Головна→Надзвичайні події→24 Травня, 2021р.\nСтоличні вогнеборці ліквідували наслідки ДТП з послідуючою пожежею (ВІДЕО)\nОпубліковано: 24.05.2021, 08:28\n24 травня о 01:34 до оперативно-координаційного центру ГУ ДСНС України у м. Києві надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася на 19 кілометрі Брест-Литовського шосе, у Святошинському районі столиці.\nДо місця події було одразу направлено найближчі пожежно-рятувальні підрозділи.\nПо прибуттю до місця події, під час проведення розвідки, рятувальниками було встановлено, що внаслідок зіткнення вантажівки DAF та легкового автомобіля Volkswagen «Passat» загорілися обидва автомобіля, а також вантаж, що перевозила фура.\nПожежу на площі 70 м.кв було локалізовано о 02:15, а ліквідовано о 03:00.\nБуло врятовано водія вантажівки 1971 року народження, якого з опіком дихальних шляхів, отруєнням продуктами горіння а також опіками лівої верхньої кінцівки та опіком обличчя 1-2 ступеню, передано працівникам ШМД, та доставлено в реанімаційне відділення Київської Міської Клінічної Лікарні Швидкої Медичної Допомоги.\nЗа допомогою бензорізу та гідравлічного інструменту рятувальники дістали з легковика 2 понівечених тіла, без ознак життя. Пішохід (попередньо – 1971 року народження), який перетинав дорогу, загинув на місці.\nДля ліквідації було залучено 5 одиниць основної і спеціальної техніки та 22 чоловіки особового складу.


Засновник та автор блогу МаркетInga, експерт в області розвитку В2В-бізнесу й міжнародного маркетингу — про основні помилки, які роблять компанії при виході на новий ринок, та як їх не допустити\nВихід через “своїх людей”. Найпоширеніша помилка при виході на зарубіжний ринок — коли на ключові пости ставляться люди з невідповідною освітою. Найчастіше це просто знайомі, далекі родичі та родичі знайомих.\nЯ розумію, що підсвідомо є бажання “зачепитися” за тих, що живуть в країні, але такий підхід практично завжди приречений на провал.\nВже вибачте за прямоту, але у своєму регіоні ви ж не віддасте розвиток власної компанії випадковому знайомому або братові дружини.\nНабагато ефективніше взяти в штат хорошого фахівця, щоб він відповідав за розвиток бізнесу в новому регіоні.\nНедостатнє дослідження ринку. Ухвалення рішення про вихід на новий ринок має бути підкріплено серйозними дослідженнями. Необхідно враховувати, що потреби й очікування клієнтів варіюються в залежності від регіону. І також вам треба знати й відчувати динаміку цільового ринку, специфіку місцевої конкуренції, галузевих тенденцій і вимог законодавства.\nГоловні фактори ризику безпосередньо пов’язані з динамікою ринку і значно збільшуються при помилках, властивих новачкам.\nПо-перше, компанії часто намагаються просувати продукти, спираючись на ті переваги, які не мають великого значення для зарубіжних споживачів. Наприклад, у Франції важливіше дизайн, ніж практичність, а в Німеччині — надійність і екологічність речей, а не ціна.\nПо-друге, причиною важкого просування товарів може стати невдалий вибір каналу збуту. Найпростіший приклад — Instagram, чия популярність висока на пострадянському просторі, але відчутно нижче в європейських країнах. Можна почати розвивати продажі через цей канал і потім довго дивуватися, чому в Європі продажі через нього не йдуть.\nПо-третє, компанії може дорого обійтися нерозуміння регуляторних нюансів нового регіону.\nТак що не варто поспішати й в принципі не можна діяти без ретельно спланованої стратегії та глибоких знань про цільовий ринок. Поспіх і бажання швидко реалізувати намічене є найтиповішими причинами невдач у реалізації проектів.\nПерекладання відповідальності. Зрозумійте мене правильно — навіть багато міжнародних концернів будують свою стратегію на моделі В2В2С. Вони знаходять в новому регіоні посередників і партнерів, які перепродують їх товари, покращуючи або в тому ж самому вигляді.\nАле з досвіду роботи з компаніями з пострадянського простору повинна зазначити, що їхня поведінка помітно відрізняється від цієї моделі.\nВони не хочуть займатися безпосереднім веденням бізнесу на новому ринку і шукають партнерів у надії на те, що ті будуть старанно працювати, приносити замовлення і, отже, прибуток.\nПодібне перекладання відповідальності в кращому разі не призведе ні до чого (виключаючи втрати часу і витрати на переговори та перельоти), в гіршому — до великих фінансових збитків, шкоди іміджу, а іноді й проблем із законом.\nЗвичайно, ви не можете зробити все самі, і партнери, природно, потрібні, але мова про те, що вам також треба знати ринок і самостійно просувати на ньому свою компанію, товари й бренди. Ніхто за вас в цьому напрямку працювати не буде.\nБезумовно, вам доведеться витратити на це певну суму грошей, але такі цільові інвестиції обов’язково окупляться.\nВідсутність фінансової подушки безпеки. Всупереч тому, що компанія може мати прибуткову бізнес-модель на своєму внутрішньому ринку, при його розширенні на іншу країну часто з’являються непередбачені витрати, які мають властивість швидко накопичуватися. Також несподівані витрати можуть виникнути внаслідок скоєних компанією помилок.\nТому необхідно проявляти достатню обачність у всіх функціональних областях, щоб уникати додаткових витрат. А на випадок форс-мажорів обов’язково повинна бути передбачена фінансова подушка безпеки.\nНезнання бізнес-етикету. Проти вас може зіграти нерозуміння і незнання правил ділового етикету в країні, де ви починаєте вести свій бізнес. Щоб не потрапити в халепу при роботі з іноземними партнерами, слід досконально вивчити це питання. Те, що прийнято у нас, може бути неприйнятним в іншій державі.\nНаприклад, у Німеччині під час наради не можна залишати телефон включеним і вже тим більше підіймати трубку, якщо вам хтось подзвонив. А в Італії треба бути готовими до того, що пунктуальність не має великого значення: запізнення на зустріч — часта практика.\nЯкщо ви плануєте вести бізнес з партнерами з Франції, вам доведеться відповідати на безліч питань під час укладання угоди й прояснювати навіть найнезначніші деталі.\nА при виході на ринок Скандинавських країн не дивуйтеся, якщо вам призначать ділову зустріч в сауні — це місцева традиція. Після сауни зустріч переміститься в ресторан.\nОбов’язково вивчайте особливості ділової етики країни, і тоді ніщо не поставить вас у незручне становище.\nПідвищена увага до деталей. Це неочевидна, але досить серйозна помилка. Інколи надто сильний акцент на якійсь передбачуваній або реальній перевазі продукту може призвести до відчутних негативних наслідків на зарубіжному ринку.\nФокусуючись на деталях, компанія буде випускати з уваги критично важливі елементи загальної ціннісної пропозиції для кожного конкретного сегмента.\nДля досягнення успіху слід в першу чергу свою увагу та інвестиції направити на швидку інтеграцію в нову екосистему, швидку доставку продукту і безперервну підтримку клієнтів.\nПсихологічні бар’єри. Найчастіше власники бізнесу, особливо малого, самі гальмують розвиток бізнесу. Вони думають, що на зарубіжному ринку їх ніхто не чекає. Основні побоювання звучать наступним чином: “мій продукт нікому не потрібен”, “мій бізнес занадто малий”, “там достатньо і своїх виробників”, “розширення буде занадто дорогим для мене”.\nНасправді багато з цих переконань є безпідставними. Якщо у вас є чітко прописана стратегія та віра у свої сили — все вийде. Не завжди іноземні споживачі хочуть купувати товари або послуги виключно великих компаній, і якщо ваш продукт якісний і актуальний для покупців, ви зможете зацікавити їх та успішно конкурувати на ринку.\nНе хвилюйтесь про окупність вкладень — головне грамотно скласти бізнес-план і слідувати йому. Більш того, для реклами необов’язково використовувати дорогі інструменти.\nТакож пам’ятайте, що все давно придумали за вас, і на 100% унікальних продуктів дуже і дуже мало. Тому не бійтеся, що ваш товар не єдиний у своєму роді — працюйте над поліпшенням його характеристик і активним просуванням.\nЯк же досягти максимуму при виході на новий ринок? Перш за все, підготуйтеся до наступних кроків:\n• Вивчіть регіон, який вас зацікавив.\n• Оцініть свої сили та поставте цілі.\n• Адаптуйте продукти під новий ринок.\n• Визначтеся зі стратегією і бізнес-моделлю.\n• Створіть бізнес-план (оформіть маркетингові дослідження, факти про ринок, конкурентну ситуацію, УТП-продуктів (унікальна торгова пропозиція), стратегію і цілі в одному документі).\n• Розробіть базисні маркетингові матеріали (опис компанії, продуктів і послуг, презентацію і веб-сайт) мовою регіону.\n• Зробіть вибір відповідно до каналів продажу (прямі, соціальні мережі, галузеві майданчики).\n• Знайдіть партнерів (якщо необхідно).\n• Оформіть організацію.\n• Спробуйте логістику на перших замовленнях.\n• Просувайте продукти або послуги та будуйте бренд.\n• Наймайте персонал.\n• Розширюйте продажі.\n• Покращуйте клієнтський досвід.\nА ще, не шукайте коротких шляхів і не вигадуйте складні схеми. Сприймайте вихід на міжнародний рівень, як марафон, а не стометрівку. Підійдіть до нього серйозно: розраховуйте свої сили, не біжіть швидко відразу, не зменшуйте швидкість потім, не біжіть назад і не довіряйте комусь бігти за вас.


14 жовтня 2018 року, в день свята Покрови Божої Матері, митрополит Черкаський і Чигиринський Іоан звершив Божественну літургію у Троїцькому кафедральному соборі Черкас. Напередодні, 13 жовтня ввечері, архіпастир у соборі очолив Всенічне бдіння.\nЗа Божественною літургією Його Високопреосвященсту співслужило духовенство собору. Після прочитання Євангелія митрополит Іоан звернувся до вірян зі словами проповіді.\nВ кінці Богослужіння архіпастир привітав всіх із святом Покрови Божої Матері та із Днем захисника України.


