Приречені танцювати у Одесі ᐉ купити квиток в театр 26 лютого 2022 ᐉ Kontramarka.ua\nЦіна: 50-350 грн\nАфіша Одеса»ТЕАТР»Одеський український театр»Приречені танцювати\nЗамовити квитки на "Приречені танцювати"\n“Приречені танцювати” в Одесі!\nУ Одеському українському театрі відбудеться прем'єра вистави “Приречені танцювати” в Одесі! Найбільший у світі танцювальний марафон - справа для витривалих і відчайдушних. Спершу все скидається на величезне свято: приголомшлива музика, яскраві посмішки, треновані тіла. На переможця чекає великий грошовий приз.\nЗмагання схожі на біг у світлі фари, коли за тобою женеться автомобіль. Перемогти або впасти у прірву. Втекти у цей ілюзорний світ від сірої буденності та проблем. Виглядати успішним та задоволеним, хай там що. Рухатись без зупину. Відпочивати не довше десяти хвилин. Бо у потилицю дихають інші.\nХто ці танцівники? Молодий ковбой, старий моряк, вагітна жінка, цинічна жінка, недолугий фермер, колишня стара актриса. Від чого вони всі тікають? Чому так хутко перебирають ногами? Навіщо їм перемога? І найголовніше, що буде після неї?\nЩоб потрапити на виставу “Приречені танцювати” в Одесі, купуйте квитки на нашому сайті та в касах міста. Ціна квитків від 50 до 350 гривень. Ще більше вистав шукайте в афіші на нашому сайті.\nЯку нову виставу подивитись в Одесі? “Приречені танцювати”!


Хутори надії на урановому підгрунті - Останні та актуальні новини України та світу, новини дня онлайн - Україна Молода\nГоловна > До себе - як у гості > Хутори надії на урановому підгрунті\nХутiр Надiя — спадщина Тарковських, Тобiлевичiв та свiтової культури.\nНатягши подвійну казенну білизну та підв'язавши під черевом синю, майже матроську, робу, а зверху — ще й другу, захисного кольору, цупку, неначе азбестову...<?xml:namespace prefix = o ns = "urn:schemas-microsoft-com:office:office" />\n«Воскова машкара стародавніх літ»\nНаприкінці зими 1974—1975 років я вийшов на денну поверхню московської станції метро «Маяковська». Чотири хвилини пішки до рогу Садової-Тріумфальної... височезна сіра арка дев'ятиповерхового сталінського будинку номер 4/10... почорнілий сніг...\nЯ продзвонив у двері на четвертому, здається, поверсі з півгодини. Потім чекав ще години зо три...\nУ квартирі Арсенія Олександровича Тарковського ніхто не озвався.\nУ ті часи прізвище Тарковський було кодом в урановому шарі радянської інтелігенції, що тепер зайшов далеко за межу напіврозпаду. Тільки головний вир крутився довкола Тарковського Андрія, кіногенія. Обговорювати його «Андрія Рубльова» чи «Дзеркало» було гарним тоном, хоча кінозали під час їхньої демонстрації були швидше порожні, ніж повні. Втім для людей, якi відносили себе до еліти, ця обставина була зайвим підтвердженням їхньої елітарності. І коли зосередитися, в отворі екрана справді відкривався світ зі змістом вищим та глибшим, ніж усе, на що могла надихнути тодішня реальність.\nУ тому, що в Андрія Тарковського є ще батько Арсеній — феноменальний поет та перекладач, і що без батька не було б сина як явища світової культури і що батько сам — Явище, я дізнався від колишнього однокурсника моїх батьків по медінституту Віталія Коротича. Той тицьнув мені у своїй тодішній квартирі на Суворова свіжу збірку «Вибраного» Арсенія Тарковського і сказав щось на зразок: «Оце людина, оце терпіння. Все життя видавав мільйони рядків перекладів східних епосів, і тільки на старість розродився отаким...»\nОдноногий фронтовик, ходяча енциклопедія Сходу, голос, що лунає за кадром у кульмінаційні моменти культового фільму «Дзеркало», висвічуючи віддзеркалення минулого та прийдешнього його героїв, що їхні прообрази — члени родини Тарковських. Натяки на драматичне розлучення, на спізнілий пошук порозуміння, про прощання і про прощення, про повторення себе у дітях і одвічний конфлікт між поколіннями взагалі-то глибоких та розумних людей.\n«Пред нами расступались,\nСама ложилась мята нам\nИ небо развернулось\nІ різонув його вірш про рідне місто — про яке, з тексту було невідомо:\nЛожный слепок детства —\nБедный город мой\nПідлітковим всезнанням, що відкривається тільки на рік-другий у житті, я вже відчував долю свого звичного — вічного — миттєвого Києва, що за нього тільки починали братися «сумасшедшие с бритвою в руке». Але було ясно, що адресат цього поетичного плачу інший. З передмови до збірки витікало, що адресат Арсенія Тарковського — повітове місто Єлисаветград Херсонської губернії, нині — обласний Кіровоград.