’язальних сумнівних голосувань на сесіях, а інша, - коли наша колишня партія чинить відверте беззаконня і ще й з усіх сил намагається це подати як виконання якоїсь «високої місії по боротьбі зі «зрадниками»», - говорить Іван Сороколіт. На його думку, в обох регіонах завдяки грубому незаконному способу відбувається перешкоджання депутатській діяльності (фізичний недопуск) та досить помітна бездіяльність з боку поліції. У свою чергу, мери-«свободівці» Сергій Надал та Артем Семеніхін своєї провини за собою не відчувають. Так, Сергій Надал на брифінгу із журналістами відкрито назвав «нісенітницею» законну вимогу про присутність 22 депутатів для кворуму засідання сесії міськради. Хоча пізніше на сайті міськради з’явилась офіційна інформація, що депутатів було вже 23. А в Конотопі мер Артем Семеніхін активно бореться із сепаратистами. На всю країну прозвучала новина, як він виганяв путінських блюдолизів і «тітушок» з міста. Останні нібито сіяли сепаратистські настрої та агітували за створенні «Сумської народної республіки». От тільки питання, коли ці мудрі керманичі перестануть розпалювати війну в середині своїх міст та зможуть забезпечити нормальну роботу міських органів самоуправлінь досі залишається відкритим.\nАвтор: Наталія БУРЛАКУ\nПЕРЕДВИБОРЧА КОМПАНІЯ СТАРТУВАЛА? «ЖИТИ ПО-НОВОМУ», або ТАРИФНИЙ ГЕНОЦИД «ГРОМАДСЬКИЙ АКТИВ КОНОТОПА» ПРОВОДИТЬ ОПИТУВАННЯ – ЯК БУДУТЬ ГОЛОСУВАТИ МІСТЯНИ НА НАСТУПНИХ ВИБОРАХ\n9 червня 2017 року в газеті «Не мовчи!», що є друкованим органом політичної партії ВО «Свобода, побачив «так зване» опитування, яке проводила редакція цієї газети щодо політичних уподобань мешканців нашого міста.\nЧому «так зване»? Бо друкований орган є політично заангажованим! Тому і результати «опитування» зрозумілі – очевидно підтасовані! Дивно, що «не домалювали» своєму «лідеру передвиборчих перегонів» відсотків так 102 чи 104! Тобто як це робили під час виборів в Донецькій та Луганській областях не так вже і давно. Мабуть, редакція в цьому питанні трохи недопрацювала. Дуже часто політиками, журналістами, експертами та фахівцями, зрештою просто громадянами, які цікавляться політикою, вживається термін "маніпуляція свідомістю", "політична маніпуляція" тощо.\nЩо таке маніпуляція свідомістю? Це коли відбувається спроба програмування думок і прагнень людей, їхніх настроїв і психічного стану з метою забезпечення такої поведінки, яка необхідна групі небагатьох власників засобів маніпуляції, що здійснюють такий вплив, переслідуючи свої особисті корисливі цілі. Що, по суті, й представляє собою дане «опитування» партійної газети ВО «Свобода»!\nАналогічне опитування проводилось Інтернет-порталом «ТопКонотоп». Там, звісно, результати виявились дещо іншими. І редакція порталу була змушена в «екстреному порядку прибрати голосування з сайту». Ось, як прокоментував це головний редактор інтернет-порталу Андрій Кривулько: «Ми хотіли зробити неупереджене опитування, тому взяли сторонній сервіс, яким користуються BBC, TIME, Samsung та інші відомі бренди. На жаль, непорядні користувачі знайшли спосіб накрутки голосів та скористались цим. Оскільки після подібних махінацій результати опитування важко назвати об’єктивними, ми були змушені прибрати його з сайту». Варто зазначити, що станом на вечір 8 червня в опитуванні взяли участь понад 2200 користувачів. Щоб висвітлити «неупередженість опитування» «свободівської» газети «Не мовчи!», що представляє інтереси діючого мера Конотопа Артема Семеніхіна, порівняємо його рейтинг з нібито «незалежним від міського голови» Інтернет-порталом.