Невмируща корупція: Чому українці продовжують платити за безкоштовне лікування | УКРАИНА КРИМИНАЛЬНАЯ\nЗ квітня 2020 року вся система охорони здоров’я України запрацювала по-новому: розпочався другий етап реформи. Тепер не лише заклади первинної медичної допомоги, але й решта закладів отримують гроші за надані послуги від Національної служби здоров’я (НСЗУ). І також мають виконувати вимоги, прописані у договорі з НСЗУ.\nЯк зазначаэ видання LB.ua , раніше, субвенція з держбюджету розподілялася по регіонам залежно від кількості закладів і койкомісць, безвідносно до кількості та якості наданих послуг.\nПацієнт від свого сімейного лікаря отримує направлення до вузького спеціаліста і звертається до будь-якого закладу, де є такий спеціаліст. Якщо потрібне хірургічне втручання — аналогічно з направленням можна звернутися до будь-якого закладу, де роблять таку операцію. Оплачує її НСЗУ. Пацієнт нічого не платить. І лікарю-спеціалісту також нічого не платить. Бо лікар і так отримує більшу зарплату, тому що заклад, в якому він працює, зацікавлений в тому, щоб мати укомплектований штат і хороших спеців. Оскільки заклад також отримає більше грошей, якщо він виконує умови по багатьох контрактах з НСЗУ і має хороший потік пацієнтів. Всі щасливі.\nЧастина головних лікарів зрозуміла, що потрібно вкладати гроші в персонал і в розвиток. Є приклади переманювання лікарів з одного міста в інше — пропонують значно вищі зарплати, житло, землю. Це означає, що система починає працювати, і всі привчаються до нових правил: і лікарні, і пацієнти. Але, на жаль, все рухається не так швидко, як могло б, і певний відсоток пацієнтів (скільки саме — з’ясувати точно неможливо, адже корупція не підзвітна) також заплатила зі своєї кишені за вже оплачені державої послуги. За власним бажанням або ж через примус з боку персоналу лікарні.\nДо написання цього тексту мене підштовхнули кілька подібних історій. Спочатку знайомі збирали 50 тисяч гривень на операцію в обласній лікарні (звісно, безкоштовну). Потім ще одні знайомі заплатити 70 тисяч за операцію в іншій обласній лікарні. І от два тижні тому у фейсбуці побачила, що пацієнтка збирає 500 тис. грн — як вона написала пацієнтка, на складну операцію в Інституті серця у самого Бориса Тодурова.\nЧому так відбувається — поговоримо далі.\nНі. Були заяви, які стосувалися конкретно лікування ковіду (оскільки цю тему Степанов очолив, як тільки став міністром, у першу чергу перебравши в головного санітарного лікаря функцію проводити щоденні коронавірусні брифінги). Але про решту послуг — нічого, крім скарг на низькі тарифи. Дослівна цитата з міністра про медичну реформу: “Це не передбачає нічого доброго ані для медпрацівників, ані для пацієнтів”.\nДругий етап реформи виявився політичною сиротою — уряд, який підготував його, пішов. Нова влада в особі президента Володимира Зеленського і підібраного ним міністра охорони здоров’я Максима Степанова вагалася, чи не відмінити другий етап реформи взагалі. В ефір полетіли слова про те, що реформа якась не така, “проформа”, через яку всім буде дуже погано.\nПротягом цього року МОЗ мав би активно розповідати, що і як працює, де взяти направлення, куди з ним можна піти, які послуги безкоштовні (майже всі). Розповідати, як все має бути, і куди дзвонити, якщо щось не так. Можете зайти на сайт МОЗ і пошукати там цю інформацію. Наприклад, на сайті є розділ “Трансформація системи”, і остання новина власне про трансформацію у ньому — за 1 квітня.\nРушієм змін має бути новий алгоритм фінансування. Система мала б працювати таким чином: заклад виконав умови договору з НСЗУ — залучив більше пацієнтів — отримав більше грошей — покращив надання послуг, щоб залучити ще більше пацієнтів та отримати ще більше коштів.\nІ з’ясувалося, що 1263 заклади — це 57% заклади від загальної кількості тих, що уклали договір з НСЗУ, — станом на сьогодні мають на своєму рахунку залишок більше 1 млн грн. Це, до речі, до улюбленої теми міністра про низькі тарифи, які не дозволять закладам нормально існувати.\nАле один мільйон — це далеко не максимум. Наприклад, у клінічної лікарні №4 міста Дніпро на рахунку станом на сьогодні лежить 134,4 млн грн. Капітальні інвестиції (тобто витрати на розвиток) за останні півроку — 6,1 млн грн. Загальна витрата грошей на заробітну плату за півроку — 60 млн грн.\nСередня місячна витрата на зарплату лікаря тут — 12 тис грн (це саме витрати, до 20% з них з’їдають податки). На зарплату керівників — 38,6 тис грн. На керівників підрозділів — 25,2 тис грн. На молодший медичний персонал — 8,3 тис. грн. Чи можна, маючи 134,4 млн грн на рахунку і відповідний прибуток, домовитися з власником закладу (місцевою владою) про те, щоб закласти в фінансовий план підвищення зарплат навіть вдвічі? Питання риторичне.\nМіська лікарня Сєвєродонецька має залишок на рахунку 105 млн 705 тис грн. За ці півроку на капітальні інвестиції заклад витратив 20 мільйонів гривень, на зарплати — 66,9 млн. Середня зарплата лікаря — так само 12 тисяч до вирахування податків. Молодшого медичного персоналу — 6,8 тис. грн.\nОдеський онкологічний диспансер має 125 мільйонів прибутку і низьку навіть для України середньомісячну витрату на зарплату лікарів (8 тисяч до вирахування податків). До речі, саме на цей заклад НСЗУ отримує найбільше скарг від пацієнтів на корупцію — за ці півроку їх 15 (це багато, оскільки, на жаль, зазвичай люди не можуть або не хочуть лишати скарги). Одна зі скарг в липні цього року була перенаправлена в поліцію — від пацієнта вимагали гроші за термінове хірургічне втручання.\nКостюмированная коррупция в Минздраве\nЧеркаська обласна лікарня має залишок 53,5 млн, Запорізький регіональний протипухлинний центр — 58,3 млн, Дніпропетровський обласний онкодиспансер — 62,1 млн, обласне територіальне медичне об’єднання міста Краматорськ — 91,4 млн.\nТреба також зазначити, що більшість успішних закладів має не лише заробіток від НСЗУ, але і підтримку від своїх власників — місцевих бюджетів. І те, що така підтримка є, теж дуже хороша новина. І це означає, що керівництво лікарень дійсно може говорити зі своїми власниками про зміни в фінансових планах і більші зарплати для лікарів.\nАле з цим є проблема: по-перше, не всі керівники лікарень дійсно є хорошими менеджерами. Дехто не витрачає гроші тому, що не розуміє, як і на що їх витрачати. По-друге, вони бояться, що на наступний рік фінансова ситуація може бути гіршою і хочуть мати на цей випадок якийсь жировий запас. Частково вони мають рацію — якщо на ПМГ на наступний рік виділять 123 млрд, як зараз передбачає проєкт держбюджету, то грошей на ковідні пакети, наприклад, може надовго не вистачити.\nРаніше ми писали, що є приклади підвищення зарплат в деяких закладах. Інколи це стосується лише певних спеціальностей — наприклад, лікарня переманює на велику зарплату анестезіолога, аби виконати вимогу НСЗУ. Але є також і заклади, які підвищують загальний рівень заробітної плати. Наприклад, Хмельницька інфекційна лікарня має середньомісячну витрату на зарплати лікарів — 40,472 тис. грн. На молодший медичний персонал — 16 тисяч.\nДалі коротко про кілька менш важливих причин, чому гальмується трансформація системи. Четверта причина — у червні уряд вирішив не дати мертвому померти. Малопотужні та малоефективні заклади отримали додаткове фінансування, що протирічить логіці реформи і, відповідно, уповільнює її реалізацію.\nП’ята причина — деякі заклади не увійшли в реформу. Зокрема, Інститути Національної академії медичних наук, які мають окреме фінансування, а також деякі великі заклади, що залишилися на бюджеті МОЗу — наприклад, Охматдит та Національний інститут раку. Те, що частина закладів не увійшла в реформу, породжує плутанину і робить ситуацію незрозумілою для пацієнтів. (При тому, що цього року і так вистачає плутанини через перепрофілювання закладів під ковід).\nВ усіх інших випадках: лишайте скарги! Гаряча лінія НСЗУ — 16-77 Скарга — це єдина можливість для пацієнта вплинути на ситуацію, змістивши її в правове поле. НСЗУ реагує на скарги, в деяких випадках навіть передає їх в поліцію. В інших — може допомогти оперативно вирішити проблему (наприклад, представник регіонального відділення зателефонує в лікарню і запитає, на яких підставах пацієнту відмовили у послузі).\nЯкщо ви не скаржитися на проблему — проблема ніколи не зникне. І керівництво лікарень далі сидітиме на бюджетних коштах, як дракон на золоті, а лікарі будуть залежати від хабарів, що, повірте, в жодному разі їх самих не влаштовує. (Якщо не йдеться, звісно, про світил, що могли б купити всю свою лікарню, якби вона продавалася).\nПацієнта можуть також попросити оплатити не послуги, а вартість ліків або розхідних матеріалів. Дійсно, буває таке, що лікі або розхідники не закупили в достатній кількості. Перелік ліків, які є в наявності в лікарні, має бути розміщений на її сайті, а також в самому закладі. Також перевірити наявність ліків можна за допомогою спеціального сервісу — eliky.in.ua. Крім того, можна звертатися в місцевий департамент охорони здоров’я, аби дізнатися, чи дійсн в лікарні немає, наприклад, стентів, і коли вони мають з’явитися.\nАвтор: Вікторія Герасимчук, журналістка; LB.ua\nКак воспитать гражданский дух: опыт Японии


Шукайте індекс Укрпошти за адресою Рудківці - Новоушицький район - Хмельницька область - Україна. Ми регулярно оновлюємо дані з надійних джерел і працюємо над поліпшенням якості наданої інформації.\nДодавайте індекс Рудківці у вибрані. Просто клікніть по знайденому індексу Рудківці і він буде показаний на головній сторінці сайту!\nРудківці індекс Укрпошти 32662\nДізнатися свій поштовий індекс, або знайти свій будинок на карті. Рудківці і поштові індекси до ваших послуг.\nВи переглядаєте: Поштові індекси України. Поштові індекси міст і індекс за адресою Рудківці.\nДаний сайт містить не тільки поштовий індекс Рудківці - він заповнений іншими речами, втому числі і складніших.\nПотрібно уточнити свій вибір, щоб отримати індекс Рудківці, Новоушицький район, Хмельницька область, адреси поштових відділень, вулиці на карті.


Реготала просто до сліз. Прочитайте до кінця, не полінуйтеся |\nЯ стою, ноги трясуться, озираюся на всі боки, ні трамвая, ні людей. А хлопець-то міцний був … Думаю, може хворий який з nсuхушки втік. Зараз як дасть по голові мітлою або ще чим, і згадуй, як звали. Ну ось, взяла я свої торбинки, ногу перекинула, і на мітлу села в якості «пасажира». І поскакали ми з ним. А він мені і каже: — Тітка, ти не просто так сиди, а гримати іноді: «Йехууууууууу, нарешті я дочекалася принца на вороному коні» …\nPrevious НАЙГІРШІ ЧОЛОВІКИ ЗА ЗНАКОМ ЗОДІАКУ. ВОНИ МАЮТЬ ВАЖКИЙ ХАРАКТЕР\nNext Тато і його 2 сина нарубали 80 машин дров. І роздали їх “холодним” будинкам!


Перша жінка – віце-президентка США. Хто така Камалія Гарріс — УНІАН\nДжо Байден та Камалія Гарріс / фото REUTERS\nПерша жінка – віце-президентка США. Хто така Камалія Гарріс\n19:51, 22 листопада 2020\n5 хв. 3190\nВиборці голосують за президента та віце-президента США, щоб вони впродовж каденції працювали рука об руку. Вперше віце-президенткою США стала жінка. Які стосунки у неї з Байденом та Трампом? Хто взагалі така Камалія Гарріс?\nЩе рік тому Джо Байден і сам був головним об’єктом критики з боку Камалії Гарріс. «Було боляче слухати вашу думку про репутацію про двох американських сенаторів, які будували свою кар’єру на расовій сегрегації», - заявляла вона на адресу Байдена.\nВтім, і окрім нього, маючи рішучий характер, вона легко набувала собі ворогів. ТСН.Тиждень поцікавився, як жінка з родини емігрантів посіла посаду віце-президентки США.\nКамалія Гарріс мріяла стати президенткою, навіть висувала свою кандидатуру. Але коли нинішній лідер демократів Джозеф Байден запропонував їй крісло віце-президента, довго не вагалася. І не прогадала.\nКамала Деві Гарріс народилася в Каліфорнії. Але батьки були іммігрантами. Мама до Штатів приїхала з Індії, вивчала рак молочних залоз. Тато був професором економіки, родом із Ямайки. Коли Гарріс було сім, батьки розлучилися. Життя стало біднішим. Мама виховувала її з сестрою сама. Завдяки програмі інтеграції, Гарріс із бідного афро-американського району змогла потрапити до школи в білому. А згодом закінчити два університети й отримати дипломи з економіки та юриспруденції. Для багатьох американських дівчат історія успішної Гарріс стала справжнім прикладом.\nТСН.Тиждень дізнався, що у біографії Гарріс і справді дуже багато слова «перша». Вона перша темношкіра жінка, обрана окружною прокуроркою Сан-Франциско. Перша жінка – генпрокурорка Каліфорнії. Перша сенаторка США з індійським корінням. А тепер іще й перша жінка віце-президентка.\nДонині на цю посаду наважувалися балотуватися лише дві жінки – у 2084-му році від демократів конгресменка Жеральдін Ферраро та у 2008-му році від республіканців губернаторка Аляски Сара Пейлін. Утім, жодна з них не перемогла.\n«Коли моя мама у віці 19-ти років приїхала сюди з Індії, то вона, мабуть, і не могла уявити цього моменту. Але вона сильно вірила в Америку, в якій такий момент можливий. Тож я думаю про неї та про покоління жінок - чорношкірих, азійок, білих, латиноамериканок, корінних американських жінок - які за всю історію нашої нації проклали шлях до цієї миті», - говорить Каміла Гарріс.\nЗа роки роботи в прокуратурі вона вела справи, пов’язані із сексуальними злочинами та підлітковою проституцією. Саме їй вдалося добитися, щоб неповнолітніх дівчаток судили як жертв і направляли до реабілітаційних центрів, а не запроторювали за ґрати. Також допомагала повернутися до нормального життя тим, хто відбув покарання.\nНе боялася Гарріс конфронтувати з поліцейськими. Ті надто на неї образилися, коли вона одного разу відмовилася наполягати на смертному вироку для чоловіка, якого визнали винним у вбивстві правоохоронця. А згодом іще й ініціювала створення он-лайн платформи зі списком людей, які загинули чи постраждали внаслідок поліційного свавілля.\nУтім, у її ідеальному досьє є чорні плями. Гарріс активно боролася з недобросовісними кредитними організаціями. От тільки коли банк OneWest обвинуватили в такому шахрайстві, Гарріс відмовилася висувати проти нього обвинувачення. До речі, очолював його майбутній міністр фінансів Стівен Мнучін, якого потім Гарріс таки довелося допитувати – вже по справі про російське втручання у вибори 2016-го року.\nЗ обранням Трампа та його політикою щодо мігрантів у Гарріс із республіканцями відносини геть зіпсувалися.\n«Ви бачили те шоу 60 хвилин? Вона сміялася. Я сказав тоді, з нею точно щось не так. Вона не буде першою жінкою-президенткою. Ви не можете допустити, щоб це сталося», - заявляв Трамп щодо Гарріс.\nАдже вона стала справжньою загрозою для його передвиборчої кампанії. Усі добре розуміли - Гарріс мобілізує не лише жінок-виборців, а й усі етнічні громади.\nПрезиденткою вона ще не стала, та посада віце-президента – теж надзвичайно ласий шматок. Не випадково в Білий дім американці вибирають нероздільну пару президента та віце-президента. Гарріс буде не просто друга за важливістю посадова особа в США й, у разі чого, може замінити Байдена в головному кріслі. Формально вона ще й очолюватиме сенат.\n«Це неймовірно. Дорослішаючи, я дивилася на ті високі пости, і їх завжди посідали чоловіки. У мене не було прикладу, кого наслідувати. Коли я казала мамі, що хочу бути президенткою, то навіть не було, кого поставити в приклад. Не було жодної жінки, на яку можна було б орієнтуватися. Тепер у всіх молодих дівчат є приклад. Жінки заслуговують на владні позиції», - цитує міс США 2020 Асю Бранч ТСН.Тиждень.\nА от з особистим життям у Гарріс складалося не дуже. У 30-річному віці вона мала роман зі вдвічі старшим за себе, одруженим спікером законодавчих зборів штату Каліфорнія Віллі Брауном. Потім, подейкують, закрутила роман тоді ще з мером Сан-Франциско, а нині вже з губернатором Каліфорнії Ґевіном Ньюсом. Одружилася лише в п’ятдесят з адвокатом Даґласом Емгоффом.\nКажуть, Гарріс дуже любить готувати, а її рецепти інколи навіть друкують місцеві видання. Тепер усі хочуть дізнатись і її політичний рецепт.\n«Можливо я буду першою жінкою в цьому кабінеті, але я точно буду не останньою. Мрійте з амбіціями, рухайтеся з упевненістю», - каже вона.\nІ те, що колись Гарріс таки стане першою жінкою президенткою США, серед експертів уже не закладаються лиш дуже ліниві.


