Рухова установка і бортове обладнання\nГеометричні і вагові характеристики\nТранспортування ОК "Буран"\nІсторія створення ОК "Буран"\nБойові космічні комплекси - корисне навантаження ОК "Буран"\nПроекти цільового використання орбітального корабля "Буран"\nРеферат з дисципліни «Аеродинаміка»\nВиконав ст. гр. З-66 Макаренко Е. В.\nОмський авіаційний технікум ім. М. Є. Жуковського\nУ польоті орбітальний корабель "Буран"\n15 листопада 1988 року в Советс кому Союзі проведені успішні випробування космічного корабля багаторазового використання "Буран".\nПісля старту універсальної ракетно-космічної транспортної системи "Енергія" з кораблем "Буран" орбітальний корабель вийшов на розрахункову орбіту, здійснив двохвитковий політ навколо Землі і приземлився в автоматичному режимі на посадковій смузі космодрому Байконур.\n15 листопада 1988 року орбітальний корабель "Буран" здійснив в повністю автоматичному режимі управління свій перший виліт в космос тривалістю 205 хвилин, поклавши початок новому напрямку в розвитку вітчизняної космонавтики - створення багаторазових повітряно-космічних літальних апаратів.\nУспішне виконання польоту і високоточна посадка в умовах штормового попередження метеорологів дозволяє зробити висновок, що в цілому передпольотний аеродинамічні характеристики ОК, отримані в результаті виконання великої програми комплексних розрахунково-теоретичних і експериментальних досліджень, слід вважати досить достовірними.\nАналіз результатів польоту представляє самостійний інтерес і викладений нижче гранично коротко.\nКомплексна обробка зовні траєкторних вимірювань, телеметричної інформації, результатів зондування атмосфери і даних метеообстановки в районі аеродрому посадки дозволила визначити силові, моментні і балансування аеродинамічні характеристики планера і порівняти їх з розрахунковими, визначеними по дополетной аеродинаміці в фактичних умовах реального польоту.\nПланер ОК за зовнішнім виглядом і складом елементів нагадує звичайний літак схеми "бесхвостка" і складається з фюзеляжу, крила, забезпеченого елевонамі, що функціонують як керма висоти при управлінні по тангажу і як елерони при управлінні по крену, вертикального оперення з кермом напрямку, конструктивно складається з двох матеріалів, що розщеплюються стулок, що працюють при розкритті в режимі повітряного гальма, а також балансування щитка в хвостовій частині для забезпечення балансування і розвантаження елевонов на гіперзвукових швидкостях і великих кутах таки, де їх відхилення обмежені температурним фактором.\nДо особливостей конфігурації крила слід віднести його подвійну стреловидность, що забезпечує необхідні несучі властивості і сприятливе зміна аеродинамічних характеристик на надзвукових і трансзвукових швидкостях польоту.\nПрофіль крила ОК в порівнянні з профілями, застосовуються в сучасній надзвукової авіації, відрізняється більшою товщиною і великим радіусом передньої кромки, що зменшує температуру нагрівання конструкції при вході і польоті в щільних шарах атмосфери. Для управління по крену і рискання при польоті на великих швидкостях і великих кутах атаки, коли кермо напряму неефективний, використовується реактивна система управління ОК, двигуни якої розташовані в двох блоках в хвостовій частині фюзеляжу.\nВ процесі оптимізації аеродинамічних характеристик планера були проведені численні експериментальні дослідження параметричних моделей ОК на дозвукових, трансзвукових, надзвукових і гіперзвукових швидкостях в аеродинамічних трубах ЦАГІ, які визначили вплив на аеродинамічні характеристики форми профілю крила, його стрілоподібності по передній кромці напливу і основний трапеції, форми носової частини і хвостовій частині, профілю і габаритних розмірів вертикального оперення і установки зовнішніх елементів. За результатами досліджень були обрані:\n- крило із стрілоподібним 450 за основною трапеції, 780 по напливу, з симетричним базовим профілем, максимальна товщина якого, що дорівнює 12% хорди, розташована на 40% її довжини;\n- фюзеляж з циліндричної підрізуванням по нижній що утворює хвостовій частині в бічній проекції, яка дорівнює 140;\n- вертикальне оперення з чечевицеподібних профілем, максимальна товщина якого розташована на 60% довжини хорди\nАналіз характеристик показав, що максимальне балансувальне значення аеродинамічного якості К на дозвуковом режимі польоту одно 5,6, а на гіперзвуковому режимі - 1,3 і що отримані аеродинамічні характеристики забезпечують подовжню балансування ОК на гіперзвукових, надзвукових, трансзвукових і дозвукових режимах польоту за рахунок відхилення елевонов в діапазоні від -350 до +200, балансування щитка від -100 до +200 і розкриття повітряного гальма до 870.\nЗа своїм призначенням ОК "Буран" є багатоцільовим транспортним повітряно-космічним літальним апаратом. Як "вантажівка" корабель повинен здійснювати човникові операції з транспортування екіпажів і вантажів заданих мас і габаритів на трасі "Земля - Орбіта - Земля".\nЯк повітряно-космічний, двухсредний літальний апарат ОК повинен, завершуючи політ, виконувати керований що планує узвіз з космосу із зануренням в щільні шари атмосфери і посадкою в заданій точці земної поверхні. При цьому вимоги безпеки екіпажу, збереження вантажу і багаторазового використання визначили авіаційний тип посадки з приземленням на бетонну злітно-посадочну смугу (ЗПС) кінцевих розмірів.\nЗазначені фактори і вітчизняний досвід створення орбітального літака зумовили вигляд корабля і його комплексно-раціональну аеродинамічну компонування як нізкоплана схеми "бесхвостка" з центральним розташуванням вертикального оперення.\nКабінний модуль з склінням, що забезпечує екіпажу можливість візуальної посадки, середня частина фюзеляжу, задана геометрією циліндричного відсіку корисного вантажу розміром 4,6 х 18 м, і кормовий відсік, в якому розміщена об'єднана рухова установка з зовнішніми блоками двигунів реактивної системи управління - ці основні агрегати фюзеляжу сформували його зовнішні обводи і визначили площа донного зрізу.\nНизьке розташування крила подвійний стреловидности, інтегрованого з фюзеляжем, утворює по нижнім обводам загальну несучу поверхню, що відповідає вимогам поздовжньої балансування на гіперзвукових швидкостях і теплозахисту планера при проходженні теплового бар'єру, і забезпечує найбільш раціональні компоновку і конструктивно-силову схему корабля. Основні параметри "низкоплан" дає можливість максимально використовувати екранний ефект на посадці при підході до поверхні ЗПС і приземлення.\nОргани аеродинамічного управління по тангажу, крену і рискання звичайні для схеми "бесхвостка" - це двосекційні елевони на консолях крила і кермо напряму на кілі. Крім них орбітальний літак має два додаткових органу управління, специфічних для повітряно-космічного планера.\nНа обрізі кормовій частині фюзеляжу розташований балансування щиток, який в початковому положенні є продовженням нижньої поверхні фюзеляжу. Він призначений для коригування балансування положення елевонов і їх розвантаження при зміні центрування в межах заданого експлуатаційного діапазону.\nКермо напряму виконаний розщеплюються на дві стулки і при розкритті працює як повітряний гальмо, що при бездвігательном плануванні дає можливість управління траєкторією і швидкістю польоту шляхом зміни аеродинамічного опору і, тим самим, аеродинамічного якості. Внаслідок верхнього розташування повітряне гальмо при розкритті створює моменти на кабрування. Парирування їх за допомогою елевонов призводить до створення додаткової підйомної сили на режимах посадки, виключає характерні для літаків схеми "бесхвостка" втрати на балансування.\n1 - стикувальний вузол;\n2 - носова частина фюзеляжу (НЧФ);\n3 - перехідний відсік;\n4 - герметичний модуль кабіни;\n5 - носової блок двигунів управління;\n6 - середня частина фюзеляжу (СЧФ);\n7 - хвостова частина фюзеляжу (ХЧФ);\n8 - стулки відсіку корисного вантажу з панелями радіаційного теплообмінника\nГерметична кабіна ОК, в якій знаходиться і працює в польоті екіпаж, розміщується в носовій частині фюзеляжу і має два поверхи: верхній - командний відсік (КО) і нижній - побутової відсік (БО), під яким розташований агрегатний відсік з які потребують постійного доступу обладнанням .\nКомандний відсік у своїй передній частині має два робочих місця (РМ-1 і РМ-2), оснащених крісла катапульти. У конструкції кабіни передбачені аварійні виходи, які утворюються за допомогою вибухових шнурів.\nВаріант кабіни, розрахований на екіпаж з чотирьох осіб з індивідуальними засобами порятунку, відрізняється тим, що в передній частині БО (аварійні виходи перед склінням кабіни) встановлюються два додаткових катапульт крісла, а приладові відсіки переносяться до задньої стінки кабіни.\nЗовні на задній стінці кабіни встановлений модуль командних приладів (МКП), всередині якого знаходяться гіростабілізованого платформи (ГСП) системи управління (СУ). Справа на МКП встановлений блок зоряних датчиків, що має відкривається в польоті кришку. Зліва розміщений радіовисотомір-вертикаль. Над МКП розміщена навігаційна вимірювальна візуальна система, зовнішня і внутрішня частини якої встановлено на спеціальному проміжному ілюмінаторі задньої стінки кабіни.\nНа обшивці носовій частині фюзеляжу (НЧФ) навколо кабіни і перед нею встановлено більшість антен радіотехнічних систем корабля. Кожна антена або їх група монтується в вирізі металевої обшивки і закривається радиопрозрачной вставкою. У передній області НЧФ носової блок двигунів управління. На задній стінці кабіни і частково на передній розміщені плати електрораз'емов, а також роз'єми пневмогідросвязей. Під кабіною прокладені транзитні кабелі і трубопроводи, що з'єднують, минаючи кабіну, агрегати і апаратуру НЧФ і інших частин фюзеляжу.\nВідсік корисного вантажу (ОЗУ) розташований в середній частині фюзеляжу від задньої стінки кабіни (від відповідного шпангоута) до перегородки, що відокремлює середню частину фюзеляжу (СЧФ) від хвостовій частині фюзеляжу (ХЧФ). У нижній зоні СЧФ між шпангоутами розташовані прилади й агрегати систем, у тому числі системи електроживлення (баки з рідким воднем і киснем, приладовий модуль і електрохімічні генератори струму), у верхній частині - стулки ОЗУ (чотири секції по кожному борту зі змонтованими на них радіаторами системи терморегулювання), що відкриваються на дві сторони. Збоку до СЧФ кріпляться консолі крила з елевонамі - аеродинамічними рулями, що поєднує функції управління по каналах тангажа і крену, і нішами зі встановленими в них основними стійками шасі. Ніша передньої стійки розташована відразу за кабіною екіпажу на СЧФ.\nУ хвостовій частині фюзеляжу розміщені базовий блок (ББ) об'єднаної рухової установки і три допоміжні силові установки, що створюють робочий тиск у гідравлічній системі ОК, герметичний приладовий відсік та інші агрегати і обладнання. ВСУ розташовуються поблизу передньої стінки ХЧФ по правому і лівому бортах. Два хвостових блоку (лівий і правий) двигунів управління ОДУ кріпляться консоллю на шпангоуті донного зрізу ХЧФ, на якому встановлюється і ББ. У нижній частині ХЧФ розміщений балансування щиток, а у верхній - кіль з кермом напрямку / повітряних гальмом. У ранньому варіанті компонування для підвищення маневрених можливостей ОК при посадці, зокрема при ручному управлінні, передбачалося оснащення ОК двома турбореактивними двигунами зі своїми установкою на ХЧФ з боків від кіля (це добре видно на літала моделі аналогу ОК БОР-5 і на літаку-аналогу БТС-02 ОК-ГЛИ).\nОб'єднана рухова установка (ОДУ) забезпечує довиведеніе ОК на опорну орбіту, виконання міжорбітальних переходів (корекцій), точне маневрування поблизу обслуговуваних орбітальних комплексів, орієнтацію і стабілізацію ОК, його гальмування для сходу з орбіти.ОДУ складається з двох двигунів орбітального маневрування (на рис. Праворуч), що працюють на вуглеводневому паливі та рідкому кисні, і 46 двигунів газодинамічного управління, згрупованих в три блоки (один носовій блок і два хвостових). Більше 50 бортових систем, що включають радіотехнічні, ТВ і телеметричні комплекси, системи життєзабезпечення, терморегулювання, навігації, енергопостачання та інші, об'єднані на основі ЕОМ в єдиний бортовий комплекс, який забезпечує тривалість перебування "Бурана" на орбіті до 30 діб. Теплота, що виділяється бортовим устаткуванням, за допомогою теплоносія підводиться до радіаційним теплообмінникам, встановленим на внутрішній стороні стулок вантажного відсіку, і випромінюється в навколишній простір (в польоті на орбіті стулки відкриті).\nМаршовий двигун, або двигун орбітального маневрування (ДІМ), використовується при довиведеніі, корекції орбіти, міжорбітальних переходах і гальмуванні при сході з орбіти. Маршовий двигун являє собою ЖРД багаторазового включення з насосної системою подачі компонентів палива, виконаної за схемою з дожиганием генераторовного газу, нормально функціонуючий в умовах вакууму і невагомості.\nВисокі енергетичні параметри двигуна забезпечуються винятком втрат на привід турбіни (схема з дозажіганіем), великим геометричним дорасшіреніем реактивного сопла, мінімальними втратами в камері згоряння і реактивному соплі, раціональної системою охолодження і скороченням викидів. Як пусковий пального для запалення палива в газогенераторі і камері використовується металлоорганическое з'єднання.\nДля двигуна характерні помірна напруженість внутрішньокамерного процесу (тиск в камері 7,85 МПа), використання форсуночного головки, що має концентричні кільцеві змішувальні елементи для отримання рівномірного потоку в камері, висотного соплового насадка радіаційного охолодження з ніобієві сплаву, виготовленого методом розкочування (без зварювання), центростремительной турбіни, що працює на генераторному газі при помірній (близько 460 С) температурі. Кріплення камери в кардановом підвісі забезпечує її хитання в двох площинах на 6 від номінального положення.\nКеруючий двигун (УД) являє собою однокамерний газорідинний імпульсний РРД високого швидкодії на газифицированном кисні і вуглеводневому паливі - Синтин і працює в імпульсних і стаціонарних режимах з тривалістю включення від 0,06 до 1200 з як в орбітальному польоті, так і при спуску в атмосфері до висоти 10 км, що дозволяє використовувати його як дублера маршового двигуна і двигунів орієнтації.\nДля займання компонентів палива використовується електрична система запалювання індуктивного типу. Камера згоряння і частина сопла охолоджуються регенеративно і через завісу окислювальним газом, вихідна частина сопла - радіаційно, клапани та свічка - прокачуванням основного пального в замкнутому контурі терморегулювання ОДУ.\nШвидкодія УД характеризується часом набору 90% тяги, рівним 0,06с, такий же мінімальною тривалістю включення і частотою включення до 8Гц. Мінімальний питома імпульс двигуна в імпульсних режимах 180с. Гарантований ресурс двигуна становить 26000 включень і більше 3 год роботи (з подальшим збільшенням під час набору статистики). Двигун орієнтації за принциповою схемою і складу в основному аналогічний УД.\nДля запобігання утворенню сажі передбачається підвищений співвідношення компонентів палива в двигуні (3,5 .... 4), тобто. надлишок кисню.\nОсновним режимом роботи ДО є видача мінімальних імпульсів від 0,06 до 0,12с, тобто питомих імпульсів тяги від 227 до 237с відповідно.\nДовжина "Бурана" становить 35,4 м, висота 16,5 м (при випущеному шасі), розмах крила близько 24 м, площа крила 250 квадратних метрів, ширина фюзеляжу 5,6 м, висота 6,2 м, діаметр вантажного відсіку 4 , 6 м, його довжина 18 м. Стартова маса ОК до 105 т, маса вантажу, що доставляється на орбіту, до 30 т, що повертається з орбіти - до 15 т. Максимальний запас палива до 14 т. Великі габаритні розміри "Бурана" ускладнюють використання наземних засобів транспортування, тому на космодром він так само, як і блоки РН доставляється по повітрю модифікованим для цих цілей літаком М - Т експериментального машинобудівного заводу ім. В.М. Мясищева (при цьому з "Бурана" знімається кіль і маса доводиться до 50 т) або багатоцільовим транспортним літаком Ан-225 в повністю зібраному вигляді.\nНаземна підготовка до польоту орбітального корабля (ОК) включала:\n- перевірку правильності функціонування бортових систем і агрегатів при їх спільній роботі в складі ОК;\n- діагностику виявлених несправностей з подальшою заміною забракованої бортовий або наземної матеріальної частини та коригуванням програмно-математичного забезпечення або експлуатаційної документації, необхідними перевірками;\n- заключні операції з бортовими системами після завершення повного обсягу випробувань на технічній позиції (ТП) ОК із забезпеченням технічної готовності ОК до стикування з РН;\n- механічну і електричну стикування ОК з РН і спільні перевірки на ТП РН;\n- заправку висококиплячих компонентах палива і газами, установку хімічних джерел струму на ТП багаторазового ракетно-космічного комплексу (МРРК) із забезпеченням технічної готовності ОК до вивозу в складі МРКК на стартовий комплекс (СК):\n- всі необхідні технологічні операції з попередньої підготовки ОК в складі МРКК до запуску на СК і його запуск.\nСпочатку зібраний на Тушинському машинобудівному заводі (ТМЗ) планер ОК "Буран" готується до відправки на космодром: йому належить транспортування по землі, по воді і повітрю. Для цього з корабля знімається вертикальне оперення, частина бортового обладнання, встановлюється хвостовій обтічник. Фюзеляж орбітального корабля завдовжки близько 40 метрів, з крилами розмахом 24 метра і масою близько 50 тонн на спеціальній транспортній візку підвозять до спеціально зведеному причалу на березі Москва-ріки. Саме для транспортування "Бурана" по суші уздовж всього маршруту в Тушинському районі Москви цілий ряд вулиць зазнав серйозної реконструкції: вони були розширені, перехрестя випрямлені, змінені маршрути трамвайних і тролейбусних ліній.\nДалі вантаж закочують на спеціально пристосовану баржу, обладнану баластними цистернами для зміни опади (для безперешкодного проходження під мостами), і по Москва-ріці доставляють на підмосковний аеродром. На весь період перевезення від ТМЗ до аеродрому планер "Бурана" закритий спеціальним чохлом, що змінює (в цілях секретності) форму і конфігурацію вантажу.\nНа аеродромі за допомогою мостового крана "Буран" встановлюють на літаку-носії ВМ-Т "Атлант". Як літака-носія використаний доопрацьований дальній бомбардувальник 3М, що володіє чудовими льотно-технічними та злітно-посадковими характеристиками, обумовленими високою аеродинамічною якістю. Для нової ролі йому подовжили і посилили фюзеляж, істотно змінили хвостове оперення, так як великогабаритний вантаж затінював кіль, встановили три опори і стикувальні вузли.\nПісля пробних польотів з макетами орбітального корабля літак-носій доставив на Байконур унікальний великогабаритний вантаж - космічний корабель "Буран". Літак-носій робив посадку на ЗПС аеродрому "Ювілейний", куди згодом сідав і сам "Буран" після свого першого космічного польоту\nЗгодом, після введення в експлуатацію найбільшого в світі транспортного літака Ан-225 "Мрія", всі повітряні транспортні операції виконувалися на ньому.\nРозвантажити-навантажувальні, монтажно-настановні роботи і транспортування на космодромі.\nТранспортування ОК між монтажно-випробувальним корпусом (МІК) ОК, майданчиком вогневих контрольних випробувань, технічної позицією РН, технічної позицією багаторазового ракетно-космічного комплексу (МРКК) і посадковим комплексом ОК виконується за спеціальними автомобільними дорогами на транспортному агрегаті (ТА) за допомогою тягачів. Транспортний агрегат являє собою самохідний колісний автопоїзд, що складається з двох тягачів і причепа, загальною вантажопідйомністю 100т. Незважаючи на велику довжину, автопоїзд має гарну маневреність за рахунок повороту всіх осей причепа.\nДля перевантаження ОК на ТА використовується підйомно-інсталяційний агрегат Пуа-100, який являє собою унікальний комплекс електрогідромеханіческіх систем з широким діапазоном технічних можливостей, що має легку конструкцію, незважаючи на свої значні розміри. Пуа-100 забезпечує на посадковому комплексі все перевантажувальні операції з різними великогабаритними технологічними вантажами, що доставляються на космодром літаками транспортувальниками 3М-Т "Атлант" і Ан-225 "Мрія".\nОрбітальний корабель всередині Міка ОК з одного робочого місця на інше переміщається на спеціальному самохідному транспортно-технологічному агрегаті (ТТА) або за допомогою спеціальних мостових кранів.\nТранспортування МРКК з технічної позиції РН на технічну позицію МРКК і на стартовий комплекс виконується на спеціальному транспортному установчому агрегаті з допомогою тепловозів. (До доопрацювання Туа використовувався для транспортування місячної РН "Н-1" на рубежі 60-70-х років)\nВиведення на орбіту\nЗапуск "Бурана" здійснюється за допомогою універсальної двоступеневої РН «Енергія», до центрального блоку якої кріпиться пирозамков ОК. Двигуни 1-й і 2-й ступенів РН запускаються практично одночасно і розвивають сумарну тягу 34840 кН при стартовій масі РН з "Бураном" близько 2400 т (з них близько 90% становить паливо). У першому випробувальному пуск безпілотного варіанту ОК, що відбувся на космодромі Байконур 15 листопада 1988 року, РН "Енергія" вивела ОК за 476 сек. на висоту близько 150 км (блоки 1-го ступеня РН відділилися на 146-й сек. на висоті 52 км). Після відділення ОК від 2-го ступеня РН був здійснений дворазовий запуск його двигунів, що забезпечило необхідний приріст швидкості до досягнення першої космічної і вихід на опорну кругову орбіту. Розрахункова висота опорної орбіти "Бурана" становить 250 км (при вантаж 30 т і заправці паливом 8 т). У першому польоті "Буран" був виведений на орбіту висоту 250,7 / 260,2 км (нахил орбіти 51,6) з періодом обертання 89,5 хв. При заправці паливом в кількості 14 т можливий перехід на орбіту заввишки 450 км з вантажем 27 т. При відмові на етапі виведення одного з маршових РРД 1-й або 2-го ступеня РН її ЕОМ "вибирає" в залежності від набраної висоти або варіанти виведення ОК на низьку орбіту або на одновиткового траєкторію польоту з наступною посадкою на одному із запасних аеродромів, або варіант виведення РН з ОК на траєкторію повернення в район старту з наступним відділенням ОК і посадкою його на основний аеродром. При нормальному запуску ОК 2-й ступінь РН, кінцева швидкість якої менше першою космічною, продовжує політ по балістичної траєкторії до падіння в Тихий океан.\nДо цього польоту готувалися понад 12 років. І ще 17 днів через скасування старту 29 жовтня 1988р., Коли за 51 с. до нього не пройшло нормальне відведення майданчика з приладами прицілювання і була видана команда на скасування старту. А потім слив компонентів палива, профілактика, виявлення причин відмови та їх усунення. "Чи не поспішати! - попереджав голова Державної комісії В.Х.Догужіев. - Перш за все, безпека!» Все відбувалося на очах мільйонів телеглядачів ... Дуже високо напруга очікування ...\nЗавданням першого польоту МРКК "Енергія-Буран" були продовження льотної відпрацювання РН «Енергія» і перевірка функціонування конструкції та бортових систем ОК "Буран" на найбільш напружених ділянках польоту (виведення і спуск з орбіти) з мінімальною тривалістю орбітального ділянки. З міркувань безпеки перший випробувальний політ ОК "Буран" був визначений як безпілотний, що традиційно для вітчизняної космонавтики, з повною автоматизацією всіх динамічних операцій аж до руління по ЗПС.\nПерший безпілотний політ ОК "Буран" був запланований нетривалим: два витка, або 206 хвилин польоту.Відповідно до його завданнями та програмою були задіяні склад і режими роботи бортових і наземних систем. Наземний комплекс управління, мозковим центром якого є ЦУП, в першому польоті ОК "Буран" задіяв шість наземних станцій спостереження, чотири плавучі станції і систему зв'язку і передачі даних, що складається з мережі наземних і супутникових широкосмугових і телефонних каналів зв'язку.\nКосмодром Байконур 15 листопада 1988 г. На старті МРКК "Енергія-Буран". Циклограма передстартової підготовки проходить без зауважень. Але погодні умови погіршуються. Голова Державної комісії отримує чергову доповідь метеорологічної служби з прогнозом: "Штормове попередження". З огляду на важливість моменту, синоптики зажадали письмово підтвердити отримання тривожного прогнозу. В авіації посадка - найвідповідальніший етап польоту, особливо в складних метеорологічних умовах. ОК "Буран" не має двигунів для польоту в атмосфері, в першому польоті на його борту не було екіпажу, а посадка передбачалася з першого і єдиного заходу. Фахівці, які створили ОК "Буран", запевнили членів Державної комісії, що вони впевнені в успіху: для системи автоматичної посадки цей випадок не граничний. Рішення на пуск було прийнято.\nО 6 годині 00 хвилин за московським часом МРКК "Енергія-Буран" відривається від стартового столу і майже відразу ж іде в низьку хмарність. Проходить 8 хвилин ділянки виведення. О 6 год 08 хвилин 03 секунди завершується робота РН, і ОК "Буран" починає перший самостійний політ. Висота над поверхнею Землі становить близько 150 км, і, як це передбачено балістичної схемою польоту, виконується довиведеніе ОК на орбіту власними коштами. Протягом наступних 40 хвилин проводяться два маневри довиведенія ОК на робочу орбіту нахилом 51,6 і висотою 250 ... 260 км. Параметри цих маневрів (величину, напрям і момент відпрацювання імпульсу ОДУ) автоматично розраховує БЦВК відповідно до закладених польотного завдання і реальними параметрами руху на момент відділення від РН.\nПерший маневр відбувається в зоні зв'язку наземних станцій спостереження, другий - над Тихим океаном. Передача телеметричної інформації про другу маневрі проходить по трасі "ОК - плавуча станція стеження в Тихому океані - стаціонарний супутник зв'язку - ретрансляції станція" Орбіта "в Петропавловську-Камчатському - високоеліптичного супутник зв'язку - підмосковний ретрансляційний пункт - ЦУП" протяжністю понад 120000 км.\nПоза ділянок маневрів для дотримання теплового режиму ОК рухається в орбітальній орієнтації лівим крилом до Землі. Правильність заданої орієнтації підтверджується як прийнятої телеметричної інформацією, так і "картинкою" з бортовою телекамери, розміщеної по поздовжній осі ОК за склінням кабіни. Чітко працює командна радіолінія, виконуються передаються з ЦУП команди на управління телеметричної і телевізійної системами ОК.\nНастає одна із завершальних операцій - перезавантаження оперативної пам'яті БЦВК для роботи на ділянці спуску і перекачування палива з носових баків у кормові для забезпечення посадкової центрування.\nПроходить півтори години польоту, БЦВК розраховує і повідомляє в ЦУП параметри гальмівного маневру для сходу з орбіти.\nУточнені дані про швидкість і напрям вітру передаються на борт і закладаються в банк даних системи. ОК стабілізується кормою вперед і вгору. О 8 годині 20 хвилин в останній раз включається маршовий двигун і відпрацьовує задану величину швидкості. ОК починає знижуватися і через 30 хв "чіпляє" атмосферу. За час зниження до висоти 100 км реактивна система управління розгорнула ОК носом вперед, і, "протиснувшись" у вузьку щілину обмежень, він входить в атмосферу. О 8 годині 53 хвилин на висоті 90 км з ним припиняється зв'язок через плазмових утворень. Рух ОК в плазмі більш ніж в три рази триваліше, ніж при спуску одноразових космічних кораблів типу "Союз", і за розрахунком складає 16 ... 19 хвилин.\nО 9 годині 11 хвилин, коли ОК знаходився на висоті 50 км, стали надходити доповіді: "Є прийом телеметрії!", "Є виявлення корабля засобами посадочних локаторів!", "Системи корабля працюють нормально!". У цей момент він знаходився в 550 км від ЗПС, і, хоча його швидкість зменшилася, вона все ж в 10 разів перевищувала швидкість звуку. До посадки залишалося трохи більше 10 хвилин ...\nСхема польоту ОК "Буран":\n2 - відділення розгінних блоків першого ступеня;\n3 - відділення розгінного блоку другого ступеня від ОК "Буран";\n4 - точки включення двигунів системи орбітального маневрування;\n5 - робоча орбіта;\n6 - траєкторія спуску.\nДля сходу з орбіти ОК розгортається двигунами газодинамічного управління на 180 (хвостом вперед), після чого на нетривалий час включаються основні ЖРД і повідомляють йому необхідний гальмівний імпульс. ОК переходить на траєкторію спуску, знову розгортається на 180 (носом вперед) і виконує планування з великим кутом атаки. До висоти 20 км здійснюється спільне газодинамічне і аеродинамічний управління, а на заключному етапі польоту використовуються тільки аеродинамічні органи управління. Аеродинамічна схема "Бурана" забезпечує йому достатньо високий аеродинамічний якість, що дозволяє здійснити керований що планує узвіз, виконати на трасі спуску бічний маневр протяжністю до 2000 км для виходу в зону аеродрому посадки, провести необхідне предпосадочное маневрування і здійснити посадку на аеродром. У той же час конфігурація ЛА і прийнята траєкторія спуску (крутизна планування) дозволяють аеродинамічним гальмуванням погасити швидкість ОК від близької до орбітальної до посадочної, рівної 300 - 360 км / ч. Довжина пробігу становить 1100 - 1900 м, на пробігу використовується парашут. Для розширення експлуатаційних можливостей "Бурана" передбачалося використання трьох штатних аеродромів посадки (на космодромі (ЗПС посадкового комплексу довжиною 5 км і шириною 84 м в 12 км від старту), а також в східній і західній частинах країни). Комплекс радіотехнічних засобів аеродрому створює радіонавігаційне і радіолокаційне поля (радіус останнього близько 500 км), що забезпечують раннє попередження ОК, його виведення до аеродрому і всепогодний високоточну (у тому числі автоматичне) посадку на ЗПС. Перший випробувальний політ безпілотного варіанту ОК завершився після виконання трохи більше двох витків навколо Землі успішної автоматичної посадкою на аеродром в районі космодрому. Гальмівний імпульс був даний на висоті Н = 250 км, на відстані близько 20000 км від аеродрому приземлення, бічна дальність на трасі спуску склала близько 550 км, відхилення від розрахункової точки дотику на ВПП виявилося рівним 15 м в поздовжньому напрямку і 3 м від осі смуги .\nРозробка ОК "Буран" тривала понад 10 років. Першому запуску передував великий обсяг науково-дослідних і дослідно-конструкторських робіт зі створення ОК і його систем з великими теоретичними і експериментальними дослідженнями з визначення аеродинамічних, акустичних, теплофізичних, міцності та інших характеристик ОК, моделюванням роботи систем і динаміки польоту ОК на повнорозмірному стенді обладнання і на пілотажних стендах, розробкою нових матеріалів, відпрацюванням методів і засобів автоматичної посадки на літаках - літаючих лабораторіях, льотними спитаніямі в атмосфері пілотованого літака-аналога (в моторному варіанті) БТС-02, натурними випробуваннями теплозахисту на експериментальних апаратах БОР-4 і БОР-5, виводити на орбіту і повертаються з неї методом аеродинамічного спуску, і т. д.\n"Буран" прийшов в прицільну зону - на рубіж 20 км - з мінімальними відхиленнями, що було вельми до речі при посадці в поганих погодних умовах. Реактивна система управління і її виконавчі органи відключилися, і тільки аеродинамічні рулі, задіяні ще на висоті 90 км, ведуть ОК до наступного орієнтиру - ключовій точці.\nІнтенсивно гаситься в атмосфері швидкість. Політ проходить строго за розрахунковою траєкторії зниження, на контрольних дисплеях ЦУП його відмітка змішається до ЗПС посадкового комплексу практично в середині допустимого коридору повернення. "Буран" наближається до аеродрому декілька правіше осі посадочної смуги, все йде до того, що він буде "розсіювати" залишок енергії на ближньому "циліндрі". Так думали фахівці і льотчики-випробувачі, які чергували на об'єднаному командно-диспетчерському пункті. Чи включаються бортові і наземні засоби радіомаякову системи. Після позначки 10 км "Буран" летить, можна сказати, по знайомій дорозі, второваною літаючої лабораторією Ту-154ЛЛ і аналогом ОК.\nНа об'єднаному командно-диспетчерському пункті (ОКДП) вищий ступінь напруги: "Буран" круто змінив курс і летить майже поперек осі ВПП. В чому справа? Проаналізувавши ситуацію, служба управління доповідає: "Все в порядку! Система не помилилася, а просто цього разу виявилася" розумнішими "." Буран "буде заходити на смузі не лівим колом, як передбачалося, а правим. Вихід в ключову точку проходить за оптимальною для даних початкових умов траєкторії при практично граничному зустрічно-бічному вітрі. Хвилювання на ОКДП зменшилася. Орбітальний корабель, зробивши "свій" маневр, погасив енергію, подолав усі зустрілися йому обурення на "циліндрі вивірки курсу" і правим віражем вийшов в ключову точку.\nЩе на висоті близько 7 км, незважаючи на складності цілевказівки, на зближення з "Бураном" вилетів літак супроводу МіГ-25, пілотований льотчиком-випробувачем М.Толбоевим. Завдяки мистецтву пілота на екрані впевнено спостерігалося чітке телевізійне зображення корабля - цілого і як ніби неушкодженого. На висоті 4 км - вихід на посадкову глісаду. Зображення в ЦУП починають передавати аеродромні телекамери. Ще хвилина - і випуск шасі ...\nІ о 9 годині 24 хвилини 42 секунди після виконання орбітального польоту і проходження майже 8000 км у верхніх шарах атмосфери, випереджаючи лише на 1 секунду розрахунковий час, "Буран", борючись з сильним зустрічно-бічним вітром, м'яко торкнувся злітно-посадкової смуги і після невеликого пробігу о 9 годині 25 хвилин 24 секунд завмер в її центрі. Над ним, прощаючись, пронісся літак супроводу ... Незвично гарна, правильна і витончена посадка 80-тонного корабля! Просто не віриться, що політ безпілотний. Здається, що самий хороший льотчик не зміг би посадити "Буран" краще. Скрізь, де фахівці і просто причетні до цього польоту люди спостерігали посадку "Бурана", вибух емоцій. Величезна напруга, з яким велася підготовка першого польоту, посилене до того ж попередньої скасуванням старту, знайшло свій вихід. Неприхована радість і гордість, захоплення і сум'яття, полегшення і величезна втома - все можна було бачити на обличчях у ці хвилини. Так склалося, що космос вважається технологічної вітриною світу. І ця посадка дозволила людям на ЗПС біля остигаючого "Бурана" або біля екранів телевізорів в ЦУП знову відчути надзвичайне по гостроті почуття національної гордості, радості. Радості за свою державу, потужний інтелектуальний потенціал нашого народу. Велика, складна і важка робота зроблена! Після зупинки "Бурана" на ЗПС протягом 10 хвилин контролюється приведення бортових систем в початковий стан і їх виключення. На прохання групи послеполетного обслуговування з ЦУП через супутник зв'язку видається остання команда на борт: системи корабля знеструмлені. Усе! Програма першого випробувального польоту виконана повністю!\nРоботи зі створення крилатих космічних кораблів в Радянському Союзі мають свою історію. Ідея використовувати крила на повернутому космічному апараті виникла відразу ж з початком польотів в космос. Це обумовлювалося бажанням використовувати потенційні можливості земної атмосфери (в першу чергу, кероване гальмування і точне маневрування) і тим авіаційним доробком, з яким перші ракетники прийшли в космонавтику. Тому наявність крил на спусковому апараті, що рухаються в атмосфері, виглядало простим і логічним.\nС.П.Королев вважав парашутну посадку безперспективною, і тому, на його замовлення, паралельно зі Сходом, лапоток проектував П.В.Цибін. Машина замислювалася класичної аеродинамічній схеми, з трапецієподібним крилом і нормальним хвостовим оперенням. Своє напівофіційне назва апарат отримав через характерною форми фюзеляжу, в аеродинамічну тінь якого несучі площини прибиралися при вході в щільні шари атмосфери. За способом виведення (на 3-ступінчастою Р-7, сімці), масі і важливість справ лапоток був би аналогічним Сходу. (Праворуч - перший радянський "човник" - "лапоток" С.П.Корольова і П.В.Цибіна: стартова маса 4,7 т; екіпаж 1 чол .; тривалість польоту до 27 год; довжина 9,4 м; розмах крила 5,5 м, висота по оперенню 4 м, ширина фюзеляжу 3 м.) Розглядалася навіть можливість катапультування космонавта безпосередньо перед посадкою на ЗПС. Однак швидко з'ясувався масштаб труднощів, що постають при створенні крилатих космічних апаратів. Наприклад, що планує вхід в атмосферу вимагав точної орієнтації вироби, а відповідні прилади з'явилися значно пізніше перших польотів ... Крім того, по теплозахисту схема виявилася неоптимальною. Після цього ракетники до крилатим апаратам охололи. З 1958-го повітряно-космічний літак (ВКС) проектувався в ОКБ-23 В.М.Мясищева. Маса та ж під сімку. Схема вже бесхвостка, з трикутним крилом великої площі. Конкретний же вигляд неодноразово змінювався, відомо мінімум три варіанти. В останньому з них Володимир Михайлович вперше запропонував застосувати керамічну плиткову теплозахист, але ... в 1960-м Мясищева відправили керувати ЦАГІ, ОКБ-23 стало філією фірми В. Н. Челомея. Тоді ж ракетоплані зайнявся і сам Володимир Миколайович, його ОКБ-52. Уже в 1961-му пройшли випробувальні пуски апарату, названого МП-1 (перший пуск 21.03.1963 з використанням балістичної ракети "Р-12"). 1,8-метровий конус масою 1,75 т, управлявся на гіперзвукових швидкостях вісьмома аеродинамічними щитками. Балістична ракета піднімала зразок на 405 км, в атмосферу він входив в 1760 км від місця старту зі швидкістю 3,8 км / с. Два роки по тому випробування пройшов М-12 такий же конус, але з чотирма стабілізаторами. За результатами цих пусків ОКБ-52 представило проект 6,3-тонного безпілотного ракетоплана Р-1, оснащеного М-образним складним (середня частина вгору, кінці вниз) крилом змінної стріловидності, і його пілотованого варіанта Р-2. Перевантаження на спуску повинна була скласти всього 3,5-4 g, на відміну від 9-11 g на СА Схід. Зробили вже макети машин, але після зняття благоволившего до Челомею М. С. Хрущова повітряно-космічну тематику у ОКБ-52 відібрали. Займався крилатими кораблями і А.Н.Туполев, але поки про них відомо вкрай мало: досвідчений екземпляр безпілотного ВКС 130 був побудований, а його пілотований варіант 136 повинен був називатися Червона зірка.\nДо 1965 р з усіх мінавіапромовскіх програм залишилася одна відома сьогодні під назвами 50-50 і спіраль, що розроблялася в ОКБ Мікояна під керівництвом Г.Е.Лозино-Лозинським.\nОК "Буран" замислювався як військова система. Ось як згадував про це в 1994-му році директор головного в ракетно-космічній промисловості Центрального НДІ машинобудування Ю.А.Мозжорін:\nПрограма має свою передісторію. У 1972 р Ніксон оголосив, що в США починає розроблятися програма Space Shuttle. Вона була оголошена як національна, розрахована на 60 пусків човника на рік, передбачалося створити 4 таких корабля; витрати на програму планувалися в 5 мільярдів 150 мільйонів доларів в цінах 1971 р подальшому вони звичайно підросли, як і у всіх буває, досягли 13 мільярдів 400 мільйонів доларів. Програма була серйозна, оскільки створювалися 4 стартових комплексу, на базі Ванденберг і на мисі Кеннеді, створювалися спеціальні виробництва.\nЧовник виводив на навколоземну орбіту 29,5 т, і міг спускати з орбіти вантаж до 14,5 т. Це дуже серйозно, і ми почали вивчати, для яких цілей він створюється? Адже все було дуже незвично: вага, виведений на орбіту за допомогою одноразових носіїв в Америці, навіть не досягав 150 т / рік, а тут замислювалося в 12 разів більше; нічого з орбіти спускалося, а тут передбачалося повертати 820 т / рік ... Це була не просто програма створення якоїсь космічної системи під девізом зниження витрат на транспортні витрати (наші, нашого інституту опрацювання показали, що ніякого зниження практично не буде спостерігатися ), вона мала явне цільове військове призначення.\nІ дійсно, в цей час почали говорити про створення потужних лазерів, променевого зброї, зброї на нових фізичних принципах, яке теоретично дозволяє знищувати ракети противника на відстані в кілька тисяч кілометрів. Якраз ось створення такої системи і передбачалося для відпрацювання цієї нової зброї в космічних умовах.\nСлова Юрія Олександровича підтверджує заступник Головного конструктора МКС Буран В.М.Філін:\nНеобхідність створення вітчизняної багаторазової космічної системи, як засобу стримування потенційного противника, була виявлена в ході аналітичних досліджень, проведених інститутом проблем машинознавства АН СРСР і НВО Енергія в період 1971 - 75 рр. Було показано, що США, запровадивши в експлуатацію свою багаторазову систему Space Shuttle, зможуть отримати вирішальне військову перевагу в плані нанесення превентивного ракетно-ядерного удару по життєво-важливих об'єктів на території нашої країни.\nУ рішеннях НТС Міністерства загального машинобудування та Міністерства оборони ставилося завдання: виключити можливу технічну і військову раптовість, пов'язану з появою у потенційного противника багаторазової транспортної космічної системи Space Shuttle принципово нового технічного засобу доставки на навколоземні орбіти і повернення на Землю значних мас корисних вантажів.\nПерший варіант вітчизняного відповіді американський виклик виглядав наступним чином: досить традиційна схема, що включає двоступінчастий носій з пакетним поділом щаблів, у верхній частині якого розміщувався транспортний корабель.\nЗовнішність носія в існуючому вигляді визначився теж далеко не відразу, і пакетна його компонування виник не випадково. Очолив в 1975 р провідну ракетно-космічну фірму країни, що отримала тоді ж назву НВО Енергія, академік В. П. Глушко вельми прихильним до концепції універсальної системи з безлічі стандартних ракетних блоків. Тим часом, п'ятнадцятьма роками раніше, на початку розробки легендарної Н1, таку схему досліджував Корольов і відмовився від неї як від самої неефективною по масі. З іншого боку, реалізований Сергієм Павловичем моноблочний варіант, по-перше, вимагав складних, довгих і дорогих наземних випробувань. По-друге, головне він виключав перевезення готових блоків із заводів в Москві, Дніпропетровську і Куйбишеві на космодром; на Байконурі довелося б будувати новий гігантський виробничий комплекс. Для майбутніх програм це, може бути, було і прийнятно, але військових категорично не влаштовувало. Переміг компроміс.\nКорабель повинен був складатися з трьох частин: носової (конічної), з кабіною екіпажу і керманичами двигунами, середньої (циліндричної), з об'ємистим вантажним відсіком, і кормової, з двигунами довиведенія, орбітального маневрування і паливом для них. В атмосферу апарат повинен був входити вперед конічним носом, з деяким кутом атаки цього достатньо, щоб на тих швидкостях отримати певне аеродинамічна якість, ковзний керований спуск. Посадка ж передбачалася з парашутно-ракетної системи, на висувні опори-амортизатори.\nЗапропонована схема мала колосальну перевагу, були відсутні крила, більшу частину часу колишні паразитної масою. До переваг запропонованої схеми можна також віднести наступне:\n- був серйозний практичний доробок по спускаються апаратів з невеликим аеродинамічним якістю (КК "Союз", боєголовки балістичних ракет);\n- були й давно використовувалися в Повітряно-десантних військах складні парашутні системи (з гальмівними РДТТ), дозволяють здійснювати м'яку посадку важких об'єктів;\n- знімалися жорсткі вимоги по точності приземлення;\n- відпадала необхідність в дорогий і складною наземної інфраструктурі (в першу чергу аеродромів);\n- конструкція космічного корабля без крил і оперення у порівнянні з крилатим ОК конструктивно є більш простою і легкою при рівній міцності, має меншу омивається площа (що знижує масу теплозахисту), більш прості алгоритми управління, що в кінцевому підсумку призводить до більшої ефективності в експлуатації.\nА до головного недоліку малу дальність бічного маневру при спуску. Потрібна ж була велика, що диктувалося елементарним міркуванням: на відміну від американців з їх розкиданими по всьому світу авіабазами (а аварійні смуги для Шаттл споруджено по всьому світу, від острова Пасхи до Марокко), у нас була тільки територія СРСР - багато, але недостатньо . І тільки три смуги (на Байконурі, в Криму та у озера Ханка на Далекому Сході) ... Сісти ж на них потрібно було з будь-якого витка!\nПроблему намагалися вирішити: корпус корабля став в перетині трикутним, проте це були напівзаходи. Загалом, схема однокільовим бесхвостки з перемінної стрілкою передньої кромки крила напрошувалася, але вирішальним фактором стала не аеродинаміка. Якраз на це вплинуло положення наздоганяючих: до цього часу вигляд американської системи після багаторазових змін був, нарешті, затверджений. І спрацювало класичне, на жаль, в нашій оборонці думка: американці не дурніші, робіть, як у них!\nПроміжний варіант ОК "Буран" передбачав установку повітряно-реактивних двигунів (ВРД). Це обумовлювалося наступним: у зв'язку з тим, що всі аеродроми для посадки "Бурана" розташовані на території колишнього СРСР, протягом доби виникало досить багато витків, посадка з яких неможлива. З цієї ситуації могло бути два принципових виходу: розширити кількість аеродромів (але "Буран" створювався як військовий об'єкт, а стратегічні союзники були розташовані "компактно" до кордонів СРСР, Куба ж була занадто близька до території потенційного противника), або підвищити енергоозброєність атмосферного ділянки за рахунок установки ВРД. Конструктори вибрали другий шлях.\nНадалі (з технічних причин) від використання на штатному ОК "Буран" ТРД зрештою, відмовилися (відчувши воздушно-реактивну рухову установку в реальних атмосферних польотах літака-аналога БТС-002), однак у зв'язку з тим, що виготовлення та обладнання льотних зразків (першої серії) вже йшло повним ходом, конструктивно-силову схему планера міняти було пізно і ніші в ХЧФ під установку двигунів зашили панелями обшивки і закрили гнучким теплозахисним покриттям.\nПісля необхідних доробок, транспортування на космодром, випробувань і підготовки до старту, напружена праця десятків тисяч людей завершився тріумфом 15 листопада 1988 року.\nОсновні характеристики МКС "Енергія-Буран"\nОрбітальний корабель "Буран":\nРН "Енергія" (МКС в цілому):\nХарактеристики значення Характеристики значення\nМаксимальна стартова маса (в першому польоті), т 105 (79,4) Стартова маса МКС, т 2375\nВ т.ч .: запас окислювача (кисень), т\nзапас пального (циклин), т\nМаса ракети-носія, т 2270\nПерший ступінь (блок "А", 4 шт.), Т 1490,4\nМаса корисного вантажу, що виводиться в ОК на орбіту H = 200 км:\nз нахилом i = 50.7, т\nз нахилом i = 97, т\nзапас пального (гас РГ-1), т\nДругий ступінь (блок "Ц", 1 шт.), Т 776,2\nПосадкова маса ОК:\nзапас пального (водень), т\nДвигун блоку "А" (РД-171, 11Д521):\nтяга на рівні моря, тс\nтяга в вакуумі, тс\nпитомий імпульс на рівні моря, з\nпитомий імпульс в вакуумі, з\nМаса корисного вантажу, що повертається з орбіти в ОК:\nна етапі льотних випробувань (при наявності катапульт крісел)\nмаксимальний (без катапульт крісел)\nДвигун блоку "Ц" (4 шт.РД-0120,11Д122):\nмаксимальна (з додатковими баками), сут\nДіапазон можливих способу орбіт 50,7 ... 110\nГеометричні характеристики МКС:\nзагальна довжина, м\nмаксимальна ширина, м\nмаксимальна ширина на установнику, м\nробоча кругова, км\nпри виведенні на орбіту (максимальна)\nпри спуску в атмосферу (за номінальною траєкторії)\nГеометричні характеристики РН в цілому:\nмаксимальний поперечний розмір, м\nна гіперзвукових швидкостях\nГеометричні характеристики першого ступеня:\nдіаметр баків, м\nМаксимальна величина бічного маневру при спуску, км 1700\nГеометричні характеристики другого ступеня:\nсередня (при посадочної маси 82Т), км / год\nмаксимальна, км / год\nв першому польоті, км / год\nдіаметр баків (без теплоізоляції), м 7,75\nКратність використання (ресурс):\nперший ступінь, польотів\nдругий ступінь, польотів\nМаршовий двигун орбітального маневрування 17Д12:\nзагальна довжина, м 36,37\nв тому числі фюзеляжу, м 30,85\nширина фюзеляжу (максимальна), м 5,50\nРозмах крила, м 23,92\nвисота на стоянці, м 16,35\nшасі, база / колія, м 7,00 / 12,79\nдовжина відсіку корисного вантажу, м 18,55\nдіаметр відсіку корисного вантажу, м 4,70?\nКратність використання (ресурс), польотів 100\nБойові космічні комплекси\nВ кінці 60-х - початку 70-х років в США були розпочаті роботи з дослідження можливості використання космічного простору для ведення бойових дій в космосі і з космосу. Уряд СРСР поруч спеціальних постанов (перше вийшло в 1976 р) роботи в країні в цій області доручив кооперації організацій-розробників на чолі з НВО "Енергія". У 70-80-ті роки було проведено комплекс досліджень по визначенню можливих шляхів створення космічних засобів, здатних вирішувати завдання поразки космічних апаратів військового призначення, балістичних ракет в польоті, а також особливо важливих повітряних, морських і наземних цілей. При цьому ставилося завдання досягнення необхідних характеристик зазначених коштів на основі використання наявного на той час науково-технічного доробку з перспективою розвитку цих коштів при обмеженні за виробничими потужностями і фінансуванню. Для поразки військових космічних об'єктів були розроблені два бойових космічних апарату на єдиної конструктивної основі, оснащені різними типами бортових комплексів озброєння - лазерним і ракетним. Основою обох апаратів з'явився уніфікований службовий блок, створений на базі конструкції, службових систем і агрегатів орбітальної станції серії ДОС-7К.\nНа відміну від станції службовий блок повинен був мати істотно більші за місткістю паливні баки рухової установки для забезпечення маневрування на орбіті.\n1 - приборно-паливний відсік;\n2 - агрегатний відсік;\n3 - бортовий комплекс спеціального озброєння.\nПо виведенню космічних апаратів на орбіту передбачалося здійснювати в вантажному відсіку орбітального корабля МКС "Буран" (ракетою-носієм "Протон" на експериментальному етапі). Передбачалася дозаправка баків на орбіті за допомогою засобів, також доставляються до апаратів в ОК МКС "Буран". Для забезпечення тривалого терміну бойового чергування на орбіті і підтримання високої готовності космічних комплексів передбачалася можливість відвідування об'єктів екіпажем (дві особи до 7 діб).\nМенша маса бортового комплексу озброєння з ракетною зброєю, в порівнянні з комплексом з лазерною зброєю, дозволяла мати на борту КА більший запас палива, тому було доцільним створення системи з орбітальної угрупованням, що складається з бойових космічних апаратів, одна частина з яких оснащена лазерним, а інша - ракетною зброєю. При цьому перший тип КА повинен був застосовуватися по низькоорбітальних об'єктах, а другий - по об'єктам, розташованим на середньовисотних і геостаціонарних орбітах.\nДля поразки стартують балістичних ракет і їх головних блоків на пасивному ділянці польоту в НВО "Енергія" був розроблений проект ракети-перехоплювача космічного базування. У практиці НВО "Енергія" це була найменша, але сама енергоозброєність ракета. Досить сказати, що при стартовій масі, вимірюваної за все десятками кілограмів, ракета-перехоплювач володіла запасом характеристичної швидкості, сумірною з характеристичної швидкістю ракет, які виводять сучасні корисні навантаження на орбіту ШСЗ. Високі характеристики досягалися за рахунок застосування технічних рішень, заснованих на останніх досягненнях вітчизняної науки і техніки в області мініатюризації приладобудування. Авторською розробкою НВО "Енергія" сталаунікальна рухова установка, яка використовує нетрадиційні НЕ криогенні палива та надміцні композиційні матеріали. На початку 90-х років, у зв'язку зі зміною військово-політичної обстановки, роботи з бойових космічних комплексів в НВО "Енергія" були припинені. До робіт з бойових космічних комплексів залучалися всі тематичні підрозділи Головного конструкторського бюро і широка кооперація спеціалізованих організацій-розробників військово-промислового комплексу країни, а також провідні дослідницькі організації Міністерства оборони та Академії наук.\nДля поразки особливо важливих наземних цілей розроблялася космічна станція, основу якої становила станція серії ДОС-7К і на якій повинні були базуватися автономні модулі з бойовими блоками балістичного або планує типу. За спеціальною команді модулі відділялися від станції, за допомогою маневрування вони повинні були займати необхідне положення в космічному просторі з подальшим відділенням блоків по команді на бойове застосування. Конструкція і основні системи автономних модулів були запозичені з орбітального корабля "Буран". Як варіант бойового блоку розглядалося апарат на базі експериментальної моделі ОК "Буран" (апарати сімейства "Бор"). Військова цільова навантаження для ОК "Буран" розроблялася на підставі спеціального секретного постанови ЦК КПРС і Ради Міністрів. Про дослідження можливості створення зброї для ведення бойових дій в космосі і з космосу (1976р.)\nБойова космічна станція з ударними блоками на базі ОК "Буран"\n1 - базовий блок; 2 - центр управління бойовими блоками; 3 - багаторазовий транспортний корабель "Зоря"; 4 - модулі бойової станції з прицільними комплексами; 5 - бойові модулі (на базі фюзеляжу ОК «Буран»)\nОсь як описує застосування бойової космічної станції селі Олександрів в своїй статті "Меч, який став щитом" ( "Техніка-молоді", 4'98): "... Той же базовий модуль, як на орбітальної станції Мир, ті ж бічні ( вже не секрет, що на Спектрі, наприклад, передбачалися випробування оптичної системи виявлення ракетних пусків ... А стабілізована платформа з теле-і фотокамерами на Кристал чому не приціл?), але замість астрофізичного Кванта модуль з комплексом бойового управління. Під кулькою перехідного відсіку ще один перехідник, на якому висять подружжя е модуля (на основі Бурановские фюзеляжу) з бойовими блоками. Це, так би мовити, вихідне положення. По тривозі вони відокремлюються і розходяться на робочі орбіти, які обираються зі наступного міркування: щоб кожен блок вийшов на свою мету в той момент, коли над нею буде пролітати центр управління. Фюзеляж Бурана використовується в цьому проекті за принципом не пропадати ж добру: великі запаси палива в об'єднаній руховій установці і дуже хороша система управління дозволяють активно маневрувати на орбіті, при цьому корисний вантаж бойові бл ки знаходяться в контейнері, приховані від цікавих очей, а так само несприятливих факторів космічного польоту. Що істотно в контексті стратегічного стримування ця система зброї завдасть прицільний, хірургічний удар навіть в тому випадку, якщо буде знищено все інше. Як атомні підводні човни, вона здатна перечекати перший залп! "\nВідповідно до технічних завдань Міністерства оборони та галузевих програм в НВО "Енергія" були розроблені технічні пропозиції та ескізні проекти за рішенням конкретних задач в реальних напрямках застосування ОК "Буран". Передбачалося використовувати ОК "Буран" для транспортно-технічного обслуговування (ТТО) і ремонту орбітальних комплексів і космічних апаратів. Так, наприклад, транспортно-технічне обслуговування орбітальним кораблем "Буран" комплексу "Мир" - його дооснащення (доставка модулів, енергоустановок і ін.), Багаторазове використання модулів і устаткування (їх повернення для профілактики і ремонту), доставка на Землю результатів робіт - дозволяє істотно підвищити ефективність комплексу. Як різновиди завдання ТТО були розглянуті діагностування несправних апаратів, як на орбіті, так і після їх повернення з допомогою ОК "Буран", а також оцінка можливості їх ремонту і повторного використання. Стосовно до апаратів космічної розвідки досліджена можливість повернення двох несправних апаратів і прийняття рішень щодо їх подальшого використання. Детально опрацьовано використання ОК "Буран" для розгортання і складання великих конструкцій. Цей напрямок має принципове значення для створення космічних антен, сонячних енергоустановок і ін. Обґрунтовано експеримент з відпрацювання антени космічного радіотелескопу КРТ-30 і експериментального космічного комплексу спостереження в складі бортового модуля на ОК "Буран". Особливу роль ОК "Буран" може мати для виведення і відпрацювання на орбіті особливо дорогих КА.\nЩоб зменшити технічний ризик і запобігти значних збитків в разі втрати, наприклад, унікального апарату космічної розвідки або виходу з ладу його цільової апаратури, було запропоновано і опрацьовано рішення про створення за принципом максимальної наступності конструктивних, компонувальних і технічних рішень експериментального зразка (ЕКА), що виводиться і обслуговується по програмі відпрацювання кораблем "Буран".Таке рішення дозволяло забезпечити:\n- контроль всіх основних етапів функціонування ЕКА;\n- контроль операцій з розкриття великогабаритної антени РАС і проведення оперативного ремонту при її відмові;\n- перевірку працездатності ЕКА перед самостійним функціонуванням для гарантованого виконання завдань експерименту;\n- проведення ремонтно-відновлювальних робіт на борту ЕКА;\n- повернення на Землю особливо цінних частин ЕКА для діагностики та повторного використання.\nАналогічно досліджено використання ОК "Буран" для виведення на орбіту і відпрацювання важкої експериментальної енергоємної радіолокаційної станції 91А6-П. Незамінна роль ОК "Буран" при проведенні спеціальних досліджень, а також ряду наукових і технологічних експериментів.\nВ якості початкового етапу практичного використання ОК "Буран" для наукових досліджень планувалася постановка і проведення на його борту вже під час другого польоту експериментів по дослідженню мікроатмосфери, мікроускореній і характеристик випромінювань за допомогою наукової апаратури багаторазового використання. Цей напрямок оцінювався як дуже значний, особливо при комплексному вирішенні науково-дослідних і технічних завдань. Унікальні енергетичні можливості ОК "Буран" (до 60 кВт), рівень мікрогравітації (10-4 ... 10-5g) та інші характеристики функціонування на орбіті, а також можливість повернення і багаторазового використання обладнання дозволили організувати на борту промислове виробництво і доставку на землю біопрепаратів і напівпровідникових матеріалів високої вартості. Проектні дослідження цього напрямку на основі конкретних біоустановок ( "рекомбі-2", "Струмок-2", "Потік") і технологічних установок ( "Кратер-АГ", "Малахіт") показали доцільність його реалізації вже в ході льотних випробувань.\nВ результаті цих розробок і досліджень були розроблені принципи і науково-технічні напрями створення та експлуатації будь-яких багаторазових космічних апаратів.\nРозробкою і дослідженнями цільового застосування ОК "Буран" займалися В.Г.Аліев, Б.І.Сотніков, П.М.Воробьев, В.Ф.Садовий, А.В.Егоров, С.І.Александров, Н.А. Брюханов, В.В.Антонов, В.І.Бержатий, О.В.Мітічкін, Ю.П.Улибишев і ін.\nВ середині 60-х років минулого століття в СРСР активно розроблявся новий принцип доставки космічний кораблів ні орбіту з подальшою посадкою повертається модуля. Авіаційно-космічна транспортна система "Спіраль" - так повністю називалося дітище ОКБ ім. А. І. Мікояна - складалася з двох ступенів. Першою був гіперзвукової літак-розгонщики класу ТУ-95, другий - багаторазовий пілотований космічний літак з виділенням ракетним прискорювачем.\nЗа сформованим тоді в світовій космонавтиці думку, майбутнє багаторазових систем уявлялося райдужним. Запуск американцями ракетоплана Х-15, який досяг висоти 108 кілометрів, тільки підштовхнув наших військових до постановки завдання перед інженерами. Міконовскім конструкторам під керівництвом Гліба Лозино-Лозинського належало створити одномісний орбітальний літак масою 10 тонн, який передбачав би можливість інспекції військових об'єктів і міг сідати на спеціальні "лижі" під фюзеляжем. Пілотований запуск "Спіралі" в космос планувався на другу половину 1970-х, після чого радянська космонавтика плавно б перейшла від дорогих одноразових "Союзів" до багаторазовим орбітальним апаратам.\nАле цим планам не судилося збутися. У самий розпал роботи над "Спіраллю" Сполучені Штати, безсумнівно, обізнані про наших роботах, офіційно оголосили про початок створення своєї багаторазової системи "Спейс-Шаттл". Тактичний хід ймовірного противника приніс плоди. Вислухавши доповідь розсердженого Устинова про те, що американці готують креслення космічної вози для доставки на орбіту лазерної гармати (а значить, зоряні війни цілком можливі), Брежнєв схвалив "симетрична відповідь". Це означало згортання робіт по темі "Спіраль", в відсік якої лазер для стрільби по летять боєголовкам противника ніяк не влазив.\nНемає потреби переказувати, що сталося в країні на початку дев'яностих. Подейкують, "Енергія - Буран" стала жертвою сепаратного договору Горбачова з Бушем-ст., За яким ми припиняли багаторазову космічну програму, а американці відмовлялися від стратегічної оборонної ініціативи. Так чи інакше, другий безпілотний політ скасували, "операцію порятунку" перенесли спочатку на 1992-й, потім - на 1993-94 роки. Міністерство оборони прийняло нову військову доктрину, в яку орбітальний літак ніяк не вписувався. Одне з експериментальних виробів "Бурана" стало "розумним" атракціоном в Парку Горького (розбирати виявилося дуже дорого, а розплавляти і продавати лом за кордон в "Блискавки" не наважилися). Виріб 1.01 - "Буран", що літав в космос, - за міждержавними угодами відійшов до Казахстану і до сих пір стоїть в байконуровском ангарі. Заросла травою смуга аеродрому "Ювілейний". "Буран" більше ніколи не відірветься від землі, хоча - примітний факт - ні російський уряд, ні Росавіакосмос так і не видали офіційних розпоряджень про закриття цієї програми. Напевно, ні в кого просто рука не піднялася.\nТак що ж, цю сторінку радянської космонавтики - красиву і драматичну - слід закрити і назавжди забути? Ні. Гліб Лозино-Лозинський встиг почати ще одну - третю за рахунком - спробу створення багаторазової авіаційно-космічної системи, подальший розвиток ідеї "Спіралі". Назвали її за першими літерами цих слів - МАКС.\nМАКС - це літаючий космодром АН-225 "Мрія", з якого орбітальний літак в повітрі самостійно стартує в космос. Тут використано дуже багато з того, що було знайдено при створенні "Спіралі" і "Бурана", а головне достоїнство - неймовірна дешевизна доставки вантажу на орбіту. У порівнянні з нинішніми "Шатлами" грошей можна витратити в 20-50 разів менше! При цьому, зауважте, американці нині не доставляють важкі вантажі на Міжнародну космічну станцію, вважаючи за краще використовувати для цих цілей старі добрі "Союзи". Економлять!\nЗвичайно, США паралельно працюють над своїм аналогом МАКС. Незважаючи на те, що в Росії державне фінансування цієї програми. Майже відсутня, за останні п'ять років обидві космічні наддержави просунулися в цьому напрямку приблизно однаково. У нас вже є один літак "Мрія", ще один будується на Україні. Виготовлений паливний бак для орбітального літака, а сам повертається літак виконаний в полноразмерном металевому макеті.\nАвіаційно-космічні фахівці вважають, що Гліб Лозино-Лозинський двічі - з "Спіраллю" і "Бураном" - випереджав час, і не його вина, а біда політичного керівництва, що обидві ці програми обривалися на півдорозі. Тепер Росії завдяки колишньому генеральному конструктору "Блискавки" втретє випав шанс не відпустити конкурентів у створенні багаторазових повертаються космічних систем далеко вперед. Мабуть, використання цього шансу стане кращою пам'яттю Глібу Євгеновичу.\n"Буран", під ред.члена-корр.РАН Ю.П.Семенова, М.: Машинобудування, 1995 р .;\nЖурнал "Новини Космонавтики", М.: Відеокосмос, 1994-1998гг. (Зокрема, 11/152 1997, матеріали про "Скіф-ДМ");\n"Космонавтика", енциклопедія, М.: Радянська енциклопедія, 1985р .;\n"Авіаційно-космічні системи", збірник статей під ред. Г.Е.Лозино-Лозинського і А.Г.Братухіна, М.: Изд-во МАІ, 1997 р .;\nЗбірник статей під ред. Г.Е.Лозино-Лозинського і А.Г.Братухіна, М.: Изд-во МАІ, 1997 р .;\n"Ракетно-космічна корпорація ЕНЕРГІЯ імені С.П.Корольова", Менонсовполіграф, 1996р .;\nСтаття С.Александрова в журналі "Техніка-молоді" 1998р.