\nЧерез десять років на нічній дорозі з Чигирина до Холодного Яру позаду мене загальмувала «Волга» з завзятою київською екскурсоводкою Елеонорою Рахліною за кермом. «Їдемо з сином до Кіровограда, — сказала вона мені, підкидаючи до Суботова. — Кажуть, там збереглася чудова архітектура модерну»...\nІще по п'ятнадцяти роках онук отця Павла Флоренського Адронік Трубачов у старому будинку Флоренських та Розанових у Сергієвому Посаді розповідав мені про українське походження роду Флоренських. За його версією, їхній предок — запорожець Флоренко, що застряг у Поволжі у Смутні часи на початку XVII століття. «Спадкова парафія Флоренських була у тому самому селі Завражжя Кадійського району, де народився у 1932 році син Арсенія Тарковського та Марії Вишнякової і де його було названо Андрієм на честь материного вітчима — сільського лікаря. Це село зазняте у «Дзеркалі», тільки саму хату було затоплено водосховищем... Коли бажаєте — ось телефон сестри Андрія — Ірини Тарковської. Наберіть зараз, поїдемо туди разом, це — Костромська область...»\nБатька і сина Тарковських уже не було серед живих, тож Ірина видалася мені останнім віддзеркаленням колишнього життя цієї незбагненної родини. Підійшла до телефону одразу, їхати до Завражжя тоді не могла (потому почала організовувати там музей брата), а мені запропонувала зустрітися восени... у Кіровограді та на хуторі Надія неподалік міста. «Я там тепер буваю майже щоосені. Тарковські ж були співвласниками хутора. Прадід, Карл Тарковський, був одружений на сестрі Панаса Мирного-Тобілевича. Тарковські та Тобілевичі — «з одного дерева», найближчі родичі...»\n...Ми й досі не зустрілися. До родинних гнізд Тарковських в «урановому краї» я дістався самотужки...\nДень і вечір на хуторі Надія\nПрізвище Тарковські — від польського містечка Таркув під Варшавою, куди переселилися нащадки «шамхалів» — управителів кумицької фортеці Тарки на Північному Кавказі. У прізвищі ж «Тобілевич» відчувається основа «тубілець»...\n«Українські Афіни», «театральна столиця України», хутір Надія — єдина у світі родинна колонія митців. Тут жили Микола Карпович Садовський (Тобілевич), Панас Карпович Саксаганський (Тобілевич), Марія Карпівна Садовська-Барілоті, Марія Костянтинівна Заньковецька, Мар'яненко... І, в довершення й прикрасу, — Панас Мирний і Тарковські.\nКажуть, це земля Панаса Мирного... Насправді ж — земля Надії — посаг, що принесла йому — Івану Карповичу Тобілевичу — Надія Карлівна Тарковська, рідна тітка «Арсюші» за батьком та двоюрідна бабця кінорежисера Андрія Тарковського. Коли Іван та Надія одружилися 1869 року, батько Олександра Карл Тарковський дав молодим у придане двісті десятин землі. Коли вони прийшли сюди після весілля, ніякого хутора тут не було — голий степ, трави, пасовисько, кульки перекотиполя... Іван Карпович знайшов джерело, яке починало пробиватися, розкопав руками. Коли вода трохи встоялася, корифей узяв два листки лопуха, згорнув їх «фунтиком», напоїв джерельною водою свою Надійку й «офіційно» заявив молодій: «Оцей голий степ ми перетворимо на найкращий хутір у Єлисаветградському повіті!»\nЗгодом господарство підпер «професійний аграрний менеджер» — тато Івана, Карпо Адамович Тобілевич, який півстоліття працював по панських маєтках. Головна родинна хата, що стоїть посеред хутора від 1871 року, побудована саме за його кресленням. Тут його син Іван — Панас Мирний — написав свої класичні «Сто тисяч» . Як показують наші фантастичні суспільні зміни, ця комедія лишатиметься злободенною ще невизначений час... Нащадки прототипу Калитки — поміщика Куця, що погорів на «грошовій куклі», — ще й досі торгують у сільпо довколишньої Олено-Косогорівки, за часів Панаса Мирного — Стратомирівки..\nНадію регулярно відвідував брат господарки хутора Олександр із синами. Його, першого сина Карла Матвійовича Тарковського, 1847 року хрестили в сільській церкві неподалік, і хрещеним батьком записаний син одного з прототипів «Ста тисяч» — стратомирівського пана Косогоренка, Федір Васильченко.\nОлександр Тарковський, батько Арсенія, пережив юність романтика-народовольця. І так наковтався якутського морозного повітря на засланні, що, повернувшись до «Європи» — до Єлисаветграда, причаївся навіки на банківській службі. Але банк був просто прикриттям та хлібом насущним для невгамовного-таки Олександра Карловича Тарковського. Журналіст, поет, перекладач, автор текстів домашніх «капусників»; батько зі свого боку сформував чудовий генофонд та школу для мистецького виховання нащадків. У родині муштрували дух та розум, спілкуючись у побуті віршами!