медицина : Вугри Домашній Лікарський засіб\nВи спробували вугри домашній лікарський засіб? Є дивна кількість продуктів, які ймовірно сидять у Вашій кухні прямо зараз, тільки очікуючи Вас, щоб помістити їх у Вашу особу! Ви могли б бути здивовані тим, наскільки корисний вони, яких додому виправляють вугри, можуть бути. Думали вугри домашній лікарський засіб може бути більше ефективним чим Ви.\nУ цей день і вік, багато хто з нас звикли викуповувати нашу косметику симпатична форма пляшки, з ім'ям деякого відомого виготовлювача на стороні. І в той час як немає сумніву, що skincare фахівці завзято трудяться, щоб викликати нам найсучасніші комбінації хімічних компонентів, щоб допомогти нашій шкірі виглядати гарної, багато хто з основних компонентів, які вони використовують, може бути знайдений у наших власних кухнях, що тільки чекають нас, щоб використовувати їх, оскільки вугри додому виправляють!\nСаморобні вугри виправляють, може бути настільки ж легко з'єднати як розрізування лимона. В'язкі властивості цих фруктів роблять це чудовими вуграми домашній лікарський засіб. Просто протріть частину лимона по Вашій шкірі перш, ніж Ви будете лягати спати вночі, і будете бачити, як ясний це дивиться ранком. Помідори - також більші вугри домашній лікарський засіб, і можуть використовуватися в такий же спосіб.\nІнші ефективні саморобні вугри виправляють, включають часник, що може бути накладений безпосередньо до плям і прищів. Застосування соку монетного двору також корисно в лікуванні умов шкіри, включаючи вугри, укуси комахи, і навіть розсікає й вискоблює.\nСира папайя може також допомогти зменшити набрякання й хворобливість тих збуджених, збуджених прищів, як може паста, зроблена зі шкірочки апельсинів. Дійсно є безліч продуктів доступне право від Вашої кухні, що може використовуватися як вугри домашній лікарський засіб.\nУ той час як багато хто із цих продуктів - підстава для дорогих засобів, що очищають, що Ви знайдете в аптеці, використовуючи їх у природній формі може зайняти трохи більше часу. Але помнете, що вони, яких додому виправляють природні вугри, можуть також бути більше добрими до Вашої шкіри чим їхні зроблені копії, які можуть в остаточному підсумку мати більше здоровий ефект за умови Вашої шкіри.\nВаша кухня містить багато продуктів, які могли бути Вашими вуграми домашній лікарський засіб. Якщо Ви ситі по горло спроба тих іноді тверді, надзвичайно оброблені продукти skincare, то саморобний лікарський засіб вугрів могло б бути освіжаючими змінами, які мають реальне значення до Вашої шкіри.\nДумали вугри домашній лікарський засіб може працювати краще чим Ви.\nДовідайтеся більше про Вугри так само як Домашнім лікуванні для Вугрів і Дорослих Вугрів,


Чотири інтриги навколо Путіна і Венесуели / Новое Время\nРосія позиціонує себе головним поборником режиму Ніколаса Мадуро у Венесуелі, ризикуючи перетворити кризу в далекій країні на свою принизливу політичну поразку. Офіційна пропаганда підживлює проблему. Втім, хоч 57% росіян у недавньому опитуванні й підтвердили, що слідкують за розвитком подій, лише 20% з них вважають, що за кризою у Венесуелі стоїть «провокація» з боку США. Тверду російську позицію визначили не лише просто «дружні почуття» до Венесуели – радник президента США з питань національної безпеки Джон Болтон апелює до того, що зміна курсу Венесуели є небажаною для Москви. Хоча третина читачів орієнтованих на бізнес-аудиторію щоденної газети Коммерсант схильні вірити, що російський підхід до Венесуели передусім можна пояснити прагненням зашкодити політиці США, насправді існує щонайменше чотири фактори, що лежать в основі дій Москви.\nПо-перше, російська зовнішня політика за своєю ідеологією виступає проти революцій. Прихильність президента Володимира Путіна до Мадуро не є особистою, так само як він не має загалом симпатій до північнокорейського диктатора Кім Чен Ина, з яким планує зустрітись у Росії цієї весни. Радше за все для Путіна принципове те корисне для нього твердження, що авторитарні правителі, будь де у Сирії чи Венесуелі, не можуть позбутися влади через вуличні протести. Очевидний виклик цій позиції надходить з Вірменії, де корупційний уряд зазнав поразки від народного повстання минулої весни, в той час як Путін був зайнятий організацією свого переобрання на наступний президентський термін. Вірменія залишається ключовим союзником Росії на Кавказі, але Путін глибоко обурюється нинішніми порядками Нікола Пашиняна.\nРосія надала би перевагу затяжній кризі\nПо-друге, Росія інвестувала $17 млрд у нафтовий сектор Венесуели і має кілька контрактів на експорт зброї до цієї країни, включаючи гелікоптери Мі-37 і винищувачі Су-30МК2. Більше того, російська державна нафтова компанія Роснефть видала $6,5 млрд кредиту венесуельскій PDVSA і продовжує приймати виплати у формі нафти попри американські санкції проти цієї підконтрольної Мадуро компанії. Гроші та ризики щодо доставок нафтових продуктів не є надто важливими для Роснефти, але для Ігоря Сєчіна, що керує цією компанією як особистим підприємством, Венесуела перетворилась на персональний пріоритет. Сєчін може смикати за багато ниточок у Кремлі. Та незрозуміло, чи був він особисто залучений у тіньові російські домовленості, начебто погодившись вивезти золоті запаси з Венесуели. Та ось що точно: коли постмадурівська Венесуела захоче відкрити свій нафтовий сектор для західних інвестицій, це поставить під велику загрозу російські нафтові інтереси – не в останню чергу через те, що раптові спалахи добування венесуельської нафти можуть знизити міжнародну ціну до рівня, недостатнього для наповнення російського бюджету.\nПо-третє, Венесуела перетворилась на місце демонстрації далекосяжності російської влади. Їхній флот наразі не спроможний допливати настільки далеко, але поява двох стратегічних бомбардувальників Ту-160 минулого грудня мала символічне значення. В результаті кілька незрозумілих позапланових пасажирських рейсів викликали підозру, що до Каракаса прилетіли російські найманці з так званої «групи Вагнера», що стала улюбленим інструментом Кремля для здійснення його підпільних військових місій за кордоном. Офіційним запереченням далеко до переконливих, особливо враховуючи той факт, що російське міністерство оборони ніколи не визнавало нищівної поразки «групи Вагнера» від рук американських сил поблизу Дейр ез-Зора в Сирії в лютому 2018 року. Підтримка венесуельської армії є надзвичайно важливою для виживання режиму Мадуро, і поява кількох сотень непередбачуваних російських найманців може стати каталізатором для підриву цієї підтримки, яка вже далеко не залізна.\nЗрештою, Росія прагне бути не лише пліч-о-пліч з Китаєм, а і на один крок попереду від цієї країни, яка має куди більші ставки у Венесуелі ніж Роснефть. Пекін, між іншим, вибрав більш обережний курс на збереження своїх інвестицій, виразивши підтримку Мадуро, але утримавшись від будь-якого втручання чи критики тиску США. Китайські лідери байдужі до квазісоціалістичного дискурсу, введеного у Венесуелу харизматичним попередником Мадуро, Уго Чавесом. Але Пекін уважно стежить за економічною катастрофою у країні, можливо, зробивши висновок, що новий уряд необов’язково впорається з нею. Кремль розчарований цим подвійним китайським підходом, але Пекін має більше причин непокоїтись щодо російської готовності йти на ескалацію конфлікту. Загалом Китай хоче побачити підйом добування нафти у Венесуелі та готовий до співпраці зі західними інвесторами, в той час як Росія надала би перевагу затяжній кризі та скорочуванню експорту нафти.\nМосква готує свій власний проект резолюції щодо Венесуели для засідання Ради безпеки ООН, але їхній намір очевидно полягає в тому, щоб просто заблокувати будь-яке визнання легітимності опозиції правлінню Мадуро. Росія також заперечує спроби ЄС створити Контактну групу з числа латиноамериканських країн, яка б зосередилась на хаосі у Венесуелі. Ця позиція нагадує готовність Кремля підтримувати сирійського президента Башара Асада, який був цілковитим вигнанцем весною-літом 2015 року, і якого зараз усе більше визнають як єдину реальну владу. Та на відміну від випадку зі Сирією, Росія не має спроможності для військової інтервенції через Атлантику. І її спроби саботувати американські санкції проти режиму Мадуро далекі від ефективних.\nВперта позиція Путіна може видаватись неправильною, але вона випливає з переконання у тому, що криза неминуче призведе до серйозних репресій проти протестуючих, відтак примушуючи всіх зовнішніх посередників відійти вбік від ініціювання пустих протестів. Путін також вірить у те, що він розуміє мотиви та справжні бажання американського президента Дональда Трампа краще за більшість «експертів», а тому він виключає будь-яке військове втручання США. Дуже можливо, що розрахунок лідера Кремля виявиться хибним. І якщо так, то це може виявитись надто серйозним ударом для пасивно-агресивної зовнішньої політики Росії.\nТеги: Володимир Путін Ніколас Мадуро Венесуела Росія


Наші волейболісти грають у «Лізі Поділля» : 26:02:2020 - kazatin.com\nНаші волейболісти грають у «Лізі Поділля»\nВипускники козятинської дитячо-юнацької спортивної складі команди приймали участь в «Лізі Поділля» з волейболу серед чоловіків.\nПро це повідомляє адміністрація закладу на своїй сторінці у ФБ. І вже відомо, що хлопці-волейболісти, зіграли три тури і наразі грають в другому дивізіоні. Останній четвертий тур планується провести в нашому місті в кінці березня.\n— Будемо запрошувати жителів міста підтримати нашу команду!