\nАле треба зробити ремарку – чи справді портал є незалежним? Адже один з власників цього порталу, депутат Конотопської міської ради Віталій Гланц, міцно присмоктався до міського бюджету. Сотні тисяч бюджетних коштів просто так не отримаєш, не кожному це вдається – тільки лояльним до мера людям. Так от, навіть цей інформаційний «маніпулятор» показує, що уподобання громади міста до конкурентів міського голови в 5-10 разів вище, а до самого мера, як мінімум, в тричі завищені «рупором мера». Це і є маніпуляцією свідомості.\nАналогічною маніпуляцією можна назвати виставляння всіх «ворогів» мера «ворогами народу». Спробуємо на конкретних прикладах розібратись з цим явищем.\nЧитаємо статтю про побиття Олега Жукова, голови «самооборони». І виникає «сумнів» – чи дійсно побили активістів-самооборони? Бо газета вже починає писати про якісь наклепи, за які потрібно відповідати, і шукає тих, хто за це буде відповідати.\nАбо читаємо статтю «Артем Семеніхін відкрив два нові дитячі майданчики». Розуміємо, що як би Семеніхін побудував ці майданчики за свої кошти, як колись меценат Євген Сур побудував на Загребеллі 2 школи, - нема питань. А так – чистий піар за кошти міського бюджету. Чим не промивання мізків?\nЧимало ще «цікавих» статей можна прочитати в «пральній машині» «свободівців». Головне своєчасно відрізнити зерно від полови, правду від брехні. Бо потім жалкуємо, що не того обрали. «А бачили очі, кого вибирали?». Життя вчить, що до цього питання потрібно підходити виважено. Скоро вибори. Всі це відчувають. Будемо свідомими громадянами, а не «запроданцями» за кілограм гречки чи пляшку олії.\nСВІДОМІ ПАТРІОТИ ЧИ ПІДЛАБУЗНИКИ? ЯК ДЛЯ ШОУМЕНА СЕМЕНІХІНА ЗУСТРІЧ З КУМОМ ПУТІНА ВЛАШТОВУВАЛИ...\nНе так давно про героя-рятівника Артема Семеніхіна "гуділа" вся Україна. З приходом до влади націоналіста Конотоп дуже часто став опинятися в епіцентрі подій, до яких максимально намагалися прикувати увагу українських ЗМІ. Та, на жаль, ми не є першими в досвіді спорудження сонячної електростанції чи навіть зупинки з сонячною батареєю для зручності підзарядки своїх гаджетів, нам лише іноді в мрійливих снах згадується обіцяний очільником аквапарк на Єзуч-річці, у нас все ще надзбиткові усі до одного комунальні підприємства, але "вмілий господарник" із завзятістю ініціює створення нових, називаючи усіх, хто не згоден, зрадниками, до нас не їдуть з усієї країни спеціалісти та сім'ї "за хлібом", адже знають, що тут і місцевим не вистачає. Молодь стрімко виїжджає, а чоловіки все ще шукають заробітку для своїх родин за кордоном, змінивши лише Росію на Польщу, адже жодне робоче місце за два останні роки у Конотопі не створене... Продовжувати у співвідношенні "обіцяв-зробив" можна безкінечно.\nТа не все так погано у нашому домі, як здається, адже з приходом Семеніхіна жити у спокійному провінційному містечку стало набагато веселіше. У нас регулярно рубаються хрести на в'їздах у місто та спалюються прапори, палають студія телебачення, хати в центрі міста та будинки патріотів, нівечаться сокирами машини справжніх націоналістів та відбиваються "мізки" усім, хто хоч раз наважився хоча б подумати чи висловити незгоду з нищівною політикою міського голови, організовуються (з уст та фантазії виключно Артема Семеніхіна) "Марші рівності" та під самим носом створюються народні республіки - КНР, СНР, у центрі міста влаштовуються залізничні блокади. Одним словом, усіх, хто ностальгує за 90-ми, запрошуємо до нас.