У Харкові врятованому від сепаратистів прапору визначили почесне місце, - Світлична - Останні новини Харкова. Найголовніші події міста Харкова і області.\nУ Харкові врятованому від сепаратистів прапору визначили почесне місце, - Світлична\nУ будівлі Харківської ОДА розмістили врятований від сепаратистів Державний Прапор України\n17 жовтня 2016 14:10\nЯк передає Depo.Харків, про це на своїй сторінці у "Фейсбук" написала голова Харківської ОДА Юлія Світлична.\n"Як і доручив Президент України, Державний Прапор буде зберігатися на особливому місці в Харківській ОДА - у залі для переговорів з міжнародними організаціями та офіційними делегаціями", - наголосила Світлична.\nЯк повідомляв Depo.Харків, у суботу, 15 жовтня, Порошенко разом із бійцями АТО та керівництвом області відкрив у будівлі Харківської ОДА меморіальну дошку на честь бійців вінницького "Ягуара", які 8 квітня 2014 року звільнили приміщення від проросійських сепаратистів.\nПід час церемонії відкриття президенту вручили прапор, який був врятований від сепаратистів із будівлі Харківської ОДА. Порошенко наголосив, що вважатиме за честь мати цей прапор у своєму робочому кабінеті, однак зауважив, що справедливіше буде, якщо цей стяг повернеться до Харкова.\nМітки: порошенко, Харків, прапор, Світлична