Львів підписав футболісток з Бразилії - Футбол 24\nЛьвів підписав футболісток з Бразилії\nЛьвів підсилився футболістками\nЖіноча команда Львова підсилилася чотирма новачками.\nЛьвівський клуб на офіційному сайті оголосив про підписання контрактів з чотирма футболістками.\nЗаваров, Грозний або Калініченко можуть очолити Львів\nДо складу команди Сергія Сапронова приєдналися півзахисник Анна Петрик, захисник Ольга Зезюкіна, а також дві гравчині атакувальної ланки з Бразилії – Тамара Сена і Лаїс Естевам. Новоспечені "синьо-золоті левиці" підписали угоду з львівським клубом терміном на один рік.\nОстаннім клубом 21-річної Петрик був чемпіон України – харківський Житулобуд-1. Також Анна є футболісткою національної жіночої збірної команди України. 21-річна Зезюкіна раніше виступала за чернігівські клуби Легенда-ШВСМ та Спартак.\n19-річна Сена є випускницею бразильської футбольної академії Корінтіанс Тігрес, а 18-річна Лаїс Естевам – грала за бразильську Португезу і викликалася до лав молодіжної жіночої збірної команди Бразилії WU-19.\nЖіноча збірна України зберегла позиції у рейтингу ФІФА\nТрансфери Львів Трансфери чемпіонату України Жіночий футбол\nУкраїна — 27 лист 17008\nСвіт — 27 лист 14542\nЛіга націй — 27 лист 13539\nРосія — 06:00 13139\n"Батько не сказав жодного поганого слова про Карпати": син Кононова – від заводу до роботи з Маркевичем в команді УПЛ\nІнтерв’ю — 27 лист 10667\nДинамо – Ворскла: Чеснаков заінтригував сюрпризом для підопічних Луческу\nУкраїна — 12:38 22\nМарадона "з'явився" на найвищій будівлі світу – вражаюче видовище\nСвіт — 12:24 106\n"Сподіваюсь, у Лозанні більш адекватні люди": Маркевич – про технічну поразку збірної України\nЗбірна України — 12:10 136


Рибак вважає, що Тимошенко має особисто попросити Януковича про помилування\nЮлія Тимошенко має написати прохання про помилування та компенсувати завдані державі збитки. А рішення Страсбурзького суду з прав людини щодо політичної мотивації у справі екс-міністра – не дає їй права на амністію.\nПро це в інтерв’ю 5-му каналу заявив голова Верховної Ради, Володимир Рибак. Він наголосив – Президент не може порушувати законодавство, тож Тимошенко повинна сама до нього звернутися..\nВолодимир Рибак, голова Верховної Ради: «Є сьогодні помилування, коли людина пише заяву, компенсує збитки, які вона нанесла чи громадянину, чи підприємству, чи установі – і тоді комісія при Президенті розглядає помилування. А Президент своїм указом – помилує. Президент повинен працювати і випускати укази згідно закону. І закони, які є, не дають права Президенту приймать рішення про помилування».\nУ США шкільний автобус протаранив будинок – є постраждалі\nНа столичному летовищі скасували низку авіарейсів


Вітер, вода і трохи інтуїції | Газета «День»\nВсі вчаться своєї рідної мови, а наша біда така, що треба вчитися її більше, ніж кому іншому.\nМихайло Грушевський, український історик, політичний діяч\nВітер, вода і трохи інтуїції\nЯк зробити свій дім комфортним\n22 вересня, 2005 - 00:00\nУ центрі Гонконгу височіє Банк Китаю. Банк як банк — нічим не гірший за інші. Але від банкірів із сусідніх будівель постійно надходили скарги, абсолютно незрозумілі для європейської свідомості. А скаржилися вони на те, що, мовляв, гострі ребра банку «опромінюють» сусідні будівлі негативною енергією. У результаті їм, бідолашним, доводиться обладнувати офіси викривленими дзеркалами, щоб «уберегтися від нещастя». На Сході до «негативної енергії» поставилися з розумінням і шість нижніх поверхів гострореброї будівлі, на радість сусідам, перебудували... Заправляли цим майстри фен-шуй.\nСхід для Заходу завжди був привабливою протилежністю, на зразок жінки для чоловіка. Слідом за модою на шинуазрі, східні єдиноборства, дзен-буддизм прийшла мода на фен-шуй, або фенг-шуй. Саме поняття «фен-шуй» (feng shui) інтерпретують по-різному: деякі азіатські майстри вважають його прикладною, природною наукою, інші — вченням про таємничі метафізичні сили. Для нас важливо, що Feng shui — мистецтво управління та розміщення предметів навколо вас із метою покращання вашого життя.\nМистецтво фен-шуй, що поєднує в собі елементи містики, здорового глузду та хорошого смаку, в перекладі з китайської означає «вітер, вода». Піонером фен-шуй вважається великий китайський мудрець Конфуцій. Згідно з його вченням, у світі існує сила, що зв’язує людину з навколишнім середовищем, — ці (в перекладі «дух, енергія», або «дихання космосу»).\nФен-шуй розглядає будинок або робоче місце як живий організм, що перебуває або в гармонії з вами, або в суперечності. Головне — щоб енергія протікала через приміщення повільно та спокійно, а не проносилася галопом і не гальмувала. Довгі коридори, які є в багатьох будівлях, для позитивної енергії як швидкісна траса — вона проноситься ними зі свистом, а дзеркала здатні збити швидкість і спрямувати цілющу ці в усі кабінети та закутки.\nВеличезне значення, на погляд експертів фен-шуй, має місцеположення письмових столів в офісах. Вони повинні розташовуватися по діагоналі якнайдалі від дверей. Ті, хто сидить спиною до дверей, притягають до себе негаразди і невдачі. Загалом деталі, що здаються малозначними, — на зразок незручного стільця, різкого світла, стола з гострими кутами, — висмоктують енергію.\nГоловне в плануванні робочого місця — правильно поставити письмовий стіл. Орієнтація на схід сприятлива для бізнесменів-початківців. Енергія сходу сонця діятиме з вами заодно. Північний захід сприяє тим, хто прагне до лідерства, охоче бере на себе організаторські й управлінські обов’язки, шукає відповідальних посад. Південний схід приваблює творчу енергію. Захід хороший для стабільного бізнесу. А ось строго південний напрямок може викликати напруження та стрес.\nУ всіх речах, враховуючи домашню обстановку, бог розмовляє з нами через деталі, але настрій храму створюється кольором. Ми бачимо безліч інформації, але колір впливає на нас найшвидше. Саме тому прикро, що влада кольору над нами рідко враховується в інтер’єрі. Більшість нових будинків і майже всі квартири оформлені як за шаблоном — стіни пофарбовані у відтінки білого, коричнева або бежева підлога...\nУ фен-шуй кожна із зон ба-гуа має відповідний колір. Правильно вибраний колір підніме енергію у відповідній сфері вашого життя. Звісно, небагато людей фарбуватимуть цілі кімнати в такі кольори. Але фен- шуй — мистецтво тонке та всеосяжне, зміщаючи акценти, воно дозволяє кожному знайти свою гармонію.\nЩоб підняти ці, спробуйте поставити пурпурний світильник у зоні багатства, вазу з ніжно-рожевими квітами в зону взаємовідносин і скульптуру з чорного мармуру в зону, що відповідає вашій кар’єрі. При виборі конкретних речей і відтінків покладайтеся на свою інтуїцію. Незабаром ви відчуєте, як фен-шуй допоможе створити гармонію навколо вас.\nДенис Лін, експерт і автор багатьох книжок із фен-шуй, дає такі визначення кольору: жовтий символізує мудрість і стимулює інтелект, синій заохочує роздуми та розслаблення, зелений — рівновага та здоров’я, червоний стимулює фізичну активність і збуджує, оранжевий приносить успіх і знімає скутість, білий символізує чистоту, фіолетовий стимулює інтуїцію, а рожевий закликає до любові.\nКолір — одна з найважливіших сил, здатних створювати настрій. Кожна кімната має своє призначення у вашому житті. Спитайте себе, який настрій ви шукаєте, і потім виберіть відповідний йому колір. Не поспішайте з глобальними змінами, можливо, краще почати з невеликих, але цілеспрямованих змін.\n1. Найважливіший «цілющий засіб» — очищення будинку від мотлоху. Якщо ви сховаєте її в підвалі, комірці або на антресолях, це засмічуватиме ваше підсвідоме мислення. Покладіть на горище — і можливості вашого життя будуть обмежені (рух угору заблокований).\n2. Додайте світла і дзеркал. Фен-шуй вважає дзеркала головними помічниками: вони відбивають енергію так само добре, як і образ людини. Дзеркала повинні висіти так, щоб ви могли бачити якийсь простір над головою і навколо себе. Таким чином, ви залишаєте простір для розвитку ідей. Дзеркала повинні бути хорошої якості, в рамі, з чітким відображенням. Найефективніші круглі й овальні форми. Ніколи не розташовуйте їх одне навпроти одного: енергія стрибатиме сюди-туди, не переміщаючись.\n3. Предмети з кришталю посилюють життєву енергію та покращують будь-яку зону вашої квартири. Якщо, наприклад, ви хочете посилити любовні стосунки, поставте кришталь у сфері взаємовідносин.\n4. Розвішені дзвоники також притягують позитивну енергію ці. Повісьте дзвіночок біля вхідних дверей. Його мелодійний передзвін підбадьорить вас і ваших гостей.\n5. Рослини можуть сповільнювати дуже швидкий рух енергії в довгому коридорі та трансформувати енергію, яка застоюється в кутах. Якщо ви прагнете до кар’єрного зросту, «підлікуйте» зону кар’єри з допомогою живих рослин. Уникайте рослин- шкідників із гострим листям, плямистим забарвленням і колючками — вони створюють погану енергію, породжують конфлікти та невдачі.\nІ насамкінець найголовніша порада від експерта фен-шуй Лам Чуєна: «Якщо ви бачите якийсь непорядок і спроможні це змінити, дійте; якщо з якихось причин ви безсилі перед ним, викресліть його з пам’яті».\ninterior.com.ua. Друкується зі скороченнями\nКанада та Британія запровадили санкції проти режиму Лукашенка\nГенсек НАТО закликав Грузію готуватися до членства в альянсі\nЗеленський вшанував пам’ять жертв Бабиного Яру\nРосійський стрим, безглуздий і нещадний\nПравозахисник і вчений. Пам'яті Юрія Орлова\nНа зустрічі з Тихановською Макрон пообіцяв допомогти врегулювати кризу в Білорусі