\nТільки відразу налаштуйте себе на відкриті обійми та поклони "Всевищному Конотопському", адже ми живемо виключно "за підтримки міського голови", без якої все, що б не відбувалося у місті, - проплачені Путіним та "ригами" шабаші. Але ми, конотопці, спимо спокійно. Адже наш герой-рятівник завжди поруч. Він ніколи не дрімає і постійно першим від правоохоронців прибуває на місце подій. А якщо навіть не встигає, вірні "патріоти-посіпаки" завжди його підстрахують, навіть якщо потрібно зупинити час.\nСаме так сталося і тоді, коли до Конотопа завітав "Український вибір" з Медведчуком та Гінзбург. І, хоча справжніх українців, які готові зубами гризти рідну землю та боротися за неї не на життя, а на смерть, аби тільки не дозволити ніяким "кумам Путіна" плекати хоч найменші надії на втілення на нашій козацькій землі своєї "політики партії", у Конотопі вистачає, та їх субординація нікого не цікавила. Навіть відомого у місті очільника "Радикальної партії О.Ляшка" Спартака Сергієнка, який був присутнім на місці події, ніхто не те що не підтримав у патріотичних висловлюваннях та намаганнях вказати "проросійській силі", де їхнє місце, а й всіляко стримували його справедливий запал та обурення, намагаючись закрити рота чи навіть поговорити "по-чоловічому", аби лише той не зривав засідання "руського міра".\nІ такі відверто антипатріотичні дії демонстрували не хто-небудь, а якраз бійці, а подекуди і "с...икунці" ПРАВОГО СЕКТОРУ, АЗОВУ та "СВОБОДИ" - сил, які спеціально створені для боротьби за Україну та придушення будь-яких проявів сепаратизму. Найбільше вразив активний оператор-патріот із Правого Сектору Генадій Тарасенко, який і пари з вуст не пустив на адресу учасників зібрання, не надто переймаючись їх доцільністю та небезпекою. Видно, його все влаштовувало до тих пір, поки в залі не з'явився Артем Семеніхін.\nІ вже тоді пан Генадій чи то від радощів, чи то від звільнення своїх штанів від страху, як те немовля, яке довго чекало маму з молоком, почав кричати: "Ура! Наконєц-то! Ура! Сєпаратізм нє прайдьот! Ура!" Спланованість, награність, відрепетированість цього шоу, у якому головну роль зіграв Артем Семеніхін, а підігрували маріонетки із псевдо патріотичних сил, викликає обурення та неприязнь. Навіщо нам такі "патріоти", які самостійно не можуть приймати рішення, які понад інтересами нас, українців, ставлять якісь там підписані "у верхах" меморандуми про співпрацю, які знаходяться на "підтанцовці" у влади, які створюють культ ідола та кумира із Семеніхіна в очах громади в той час, як людина з такою самою громадянською позицією - не має права на існування. Ганьба вам, сіра маса "правих сил"!\nВи - заручники політичних ігор та маріонетки в руках олігархів. Шкода, що навіть пройшовши пекло війни (АТО), багато хто з вас так цього і не зрозумів.\nОкремо вражає позиція поліції, яка за Конституцією може бути лише підзвітна владі, але ніяк не підконтрольна. Та це вже тема іншої розмови... .\nА тим часом, поки міський голова тримає свою ж громаду за дурнів, використовуючи усіх заради власного піару та збагачення, ми не перестаємо оптимістично мріяти про аквапарк на Єзучці, літак-кінотеатр у центрі міста, сонячні батареї на дахах шкіл, новобудови, робочі місця, відновлення занепалих підприємств та запроторення до в'язниці бандитів та корупціонерів усіх часів, що збагатилися за наш з вами рахунок. Можливо, розпочне із себе???\nГО «Громадський актив Конотопа» проводить власне незалежне опитування про те, як будуть голосувати мешканці міста на наступних виборах – за кого з можливих кандидатів у народні обранці, за яку партію та за якого кандидата на посаду мера вони б віддали свій голос?