Пояснювальна записка Комплексна програма подолання дитячої безпритульності і бездоглядності в Заставнівському районі у 2011 році (далі Комплексна програма)\nКомплексна програма подолання дитячої безпритульності і бездоглядності в Заставнівському районі у 2011 році (далі – Комплексна програма) спрямована на усунення причин, які призводять до виникнення такого явища, як дитяча безпритульність і бездоглядність, поширення соціального сирітства дітей, порушення прав дитини.\nЗокрема, до основних причин, що зумовлюють дитячу безпритульність і бездоглядність, слід віднести такі:\n– неспроможність батьків утримувати дітей, відсутність у них житла;\n– перебування дітей під опікою матеріально неспроможних родичів (бабусь, дідусів);\n– експлуатація батьками праці дітей, що призводить до послаблення будь-якої мотивації до продовження навчання;\n– нездатність державної інтернатної системи забезпечити соціалізацію вихованців з урахуванням їх потреб та умов розвитку суспільства;\n– низька результативність роботи органів опіки та піклування, недосконала система виявлення неблагополучних сімей.\nОдним з напрямів подолання сирітства є створення та поширення форм сімейного виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.\nМета цієї Комплексної програми полягає у подоланні дитячої безпритульності і бездоглядності, запобіганні сирітству, створенні умов для всебічного розвитку та виховання дітей.\nДля досягнення мети Комплексної програми необхідно:\n– розробити і запровадити ефективні форми роботи з дітьми та їх біологічними батьками з метою усунення причин безпритульності і бездоглядності;\n– реалізувати право дітей на сімейне виховання, насамперед біологічними батьками або в прийомній сім’ї, дитячому будинку сімейного типу;\n– покращити роботу органів опіки і піклування щодо захисту прав дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, спрямувати їх діяльність з урахуванням пріоритетності впровадження сімейних форм влаштування дітей;\n– поліпшити фінансове та матеріально-технічне забезпечення прийомних сімей, а якщо будуть створені, то дитячих будинків сімейного типу;\n– забезпечити ведення єдиної інформаційної системи обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.\nКомплексна програма розрахована на 1 рік з 1 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року.\n– розроблення та запровадження ефективних форм роботи з профілактики дитячої безпритульності і бездоглядності, виявлення на ранній стадії сімей, які неспроможні або не бажають виконувати виховні функції, та забезпечення захисту прав дітей, які виховуються в таких сім’ях;\n– застосування ефективних форм соціальної підтримки дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах;\n– ведення єдиного електронного банку даних про дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування;\n– запровадження ефективних форм і методів роботи з дітьми, які перебувають у закладах соціального захисту.\nУ результаті виконання Комплексної програми передбачається забезпечити:\n– зменшення кількості безпритульних і бездоглядних дітей (станом на 01.01.2011 кількість сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах – 29, в них дітей –64);\n– проведення реабілітаційної роботи з біологічними батьками дітей;\n– надання комплексної допомоги сім’ям з дітьми, зокрема сприяння працевлаштуванню батьків, отриманню державної допомоги.\nФінансове забезпечення виконання Комплексної програми здійснюється в межах видатків, передбачених на відповідну мету у районному бюджеті, а також за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством.\nу справах дітей Юрчук В.М.