\nМама, Марія Данилівна Рачківська, передала сину Арсенію свою, по-нинішньому кажучи, голлівудську красу, що в ній Річ Посполита перемішалася з Волощиною. І норов був у риму із зовнішністю. І від того й від другого жінки просто мліли, особливо старші «Арсюші» за віком... Є вірші Марини Цвєтаєвої, присвячені Арсенію Тарковському за лічені місяці до її самогубства. Ймовірно, знайомство зі старшим Тарковським було останньою розрадою Марини Іванівни — «найбільшого поета ХХ століття».\nКоли «Арсюші» було років дванадцять, його якось погладила по голові сумнозвісна отаманша Маруся, уособлення наглої смерті в степовій громадянській війні. А старший брат «Арсюші» Валька — Валерій — згорів у вирі тієї війни. Того виру не обминув і жоден «єлисаветградський класик» початку ХХ століття — ані Дон-Амінадо, який насправді був Шполянським, ані Віктор Шкловський, що його Булгаков описав як «Шполянського» у «Білій гвардії», ані Юрій Олеша... Але всіх їх Бог милував, окрім брата Арсенія Тарковського. Коли б Нестор Махно вбив отамана Григор'єва раніше, аніж куля григор'євця знайшла Валерія!.. Йому тільки-но минуло п'ятнадцять років.\nПроминули не десятиліття — проминули світи й всесвіти. В одному з листів 1972 року Арсеній Тарковський писав: «...Як мені хочеться на Україну, до Києва та до мого Кіровограда, — я поїхав би на батьківщину за сльозами, більше мені в моє місто їхати ні за чим. Та хіба ще за дитинством, яке так потрібно на старість. Мабуть, у моєму віці впадають у дитинство за велінням серця. Тож коли я і впаду в нього, не дивуйтеся — є не тільки Простір — батьківщина, є ще й Час — Батьківщина».\n1955 року «Арсюша» востаннє приїздив до Кіровограда та попросив, аби завезли до «Надії». Став на коліна, поцілував рідну землю... 1989 року він, фактично самотній, помре у Будинку ветеранів.\nА син Андрій зніме в Італії кіношедевр «Ностальгія». Герой фiльму, персонаж Олега Янковського, приїздить на Апенніни вивчати долю реального композитора, першого українця — автора класичної опери Максима Березовського. Березовський повернувся з Італії і невдовзі покінчив життя самогубством, бо його не прийняла рідна країна, відсторонила як чужого. Помирає герой фільму — але вже від ностальгії за Батьківщиною на чужині. Тарковський-молодший неначе напророкував собі долю, він неначе побачив у видінні власну могилу на кладовищі Сен-Женев'єв де Буа...\nПочесний свистун Бобринця\nІван Тобілевич став Панасом Мирним уже у зрілому віці. Театральну ж кар'єру він почав аматором у самодіяльності містечка Бобринці, коли працював там писарчуком. Сорок кілометрів чалапав iз Бобринця «сошею» до Єлисаветграда, коли пройшов розголос, що туди приїздить «Отелло» — великий американець Айра Олдрідж...\nСімдесят років — середній термін життя одного покоління. Через сімдесят років, незважаючи на жахливі зміни у країні, самодіяльність продовжувала лишатися у містечку Бобринці однією з небагатьох розрад. Небагатьом судилося пробитися у професійне мистецтво. І лише один став Петром Тодоровським.\nПетро Юхимович Тодоровський вельми допоміг мені окреслити у дитинстві та юності магічне коло внутрішньої волі . Волі від скрутних обставин, напівказарменого устрою радянської школи, потому — від лабіринту романтичних колізій. Його посланцями до мого переляканого внутрішнього «зайця» стали фільми «Фокусник», «Міський романс», згодом — «Військово-польовий роман»... І вже згодом подивився його першу режисерську роботу — «Вірність» про майже винищене у війні покоління Тодоровського. Побачив на екрані й самого Петра Юхимовича, який грав, фактично, сам себе у фільмі свого побратима Марлена Хуциєва — «Був місяць травень». І впізнав тоді в чорнявому капітані з фільму ту вільну людину, яка ворушилася всередині мого єства і насвистувала свої крамольні пісеньки під гітару...\nСаме насвистувала і саме під гітару, бо без гітари в руці та заклично-музичного свисту не уявити ні Тодоровського — оператора, режисера, сценариста, співака, — ані героїв його фільмів. Здається, він так і пройшов по життю — «По головній вулиці з оркестром» (назва ще одного його фільму) та з веселим, зовсім не розбійницьким свистом, що ним ганяють голубів та викликають красунь з вікон «Весни на Зарічній вулиці» (і це він зняв як оператор!).\nІ от старший Тодоровський на тлі напівтьмяного від листя вікна своєї московської квартири вмощується, поки дружина Міра Григорівна, крутий продюсер та мати ще крутішого продюсера Валерія, збирає на стіл. Неподалік реве проспект, а тут, посеред шумного «Південного Заходу» Москви, у багатоповерхівці — цілком дачна обстановка.