\nОтже кожний може взяти в ньому участь. Для цього потрібно перейти по посиланню за такою електронною адресою:\nhttp://gak. in.ua/component/mijopolls/poll/4-kandidati-v-verkhovnu-radu Опитання має такий вигляд:\nКАНДИДАТИ В МЕРИ: Дзед Василь, Кирій Олександр, Марченко Юрій, Огрохін Іван, Омельченко Тарас, Пащенко Інна, Семеніхін Артем, Сизон Тетяна, Талала Сергій, Тимошенко Віктор, Інший. ПАРТІЇ: БПП «Солідарність», ВО «Батьківщина», ВО «Свобода», Опозиційний блок, «Воля Народу», «Укроп», «Народна партія», «Народний фронт», «Рідне місто», «Самопоміч», Інша.\nКАНДИДАТИ В ВЕРХОВНУ РАДУ: Кирій Олександр, Марченко Юрій, Молоток Ігор, Огрохін Іван, Омельченко Тарас, Пащенко Інна, Семеніхін Артем, Сизон Тетяна, Талала Сергій, Тимошенко Віктор, Інший.\nMore in this category: « Телегурман 23 Телегурман 27 »


"Зрізали болгаркою флагшток, щоб ніхто не підняв російський прапор" | Новини на Gazeta.ua\n"Зрізали болгаркою флагшток, щоб ніхто не підняв російський прапор"\nПʼятниця, 11 квітня 2014 11:17\nАвтор: ФОТО з родинного архіву Карачевських\nСтаніслав Карачевський з молодшою донькою Софією відпочивають біля моря. На вихідних часто бував із дітьми на природі\nУ п'ятницю в Бердянську ховають майора морської авіаційної бригади із селища Новофедорівка Сакського району Криму 32-річного Станіслава Карачевського. 6 квітня його застрелив з автомата російський солдат. Тіло три дні не видавали рідним. Товариша небіжчика, капітана Артема Єрмоленка, російські військові побили й забрали в Севастополь.\n— Дітям ще не говорили, вони з бабусею зараз у Севастополі. Але наче розуміють. Не питають, де тато. Хоча син і кроку не міг без батька ступити. Дозволяв тільки йому спати вкладати і годувати, — стримуючи сльози, каже 42-річний Олексій Портфілов із Києва, свояк загиблого. У Станіслава залишилися 32-річна дружина Ольга, 6-річний син Владислав та на два роки молодша донька Софія.\nУ неділю ввечері між російськими солдатами та українськими офіцерами виник конфлікт.\n— Стас був у Артема, який зараз заарештований у Севастополі. В його гуртожитку складали речі для переїзду. Тоді пішли додому до Стаса. Переходили через КПП, де стояли російські солдати. Там і зачепилися з ними. Добре знаю Стаса і його друга, вони перші не полізли б. Те, що могли бути нетверезими — взагалі маячня. Стас навіть пива не пив, — продовжує Портфілов.\n— Після суперечки хлопці побігли назад. Росіяни викликали підкріплення до гуртожитку. Артема побили, прикладом дали по голові й кудись вивезли, а Стаса застрелили. Кажуть, коли за ними ганялись, на кожному поверсі гранати підривали.\nІз Стасом до Артема просився син. Та дружина відмовила. Може, якби взяв Владика, то лишився б живий, швидше повертався б додому.\nТретина бригади Станіслава перейшла на бік Росії, друга — звільнилася, третя лишилася вірною Україні. Карачевський не зрадив присязі.\n— Ті, кому було що втрачати, хто мав квартири, лишилися вірні Україні. У кого нічого не було — пішли до Росії. Ще коли "зелені чоловічки" тільки почали блокувати об'єкти, їхня частина одна з перших усі літаки і техніку вивезла на материк. Не чекали, поки захоплять аеродром.\nСтаніслав із родиною 10 років винаймав квартиру на сусідній вулиці.\n— Стасік мамі по секрету розповів, що їм дають квартиру, — згадує Олексій. — Тоді почалося оце тривожне становище, і йому стало не до того. По три доби додому не приходив. Сиділи, чекали штурму. Розповідав, як їхню частину штурмували. Прийшли колишні однослужбовці, якісь місцеві проросійські старці, ота дебільна самооборона. І почали пертися в частину. Зброї в наших не було. Вони їм палицями надавали, відбилися світло-шумовими гранатами. Перед штурмом зрізали болгаркою флагшток, щоб ніхто не зміг підняти російський прапор.\n9 квітня Станіслав готувався переїжджати власним автомобілем у Миколаїв, куди переводили частину.