КЕППРА інструкція, аналоги, ціна в аптеках, показання, протипоказання, склад. Таблетки виробництва ЮСБ Фарма С.А.\nНа фото препарат іншої форми/дозування/упаковки КЕППРА таблетки 250 мг Блістер №10x6\nТоргівельне найменування: КЕППРА®\nдопоміжні речовини: натріюкроскармелоза, макрогол 6000, кремнію діоксид колоїдний безводний, магнію стеарат;\nтаблетки 250 мг: опадрай85F20694: спирт полівініловий, титану діоксид (Е 171), макрогол 3350, тальк, індигокармін (Е 132);\nтаблетки 250 мг: довгастітаблетки, вкриті плівковою оболонкою блакитного кольору, з рискою; з одного боку від риски способом тиснення нанесено «uсb», з другого – «250»;\nтаблетки 500 мг: довгастітаблетки, вкриті плівковою оболонкою жовтого кольору, з рискою; з одного боку від риски способом тиснення нанесено «uсb», з другого – «500»;\nтаблетки1000мг: довгастітаблетки, вкриті плівковою оболонкою білого кольору, з рискою; з одного боку від риски способом тиснення нанесено «uсb», з другого – «1000».\nМеханізм дії леветирацетаму недостатньо вивчений. На підставі проведених дослідженьin vitro іin vivoприпускають, що леветирацетам не змінює основні характеристики нервової клітини і нормальну нейротрансмісію. Дослідженняіn vitroпоказали, що леветирацетам впливає на внутрішньонейрональні рівні Са2+шляхом часткового пригнічення току через Са2+канали N-типу та зниження вивільнення Ca2+ з інтранейрональних депо. Він також частково нівелює пригнічення ГАМК- та гліцин-регульованого току, зумовлене дією цинку та β-карболінами. Крім того, у ході дослідженьin vitroлеветирацетам зв’язувався зі специфічними ділянками у тканинах мозку гризунів. Місцем зв’язування є білок синаптичних везикул 2А, що бере участь у злитті везикул та вивільненні нейротрансмітерів. Спорідненість (уранговому порядку)леветирацетаму та відповідних аналогів з білком синаптичних везикул 2А корелювала із потужністю їх протисудомної дії у моделях аудіогенної епілепсії у мишей. Ці результати дають змогу припустити, що взаємодія між леветирацетамом та білком синаптичних везикул 2А може частково пояснювати механізм протиепілептичної дії препарату.\nУ людини активність препарату підтверджена щодо як парціальних, так і генералізованих епілептичних нападів (епілептиформні прояви/фотопароксизмальна реакція), що свідчитьпро широкий спектр фармакологічного профілю леветирацетаму.\nЛеветирацетам швидко всмоктується після перорального застосування. Абсолютна пероральна біодоступність − близько 100 %. Пікова концентрація у плазмі крові (Cmax) досягається через 1, 3 години після прийому препарату. Рівноважний стан досягається через 2 дні застосування препарату двічі на добу. Пікові концентрації (Cmax) зазвичай становлять 31 та 43 мкг/мл після разової дози 1000 мг та повторної дози 1000 мг двічі на добу відповідно. Ступінь всмоктування не залежить від дози та не змінюється при прийомі їжі.\nДаних щодо розподілу препарату у тканинах людини немає. Ні леветирацетам, ні його основний метаболіт значним чином не зв’язуються з білками плазми крові (< 10 %). Об’єм розподілу леветирацетаму становить приблизно від 0, 5 до 0, 7 л/кг, що приблизно дорівнює загальному об’єму води в організмі.\nТакож було визначено два другорядних метаболіти. Один утворювався внаслідок гідроксилювання піролідонового кільця (1, 6 % від дози), другий – внаслідок розімкнення піролідонового кільця (0, 9 % від дози).\nУ культурі гепатоцитів людини леветирацетам виявляв слабкий вплив або ж зовсім не впливав наCYP1A1/2, SULT1E1 або UGT1A1. Леветирацетам спричиняв слабку індукцію CYP2B6 та CYP3A4. Даніin vitro та даніin vivoщодо взаємодії з пероральними контрацептивами, дигоксином і варфарином вказують на те, що в умовахin vivo значущої індукції ферментів не очікується. Тому взаємодія препарату Кеппра® з іншими речовинами або навпаки малоймовірна.\nПеріод напіввиведення препарату з плазми у дорослих становив 7±1 год і не залежав від дози, шляху введення чи повторного застосування. Середній загальний кліренс становив 0, 96 мл/хв/кг.\nОсновна кількість препарату, в середньому 95 % дози, виводилася із сечею (приблизно 93 % дози виводилося протягом 48 годин). З калом виводиться лише 0, 3 % дози.\nКумулятивне виведення із сечею леветирацетаму та його основного метаболіту становило 66 % та 24 % від дози відповідно в перші 48 годин. Нирковий кліренс леветирацетаму та ucb L057 становить 0, 6 та 4, 2 мл/хв/кг відповідно, що свідчить про виведення леветирацетаму шляхом гломерулярної фільтрації з подальшою реабсорбцією у канальцях і що основний метаболіт також виводиться шляхом активної канальцевої секреції на додачу до гломерулярної фільтрації. Виведення леветирацетаму корелює з кліренсом креатиніну.\nКліренс леветирацетаму не змінювався у пацієнтів з легкими та помірними порушеннями функції печінки. У більшості пацієнтів із тяжкими порушеннями функції печінки кліренс леветирацетаму був зниженим більш ніж на 50 % внаслідоксупутнього порушення функції нирок (див. розділ «Спосіб застосування та дози»).\nПісля застосування разової дози (20 мг/кг) у дітей, хворих на епілепсію (від 6 до 12 років), період напіввиведення леветирацетаму становив 6 годин. Видимий кліренс, відкоригований з урахуванням маси тіла, був приблизно на 30 % вищим, ніж у дорослих пацієнтів з епілепсією. Після повторного перорального застосування (20−60 мг/кг/добу) у хворих на епілепсію дітей (4−12 років) леветирацетам всмоктувався швидко. Пікові концентрації у плазмі крові досягалися через 0, 5−1 годину після прийому дози. Пікові концентрації та площа зони під кривою залежності концентрації від часу зростали лінійно і залежали від дози. Період напіввиведення становив приблизно 5 годин; видимий загальний кліренс – 1, 1 мл/хв/кг.\n- парціальних нападів із вторинною генералізацією або без такої у дорослих, підлітків і дітей віком від 6 років, хворих на епілепсію;\n-міоклонічних судом у дорослих і підлітків від 12 років, хворих на ювенільну міоклонічну епілепсію;\nПідвищена чутливість до леветирацетаму або до інших похідних піролідону, а також до будь-якихдопоміжних речовинпрепарату.\nРетроспективна оцінка фармакокінетичної взаємодії у дітей і підлітків з епілепсією (віком від 4 до 17 років) підтвердила, що додаткова терапія з пероральним застосуванням леветирацетаму не впливала на рівноважні сироваткові концентрації одночасно застосованих карбамазепіну та вальпроату. Однак дані свідчать, щокліренс леветирацетаму на 20 % вищий у дітей, які приймають ферментіндукуючі протиепілептичні засоби. Корекція дози не потрібна.\nУ пацієнтів, які отримували лікування протиепілептичними препаратами (у т. ч. леветирацетамом), відзначалися випадки суїциду, спроб суїциду, суїцидальних думок та поведінки. Мета-аналіз результатів рандомізованих плацебо-контрольованих досліджень протиепілептичних лікарських засобів показав деяке збільшення ризику виникнення суїцидальних думок та поведінки. Механізм виникнення такого ризику не вивчений. У зв’язку з наявністю такого ризику стан пацієнтів слід контролювати щодо ознак депресії та/або суїцидальних думок та поведінки і при необхідності коригувати лікування. Пацієнтів (та їх опікунів) слід попередити про необхідність повідомляти про будь-які симптоми депресії та/або суїцидальних думок або поведінки своєму лікарю.\nВелика кількість постмаркетингових даних, одержаних від вагітних жінок, які застосовували леветирацетам (більше 1800 жінок, серед яких 1500 жінок застосовували препарат протягом 1-го триместру), не свідчать про підвищений ризик значних вроджених вад. Існує тільки обмежена кількість даних про розвиток нервової системи дітей, які зазнали впливу монотерапії препаратом Кеппра® in utero. Однак існуючі епідеміологічні дослідження (близько 100 дітей) не свідчать про підвищений ризик розладів або затримки розвитку нервової системи. Леветирацетам можна застосовувати протягом вагітності, якщо після ретельної оцінки це вважається клінічно необхідним. У такому разі рекомендується застосовувати найнижчу ефективну дозу.\nФізіологічні зміни в період вагітності можуть змінювати концентрацію леветирацетаму. Під час вагітності спостерігалося зниженняплазмової концентрації леветирацетаму. Таке зниженнянайбільш виражене в третьому триместрі (до 60 % від вихідної концентрації до вагітності). Слід забезпечити належний клінічний нагляд за вагітними жінками, які отримують леветирацетам.\nМонотерапіюдорослих і дітейвіком від16 роківслід розпочинати з рекомендованої дози 500 мг/добу (250 мг 2 рази на добу) з подальшим підвищенням початкової терапевтичної дози до 1000 мг/добу (до 500 мг 2 рази на добу)через 2 тижні. Можливе підвищення дози на 500 мг/добу (на 250 мг 2 рази на добу) кожні 2 тижні, залежно від клінічного ефекту. Максимальна добова доза становить 3000 мг/добу (1500 мг 2 рази на добу).\nДодаткова терапія для дорослих(≥ 18 років) та підлітків (віком від 12 до 17 років) з масою тіла від50 кг.\nДодаткова терапія для дітей віком від 6 років та підлітків (віком від 12 до 17 років) з масою тіла менше50 кг.\nДітям віком від 6 років оральний розчин Кеппра®слід застосовувати для дозування препарату до 250 мг, для доз, не кратних 250 мг, коли рекомендоване дозування неможливо отримати прийомом декількох таблеток, а також для пацієнтів, які не можуть проковтнути таблетки.\nДітям з масою тіла більше50 кгдозування призначають за схемою, наведеною для дорослих.\nКорекція дози рекомендується пацієнтам літнього віку з порушеною функцією нирок(див. нижче «Ниркова недостатність»).\nКК для дорослих та підлітків з масою тіла більше50 кгможна розрахувати з огляду на концентрацію сироваткового креатиніну (мг/дл) за формулою:\nКК (мл/хв) = -× 0, 85 (для жінок).\nКК (мл/хв/1, 73м2) = - × 1, 73.\nРежим дозування для дорослих та підлітків з нирковою недостатністю з масою тіла більше50 кг.\nДля підлітків, дітей та немовлят КК у мл/хв/1, 73 м2можна розрахувати з огляду на концентрацію креатиніну у сироватці (мг/дл), застосовуючи таку формулу (формула Шварца):\nКК(мл/хв/1, 73 м2) = - .\nУ дітей віком до 13 років та підлітків-дівчаток ks = 0, 55; у підлітків-хлопців ks = 0, 7.\nРекомендації щодо корекції дози длядітей та підлітків із порушенням функції нирок з масою тіла менше50 кг\n10−30 мг/кг(0, 10−0, 30 мл/кг)2 рази на добу\n10−20 мг/кг(0, 10−0, 20 мл/кг)2 рази на добу\n5−15 мг/кг(0, 05−0, 15 мл/кг)2 рази на добу\n5−10 мг/кг(0, 05−0, 10 мл/кг)2 рази на добу\n10−20 мг/кг(0, 10−0, 20 мл/кг)1 раз на добу(2)(3)\n(2)У перший день лікування рекомендується застосувати навантажувальну дозу леветирацетаму 15 мг/кг (0, 15 мл/кг).\n(3)Після діалізу рекомендується застосувати додаткову дозу 5−10 мг/кг (0, 05–0, 10 мл/кг).\nДля пацієнтів зі слабким та помірним порушенням функції печінки корекція дози не потрібна. У пацієнтів із тяжкими порушеннями функції печінки кліренс креатиніну може не повною мірою відображати ступінь ниркової недостатності. Тому для пацієнтів із кліренсом креатиніну < 60 мл/хв/1, 73 м2добову підтримувальну дозу рекомендовано знизити на 50 %.\nПри передозуванні препарату Кеппра®спостерігалися сонливість, збудження, агресія, пригнічення дихання, пригнічення свідомості, кома.\nУ разі гострого передозування необхідно промити шлунок або викликати блювання. Специфічного антидота леветирацетаму немає. При необхідності проводити симптоматичне лікування, у т. ч. з використанням гемодіалізу (виводиться до 60 % леветирацетаму та 74 % основного метаболіту).\nХореоатетоз, дискінезія, гіперкінезія, порушення ходи, енцефалопатія\nУ подвійному сліпому плацебо-контрольованому дослідженні з безпеки для дітей, яке проводилося з метою довести не нижчу ефективність препарату, оцінювали вплив леветирацетаму на когнітивні та нейропсихологічні показники у дітей віком від 4 до 16 років з парціальними нападами. Препарат Кеппра® не відрізнявся (не був менш ефективним) від плацебо щодо зміни від вихідного рівня уваги і пам’яті за шкалою Leiter-R, сумарного показника перевірки пам’яті у популяції відповідно до протоколу. Результати, пов’язані з поведінковими та емоційними функціями, вказували на посилення у пацієнтів, яких лікували леветирацетамом, агресивної поведінки, що визначалась стандартизовано і систематично, з використанням валідизованих засобів (СВСL – Achenbach Child Behavior Checklist –Контрольний список дитячої поведінкиАхенбаха). Однак у пацієнтів, які отримували леветирацетам у ході довгострокового відкритого дослідження подальшого спостереження, у середньому не спостерігалося погіршення поведінкових та емоційних функцій, зокрема показники агресивної поведінки не були гіршими за вихідний рівень.\nЮСБ Фарма С. А. , Бельгія /\nUCB Рharma S. A. , Belgium.


"Дарча" або договір дарування - як правильно оформити? | Юридична компанія RIYAKO & PARTNERS.\nНовини права "Дарча" або договір дарування - як правильно оформити?\nУкладення договору куплі-продажу житла під виглядом договору дарування - досить часта практика на сьогодні серед тиx, хто xоче заощадити. Через це суди значно частіше почали визнавати договори дарування неруxомості недійсними.\nУ тиx випадкаx, коли дарувальником виступає літня людина, суд своє рішення аргументує тим, що особа в момент укладення такого договору в повному обсязі усвідомлювала свої дії і думала, що укладає договір про довічне утримання і, в подальшому, залишиться жити в цій квартирі до моменту своєї смерті.\nДарча або договір дарування - це передача права власності обдарованому дарувальником на безоплатній основі, рідше - з певними умовами.\nАле, в будь-якому випадку. дарувальник зобов'язаний передати таке майно безкоштовно, нічого не чекаючи взамін.\nБезсумнівно, оскаржити в суді можна будь-який договір з відчуження нерухомості.\nАЛЕ, рішення судів можуть бути найрізноманітніші, в залежності від ситуації. Тобто в разі якщо:\nпідпис дарувальника в договорі не підроблена;\nвін був психічно здоровий в момент підписання договору дарування\nповністю розумів значення своїх дій\n- шанс успішно оскаржити такий договір мінімальний.\nПри оскарженні такого договору слід пам'ятати основні моменти:\n1) термін на оскарження такого договору - 1 рік;\n2) оскаржити можна тільки дарчі, які підписані особами з обмеженою дієздатністю (не завжди пов'язані з фізичними вадами, а й алкогольною чи наркотичною залежністю);\n3) Договір дарування «замаскований» під договір купівлі-продажу;\n4) скоєно злочин проти дарувальника обдарованим.\nЯк же скласти такий договір правильно, щоб не було підстав її оскаржити (або анулювати)?\nЩо таке "дарча" ми вже говорили вище. Основною умовою є те, що передача майна є безоплатним.\nЯк оформити дарчу в новобудові?\nДарчий і процедура розлучення - кому дістанеться квартира?\nЯкий потрібен перелік документів?\nВартість і податки при дарчим\nА також які ще є дрібні, але дуже важливі нюанси для оформлення дарчої?\nВідповіді на ці питання від адвоката, керівника цивільної практики ЮК "Riyako&Partners" - Миколи Максимова для ubr.ua за посиланням: https://ubr.ua/market/real-estate/kak-oformit-darstvennuu-na-dom-poriadok-ceny-slojnosti-428824\n"Успішний бізнес на сьогодні це шлях в" світле і безтурботне майбутнє "для себе і своїх дітей" - напевно…\nЯк приватизувати земельну ділянку в Україні?\nПитання приватизації землі в Україні сьогодні не втрачає своєї актуальності. Значні обєми землі на сьогодні…\nЩо і як потрібно робити під час обшуку?\nВід обшуку не застрахований ніхто. І саме тому необхідно знати, що і як потрібно робити, коли до Вас…