\nЛистя закриває світло настільки, що Петро Юхимович згадує про брак абажурної лампи, просить мене її вкрутити. Стаю навшпиньки, стеля ж бо не така й висока, аби користуватися стільцем чи драбинкою. Тодоровський підходить, трохи підтримує мене і... щось присвистує. Щось з Імре Кальмана, здається...\n— А я без свисту не живу. Бо музику все життя вигадую, а нот не знаю, — пояснює класик.\n— Не боїтеся забобонів?Кажуть, гроші просвистиш...\n— Коли б я дбав про забобони, давно вже б у землі лежав. На фронті, наприклад, у першу мою ніч на передовій сержант пожалів мене, роздягнутого майже, і, знявши закривавлену англійську шинель просто зі свого вбитого приятеля, віддав мені... Так і носив, трохи почистивши, аж доки начальство не дало прочуханки моєму командирові за «це опудало». А я пам'ятав, що хто носить шинель з убитого — того самого вб'ють... Поруч зі мною надалі хто гинув у першому бою, а від кого, як від майора Пічугова, кулі та осколки просто відскакували або виривали клоччя вати з вушанки і застрягали в ній конусом... Коли б я знав, що за мене мама всю війну тримала недогарочок свічки «во здравіє»!... І — ось він я...\nРідний українсько-єврейський Бобринець Тодоровського важко позбувався жахів та забобонів. Ще 16 липня 1851 року експедиція Імператорського Географічного товариства мала спостерігати в Бобринці повне сонячне затемнення. Ось що писав по свіжих слідах курський астроном Федір Семенов у звіті Товариству: «Деякі (бобринчани) всерйоз запевняли, що під час затемнення Сонце закриється Кавказькими горами. Інші ж поважно відзначали, що вченим зовсім ні до чого було приїздити дивитися на затемнення, бо у священних книгах сказано, що Бог нікому, окрім пророка Єздри, не відкрив таємниць передбачення небесних затемнень. Та коли ці бобринецькі мудреці — знатоки священних книг — почали помічати насування у призначений час суцільної мряки, тоді у сум'ятті та з жалібними вигуками побігли до своїх домівок, квапливо зачиняли вiконницi й поспіхом затискувалися, хто куди запопав...»\nЧи не були серед тих мудрагелів родичі купця Давида Бронштейна? Він жив у Янівці, далеко від містечка, а в Бобринці тримав великий продовольчий магазин та аптеку. Та навіть після такого небесного знамення старий плюнув би в очі тому, хто сказав би йому, що його рідний син, кров від крові та плоть від плоті поважної людини, зруйнує весь батьків тихий світ.\nБатько Бронштейн орендував землю в колонії Громоклія, у Береславці та у Янівці, був вправним «аграрним менеджером». А синок, одеський літератор-недоучка, «увесь світ насильства зруйнував», ставши «демоном революції» Львом Троцьким. Батько встиг приплентатися степами та лісами до самого Кремля й оселився під чорним крилом синочка, а його брата Григорія з дружиною розстріляли як «родичів Троцького» денікінці генерала Слащова.\nА що було робити всій цій країні гречкосіїв, ремісників, орендарів та чумаків, що її вкинув у пекло братовбивчої війни синочок Давида Бронштейна та його «запеклі друзі»?.. Куди ховатися?.. Хіба сховаєшся у степу?..\nІ знову приходили потому в Бобринець люди зі зброєю. І вчинили в 1941 році «бобринецький Бабин Яр». Родина Тодоровських — Островських дивом пережила його. Пережила, та старший на два роки за Петра, улюблений брат просто зник на війні — ні серед убитих не значився, ані серед тих, хто пропав безвісти...\nУчителі та супутники Петра Тодоровського\n— Пішов до армії 1940 року, після 10-го класу, загинув 1942-го... Про це я дізнався шістдесят років потому, цілком випадково, — розповідає Петро Тодоровський. — Чужі люди, тільки тому, що моє прізвище якось на виду, наштовхнулися в Центральному архіві міністерства оборони РФ, подзвонили мені й з'ясувалося, що це мій брат, якого ми всю війну марно шукали, й після війни також. Усі мої так і померли, не дізнавшись про нього правди... Тільки я з'ясував 2001 року, де він загинув — під Коломною. Оце його останнє фото, знайшов на обліковій картці Київського артилерійського училища... Він був дуже добрим. За мною, окрім нього, мало хто дивився. Мама не встигала просто... Коли б він, так само, як Альоша з Чухраєвої «Балади про солдата», лишився живим, цей ген доброти передався б надалі... Так зараз не вистачає його доброти у світі!\n...Загибель «першого вчителя і взірця», Саратовське артилерійське училище, оспіване в сценарії нещодавніх 12-серійних «Курсантів», фронт, розстріляна бобринецька громада, — усе це створило страшний глухий яр між Тодоровським та рідним Бобринцем. 