\n— Говорив з ним по мобільному в день убивства. Він радів, що нарешті звідти поїде. Дружина мала чекати в Криму, доки Стас підшукає житло. Тепер Ольга не хоче на півострові залишатися. Товариші по службі Стаса пропонують їй роботу в миколаївському штабі. До народження дітей Ольга працювала начальником поштового відділення, — каже свояк. — Із 18 тисяч військового контингенту в Криму убили одного з кращих офіцерів.\nДва дні не дожив до 10-річчя шлюбу\nСтаніслав Карачевський народився в Бердянську. З майбутньою дружиною познайомився під час навчання у Севастопольській академії Військово-морських сил. 8 квітня мали святкувати 10 річницю шлюбу, а 19-го — 33-річчя Станіслава.\n— Він приходив зі служби і займався з дітьми. Із Владиком збирали конструктор, грали в ігри, читали книжки, — згадує теща небіжчика 52-річна Світлана Демешенкова із Севастополя. — На вихідних їздили на море чи озеро, подорожували по Криму. Завжди казав, що йому пощастило з дружиною, називав Олю прекрасною і коханою. Коли приїжджав до мене, одразу шукав, що відремонтувати. То лампочку вкрутить, то розетку поремонтує. Був чистюлею. Дітей і Олю відправляв гуляти, а сам займався прибиранням.\nЗараз ви читаєте новину «"Зрізали болгаркою флагшток, щоб ніхто не підняв російський прапор"». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


Прогрес не стоїть на місці. З кожним днем побут людини полегшує маса новинок в різних сферах. Ось і прийняття душа стає все більш приємною справою. Пов’язано це з тим, що виробники починають випускати змішувачі з душем з термостатом.\nТермостат допомагає утримувати температуру на потрібному рівні для людини. Навіть якщо в головній мережі станеться збій тиску, то в вашому термостаті нічого не зміниться. Той показник, який ви задали спочатку, буде утримуватися постійно протягом всієї процедури прийняття душу.\nВсі змішувачі з термостатами для душа з’явилися зовсім недавно, але вже активно завойовують визнання серед населення.\nПерш ніж зрозуміти, як працюють подібні змішувачі з термостатами, необхідно дізнатися про їх конструктивних особливостях. Існує два типи приладів: механічні та електронні. Електронний змішувач має невеликий екран рідкокристалічний, який в цифрах відображає значення температури.\nПрацює він або від мережі, або за допомогою батарейок. Керувати таким змішувачем можна за допомогою кнопок або самого сенсорного екрану. Але також в наявності є датчики, які реагують на інфрачервоне випромінювання.\nНа відео – змішувач для ванни з душем з термостатом:\nМеханічна модель має звичайні традиційні регулятори. Вони представлені у вигляді важелів, рукояток або вентилів.\nЗмішувач з термостатом для душу має такі складові:\nкорпус. За формою являє собою циліндр, який має два відводи: один для гарячої води, інший для холодної.\nрегулятор напору. Являє собою кран буксу, який встановлюють в лівій частині циліндричного корпусу з торця. Також в нього вбудовані керамічні диски.\nкартридж термостатичний. За допомогою цього картриджа відбувається змішування потоків холодної і гарячої води. Картридж підтримує задану температуру.\nНа відео – принцип роботи змішувача з термостатом:\nУ регуляторі температури є спеціальна опція, яка обмежує температуру води. Потік води подається не вище 38 градусів. Така функція важлива для будинків, де є маленькі діти. Завдяки цьому вдасться уникнути опіків і травм.\nЯка роль змішувача з термостатом, що він повинен робити? Головне, що повинен робити такий змішувач, це миттєво реагувати на зміни в подачі води до параметрів, які були задані. Норма коригування тиску не перевищує 8%, а різниця температур води повинна бути не більше 50 градусів.