Перші ознаки клімаксу » Діагноз\nЗ віком в організмі кожної жінки відбуваються складні гормональні зміни, у зв'язку з якими дітородна функція жінки поступово згасає, припиняються менструації і настає менопауза або клімакс. Це складний період для кожної жінки. Коли з'являються перші ознаки клімаксу, не варто панікувати. Потрібно зрозуміти, що це природній процес і допомогти самій собі впоратися в цей непростий час, приділивши більше уваги своєму здоров'ю.\nВ основному клімакс настає у віці 46-55 років. У деяких жінок припинення менструації відбувається і після 60 років. Бувають випадки, коли настання природної менопаузи відбувається у жінок від 15 до 39 років. Найчастіше початок раннього клімаксу - проблема спадкова, що передається від матері до дочки. Потрібно зауважити, що у курящих жінок клімакс починається на 2-3 роки раніше.\nДля того щоб врівноважити стан організму під час настання клімаксу, необхідно знати її перші ознаки.\nДо ознаками настання менопаузи відносять:\n- часті затримки та нерегулярні менструації;\n- тривалі і рясні менструації;\n- припливи жару, що супроводжується підвищеною пітливістю і почервонінням особи;\n- дискомфорт, викликаний сухістю піхви;\n- порушення сну, безсоння;\n- часта зміна настрою, надмірна емоційність, депресивний стан, пригнічений настрій;\n- безпричинна тривога і занепокоєння;\n- перепади артеріального тиску крові;\nЗ початком клімаксу у багатьох жінок виникають більш або менш серйозні проблеми зі здоров'ям.\nПриливи жару - це найперша ознака, що свідчить про початок перименопаузи. Цей стан характеризується раптовим і короткочасним відчуттям тепла в області грудей і особи, або всього тіла. Дуже часто припливу супроводжує рясне потіння, почервоніння обличчя. Приплив триває 2-5 хвилин і виникає частіше всього з 6 до 8 годин ранку і 6 до 22 вечора. У деяких жінок виникають припливи вночі, викликаючи сильне потіння і безсоння.\nЗвичайно повністю від припливів спека позбутися не можливо. Щоб полегшити цей стан, радимо дотримуватися наступних правил:\n- намагайтеся більше відпочивати і уникайте стресів;\n- не пийте чорний кава або вживайте його, як можна менше;\n- відмовтеся або знизьте вживання алкоголю до мінімуму;\n- позбавтеся від куріння;\n- приберіть з вашого раціону смажені, копчені та гострі страви;\n- частіше провітрюйте приміщення;\n- якщо ви відчуваєте припливи ночами, то охолодіть перед сном подушку, провітрюйте спальню, одягніть бавовняну піжаму, прийміть перед сном душ;\n- уникайте перегрівів організму;\n- частіше бувайте на свіжому повітрі, ходіть пішки;\n- будьте фізично активні;\n- уникайте сонячних ванн, саун, парилок, гарячих ванн;\n- якщо ви відчули стан припливу, рекомендуємо вам сісти і зробити кілька глибоких вдихів;\n- масаж, йога, пілатес благотворно впливають на стан жінки в момент настання клімаксу, покращуючи роботу всього організму, стимулюючи сексуальне бажання;\n- трав'яні чаї та інші фітопрепарати послаблюють припливи.\nІнший дуже серйозною проблемою, безпосередньо связанною з початком менопаузи, є зменшення щільності кісткової тканини через зниження вмісту кальцію і колагену, а також підвищення вірогідності переломів кісток. Це порушення в організмі називається остеопорозом. Для того щоб його попередити необхідно вести здоровий спосіб життя та приймати препарати, що містять кальцій, фосфор і вітамін D.\nПриблизно кожна друга жінка в період клімаксу через зниження рівня естрогену стає схильна до захворювань серцево-судинної системи. Для запобігання проблем з серцем радимо вести здоровий, рухливий спосіб життя, правильно харчуватися, тримати свою вагу і рівень холестерину в крові під контролем, уникати стресів, дотримувати режим дня.\nОслаблення м'язів малого тазу і розтягнення зв'язок, що підтримують внутрішні органи в правильному положенні відбувається так само з-за зменшення рівня жіночих гормонів. З цієї причини матка опускається і випадає задня стінка піхви. Перший час опущення матки може протікати безсимптомно, проте з часом жінка буде відчувати біль. Для лікування незначного опущення матки розроблений спеціальний лікувальний комплекс вправ. Більш серйозна зміна лікується хірургічним шляхом.\nНаслідком випадіння піхви і опущення матки, що доставляє жінці масу неприємностей, є нетримання сечі. Не варто чекати, що ця проблема пройде сама собою. Зверніться за лікуванням до належного фахівця.\nДепресія, різка зміна настрою, безсоння - часті супутники під час менопаузи, що з'являється в результаті зміни кількості статевих гормонів. Впорається з цією проблемою допомагають дихальні вправи, водні процедури, довгі прогулянки, правильний режим дня, розумне харчування, здоровий спосіб життя і позитивний настрій. Гарне вплив на організм надають трав'яні чаї. У більш важких випадках потрібно отримати консультацію у лікаря.\nРазом із згасанням дітородної функції, зменшенням естрогенів зменшується виділення природної змазки в піхву і з'являється сухість у піхві та болючість під час статевого акту. Рекомендуємо під час статевої близькості користуватися спеціальним мастилом, для запобігання хворобливих відчуттів. Більш тривала статева активність сприяє профілактиці серцево-судинних захворювань і депресивних станів.\nНе можна сказати точно, через деякий час після появи перших ознак настане клімакс. Бережіть себе і будьте щасливі і здорові.\nЛіки від припливів при клімаксі Гінекологія В якому віці настає клімакс? Гінекологія Скільки триває клімакс: тривалість менопаузи Гінекологія Клімакс Хвороби Клімакс у жінок. Симптоми, ознаки, лікування Діагноз Клімакс - не хвороба? Хвороби


Червона книга України. Червоний список Міжнародної спілки охорони природи видів, яким загрожує зникнення / IUCN Red List of Threatened Species\nЧервоний список Міжнародної спілки охорони природи видів, яким загрожує зникнення / IUCN Red List of Threatened Species\nАвторитетом у підготовці червоних книг є Міжнародний союз охорони природи та природних ресурсів — МСОП (International Union for Conservation of Nature and Natural Recourses, IUCN). У 1963 р. МСОП опублікував перший Міжнародний червоний список.\nНа сьогодні МСОП використовує дев’ять чітко визначених категорій, до яких може бути віднесений будь-який таксон організмів, — наприклад, вид або підвид. За станом на жовтень 2009 р. загальний список МСОП містить майже 45 тисяч оцінених видів, з них 38% визначено як такі, що перебувають під загрозою (тобто мають категорії CR — «такий, що перебуває у критичному стані», EN — «у небезпечному стані» та VU — «вразливий»).\nОцінка (та переоцінка) статусу таксонів проводиться на регулярній основі, у середньому — з періодичністю у декілька років: останній «повномасштабний» перегляд списків відбувся у 2008 році. Процес занесення та оцінки таксонів здійснюється групами експертів, які відповідають за певний вид, групу видів або певний географічний регіон.\nНаразі Міжнародний червоний список МСОП є об’ємною електронною базою даних (у зв’язку з особливостями та обсягами ведення списку паперового аналога не існує), доступ до якої відкрито для кожного в онлайн режимі за адресою — www.iucnredlist.org. На цьому сайті можна переглянути інформацію щодо статусу та стану виду (підвиду), а також ознайомиться з визначенням та розшифровкою категорій та критеріїв МСОП.


Як просто оптимізувати Windows 10 для ігор\nНе має значення, в яку гру ви граєте, відставання може порушити ваш ігровий процес. Комп'ютер, який не був оптимізований для ігор, часто може бути причиною зриву ігрового процесу, і все це може бути пов'язане зі застарілим програмним забезпеченням та поганою мережею. На щастя, є прості способи, щоб покращити гру у Windows.\nЯкщо ви хочете дізнатися, як оптимізувати Windows 10 для ігор, почніть із основ. Давайте розглянемо все, що ви можете зробити, щоб покращити продуктивність вашого ПК для ігор у Windows за умови, що ваше обладнання працює правильно. Перш ніж приймати будь-які дії, переконайтеся, що ви використовуєте останню версію Windows 10.\nУвімкніть у Windows 10 ігровий режим\nПоліпшення продуктивності мережі\nЗменшити візуальні ефекти Windows 10\nВикористовувати режим високої продуктивності\nВстановіть останню версію DirectX\nПерше, що кожен геймер Windows повинен розглянути, це увімкнути ігровий режим у Windows 10. Якщо під час гри ви бачите низьку продуктивність, це може допомогти покращити ігровий процес.\nЦе не означає, що ігровий режим є чарівне вирішення будь-яких проблем з продуктивністю вашого ПК, але він може допомогти отримати трохи більше від вашого обладнання під час ігрових сесій з високою інтенсивністю. Вам потрібно буде активувати ігровий режим, хоч деякі ігри можуть включати його автоматично.\nЩоб використовувати ігровий режим у Windows 10, клацніть правою кнопкою миші кнопку «Пуск» та виберіть пункт «Параметри». Потім натисніть “Ігри” > “Ігровий режим” і переконайтеся, що повзунок “Режим гри” переключено в положення “Увімк.”.\nВсі геймери знають, що відеокарта відіграє важливу роль, особливо в іграх із гарною графікою. Оновлення графічних драйверів допоможе оптимізувати Windows 10 для ігор.\nЯкщо у вас є відеокарта NVIDIA, обов'язково оновіть графічні драйвери NVIDIA до останньої версії за допомогою офіційного веб-сайту. Користувачі AMD можуть знайти нові та підтримувані драйвери для своєї відеокарти, відвідавши веб-сайт AMD. Також ви можете ознайомитися з нашим посібником із оновлення драйверів відеокарти без використання стороннього програмного забезпечення.\nКрім того, ви можете знайти драйвери за допомогою «Центра оновлення Windows», до якого ви можете отримати доступ, клацнувши правою кнопкою миші меню «Пуск» та вибравши «Параметри». Потім натисніть «Оновлення та безпека» та перевірте наявність останніх доступних оновлень, які містять нові драйвери.\nНа ігровий процес може сильно вплинути низька продуктивність мережі. Якщо відставання заважає вам комфортно грати, тоді вам потрібно подумати про покращення продуктивності вашої мережі у Windows 10.\nПочніть з основ – переконайтеся, що ваше з'єднання стабільне, а для підключень WiFi усуньте всі перешкоди, покращуйте сигнали WiFi за допомогою повторювачів та розгляньте можливість переходу на високоякісний маршрутизатор, розрахований на продуктивність в іграх. Також розгляньте можливість використання гігабітних Ethernet-з'єднань або мереж WiFi в діапазоні 5 ГГц.\nЯкщо у вас, як і раніше, виникають проблеми, вам, можливо, доведеться розглянути інші причини затримки мережі, у тому числі зміну тарифного плану. У цьому випадку вам потрібно буде зателефонувати вашому інтернет-провайдеру і вибрати більш швидкісний тариф, щоб підвищити продуктивність вашого з'єднання.\nНа сучасному ПК ви навряд чи виявите, що візуальні ефекти, які використовуються Windows 10, сильно вплинуть на вашу продуктивність. Але для слабких ПК цей спосіб не буде зайвим.\nЗменшити візуальні ефекти досить легко, і після цього ви можете помітити незначне поліпшення продуктивності.\nЩоб вимкнути візуальні ефекти, клацніть правою кнопкою миші меню «Пуск» та виберіть пункт «Параметри». У рядку пошуку у верхній частині меню введіть «Налаштування представлення і продуктивності системи» і натисніть опцію, щоб відкрити вікно «Параметри швидкодії».\nУ новому вікні натисніть «Забезпечити найкращу швидкодію» на вкладці «Візуальні ефекти» та підтвердіть дію кнопкою «ОК».\nНа вкладці “Додатково” переконайтеся, що вибрано “Програми” для оптимізації і натисніть “OK”, щоб зберегти.\nЯкщо ви використовуєте Windows 10 на пристрої з акумулятором, ви можете помітити, що ваша продуктивність змінюється, коли ви перебуваєте в режимі низького заряду акумулятора, в порівнянні з підключеним до мережі. Це відбувається тому, що Windows знижує вимоги до акумулятора, уповільнюючи ПК, щоб ноутбук працював довше від батареї.\nЯк правило, Windows 10 за замовчуванням використовується збалансований режим, який забезпечує найкращу взаємодію і гарний час автономної роботи при занадто великому споживанні енергії. Щоб оптимізувати Windows 10 для ігор, перейдіть в режим високої продуктивності.\nДля цього клацніть правою кнопкою миші кнопку «Пуск» та оберіть «Система». Звідси натисніть «Живлення та режим сну» > «Додаткові параметри живлення».\nУ вікні «Електроживлення» виберіть «Висока продуктивність», щоб перейти до цього режиму. Режим живлення, який ви вибрали, має змінитися.\nDirectX використовується Windows для втілення ігор – без нього ви, ймовірно, не зможете грати в будь-які ігри взагалі. DirectX оновлюється досить рідко, але нові версії виходять час від часу, і зазвичай із передовими удосконаленнями, оптимізацією та підтримкою нових типів обладнання.\nЯкщо у вас встановлена стара версія DirectX, це може означати, що ви не отримуєте найкращого ігрового процесу для свого обладнання. Оновлення DirectX може допомогти вирішити цю проблему.\nВи можете перевірити встановлену на даний момент версію DirectX за допомогою інструмента dxdiag, який можна запустити одночасно натиснувши клавіші Windows + R на клавіатурі, набравши dxdiag у вікні «Виконати» і натиснувши клавішу введення.\nЯкщо DirectX не оновлено, вам потрібно буде оновити його до останньої версії за допомогою служби Windows Update. На даний момент остання версія – DirectX 12. Клацніть правою кнопкою миші кнопку меню “Пуск” і виберіть “Параметри”, потім “Оновлення та безпека” > “Центр оновлення Windows”, щоб перевірити наявність оновлень.\nЯк альтернатива, ви можете відмовитися від дорогого ігрового обладнання. Сервіси потокової передачі ігор, наприклад GeForce Now, дозволяють грати у високоякісні ігри на будь-якому пристрої, який ви оберете, переносячи важку обробку на розміщені сервери.