1946 року, коли всі рідні повернулися не на старе згарище, а до Херсона, фронтовик Петро все ж таки дістався рідного містечка. І відтоді брав звідси коли не слова, не тексти («в мене з віршами не дуже...»), так мелодію, тіні, образи для своїх пронизливих фільмів. На його вірній «Еріці» (ніяких комп'ютерів!) він пише сценарії, як музику. А вірші для його «трьох акордів» писали Булат Окуджава, Олександр Володін, Геннадій Шпаліков. Зараз Тодоровському любенько підспівують на естрадах та на лазерних дисках Сергій Нікітін та Гарік Сукачов.\n— ...Бобринець завжди видавався мені великим цивілізованим містом, до війни ж бо я побував тільки у Кіровограді. Я й паротяг там вперше у житті побачив у 13-14 років. І трамвай!.. Бобринець був уособленням тихого — назовні — життя. На Базарній площі — величезний собор чудового єлисаветградського архітектора Паученка. А влітку гриміли базари, де в кращі роки городина з навколишніх сіл продавалася просто з возів... У вухах стоїть веселий бобринецький гомін. Влітку до парку привозили карусель. Вечорами до неї сходилися родини всього містечка. Починали дзвонити в соборі... Коли допоможеш вручну прокрутити карусель п'ять хвилин — надавалося право на один безплатний «крутіж» — не на конику, а на звичайному сидінні... Поруч виступала аматорська трупа. У водевілі — чи не Кропивницького — «Пошивсь у дурні» — виходив геніальний, але завжди напідпитку, комік, що ми його звали за його коронною піснею — «Та були у кума бджоли з карими очима»...\nЗ друзями шкільними просто не розлучалися — правдиві «діти вулиці», не міг собі навіть уявити, як далі життя житиму без цих друзів ... Увечері, коли парк не освітлювався, шукали один одного по свисту. Свистіли шматочок з «Голубого Дунаю» Штрауса (свистить), там до свисту й призвичаївся.\nНа річці Бобринці була велика скеля із залізним кільцем, що його було вмуровано, може, ще за Потьомкіна. Колись тут, мабуть, і судноплавство було. На тій скелі ми проводили цілі дня. Купатися далеко ходили, кілометрів за три. А одного разу вирушили вздовж річки у справжню експедицію — з'ясувати, де її витоки. Цілий день ішли, зголодніли як вовки. Але не відступалися, аж доки по нас дорослі не вислали кінну погоню. В містечку ж бо почалася паніка, нас пішло душ із п'ятнадцять — і як провалилися!.. Коли знайшли — містечко мало позачергове свято...\nАле й під бобринецьким дитинством можна підписати подекуди, як підписав мені по війні своє фото Пічугін — «На пам'ять про пережиті страхи». Я написав сценарій з такою назвою — про «вертухая», що згубив цілу родину. Мені ця ситуація також знайома з милого дитинства, з Бобринця, хоча й «на відстані»...\nГолодомор 33-го року Бобринцем проїхався, що тобі сказати... Під парканом на вулиці сиділа жінка з дитям на колінах, і мати, живий кістяк, із насолодою їла щура... Моя мама у найголодніший час приносила додому три картоплини, сховавши їх до панталон. Коли вже не було й тих картоплин, тоді діставали шматок макухи, товкли у ступі, потім просівали крізь сито, і така виходила смакота — пилок із макухи!.. Я все життя згадую ці голодні смаколики... Потому голодував і в училищі, і на фронті, і в Херсоні у 47-му році. Маю нормальний для покоління досвід голодування.\nКоли вижили у 33-му й більш-менш налагодилося в нашій родині (тато Фіма, мама Роза й трійко дітей), з'явилися корова й сепаратор. Корівко моя мила... А суп лишався — з самої кукурудзи на воді... Досі люблю кукурудзу, нею й соняхами позаростали всі бобринецькі передмістя... Щовесни зі школи нас «кидали» на збирання врожаю... точніше, на збирання ховрашків. Цілими бригадами ми нишпорили полями й бряжчали відрами, заливаючи водою їхні нори...\nМама вміла й на гітарі, й циганські романси співала... Читали ми не дуже. Моєю книжкою був Бобринець. Уяву ж мені — вона в мене від мами — розкрив такий хлопець дивакуватий, що був і вигадником, і ходячою бібліотекою. Він нам багато років розповідав про якогось іспанського розбійника Азало-де-Базана та про печеру Лехтвейса. Це були перші усні кіносценарії, що я почув. І вони так гарно відклалися... Як же його звали?...\nЗате Віктора Котляревського пам'ятаю гарно. Він був старшим за мене на стільки ж, як і брат. Його батько був художником, малював афіші, анонси для бобринецького літнього кінотеатру, що над ним я, безкоштовно сидячи на дереві, вісімнадцять разів подивився «Веселых ребят». От Віктор мене ще до мами призвичаїв до гітари, показав два-три акорди, потім іще... І я так призвичаївся, що заліз до батькової кишені, витяг з неї три карбованці й на них на Базарній площі придбав балалайку... Отже, потяг до мистецтва привів дитину до злочину. Сподіваюся, я за нього спокутував... А мій учитель музики Віктор також, як і мій брат, загинув на фронті. І вже років через десять після початку мого цивільного життя, під час зйомок «Весни на Зарічній вулиці», вчепився у випадковий інструмент на майданчику. Потім придбав дешевеньку гітару за сім з полтиною — і пішло, як не переривалося з Бобринця... Нічого не забулося!..