\nНа відео – кран з терморегулятором:\nНезважаючи на те, що змішувачі з термостатом досить новий винахід, але вони мають гранично просту конструкцію. Термостатичний елемент – найважливіша частина змішувача. Він зроблений у вигляді капсули циліндричної форми або патрона. Тут зосереджена рухлива і нерухома частина. Нерухома частина уявляєте собою:\nбджолиний віск або хімічний полімер, який має подібні властивості;\nкільця або біметалічні пластини.\nВесь принцип роботи заснований на звичайному фізичному властивості розширення тел. Як це відбувається?\nЯкщо температура води, що подається піднімається, то віск розширюється. При подачі холодної зменшується в об’ємі. В результаті рухома частина капсули починає рухатися в поздовжньому напрямку.\nДалі капсула пересуває сталеву пружину на заслінку. Заслінка регулює надходження гарячої і холодної води.\nЯкщо різниця тисків дуже сильна, то тут в дію приходить клапан відтоку води.\nТакож є і запобіжник, який приходить в дію при підвищенні температури 80 градусів. Його ставлять на регулювальний гвинт. Якщо холодну воду відключать, то запобіжник заблокує подачу гарячої води. Якщо згодом холодну воду включають, то вода починає змішуватися автоматично. Таким чином, отримати опік при користуванні змішувачем з гарячою водою не вдасться.\nЯк і в будь-якому приладі, в цьому є свої переваги і недоліки.\nНа відео-терморегулятор для змішування гарячої і холодної води:\nзахист. Найважливіше, що такі змішувачі зручно встановлювати в квартирах, де проживають люди похилого віку або діти. Також якщо існує різниця в перепадах тиску і температур, то змішувач з термостатом прийде на допомогу.\nекономічний зразок. Через те, що робота термостата злагоджена, не допускається надлишок витрати гарячої води. Особливо, якщо у вашій квартирі стоїть лічильник. В результаті буде відбуватися економія води. Якщо ви не дуже розбираєтеся в тому, як зробити правильні настройки, то досить просто вибрати економний режим. Це допоможе заощадити витрата води.\nБезпека. Завдяки контролю перепаду температур і тиску ви не отримаєте опіки.\nкомфорт. Реакція змішувача з термостатом настільки висока, що протягом 2 секунд він реагує на перепади. В результаті ви не відчуєте жодних змін на собі.\nНедолік у цих змішувачів тільки один: висока ціна. Але якщо подумати про ті переваги, які від нього виходять, то навіть висока ціна не стане каменем спотикання в покупці.\nВітчизняний ринок не виробляє змішувачі з душем з термостатом, цим займаються зарубіжні компанії. Розглянемо деякі з них.\nGrohe – компанія, яка знаходиться в Німеччині. Ця компанія має статус найкращої фірми. Отримала вона це звання за результатами незалежних експертиз та випробувань. Змішувачі цієї фірми мають найкращі характеристики. Grohe займається випуском декількох моделей змішувачів з термостатом, які підходять для ванн з різним внутрішнім оснащенням. Монтувати їх можна зовні і всередині.\nЯкість і ціна порівнянні. Змішувачі цієї компанії мають привабливий дизайн. Для виробництва використовуються інноваційні технології. Це говорить про те, що отримати опік про гарячу поверхню, покриту хромом, просто неможливо.\nЯким шляхом досягається такий ефект? Усередині є охолоджуючий канал, який представляє собою буфер між поверхнею корпусу і теплоносієм. Вся продукція, що випускається умовно ділиться на три стилістичних напрямки:\nAuthentic – сантехніка, яка нагадує вишуканість старовини і підходити для інтер’єру в подібному стилі.\nContemporary – пропонує сучасний дизайн з демократичними витягами.