Свалява - сайт міста :: Жителі Свалявщини! Вчіть англійську мову бо вона буде на рівні з українською\nЖителі Свалявщини! Вчіть англійську мову бо вона буде на рівні з українською\nПрезидент України Петро Порошенко запропонував, щоб в Україні з’явилася друга робоча мова, крім української, і нею мала б бути англійська.\nЦей приклад варто взяти з Києво-Могилянської академії, яка першою в Україні впровадила ці дві робочі мови, сказав голова держави, виступаючи на урочистостях із нагоди 400-ліття Києво-Могилянської академії, що нині має статус Національного університету.\nВін також додав, що наступного року ініціатива Go Global має бути підтримана всіма, наводить його слова прес-служба президента.\nЦя ініціатива, яку затвердила Національна рада реформ, є національною програмою вивчення та популяризації в Україні іноземних мов, у першу чергу англійської.\nПетро Порошенко вже виступав на підтримку цієї ініціативи, заявляючи, зокрема, що володіння англійською мовою має стати визначальним критерієм при прийнятті на державну службу і що наступний 2016 рік буде оголошений в Україні роком англійської мови.\nПри цьому майже тиждень тому Міністерство освіти та науки України повідомило, що під час наступної вступної кампанії 2016 року в рамках Зовнішнього незалежного оцінювання знань буде скасоване досі обов’язкове тестування з іноземної мови.