\n...У більшості його фільмів чоловіки марять жінками, але з превеликою мукою наважуються до них підійти. Це теж струменить із бобринецької юності, з постаті його першого наївного кохання — Галочки Олександрович. Її образ проступив згодом у юній Галі Польських із «Вірності»...\n«Оскарів» дають за «лайф сторі», гарну iсторiю з життя, а Петро Юхимович — супероповідач. Коли б у нього був резерв фінансів і сил, він зняв би у Бобринці свій «Амаркорд» — світлу елегію рідного містечка . Адже наскрізна кіноінтонація старшого Тодоровського — провінційна, тиха й ніжна, без вилуплених від марнославства очей столичних персонажів, без «солодкого життя» нуворишів. Він сповна оцінив за без малого півстоліття, що лишає від щирих людських почуттів Білокам'яна... Самі прилюдні поцілунки в Будинку кіно!..\nВін ніколи не боявся лізти у нове, спотикатися, не дбав про імідж («Інтердєвочка» чого варта). Тож бобринецьку ліричну епопею подужав би і на дев'ятому десятку, і незважаючи на свою нещодавню автомобільну пригоду. Побачивши, як екстремально Петро Юхимович гальмує та повертає свого «коника», я зрозумів, що адреналіну в його крові до цього часу бракує, і класик шукає його де може...\nЕ, ні, не зніме він у Бобринці, коли й міг би. По-перше, нема вже єдиного пожиттєвого друга, що також єдиний міг би озвучити цей шедевр голосом «від автора». Нема Зями Гердта. А по-друге...\nПровінція Романья часів дитинства її кіноспівців Тоніно Гуерра та Федеріко Фелліні нікуди не поділася через війну. Тамтешній люд та його навички не змінилися... А містечковий люд та побут степової України пішли у розстрільні рови та поодинокі сімейні альбоми, що майже всі поскуповували вже базарні антиквари.


Розробники вакцини зараз працюють над третьою дозою щеплень\nНімецька компанія BioNTech, яка є одним із розробників вакцини від коронавірусу Pfizer, заявила, що ефективність їхньої вакцини справді знижується через 6 місяців після отримання двох щеплень. Зараз у компанії працюють над третьою дозою препарату, яка має дати організму найвищий рівень захисту від усіх штамів коронавірусу. Про це йдеться у заяві пресслужби компанії.\n«Початкові дані дослідження демонструють, що додаткова доза, якою щеплюють через 6 місяців після другої дози, має стабільний профіль переносимості, одночасно викликаючи високі титри нейтралізації бета-варіанту (варіанту коронавірусу «Дельта» – ред.), які у 5-10 разів вищі, ніж після двох основних доз», – йдеться у повідомленні.\nВони зазначили, що для відновлення захисту, імовірно, знадобиться щеплення третьою дозою препарату протягом 6—12 місяців після перших двох доз. Наразі розробники проводять випробування третьої дози вакцини. Початкові дані дослідження показують, що третя доза, яку ввели через 6 місяців після другої, має стійкий профіль переносимості. Науковці сподіваються, що третя доза забезпечить найвищий захист від усіх відомих штамів коронавірусу, зокрема й«Дельти», що стрімко поширюється світом. Найближчим часом компанії планують опублікувати більш точні дані.\nНагадаємо, 5 липня Міністерство охорони здоров’я Ізраїлю заявило, що паралельно з поширенням у країні штаму Covid-19 «Дельта» спостерігається й зниження ефективності вакцини Pfizer до 64%.\nПро зниження ефективності вакцини Pfizer щодо штаму «Дельта» заявляє і Вloomberg. «Протягом останніх тижнів вакцина Pfizer Inc. була менш ефективною для запобігання зараженню коронавірусом в Ізраїлі, але, як свідчать урядові дані, вона продовжує забезпечувати міцний захист від серйозних наслідків від Covid-19», – йдеться у повідомленні.\nУ Чорногорії відверта фотосесія трьох українок закінчилася штрафом


Тваринництво (Сторiнка 55)\n541: Сальська порода\nТонкорунна вовнової породи. Сальська порода виведена в умовах вкрай посушливих Сальських степах Ростовської області. Вихідним матеріалом при виведенні породи були новокавказскіе і мазаевскіе мериноси, які мали численні вади та недоліки в екстер'єрі, характеризувалися низькою продуктивністю, слабкою конституцією і зниженою життєздатністю.\n542: Верблюдоводство в Туркменії\nПредставники 28 країн Азії, Африки, Європи та Америки з'їхалися на Міжнародний семінар-нарада «Боротьба з опустелюванням і продовольча безпека: підвищення ролі верблюдоводством ». Кожен з них вносить свою лепту в розвиток тваринницької науки з метою підвищення продуктивності тварин, поліпшення якості м'ясної, молочної, вовняної продукції.