\nCosmopolitan – підійде для кімнати, зробленої в стилі мінімалізм, де присутній геометрія форм.\nHansgrohe – німецька компанія, яка теж займає одне з кращих місць, є провідним виробником сантехніки. Чим вирізняється ця компанія на тлі інших? Її специфіка – це інноваційне обладнання. Харчова латунь використовується в якості матеріалу для виробництва змішувачів.\nПри підігріві цей матеріал швидко нагрівається. Щоб захистити корпус від перегріву, застосовують кілька систем охолодження. Кожна з них представлена в окремій серії продукції.\nсерія 5000. Змішувачі цієї серії мають великі розміри, при цьому зберігається відчуття надійності. Серія 5000 відноситься до класу люкс. Корпус охолоджується за рахунок того, що холодна вода циркулює між внутрішнім і зовнішнім корпусом.\nсерія 2000. Такі змішувачі вставлені в пластиковий корпус, в результаті чого корпус з латуні не обпалює людину. Дана серія має середній клас комфортності.\nСерія 1000. Цей вид випущений для людей, які не можуть придбати дорогі моделі. Тому серія зветься економ варіанту. Маса моделі має оптимальну вагу, тому латунний корпус має нормальну температуру.\nЯкщо розглядати інноваційні моделі від компанії Hansgrohe, то вони дуже компактних розмірів, а функціональність на вищому рівні. Характеристики таких моделей наступні:\n38 мм діаметр картриджа;\nпропускна здатність велика;\nформа рукоятки має приплющену форму, що виглядає елегантно;\nяскравий блиск, візуально легкі на підйом.\nOras – виробник з Фінляндії. Займає гарне місце у виробництві сантехнічної продукції. Виробництво компанії засноване на трьох основних принципах, яких вони дотримуються весь час існування:\nФірма випускає сотні моделей, які мають високу якість. Для себе можна вибрати той варіант, який підійде саме для вашого інтер’єру ванної кімнати. Щоб захистити термостат, його одягнули в пластиковий кожух. Виробник подбав і про людей, які погано бачать або не бачать зовсім: зробили додатковий важіль.\nПри покупці змішувачів цієї фірми зверніть увагу на те, як виконано підведення води. Для російських покупців компанія випускає 2 види змішувачів. Один з видів використовується і на європейських ринках.\nВраховуйте, що в Європі гаряча вода йде зліва, а холодна справа. Розводка для російської системи комунікацій інша, все зроблено навпаки.\nВикористання змішувача з термостатом робить ваш відпочинок більш комфортним. На російському ринку можна вибрати відповідний під ваш гаманець вид змішувача. Дизайн і форми теж представлені у великому асортименті. При всьому при цьому будуть враховані всі особливості ваших систем комунікацій.\nПеред тим, як ви купите змішувач з термостатом, переконайтеся в якості товару, що купується. Вивчіть, якими параметрами повинен відповідати якісний продукт. Таким чином, ви зможете уникнути покупки підробки. Сертифікати відповідності та сертифікати якості ви повинні перевірити перед оплатою замовлення. Гарантійний талон повинен додаватися до будь-якої подібної покупки. У разі будь-якої поломки з гарантійного талону ви отримаєте безкоштовне обслуговування. Якщо всі документи в порядку, то можете сміливо встановлювати змішувач з термостатом і насолоджуватися комфортом. Також читайте статтю і дивіться відео як розібрати змішувач кран у ванній.\nЗмішувач для ванни з душем з термостатом: принцип роботи Ссылка на основную публикацию