Пішов за життєвий обрій Олександр Сальников - Федерація баскетболу України\nНа 69-му році життя перестало битися серце видатного українського баскетболіста Олександра Сальникова. Він був одним з найсильніших снайперів українського, радянського, європейського баскетболу 70-х – 80-х років.\nВболівальники і досі згадують його феноменальні кидки здалеку. 1977 року у матчі чемпіонату СРСР Будівельник – Динамо Тбілісі у Києві гравець господарів Сальников набрав 66 очок. Це досягнення зафіксували, як своєрідний рекорд Радянського Союзу, який так ніхто і не перевершив.\nВ одній з перших ігор чемпіонату СРСР-1974 ленінградський «Спартак» грав з киянами. Будівельник переміг з перевагою в одне очко. Сальников набрав 32. Останній, вирішальний для команди м’яч він закинув за секунду до сирени, перегравши під кошиком олімпійського чемпіона Бєлова. За перебігом подій у матчі уважно стежив з трибун головний тренер збірної СРСР Кондрашин і вже не мислив відтоді складу збірної без Олександра. Сальников не забарився віддячити вже на найближчому Чемпіонаті світу у Сан-Хуані. Останній ігровий день, кульмінація змагань – матч США – СРСР. Того вечора Сальникову вдавалося усе – як наслідок 36 набраних! Українця визнають найкращим гравцем чемпіонату, американці нагороджують епітетами «ракета» та «пікіруючий бомбардувальник». Вражені його талантом менреджери з НБА запропонували хлопцю контракт на 2 млн доларів, той, ясна річ, відмовляється – я лікар, баскетбол – хобі. Хіба могла бути відповідь іншою за тих часів?\nПісля завершення кар’єри Сальников деякий час працював у Лівані. Згодом його бейрутська команда виборола титул чемпіонів тієї країни.\nНаприкінці 90-х він повернувся до Києва. Долучався до різних баскетбольних проектів в Україні.\nФедерація Баскетболу України висловлює щире співчуття близьким та рідним Олександра Сальникова. Пам’ять про нього назавжди залишиться у серцях шанувальників його таланту.\nЗаслужений майстер спорту СРСР, дворазовий бронзовий призер Олімпійських Ігор, чемпіон світу, дворазовий чемпіон Європи… Олександр Петрович Сальников – земля Вам пухом.