\n543: Організація годівлі тварин\nГодівля корів у перші дні після отелення залежить від їх стану і характеру годівлі перед отеленням. Якщо отелення пройшов нормально і новотельная корова почувається добре, то в годівлі не потрібно робити обмежень, тим більше, якщо перед отеленням не скорочували дачу кормів.\n544: Як підкувати вашого коня\nЛіванова Т. Підковують коней з урахуванням їх використання. Верхових - в основному на передні ноги більш легкими підковами, упряжних - на дві передні влітку і всі чотири взимку і в ожеледь.\n545: Шерстисті свині\nНа початку XX століття в Англії та ряді інших європейських країн великою популярністю користувалися такі дивні тварини, як шерстисті свині. Повністю покриті хутром, вони більше схожі на овець, ніж на звичайних свинок. На жаль, в 1972 в Британії вимерли останні представники цього виду. Вважалося, що "свині-івці" практично зникли. Але, як виявилося, в Угорщині та Австрії досі розводять аналогічних шерстистих свиней породи Mangalitza.\n546: Домашні вівці\nДомашня вівця (Ovis aries) - найпоширеніший різновид роду овець (Ovis), є шерстистим жуйним чотириногим тваринам. Вид ймовірно походить від дикого муфлона Південної Азії і Південно-західної Азіі.Селекціонери іменують самок овець - вівцями, самців - баранами, кастрованих самців - валахів і маленьких овець ягнятами.\n547: Підготовка до окозу і допомогу козі при пологах\nЧерговий переклад статті від нашого форумчанина karpov з журналу з "DAIRY GOAT JOURNAL" By Nancy Nicke За що Карпову велике спасибі! Чітке уявлення про терміни окоза, є першою умовою в справі збереження життя всіх новонароджених козлят.А складання щоосені двох календарів, з відповідними позначками в них, - перший крок у підготовці до весняного окозу.Одін календар для домашнього користування, для складання Хронологічного Списку народжених , відбору козенят на продаж і власного хозяйства.\n548: Вітамінний коктейль\nДля швидкого зростання і високої продуктивності в раціон тварин і птиці необхідно включати вітаміни і мікроелементи, синтезовані хімічним шляхом. Якщо правильно підібрати їх, то можна знизити витрати на лікування тварин, підвищити якість і вихід продукції, кажуть тваринники.\n549: Репродуктивне поведінка І ТЕХНОЛОГІЯ ВІДТВОРЕННЯ пантових оленів В умовах одомашнення\nГалкін B.С., Галкін А.В. Репродуктивне поведінку і технологія відтворення пантових оленів в умовах одомашнення / / Перша всесоюзна нарада з проблем зоокультури. Тези доповідей. Частина перша. Москва, 1986. С. 126-128. Репродуктивне поведінка І ТЕХНОЛОГІЯ ВІДТВОРЕННЯ пантових оленів В умовах одомашнення Поведінка маралов в шлюбний період у природних умовах описано багатьма авторами (Дмитрієв, 1938; Северцов, 1951; Соколов, 1959; Сабліна, 1969; Федосенко, 1960).\n550: Вівчарство. Норми годівлі\nНормована годівля дає можливість отримувати від тварин максимальну кількість продукції при мінімальних витратах кормів. ГОДУВАННЯ БАРАНОВ-ВИРОБНИКІВ Барани становлять хоч і невелику (1-1,5% поголів'я), але найціннішу частину стада і вимагають найкращих умов годівлі та утримання.


Зачаття і резус-фактор - відповіді та поради на твої питання\nу мене 1 позитивна, у чоловіка 1 негативна група крові, яка ймовірність зачаття дитини?\nЗдрастуйте, Дарина! Різні резуси батьків не означають неможливість завагітніти і виносити здорову дитину.\nРезус-фактор - це білок крові, який міститься на поверхні клітин крові - еритроцитів. Якщо цей білок є, то у людини позитивний резус-фактор, якщо ж його немає - то резус-фактор негативний. 85% населення планети мають позитивні резус-фактори.\nСумісність резус-факторів при вагітності - це один з тих аналізів, які проводять в жіночій консультації, коли жінка стає на облік. Резус-фактор крові може значною мірою вплинути на протікання наступних дев'яти місяців вагітності.\nРезус позитивний при вагітності\nЯкщо у вас резус крові позитивний, то на протікання вагітності негативний резус крові чоловіка не вплине. У випадку, коли дитина успадковує резус-фактор негативний, в його крові немає «незнайомого» імунній системі матері білка, і конфлікт не виникне. Можливі наступні варіанти:\n• Резус-позитивна мама + резус-позитивний тато = резус-позитивний плід. Дитина успадкував позитивний резус-фактор батьків. Мати і дитина мають однаковий резус-фактор, і вагітність пройде без ускладнень.\n• Резус-позитивна мама + резус-позитивний тато = резус-негативний плід. Навіть якщо резус-фактор батьків позитивний, малюк може отримати резус негативний. У такому випадку все одно можна говорити про сумісність резус-факторів при вагітності: організм мами «знаком» з усіма білками крові дитини.