Як захистити себе від укусу собаки?\nБродячі тварини давно стали серйозною проблемою для російських міст і сіл. Їх жаліють, підгодовують і побоюються, адже зграя легко може напасти на дорослої людини, не кажучи вже про дитину.\nОднак небезпека може представляти і домашня тварина. Укуси собак — це не тільки стрес і біль, вони можуть стати причиною важкого захворювання.\nКоли собака нападає?\nКінологи вважають, що собаки рідко бувають злими, в більшості випадків нападу на людей є причини:\n— Тварина може напасти, коли її нацьковує господар.\n— Ряд порід можуть бути дуже небезпечні, так як їх відрізняється більш агресивна поведінка, яка коригується дресируванням. На жаль, визначити наскільки вихована собака, що стоїть перед вами, буває складно.\n— Тварина можуть дратувати біжать, які їдуть на велосипеді або бурхливо жестикулюють люди.\n— Собаки не люблять людей в нетверезому вигляді.\n— Вирішивши, що людина становить небезпеку, тварина може напасти, захищаючи себе чи цуценят.\n— Тварина може бути просто шаленим і кидатися на все, що бачить.\nЯк захистити себе, зустрівши агресивну собаку?\n— Щоб позбавити себе від раптового нападу, говорите спокійним голосом, не дивіться на них прямо і не посміхайтеся. Для тварин це оскал, а значить, агресія.\n— Не чіпайте тварина у відсутність господаря, під час сну або їжі.\nЯк захиститися від нападу собаки? — При зустрічі з собачим весіллям потрібно просто встати і стояти на місці. Не наближайтесь, і вся зграя пробіжить мимо.\n— Не провокуйте мисливський інстинкт тварини. Відступайте не поспішаючи, не повертаючись спиною.\nЯк захистити себе, якщо собака готова напасти?\n— Не показуйте страху. Віддавайте команди «Місце», «Сидіти» спокійним голосом. Іноді спрацьовує низка абсолютно різних команд, які збивають тварина з пантелику.\n— Киньте в бік собаки камінь або будь-який інший предмет, не піднімаючи руку високо.\n— Собака, яка збирається напасти, присідає, готуючись до стрибка.\nЯк захистити себе при нападі?\n— Якщо ситуація критична — ви виявилися в поодинці проти агресивної собаки або цілої зграї — захищайте обличчя і горло (притисніть підборіддя до грудей).\n— Кличте на допомогу.\n— Використовуйте для самооборони звичайні предмети: палиці, каміння, пляшки, сніжки, навіть парасольку або тростину. Якщо нічого під рукою не виявилося, дайте собаці вчепитися в рукав вашої куртки, потім накиньте цю ж куртку їй на морду. Кінологи і в цій ситуації бігти не радять: дуже ймовірно, що собака вас наздожене — вона бігає швидше вас. Повернувшись спиною, ви втрачаєте з поля зору, а для тваринного стаєте жертвою. Відступайте, так щоб притулитися спиною до дерева або стіні.\nЯк захиститися від нападу собаки — Якщо ви впали, постарайтеся перевернутися на живіт, закривайте шию та обличчя.\n— Больові точки собаки — ніс, пах, мову.\n— Хорошою зброєю проти агресивної собаки вважаються електрошокер, газовий пістолет і балончик. Зазначимо, що електрошокер можна придбати тільки з 18 років. При цьому проходити процедуру ліцензування та реєстрації в органах МВС не доведеться.\nВ цьому випадку потрібно правильно надати першу допомогу:\n1. При рясному виділенні крові відразу викликайте «Швидку допомогу».\nЩо робити, якщо вкусив собака 2. Якщо ви знаходитесь біля будинку, ретельно промийте рану проточною водою. Потім обробіть травмоване місце перекисом водню, шкіру навколо укусу змастіть йодом. (Саму рану не можна заливати ні йодом , ні спиртом.)\n3. Покладіть зверху марлю або ватний тампон, закріпіть його бинтом або пластиром.\n4. Якщо собака домашня, запитайте у хазяїна про її щеплення.\n5. Поставте до відома поліцію.\nДалі вас в обов’язковому порядку чекає травматологічний пункт. Фахівець оцінить масштаб розривів і правильно обробляти рани.\nРедакція bestfacts.com.ua сподівається, що вам будуть зустрічатися тільки чарівні, добрі і розумні пси, а поради цієї статті вам ніколи не доведеться застосовувати на практиці.