13.05.2020 16:25 Джерело: TeNews\nУкраїну в конкурсній програмі фестивалю представляє фантастична пригодницька стрічка «Фокстер &Макс» Анатолія Матешка. Головний герой фільму, дванадцятилітній школяр Макс знаходить балончик з нанофарбами, і малює графіті собаки. Неочікувано малюнок оживає та перетворюється на пса-наноробота з суперможливостями.\nСпеціальною подією до Дня захисту дітей (1 червня), організованою фестивалем спільно з Новим каналом, стане онлайн-прем'єра переможця Чілдрен Кінофесту минулого року – анімаційного фентезі «Викрадена принцеса» (студія Animagrad) Олега Маламужа. Хітова українська стрічка розповідає історію доньки київського князя, викраденої злим чаклуном, та мандрівного музиканта, який намагається її врятувати. Ролі у фільмі озвучили Олексій Завгородній, Надя Дорофєєва, Сергій Притула, Юрій Горбунов та посол Чілдрен Кінофесту 2019 року Олег «Фагот»\nМедіапартнери: Теленеделя, Освіторія Медіа, 4mama, Розвиток дитини, Колобок, НУШ, Kinowar, Hromadske, Radiokids.online\nДжерело: TeNews Теги: #тернопіль, #новини тернополя, #новини тернопільщини, #тернопільські новини, #магазин, #акція