Анна Прокопенко: "Грати за Динамо - це великий виклик"\nАнна Прокопенко: «Грати за Динамо — це великий виклик»\n20/10/2021 Ruslan Travkin 0 Комментариев Анна Прокопенко, Жіночий футбол, Перша ліга жінки, ФК Динамо жінки\nОфіційний сайт Динамо взяв інтерв’ю в гравчині жіночої команди «біло-синіх» Анни Прокопенко.\n«Безпосередньо великим футболом я почала займатися півроку тому. До цього 20 років грала у футзал. У дитинстві я була дуже активною, відвідувала різні секції, але надовго затрималася тільки в футзалі. Скажімо так: моє становлення як гравчині сталося в команді Біличанка-НПУ, під керівництвом головного тренера Колка Володимира Васильовича.\nЯк потрапила в Динамо? Навесні цього року я шукала варіанти розвитку кар’єри. Віка Соломаха, з якою ми разом грали в одному клубі, запропонувала спробувати себе у футболі. І ось я тут. Щодо відбору, тут все стандартно: приходиш — тренуєшся, а далі тренер вирішує, підходиш ти чи ні. Підійшла.\nНапевно, найскладніша адаптація проходила з бутсами. Дуже незвично було спочатку. В принципі, місяця передсезонної підготовки цілком вистачило, щоб переключитися.\nістяк команди заснований на базі Олімпійського коледжу ім. Піддубного, по суті і притирок не було, дівчатка давно вже разом тренуються. Колектив хороший, дружний, це і створює сприятливий мікроклімат у команді, що потім переноситься і на футбольне поле.\nВиступи за Динамо для мене це свого роду і виклик, і стимул. Виклик полягає в тому, що я прийшла з іншого виду спорту. Специфіка гри у великий футбол і футзал разюче відрізняється, доводиться перебудовуватися, вникати в тонкощі футболу. Але є і стимул — відповідати статусу гравця Динамо«, — сказала вона.\n← Previous «После второго гола мы позволили им слишком много»: игрок Шахтера — о поражении от Реала\nNext → Официально: Стив Брюс уволен из Ньюкасла\nШахтар оголосив про підписання 16-річної футболістки


“Армія гномів”: Заступник Філатова розповів, як до Дніпра звозять полонених окупантів – Дніро News\n“Армія гномів”: Заступник Філатова розповів, як до Дніпра звозять полонених окупантів\n20.03.2022 by administrator\nЗаступник міського голови Дніпра Михайло Лисенко розповів, як до Дніпра звозять полонених з Харківщини, Херсонщини і Запоріжжя.\n“Їх привозять до СІЗО міста Дніпро. Я був присутній під час етапування. Видовище страшне. Обірвані, голодні, смердючі. Судячи з їхнього зовнішнього вигляду, останній раз вони приймали душ і прали одяг ще на день народження Путіна. Здебільшого це були незрозумілі удмурти та сумнівні якути. Коли я їх побачив, то не повірив своїм очам. Причому всі вони маленького зросту – армія гномів”, – сказав Лисенко в ефірі телеканалу “Дніпро ТБ”, передає Depo.Дніпро.\nЗараз вирішується питання про їхнє подальше етапування, оскільки вони тут нікому не потрібні і їх треба годувати. Але ми цивілізована країна і жорстко дотримуємося Женевської конвенції. У нас усі військовополнені перебувають у гідних умовах.\nНагадаємо, Лисенко розповів, як у Дніпрі вирили могилу для Путіна.\nНазадПрив’язали і виховували лозиною: На Дніпропетровщині рятувальники покарали палія трави (ФОТО)\nВпередПрокуратура Дніпропетровщини показала наслідки обстрілу “Градами” села у Криворізькому районі (ФОТО)


Які у вас зарплатні рамки на цю вакансію? – Порекрутимо, га?\nЯ не люблю це питання. Може тому, що мені зазвичай припадає працювати з доволі специфічними посадами – то архітектор, то тім лід, то перша людина на новому проекті, а тому замовник зазвичай каже: “Мені зараз важливо знайти гарного фахівця. Гроші – не суттєво, але, все ж, бажано, щоб було не занадто вище ринку.” А замовник – новий. І сильно ти з ним не посперечаєшся, бо це ж ти ринок знаєш, а не він, правда ж?\nТак, у мене бувають вакансії і з конкретними цифрами зарплат, і я дуже люблю, коли ці цифри. Коли не треба танцювати з бубном, бо кандидати чомусь думають, що я обов’язково хочу їх надурити й виторгувати нижчу зарплату (так, наче вони на ту нижчу зарплату підуть – ага, чекай). Коли є конкретні рамки ти їх наводиш і кажеш: ось такі цифри, вони Вам пасують? А далі вже – так-так, ні-ні.\nАле частіше цих рамок немає, і ти змушений орієнтуватися на ті суми, які вказували кандидати, що вже були на співбесідах на цю вакансію. І от новий фахівець питає:\n– Які у Вас зарплатні рамки?\nЙ отут постає дилема, бо в тебе їх просто може не бути. “Орієнтуйся по ринку,” – казали вони. “Але ми готові розглянути всіх,” – запевняли вони.\nІ от ти називаєш цифри, але уточнюєш “але це не остаточні суми, я б хотів почути Ваші очікування, якщо ці рамки Вас не влаштовують.” Кандидат, такий: “Та нє, мені це не підходить. Змушений відмовитися від Вашої пропозиції.” А ти такий: “Так я ж сказав, що це – не остаточні цифри. То які у Вас очікування?”\nАле момент вже втрачено, і фахівець продовжує відмовлятися або віднікуватися. І от цього я відверто не розумію. Ми ж усі дорослі люди, скажи скільки, і я з цією цифрою піду до клієнта або до керівництва – і там уже буде видно.\nЯ розумію, що в нашій професії вистачає недобросовісних наймарів (про недобросовісних кандидатів ми ж чуємо набагато менше, правда ж?), що рівень довіри такий собі. І в мене немає рішення цієї проблеми.\nЯ можу тільки написати про свій досвід і свою точку зору.\nКоли торгуєшся, як бог


91% міських рад Чернівецької області порушують закон «Про Доступ до інформації» - 0372.ua\n10 з 11 сайтів міських рад Чернівецької області не містять достатньо контактної інформації на офіційному сайті за вимогами Закону України "Про доступ до публічної інформації" . Це результати моніторингу Центру політичних студій та аналітики (Київ).\nДослідники інформують про те, що Вижницька, Герцаївська, Кіцманьська та Хотинська міські ради взагалі не мають офіційного сайту, тобто 4 з 11, або 36% від загальної кількості рад. Окрім цього, Вашківецька, Новодністровська та Сторожинецька міські ради не вказують на веб-сайтах свої поштові адреси. Лише Новодністровська міська рада її надала.\nІнші сайти місцевих рад мають неповну інформацію про контактний телефон, а у Застанівської та Новодністровської міських рад на інтернет-сторінках відсутні коди міст, що теж є порушенням правил.\nПри бажанні буковинці не зможуть зробити запит на публічну інформацію, оскільки уся необхідна контактна інформація для запитів на публічну інформацію є лише на сайті Сокирянської міської ради.\nНагадуємо, що Закон "Про доступ до публічної інформації" набрав чинності ще 9 травня 2011 року. Владні структури мали 4 роки для того, щоб узгодити роботу сайтів та наповнити їх інформацією.\nчернівецька область дослідження центр політичних студій ради


Жертви домашнього насилля - скільки їх і який захист для них планує держава — Ексклюзив ТСН — tsn.ua\nТорік кількість звернень щодо домашнього насильства виросла більше ніж на половину порівняно з 2019 роком.\nТорік жертвами домашнього насильства офіційно стали понад двісті тисяч українців. Справжнє число потерпілих значно більше, бо частина тиранію замовчує, а частина - не знає, кому про неї сказати. Щоб їм допомогти, у Міністерстві внутрішніх справ створили онлайн-карту з усіма необхідними службами.\nПро те, як іще держава планує захистити тих, хто опинився під одним дахом із катом - 16 червня йдеться в сюжеті ТСН.19:30.\nІз нареченим Ніна була разом два роки. Чверть із них провела під кулаками.\n"Спочатку це були синці, ляпаси", - розповідає жінка.\nСпершу вона мовчала й вибачала, але коли терпець увірвався - вирішила виставити його за двері.\n"Він мене побив дуже сильно. Це вже було середньої тяжкості. Зокрема переломи двох ребер нижніх", - пригадує Ніна.\nДва дні після того кривдник не випускав її з квартири. Та щойно вона змогла вийти, твердо вирішила: хай там що, але він за це відповість. Спершу - каже - слідчі були не надто активні. Грошей на адвоката не мала. Але минуло вже 9 місяців - і вона таки змогла довести цю справу до суду. Тепер Ніна допомагає іншим жінкам розірвати коло насилля.\n"Чим більше ти це пробачаєш людині, тим більше вона собі це дозволяє", - упевнена жінка.\nТорік кількість звернень щодо домашнього насильства виросла більше ніж на половину порівняно з 2019 роком. Карантин буквально позачиняв жертв під одним дахом із кривдником. До кого бігти, щоб себе захистити? У Міністерстві внутрішніх справ розробили й уже сьогодні представили спеціальну онлайн-карту.\nЩоб її відкрити, потрібно зайти на сайт МВС. Далі - відкрити портал протидія домашньому насильству. Уже тут прогорнути вниз і знайти найближче відділення поліції, лікарню або центр безкоштовної правової допомоги.\nЗазначається, що людина, яка буде користуватися цим сервісом, зможе прокласти самий оптимальний і зручний маршрут до тих служб допомоги, які їй будуть потрібні і дізнатися часи роботи і телефони.\nСкладніша ситуація в селах і маленьких містах. Такі служби від осель потерпілих можуть бути за десятки, а то й сотню кілометрів. І їм звідти виїхати нелегко. І до них не дуже хтось поспішає.\nУ майбутньому для жертв домашнього насильства планують розробити окремий мобільний додаток. А ще зробити так, щоби поліцію можна було викликати не лише дзвінком, а й смс-повідомленням. Але Ніна каже - їй би це не допомогло. Бо її кривдник спершу забирав телефон, а потім - починав бити.\nЧому удвічі зросла кількість випадків домашнього насилля та як йому протидіяти: поради від психотерапевта Олега Чабана.\n25 червня 21:21


У Харкові відбудеться XIIІ Міжнародна науково-практична конференція «Фізична культура, спорт і здоров'я»\n04 грудня 2013 | 17:49\n5-6 грудня на базі Харківської державної академії фізичної культури відбудеться XIIІ Міжнародна науково-практична конференція «Фізична культура, спорт і здоров'я». У конференції візьмуть участь відомі вчені з 5-ти країн світу. Проведення заходу спрямоване на визначення перспективи інноваційного розвитку сфери фізичної культури і спорту; розвиток в регіоні нових форм олімпійського руху, спортивної роботи з підростаючим поколінням (з урахуванням досвіду інших країн); стимулювання розвитку інтелектуальних видів спорту, а також вдосконалення науково-методичного супроводу підготовки харківських олімпійців.\nНайважливішим питанням конференції буде організація масштабних спортивних подій регіонального рівня в рамках реалізації програми співробітництва між Департаментом у справах молоді та спорту ХОДА та Харківської державної академії фізичної культури, а також інноваційних форм розвитку фізкультурної роботи зі шкільною молоддю Харківської області, проведення перших Всеукраїнських інтелектуальних ігор і т.д.\nПрес-конференція для представників ЗМІ відбудеться 5 грудня о 13:00. Прес-конференція та інші заходи відбудуться у приміщенні ХГАФК за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 99 (ауд. 321 і 228)\nДодаткову інформацію про прес-конференцію можна отримати за телефоном: ( 067 ) 756-65-52, ( 067 ) 775-72-78.


На дорогах Вінниччини “поцілувались” два “ВАЗи”, а “Тойота” врізалась в дерево | Новости\nНа дорогах Вінниччини “поцілувались” два “ВАЗи”, а “Тойота” врізалась в дерево\n19 жовтня у Вінниці та Вінницькому районі стались дорожньо-транспортні пригоди з потерпілими, - про це повідомляє прес-служба УМВС України у Вінницькії області.\nБлизько 15 години по вулиці Немирівське шосе 38-річний водій автомобіля«Toyota Corolla» з’їхав з дороги та зіткнувся з деревом. В результаті автопригоди постраждав водій та його 34-річна пасажирка. З тілесними ушкодженнями жінка госпіталізована до хірургічного відділення міської лікарні.\nЦього ж дня у Вінниці близько 13.00 години на перехресті вулиць Привокзальна-Островського 31-річний водій автомобіля «ВАЗ 2110» допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21063», який, рухаючись попереду, зупинився на забороняючий сигнал світлофора.\nВ результаті автопригоди тілесні ушкодження отримала 32-річна пасажирка «ВАЗ 21063».\nЗа цими фактами відкриті кримінальні провадження за ч.1 ст. 286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами). Статтеюпередбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до 3-х років з позбавленням права керувати транспортними засобами на такий самий строк.


≡ Лосини чоловічі • Купити в Києві, Україні • Інтернет-магазин Епіцентр\nЛосини Jordan M J DF AIR 3/4 TIGHT CZ4796-010 р.S чорний\nЛосини Under Armour UA HG Armour Leggings 1361586-001 р.S/M чорний\nЛосини Under Armour UA HG Armour Leggings 1361586-001 р.M чорний\nЛосини Under Armour UA CG Armour Leggings 1366075-001 р.S/M чорний\nШтани 4F H4Z20-SPMF010-20S р.M чорний\nЛосини MAMMUT Sertig Tights 1022-00560-0001 р.L чорний\nЛосини Under Armour HG ARMOUR 2.0 LEGGING 1289577-001 р.L чорний\nЛосини Tommy Hilfiger MESH LEGGING S20S200232401 р.L темно-синій\n2 298 - 1269 ₴\nдля фітнесу жіночі Nike чоловічі для фітнесу Adidas для бігу чоловічі для бігу жіночі жіночі для фітнесу Nike жіночі\nВідгуки: Лосини чоловічі\nВирішили купити Лосини чоловічі?\nВ інтернет-магазині Епіцентр представлений широкий асортимент Лосини чоловічі . За шуканою характеристикою на сайті Ви знайдете 434 товарів, і їх кількість поступово збільшується. У кожній картці товарів зібрані якісні фото, відгуки від покупців, а також усі необхідні технічні характеристики для правильного вибору. Вигідний прайс на Лосини чоловічі діє завдяки завжди актуальним акціям і знижкам, зокрема і на абсолютно нові моделі 2021 року. Реальна вартість від 60 до 4998 грн. Також є можливість покупки в кредит або розстрочку. Якщо у Вас виникнуть питання, їх допоможуть вирішити наші кваліфіковані фахівці. Після оплати Ви зможете забрати товар безкоштовним самовивозом у центрі обслуговування покупців у Києві або в одному з 32 міст України. Також можна оформити доставку в будь-яке місто через «Нова Пошта» або «Міст Експрес».\nЦіни на Лосини чоловічі\nЛосини Jordan M J DF AIR 3/4 TIGHT CZ4796-010 р.S чорний 1398.00 ₴\nЛосини Nike M NK DF CHLLGR TIGHT CZ8830-010 р.M чорний 1797.00 ₴\nЛосини Under Armour UA HG Armour Leggings 1361586-001 р.S/M чорний 1389.00 ₴\nЛосини Under Armour UA HG Armour Leggings 1361586-001 р.M чорний 1389.00 ₴\nЛосини чоловічі Запитання та відповіді\n→ Які бренди купують в групі Лосини чоловічі?\n→ Які недорогі товари в групі Лосини чоловічі?\n→ Які товари купити в 2021 році в групі Лосини чоловічі?\n→ Товари з безкоштовним самовивозом в групі Лосини чоловічі?\n→ Де купити Лосини чоловічі?\nВи можете купити Лосини чоловічі в Епіцентрі онлайн і торговельних центрах:


Свято його Величності спорту в Гребінці - Спорт - Новини Гребінки: Свіжі Гребінківські новини та події на Grebenka.com\nРозвивалися різні види спорту - легка атлетика, волейбол, гандбол, футбол. Були тренери - ентузіасти; юні фізкультурники, вистачало і вболівальників. Стадіон ніколи не стояв пусткою, адже гребінківці люблять спорт і підтримують його. Тож і змогли побудувати унікальний спортивний комплекс у місті: спортзал, легкоатлетичний манеж, стадіон.\n8 вересня - у День фізичної культури і спорту, спортсмени, тренери, вболівальники зібралися на урочисте шикування біля легкоатлетичного манежу. Відкрив свято начальник відділу у справах сім'ї, молоді і спорту райдержадміністрації Юрій Копилов.\nВін привітав присутніх зі святом, коротко розповів про історію розвитку спорту на Гребінківщині, побажав учасникам змагань успіхів і перемог. Привітав фізкультурників також перший заступник голови райдержадміністрації Василь Пісня. А наш земляк, спортивний коментатор, заслужений журналіст України Сергій Савелій побажав землякам - гребінківцям на такій чудовій спортивній базі обов'язково виховати олімпійського призера.\nЮрій Копилов вручив спортсменам дипломи, грамоти та подарунки. Дипломом Олімпійського спорткомітету відзначена тележурналістка і спортсменка Тетяна Жила за фільм «Грай, як ми» у конкурсі спортивних телепрограм «Світ спорту».\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: В Гребінці відкрили музей спортивної слави\nГрамоти отримали Віталій Кіприк, Сергій Плішаков, Дмитро Кохно, Олена Тарасюк, Олександр Линовицький, ветеран спорту Ніна Мокроусова, призи отримали переможці та призери змагань з футболу.\nА потім начальник відділу з питань сім'ї, молоді та спорту РДА запросив усіх присутніх на відкриття музею історії розвитку спорту Гребінківіцини, який розташований у приміщенні легкоатлетичного манежу.\nПраво перерізати червону стрічку було надано першому заступнику голови РДА Василю Пісні. Першу екскурсію музеєм провів Юрій Копилов. Він розповів, що музей створювався за сприяння районної ради та райдержадміністрації, які виділили на нього 12 тисяч гривень.\nГребінківці зносили спортивний інвентар колишніх часів, унікальні фотографії, дипломи, медалі, кубки. Знайшли своє місце і нагороди, вимпели та акредитації спортивного коментатора Сергія Савелія, який коментував спортивні змагання на 10 Олімпадах, за що на останній Олімпіаді у Лондоні отримав нагороду.\nфотографії на стендах розповідають про розвиток фізичної культури і спорту в Гребінківському районі, починаючи з 1938 року, 50-і, 60-і, 70-і, 80-і, 90-і, 2000-і роки.\nЄ тут цікаві, оригінальні і унікальні експонати. Ось, наприклад, останній лист з фронту молодшого з трьох братів Кулаксузянів, де він передає привіт усім членам футбольної команди, де грав і сам. А юні спортсмени зупинялися перед експонатом "Ковзани "Снігурі" повоєнного періоду", адже ці ковзани прикручені на звичайні биті валянки.\nОтож, залрошуємо усіх небайдужих до спорту відвідати новий музей і отримати незабутні враження. .\nА потім відбувалися спортивні змагання, була безкомпромісна боротьба, пристрасті і емоції, перемоги і поразки. Бо це і є його Величність Спорт.\nАрхів новин: 2012 » Вересень » 16\nКатегорія: Спорт | Переглядів: 1260 | Коментарів: 0\nВсе про: Гребінківщина, вболівальники, стадіон, Гребінка, ковзани, Сергій Савелій, спорт, Юрій Копилов, снігурі, Спорткомплекс


Тимошенко написала листа з СІЗО\n10 квітня 2021, Київ 22:24\n05 жовтня 2011, 18:12\nКолишній прем’єр Юлія Тимошенко написала своїм прихильникам послання з Лук’янівського СІЗО, в якому закликала українців до єднання. Текст послання викладений на сторінці лідери «Батьківщини» у Facebook.\n«Це час, коли нам, як ніколи, потрібно триматися разом. Кожне слово підтримки, кожне вірне плече, кожна спільна перемога – на вагу золота. Відвага і єдність чесних людей – це те, чого боїться кожен диктатор, це те, що змітає режими», – написала Тимошенко.\nЮлія Тимошенко також наголосила, що Україна нині стоїть перед вибором: «світло чи тьма». «Ніч найтемніша перед світанком. Світанок для України близько, і він наближається нашими спільними силами», – йдеться у посланні колишнього прем’єра.\n5 жовтня минає два місяці з дня арешту Юлії Тимошенко. Очікується, що вирок у справі щодо газових контрактів суд оголосить 11 жовтня.


Іде до нас коляда! – IERS\nІде до нас коляда!\nЗалишити коментар\t/ НАШІ НОВИНИ / 06.01.2022 06.01.2022\nУлюблене свято закарпатців – Різдво Христове, невід’ємною частиною якого є колядування. Особливо різноманітне воно у гірських селах.\n«Іноді сусідні населені пункти на Верховині можуть мати різні пісні і традиції, пов’язані з колядою. В усякому разі, Різдво Христове яскраво відображає відданість горян усьому, що, наче дорогий скарб, прийшло з минулого. Міцно тримається традиція гуртів колядників, які ходять від хати до хати, прославляючи піснями народження Ісуса. Побутує багато різдвяних колядок, зокрема й з екологічними мотивами. А є колядки, які ще не зафіксовані письмово фольклористами, тож у цій царині на них чекає ще чимало роботи. Ми також до неї долучимось: плануємо видати збірник колядок про відповідальність за творіння», – каже директор Інституту еколого-релігійних студій Олександр Бокотей.\nСьогодні, у переддень Різдва Христового, розповідаємо нашим читачам про те, як готуються до коляди в одному з найбільш високогірних сіл України – Синевирській Поляні.\nУ цьому населеному пункті щороку на Різдво ходить кілька десятків гуртів колядників. Тут, як ніде інде, бережуть традиції великого свята. Колядувати ходять і великі, і малі. Їхні гурти можна поділити на три види: гурт малих колядників; пастирі; церковна коляда.\nПерші формуються школярами 1 – 4 класів. Діти, часто без допомоги дорослих, готуються до колядування. Передусім, майструють шестикутну зірку, яку потім обклеюють всілякими прикрасами. Зірка, що крутиться – невід’ємний атрибут усіх гуртів. Коли він готовий, діти збираються вдома в одного з членів гурту і проводять репетицію різдвяних пісень, яких вони навчені ще з раннього дитинства.\nПастирі – колядники віком від 12 до 17 років. Такий гурт складається з п’яти осіб; кожен має свою роль. Вони демонструють своєрідну театралізовану дію, дійовими особами якої є три пастирі, дід та чорт. Перший пастир, під час колядування, крутить зіркою, а другий та третій – тримають однометрові дерев’яні хрести з дзвіночками. Поверх теплого одягу вони одягають вишивану сорочку, а на голові конусоподібна шапка з картону, обклеєна всілякими прикрасами у формі шестикутних зірок, півмісяців, хрестів. Дід – колядник з наклеєною бородою, одягнутий у вівчарську гуню; в руках палиця. Чорт – член гурту з рогатою маскою нечистої сили. Ця дійова особа одягається в чорний одяг, а в руках – дерев’яні вила. Театралізована дія пастирів полягає у тому, що, крім співу колядок, між членами гурту відбувається розмова про народження Спасителя. У розповідь про добру новину втручається чорт, який і спричиняє конфлікт, однак, усе закінчується тим, що нечисту силу виганяють, а праведні пастирі з дідом продовжують співати різдвяні колядки.\nГурт церковних колядників – це люди, яких місцева церковна громада уповноважила нести добру новину про Різдво Христове. Члени гурту, переважно, дорослі, які співають під супровід баяну. Незамінним атрибутом цих колядників, окрім шестикутної зірки, є вефлієм – невеличкий, гарно прикрашений будиночок, який носять від хати до хати. Він символізує місто народження Ісуса.\nЧленами гуртів колядників є, переважно, хлопці, рідше – дівчата. Колядникам раді в кожній хаті. Їх чекають з нетерпінням, а за спів і добрі побажання, згідно усталеної традиції, їх нагороджують певною сумою грошей. Збережені традиції і обряди примножують радість чудового релігійного свята Різдва.


Завтра Комітет ВР розгляне питання відставки Авакова, - нардеп\n20 Грудня 2016 23:16\nКомітет з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності завтра розгляне проект постанови про відставку міністра внутрішніх справ України Арсена Авакова. Про це на своїй сторінці у Facebook 12 грудня повідомив народний депутат Ігор Луценко.\n"Комітет з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності у середу, 21 грудня, розгляне проект постанови про відставку міністра внутрішніх справ Арсена Авакова. Початок о 15:00", — йдеться у дописі.\nНещодавно депутат ВР попередніх скликань Тарас Чорновіл заявляв, що очікувати відставки Авакова, у зв'язку з трагедією під час спецоперації у Княжичах, не треба.\nКерівництво НБУ перевірять на причетність до виведення за кордон мільярдів 3 Квітня 2017 07:00\nПлан Путіна в Україні реалізує Порошенко, - дисидент Хмара 1 Травня 2016 14:44\nСуд заарештував підозрюваного у вбивстві майданівця 29 Липня 2017 21:21\nВикрадення активістів Євромайдану: обвинувачений Волков отримав 9 років тюрми 16 Квітня 2021 22:33\n----- Показати IP 20 Грудня 2016 23:55\nДавно пора !!! Але спочатку треба було зняти депутатську недоторканість!!!\nПрівет Показати IP 21 Грудня 2016 00:07\nВсі по трохи роблять ноги! Залишиться народ , селфі копи і ДОЛГИ\nПерехожий Показати IP 21 Грудня 2016 00:18\nНіхто його не "відставить". Зручний для влади тіпок.\nМихайло Показати IP 21 Грудня 2016 08:24\nС** з конфіскацією майна посадити\nСток Показати IP 21 Грудня 2016 08:52\nЙого не тільки у відставку а з країни гнати треба поробили себе Українцями.\nВася Показати IP 21 Грудня 2016 09:01\nВЖЕ ЯКИЙ РАЗ???\nдо 20 грудня Показати IP 21 Грудня 2016 17:47\nвін міністр а не депутат((((


Вибух в Донецьку забрав життя двох чоловікHack-news | Hack-news\nвересня 12, 2016 folikolk Коментування вимкнено\nЧисло загиблих в результаті вибуху в Донецьку виросли до двох чоловік. У будівлі адміністрації злетів у повітря автомобіль глави проголошеної Донецької республіки Дениса Пушилина. Смертельне поранення отримав його помічник, постраждали декілька випадкових перехожих. Самого Пушилина в машині у цей момент не було.\nРаніше повідомлялося, що в результаті події постраждали сім чоловік. Усі вони знаходилися недалеко від місця вибуху. Потерпілі госпіталізовані. Відомо, що серед них є і тяжкопоранені. Ще раніше говорилося про чотирьох потерпілих: двох охоронцях Пушилина, його водієві і особистому помічнику. Двоє з них були легко поранені, ще двоє знаходяться в реанімації.\nЦей вже другий замах на керівників Донецької народної республіки. У минулу суботу в центрі міста був розстріляний помічник Дениса Пушилина, Максим Петрухин. По його автомобілю в центрі міста відкрили вогонь з мікроавтобуса. Після цього нападаючі зупинилися і добили жертву декількома пострілами.\nНе виключено, що метою злочинців міг бути сам Пушилин, а не його помічник, оскільки убитий був зовні схожий на лідера Донецької республіки, припускає телеканал Росія 24.\nPrevious PostУкраїнського екс-депутата Лозинского повернули в колоніюNext PostУ Північній Кореї проведуть масштабні військові навчання


Пристрій для нарізки яблук Ezidri – Sana Україна\nДо вашої уваги пропонується яблукорізка від новозеландської компанії Ezidri (Apple Cutter Slicer). Цей прилад протягом декількох секунд очистить яблуко від шкірки, видалить серцевину і наріже його часточками ідеальної товщини. Пристрій може використовуватися також для очищення і нарізки картоплі. Продукти, нарізані за допомогою яблукорізки, зберігають максимальну кількість вітамінів і мають ідеальну форму.\nПристрій для нарізки яблук Ezidri кількість\nЯблукорізка Ezidri допоможе господині без зайвих зусиль впоратися з великим урожаєм яблук, підготувати їх до сушіння, консервування, а також нарізати яблука для приготування яблучного варення або пирога. Цей пристрій може застосовуватися для приготування здорового харчування в домашніх умовах, а також буде корисним для невеликих підприємств, які займаються реалізацією сухофруктів і виготовленням картопляних і яблучних чіпсів.\nПристрій для нарізки яблук Ezidri оснащено деталями з нержавіючої харчової сталі, що безпечно для продуктів. Прилад має невеликі габарити та зручний в застосуванні. Він надійно кріпиться до стільниці або іншої плоскої поверхні за допомогою струбцини. Після використання пристрій достатньо протерти вологою серветкою або промити під проточною водою.\nЕкономний і ефективний пристрій для використання в домашніх умовах або на невеликих підприємствах для очищення і нарізання на частинки овочів і фруктів.\nПрилад виготовлений з металу, а всі робочі поверхні: ніж, скребок і спеціальна виделка – з харчової нержавіючої сталі.\nУнікальна заточка ножів дозволяє зберегти в продуктах максимальну кількість мінералів і вітамінів.\nКонструкцією яблукорізки передбачено відключення ножів і скребка, що дозволяє очищати овочі та фрукти від шкірки, нарізати продукти на частинки, видаляти з них серцевину, або здійснювати ці операції одночасно.