Юрій Андрухович: «Серйозний досвід революції залишився фактично не ословлений» - портал новин LB.ua\nГоловна — Культура — 30 квітня 2021, 08:00\n2020 рік завершився зокрема і виходом роману Юрія Андруховича «Радіо Ніч». Від письменників, які колись назавжди змінили наші читацькі звички, очікують нових текстів з особливим нетерпінням і трепетом.\n«Радіо Ніч» стала книжкою, яка не тільки зіткнулася з такими читацькими очікуваннями, а й мала шукати нові пандемічні механізми зустрітися з читачем. Традиційні презентації, які закінчуються чергами за автографами і які супроводжуються туром містами України, були неможливі.\nТож вперше читачі почули книжку по радіо, Юрій Андрухович презентував «Радіо Ніч» у нічному ефірі на Українському радіо та Радіо Культура.\nЦя розмова – про новий роман, нову реальність, гру з читачем і червоне вино.\nФото: facebook/Юрій Андрухович\n«Радіо Ніч» – ваша перша книжка, яку довелося презентувати в час всесвітньої пандемії. І замість традиційної презентації з живими людьми ви зробили радіопрезентацію. Які відчуття?\nСумно, що немає традиційних подій із живою публікою. Проте я не перший і не останній – усі автори, ведучі, весь наш книжковий літературний світ, починаючи з березня 2020 року, живе в такій ситуації. Нарікати вже трохи банально. Напевно, розумніше витягати якісь позитиви з того, що в нас є тепер.\nАле саме із цим романом дистанційна форма презентації, де є нічне читання уривків на радіо і також те, що ми робили з Володимиром Єрмоленком для UA:Культура, себе виправдала. Припускаю, якби це була нормальна ситуація, швидше за все, ми запланували б тур. Не вистачає трохи турбулентності, пов’язаної з нею жвавості емоцій, коли треба розпланувати міста, уявити собі цю подорож. Це завжди нові зустрічі, пригоди, спілкування – звичайно, цього не вистачає. Втім вихід книжки, безвідносно до ситуації з коронавірусом, планувався на грудень. Напевно, в ці дні безпосередньо не було б туру, це ризикований час для подібних заходів, адже наближаються свята і люди перемикаються на інше. Можна було б планувати тур хіба що на кінець січня.\nНатомість ми отримали кілька тисяч присутніх на події — жодна зала стільки не вмістить, так? У реалі ніколи стільки не прийшло б, навіть якщо віддали якийсь там палац «Україна» — він не заповнився б. А тут можна собі уявити якийсь палац, і там 3000 людей наживо спостерігають за тим, як я читаю уривки з «Радіо Ночі».\nЯк гадаєте, за ким тужать читачі на живих презентаціях?\nЗа безпосередністю людських контактів — фізичною близькістю, присутністю у спільному просторі. Є такі люди, які зустрічаються виключно з подібної нагоди.\nФото: facebook/Alex Zakletsky\nЮрій Андрухович і Володимир Єрмоленко\nВи маєте близькі контакти з письменниками з усього світу. Як вони переживають момент неперетинання з публікою, відсутність великих фестивалів і ярмарків? Бо для українського письменника поїздка на Франкфурт була надзвичайною подією, а для його колег у світі – професійною рутиною.\nТак і є – передусім для письменників із німецькомовних країн. Насправді там цілий каскад літературних фестивалів, попри книжкові ярмарки, більшості з них теж довелося переходити в онлайн. Цього року я брав участь у кількох таких заходах. Мені суттєво не пощастило з виходом «Коханців Юстиції» у Німеччині. Прем’єра книжки відбулася десь 20-21 березня — на початку карантину. У мене попередньо вже планувався інтенсивний тур у восьми містах, видавництво серйозно поставилося до цієї події, відповідно, було велике зацікавлення, але згодом відбулися, здається, лише три події, вже онлайн. Тобто я нікуди не їхав, сидів удома і спілкувався дистанційно з модераторами.\nКоли настав період начебто завершення першої хвилі – у середині літа 2020 – в багатьох німецьких містах відновили свою офлайнову діяльність заклади, літературні будинки. Але з дуже обмеженою кількістю відвідувачів. Пригадую, 10 липня в мене відбувся творчий вечір у Штутгарті, тобто я був у Івано-Франківську, а мій творчий вечір — у Штутгарті, там зала літературного будинку, здається, на 150 місць, так от, на цю подію можна було продати тільки 40 квитків, і їх продали. Це вважалося повним аншлагом, навіть модератор жартував: «Останнім часом на наших літературних вечорах спостерігаються повні аншлаги». Тобто коли зала заповнена на ¼.\nЦе відбилося на цілій книжково-видавничій галузі в усьому, що стосується презентацій, фестивалів, виступів. Мабуть, там суттєво впали продажі книжок.\nМені хочеться вірити, що в Україні читачі і покупці книжок — люди відносно молоді, відкриті до альтернативних варіантів придбання електронних книжок: зрозуміло, вони купують їх у мережі. У німецькомовних країнах шанувальники літератури, які відвідують вечори, заходи — це пенсіонери, зокрема, пенсіонерки.\nЦе частина їхнього дозвілля. Вони протягом року передплачують абонементи на літературні вечори, ходять в один і той самий заклад. Дивна штука, коли є різні інституції, які проводять літературні події, але в кожної з них лише своя публіка, яка не піде до іншої інституції на вечір того ж автора — у них абонемент викуплений. Це включає для них цілий ритуал: отримання від автора автографа на місці, розпивання одного-двох келихів вина, тому що обов’язково тусують зі своїми, обмінюються враженнями.\nЦе стосується не поодиноких подій, а фестивальних, коли цих виступів багато і цих авторів приїздить багато. Як мені здається, це суттєво постраждало цього року, довелося комусь, хто більш відкритий до цього, в онлайні надолужувати втрати.\nСкажу так, відколи «Коханці Юстиції» вийшли в березні, я ще жодного примірника книжки не підписав, на жодному примірнику поки що не було мого автографа. Ось це сумно. Я знаю, що книжку все одно купували, вона отримала чудові рецензії у провідних німецькомовних медіа: у Швейцарії, Австрії, Німеччині писали про неї, на радіо багато про книжку говорили. Але в мене таке враження, що продаж як такий суттєво нижчий, і тут шкода, звичайно.\nІ повертаючись до «Радіо Ночі». Усі знають історію про інтерв’ю студентському радіо в Польщі, де ви на питання про альтернативну кар’єру відповіли, що обрали б для себе роль нічного радіоведучого.\nТак, у мене була ідея про свою незалежну радіостанцію. Ночами говорити на ній, а передусім відтворювати музику, яка мені подобається. Ця ідея в мене доволі давня, як мінімум їй років 15. Але зародилася вона ще в підліткові роки. Я систематично слухав радіо, починаючи з 13-14 років і до студентських років, аж поки не переїхав до іншого міста. Жив у гуртожитку, і там уже не вдалося зберегти цей формат «сам на сам».\nРадіо дає нам цю можливість індивідуально перебувати всередині. Є канал, у якому ти можеш бути сам. Можна, звичайно, компаніями слухати радіо, але це якось не дуже. Максимум бачив пару людей, які разом слухають радіо. Там, де слухачів більше, щось руйнується, мені здається. Тому важливо було цей радіонастрій намагатися піймати в громаді. Маю на увазі радіонастрій, коли справді є хтось один і він має свій канал спілкування. І самотність начебто. Самотність — це не дуже добре, це сумно, самотніх людей треба жаліти. Проте виявляється, що радіо дивним чином цю сумну обставину перетворює на продуктивну, креативну. Ця радіосамотність здатна народити багато цікавих речей, багато творчих імпульсів.\nА ще радіо впевнено почувається, навіть у ситуації всесвітньої пандемії йому не довелося переживати жодних мутацій, мімікрій, воно яке було, таке і є. Для порівняння, наші цифрові методи ще в стані початкового становлення, ці всі технологічні зуми тощо. А радіо – явище більше ніж зі столітньою історією. Це позапандемічне явище.\nРадіо в романі – це не просто деталь біографії головного героя, це і специфічна мова.\nТак, Володимир Єрмоленко, на мій погляд, знайшов гарне визначення — акустичний роман. Я тут не тільки не заперечую, а й можу це підтвердити. Тут є звучання (і не тільки) музичних треків. Було страшенно важливо знайти такий формат, у якому читача можна буде долучити до їхнього слухання, і це лише один з аспектів. Натомість я мусив собі уявляти, що розділи з монологами Ротського, розділи, де головний герой мовить зі своєї радіостудії, мають бути компромісом між розмовністю і книжковим текстом. Бо в роману таке призначення: він усе ж вийде на папері, і вже потім, можливо, заплануються аудіовтілення.\nЯ свідомий того, що це не радіомовлення в чистому вигляді, з його періодичним мовним забрудненням, відступами від норми, де є якісь повтори і не зовсім відшліфований стиль. Відшліфованого стилю я намагався досягти в довших розділах, де розповідає начебто біограф, який полює за життям Ротського, людина дуже педантичного складу, яка намагається кожне речення вибудувати з максимальною деталізацією. Тут я вже шукав не компромісу, а певного екстремізму. Навіть ці частини для себе я постійно перечитував уголос — все повинно дзвеніти, звучати красиво, із якимось прицілом на читання вголос під час презентацій, яких мені не вистачає.\nПереживаючи події довгої зими 2013-2014, ви думали, що напишете роман про цей досвід?\nНе можу сказати, що був упевнений у цьому, але перебуваючи всередині ситуації, я не міг позбутися відчуття, що це вартує великої літератури. Безумовно, було зрозуміло, що багато хто про це напише. Я не був упевнений у тому, що це буду я – той, хто про це напише. Але був певен, що не написати не можна. Тільки боюся, сам по собі Майдан породжував дуже багато поточного письма, наприклад, у фейсбуці.\nТам були надзвичайно глибокі, пронизливі речі, які автори фіксували. Причому під авторами я не маю на увазі виключно письменників. Фіксувалися крупинки неймовірного досвіду, якого до того не було і, можливо, вже не буде. Крім того, щодоби траплялися ситуації неймовірної екзистенційної, без перебільшення, напруги, коли не думати про майбутню літературу було неможливо. У нас письменницька зіпсована свідомість, у мене зокрема, — ти весь час приміряєш це до якихось романів. Поети, мабуть, у напрямку якогось поетичного епосу думають.\nМені здається, тема Майдану пішла б у нас значно глибше і значно більше, але зовнішня обставина сильно це зруйнувала. Маю на увазі війну на сході. Майдан незаслужено відступив кудись у глибину, і з’явився новий запит: пам’ятаєте, уже 2014 року в нас запитували: де Гемінґвей, де Ремарк, де фронтова проза? Потреба фронтової прози раптом затьмарила собою те, що в нас не було пропрацьовано, і серйозний досвід революції залишився фактично не ословлений. Я так заявляю, хоча мені здається, вийшло чимало творів, поезія реагувала, безумовно.\nДвісті років ветеранської прози в Україні\nКоли ви зрозуміли, що цю нашу відкладену рефлексію найкраще передати через аудіометафору та включення читача в режим вслухання?\nЦе прийшло десь паралельно з ідеєю наповненості героя. Що це за людина Йос Ротський? І що в ньому важливе? Він сам, мабуть, від себе такого не сподівався і від нього не сподівалися, що він може, частково мимоволі, стати символом цієї революції. Дуже особливим символом, музичним. Це змусило мене налаштуватися на цілу хвилю художніх узагальнень. Згадати «Грушу» – так звану, ситуацію на вулиці Грушевського, — там із січня, на початку силового протистояння, з’явилися барабани, які і раніше там були, на Помаранчевому майдані. І це були ударні штуки, металеві бочки передусім, у які гамселили нон-стоп.\nА ще трубач з Грушевського, який спочатку з’явився на Михайлівській, у ніч на 1 грудня, – він там був як посланець із космосу, з інших світів. Піаністи, їх було декілька як мінімум. Цей тренд — виносити у пленер, у місто музичні інструменти, — речі, які не вигадають технологи, щось, що з’являється містичним чином, через людську уяву, фантазію, яка стає драматично заразною. Роман, який претендував цю реальність відтворити, за логікою, мав би прямувати до цих образів.\nПередусім звук. Начебто така мітологія уже з’явилась, що силою звуку Ротський здатен зупиняти атаки. Він сам потім не розуміє, як так трапилося, що ця барикада так і залишилася для них недосяжною, а він просто грав на ній. Такий магічний реалізм, звичайно, але ми знаємо, що в рокмузикантів, особливо металістів, є поняття «стіна звуку»: це досягнення ідеального звучання — створити певну стіну. Коли це все собі згадуєш, ці речі починають якось дивним чином взаємодіяти.\nЦе ще й політичний роман, погоджуєтесь?\nНе буду заперечувати – це якийсь один із його аспектів, елементи політичної критики, соціальної критики. Інакше я взагалі не бачу сенсу в існуванні роману. Якщо в романі якимось чином не виникає соціально-політична проблематика — це неповноцінний виходить твір – тут наважуся бути категоричним.\nРотський — людина життям всіляко перемелена, від порноакторської юності і до роботи піаністом на океанічних лайнерах. Ротський — це тип, який плекає у собі певну холодну відстороненість, не любить патетики, пафосності. Він уникає у своїх радіокоментарях говорити про речі найзворушливіші, воліє мовити стримано, ощадливо і навіть вдає особу доволі цинічну, яка, наприклад, не вірить у любов. Одного разу в житті трапилася історична ситуація — революція, коли він тотально змінив дискурс. Як багато хто з людей тоді, за моїми спостереженнями.\nЯ був у Києві під час Майдану, звичайно, не міг не вслухатись у те, про що говорять люди і звернув увагу, як людей перемкнуло на якісь великі серйозні теми. Усі всюди говорили – і не обов’язково про якісь революційні реалії. Говорили про філософські категорії, японські театри, Шекспіра. Люди перемкнули регістр у собі, такою була ця історична мить. Мабуть, оце відбулося з Ротським, він мав суто естетичні претензії до своєї батьківщини, але він з ними жив і особливих надій на цю батьківщину не плекав. А вона змінилася, в одну мить почалася така революція, як же тут не мати надій, так?\nПізніше – ви пригадуєте припущення біографа? – він пише, чи вірив Ротський у те, що він може це змінити — ні, але він не брати участі в цьому не міг. Не міг стати осторонь і за цим спостерігати так, як це трапилося з його товаришем Махачем, гітаристом, який його образив — він запрошував друга на цей умовний Майдан, на цю Поштівку, мовляв, їм би відновити свій гурт, виступити там зі сцени. Ротський став якимсь дуже ніжним, романтичним революціонером, почав вірити в наївні речі: як виступ певного рокгурту змінить долю революції. Цей Махач попросив ніколи більше його не турбувати з приводу цих дурниць, а потім, дізнавшись про катастрофу з Ротським, він закипів увесь внутрішньо і сам поїхав, та ще й поїхав, щоб просто загинути. Мені здається, це зовсім не казкова історія – це відповідає тому, що діялося тоді з нами.\nНа початку 2019 року я вже писав цей роман, відповідно, результат президентських виборів, що ми його остаточно дізналися 21 квітня, припав на момент, коли в мене вже третина роману була. І це нібито додало мені дуже тієї гіркоти. Цю поразку, розгром революції я побачив не у формі танків, а у формі вибору суспільства. Суспільство, яке своїм політичним вибором розгромило власну революцію. І потім ця ситуація впродовж літа розвивалась, бо була ж іще одна політична кампанія – парламентська. Надалі вже з’явилося більше внутрішнього спокою, з’явилося відчуття, що від неминучого нікуди не дінешся, значить, треба ще і цю неминучість пройти і насправді все гаразд.\nУ романі з’являється політичний син попереднього диктатора, який невідь звідки береться, а взагалі він популярний стендапер. Дуже невипадковий, дуже свідомий мій штришок. Його насправді не треба коментувати, все зрозуміло.\nЦе не лінійний роман, ані в сенсі оповіді, ані в сенсі географії.\nПерші розділи ведуть нас далі, у глибину, потім там посередині п’єса, до якої ми дійшли, а після йде лінійно в майбутнє, у нашому напрямку.\nА про географію – завжди є спокуса створювати певний світ, свою письменницьку країну. Принаймні я маю таку спокусу. Вона почалась ще з «Рекреацій», де я вигадав Чортопіль. Ми не маємо такого районного центру в Карпатах, але є детальки цього Чортополя в Рахові, у Коломиї чи Снятині. Для мене це нагода без рутинних традиційних описів дати читачеві можливість уявити собі місцевість. Така дезорієнтація на місцевості – це цікаво, бо читач так чи інакше вже собі щось уявляє. У той самий час є потреба в дійсній географії, як, скажімо, у тій частині цього роману, де пара знаходить таку методику порятунку і втечі, як постійна зміна місць.\nТаке змішування світів, чому ні? Мені це сподобалось і багато в чому стимулювало, коли міркував над черговим розділом.\nЦе центральноєвропейський роман. Усе в романі працює на це: від імені головного героя – Йос Ротський – до назв вулиць і навіть до вина, яке п’ють герої.\nЦе я нарешті виправив промах: півтора десятиріччя переважно п’ю вино, і це для мене ніби базовий алкогольний напій в усій його різноманітності. Тож несправедливо говорити про вино як про щось загальне. Не виходило зробити його одним із героїв роману і нарешті трапилося.\n«Вранац», звичайно, тут не випадково, бо це певна кореляцiя із Другом Круком, хоча для мене самого це було відкриття, от Ротському я потім приписав це непорозуміння, що він вважав, що «вранац» сербською мовою – ворон, але «вранац» – це вороний кінь. А ворон – вран. Вранац - дуже особливий сорт вина. Напевно, важливо, що герой має один такий напій. Можна було б ріоху зробити чи якесь мерло особливе. Але цей вранац лягає просто, тому що в нього Ворон друг, а вранац — це його вино.\nКоли я обдумував образ, вагався із вибором його вразливої сторони. Певний час я обдумував можливість зробити Ротського алкогольно залежним, алкоголіком, який тримає себе. Але їх забагато, цих алкоголіків і наркоманів у літературі, це був би простий шлях. У результаті він у мене виник такий, який вживає, кілька келихів випиває, але це не руйнує його. Натомість я знайшов скрегіт внутрішній, внутрішній шум — це його музикальність, музичне призначення, яке увійшло у дуже цікавий конфлікт із цим явищем. Це його справжня вразливість.\nЧи це правда водорозділ: винна культура і горілчана культура?\nЯ спостерігаю за змінами в цьому сенсі з 90-х років, коли не було шансів якесь більш-менш якісне вино в Україні роздобути і мало хто розумів, у чому сенс споживання вина. Неодмінним атрибутом письменницьких застіль тоді була горілка. Якщо вже комусь велося краще, то з’являвся коньяк. Я пам’ятаю, в редакції журналу «Сучасність» завжди був коньяк, бо Ігор Римарук вживав його. Тобто міцні напої.\nУ той самий час я спостерігаю, як ці тенденції змінюються: десь уже після нульових років вино стає чимось нормальним, звичнішим. Ринок із винами запрацював, можливо, ще не на повну, але він дуже активний тепер у нашій країні. Дедалі більше людей починає теж причащатися, і тому, я думаю, якщо цей розподіл був, то він зникає, як зникає, наприклад, таке переконання, що єдиний правильний здоровий алкогольний напій — це горілка домашнього виробництва. Особливо наша, що вона найкраща у світі. Тому що вона не найкраща у світі, є інші напої. Але еволюція якась відбувається.\nУ романі вистачає фірмових ребусів, поговорімо про якийсь один, наприклад про носорогів.\nТут передусім літературна традиція, ну, може, від Йонеско там. Але, безумовно, люди приписують представникам тваринного світу якісь свої ознаки. Носороги – серед тих, кому, мабуть, найбільше не пощастило з письменниками, вони начебто уособлення тупої агресивності. Звичайно, ми не праві, коли тваринам це приписуємо, але це універсальна семіотика, знакова система.\nЯ мав із ними проблему в тексті – з парою цих риноцеросів, вони, здається, тепер африканські, найбільші. І їх зоологи характеризують як найменш передбачуваних, здатних на топтання, руйнування, дуже агресивних, у яких дуже легко прокидається крайня форма гніву. Але початково мені хотілось, щоб вони якісь екзотичніші були, тож я написав про білих носорогів. І мені потім так стало незручно, бо, за їхніми описами, вони суттєво менші та й узагалі на межі зникнення. Я вирішив не чіпати їх, не викликати мимоволі якоїсь ненависті до цих, Богу нічого не винних тварин. Але є пряма лінія до цього образу тупої розгніваної сили: «Риноцерос» — це ще й назва спецпідрозділу в якійсь черговій спецслужбі. Тобто вони ще й недалекі, от що важливо. У носорогів же дуже обмежений кут зору. Ще одна цікава річ, про яку я тоді дізнався, треба перевірити: якщо ви стаєте прямо перед ним, перед оцим його рогом, то він вас не зможе побачити і він абсолютно безпечний для вас. І це теж те, що Ротський робить: він весь час із ними грається у такий спосіб, вислизає їм з-під цього рога.\nФото: facebook/Sa Va\nОднак попри ребуси, є відчуття, коли читаєш «Радіо Ніч», що оповідь не має на меті переграти читача. Чи це справді так?\nНе маю відповіді, можливо, змінювався я сам як автор і мені важливіше стало не дивувати ребусами чи загадковими фігурами, а знайти розуміння, зробити самоціллю порозуміння з читачем. Я не замислювався і не спостерігав, просто почув ваше враження і десь так усвідомив, що воно, напевно, правильне. Тепер хочу спонтанно це пояснити.\nЦя історія зорієнтувала мене пересуватися в такому напрямку, де ця гра локалізована і перестає бути взагалі стилістично визначальною. Можливо, у цьому сенс. Згадалось мені, коли один зі знайомих переказував враження своєї подруги від «Коханців Юстиції». Цей текст у часі такий розтягнутий – у моєму часі, авторському, – що я його протягом десятиріч формував. Та дівчина порівняла ці тексти з мінним полем – у тому сенсі, що їй постійно доводилося десь зупинятись, вона відчувала, що тут треба довідуватися, що це таке, там вона включала якісь довідники, шукала факти і справді була вражена тим, що у 100% її інтуїція не підводила, тобто смислові міни там справді були. Думаю, й тут вони теж є, але їхній пошук доступніший. Можливо, це одна із форм ввічливості автора. Можливо, я став ввічливішим як автор.\nЧи вам хотілося б, щоб працювали над «Радіо Ніччю» як над аудіокнижкою?\nЗ одного боку, ніби цей роман якнайкраще пасує до того, щоб стати аудіокнижкою. З іншого — є свої проблеми. По-перше, мені здається, цих читців мало б бути два, тобто голоси мали б різнитися: мав би бути Ротський і його біограф. Це не проблема і вирішується легко: запрошують двох виконавців. Я не дуже готовий називати, хто саме, але в мене є певний досвід із попередніми моїми текстами.\nЯкщо вже називати, то є Остап Ступка, який начитав «Московіаду», і мені дуже його виконання подобається. Остап із тих акторів, які, крім приємного тембру та високої виконавської майстерності, мають здатність вдумуватися, це дуже вдумливе прочитання тексту. Натомість я не знаю, як юридично вирішувалася б проблема із плейлістом, із саундтреком. Треба було б шукати якийсь вихід із ситуації, чому Ротський оголошує певний музичний номер, але цей номер потім не звучить, і це якось окремо зумовлювати чи змінювати. Тут є над чим ще думати.\nТемы: інтерв'ю, Юрій Андрухович, сучасна українська література