\n• Резус-позитивна мама + резус-негативний тато = резус-позитивний плід. У мами і у плода резус позитивний, при вагітності конфлікт не виникає.\n• Резус-позитивна мама + резус-негативний тато = резус-негативний плід. Хоча у мами і плоду різний резус-фактор крові (у мами і дитини резус-фактор позитивний і негативний відповідно) - резус-конфлікт не відбувається.\nЯк уже згадувалося, резус крові - це білок. А оскільки в організмі мами цей білок вже є, то кров зародка не містить компонентів, незнайомих імунній системі мами.\nДетальніше про все це і про групу крові вашої майбутньої дитини ви можете почитати за наступним посиланням: http://probirka.org/diagnostika-besplodiya/1718-zachatie-rezus-faktor.html\nБажаю вам здоров'я, легкого зачаття і народження здорового малюка!\nЧим відрізняється група крові від резус-фактора\nГрупа крові у дітей і батьків\nЯкий резус-фактор може бути у дитини?\nЯкщо резус-фактор мами В (3), батька В (3), то який резус-фактор може бути у дитини? людуПривіт Люда.Резус-фактор крові, або Rh - це дуже складна системи, що включає більше сорока антигенів, і дана системи має найбільш важливе значення після системи…\nЯк успадковується резус-фактор\nЯкий може бути резус-фактор у дитини, якщо у мами третій позитивна, а у тата третій негативна? ВікторіяШановна Вікторія!Резус-фактор (резус, Rh) являє собою антиген, розташований на поверхні еритроцитів - червоних клітин крові, але також він…\nУ жінки 1 група крові резус позитивний, а у чоловіка 2 група резус негативний. Чим це загрожує.\nУ жінки 1 група крові резус позитивний, а у чоловіка 2 група резус негативний? Алмазова Т.В.Здрастуйте, Алмазова Т.В.На жаль, з вашого запитання абсолютно незрозуміло, що ви хочете дізнатися. Тому для того, щоб отримати відповідь на яке вас…\nВплив групи крові на перебіг вагітності.\nЯкщо у дівчини резус фактор 2 +, а у хлопця 3+. Які можуть бути наслідки ... ВіраПривіт Віра.Перед тим, як запланувати вагітність майбутнім батькам бажано дізнатися яка у них група крові й резус - фактор. Це необхідний захід у зв'язку з тим, що в…\nГрупа крові дітей і батьків\nздрастуйте! у мене така ситуація: моя і чоловіка група крові 1 пол. а у дочі 2 пол. свекруха сумнівається. з мого боку все по-чесному ... ДашаГрупа крові У батьків з першою групою крові може народитися дитина тільки з першою групою. У батьків з…\nПро резус-конфлікті при вагітності\nУ мене група крові 3 "+" а у чоловіка 4 "+" чи може якось вплинути однаковий резус фактор на зачаття дитини, і чи є якісь то побоювання в подальшому з приводу здоров'я дитини? Ольга ДенисівнаЗдрастуйте, Ольга Денисівна! Резус-фактор - це білок…\nНегативний резус і вагітність\nЗдрастуйте у мене до вас запитання. У мене 3 роки тому була вагітність але закінчилася викиднем на 6 тижнів, не розвівалися вагітність, у той час у мене була гіпоплазія матки. У мене група крові 4 негативна а у чоловіка 2 позитивна, я боюся що у нас…\nПідвищений вміст антитіл у крові\nздрастуйте у мого чоловіка 2 група крові і негативний резус фактор, а у мене 1 позитивна. у мене 30 тиждень вагітності та по аналізах підвищуються антитіла 1:16 що це і на скільки це серйозно? надіяЗдрастуйте, Надія! У подібній ситуації мова не…\nЯкщо і група крові однакова (III) і резус і обох позитивний, може наступити вагітність? Якщо - так, то яке розвиток вагітності? ІринаДобрий день, Ирина! У тому випадку, якщо група крові матері і група крові батька збігаються, точно так само як і…\nВплив групи крові і резус - фактора на здоров'я майбутньої дитини.\nЗдрастуйте підкажіть будь ласка в мене 1+ а у дружини 2+ це як небудь впливає на здоров'я нашого майбутнього малюка? федоров А.В.Здравствуйте. А.В. Федоров.Я думаю, вам не варто сильно турбуватися з приводу того, що у вас з дружиною різні групи…\nВплив рузус-фактора на розвиток плода\nУ чоловіка 1 негативна група крові, а у мене 2 позитивна. Яка ймовірність зачаття дитини, і як це вплине на розвиток плоду? МашаДобрий день, Маріє! Справа в тому, що резус - конфлікт розвивається тільки в тому випадку, якщо мати має…\nyaksZrobiti.ru » Інша » Здоров'я » Медицина і здоров'я » Зачаття і резус-фактор


ФІНАНСОВА ДИСЦИПЛІНА | Дніпро, Київ, Матеріали, Одеса, Харків | FIRM.UA\nФормування і розвиток ділових зв’язків сучасного суспільства міцно базується на фінансовій основі. Мільйони угод укладаються щодня. Продавці намагаються реалізувати якомога більше і дорожче свою продукцію, а покупці – придбати якісні товари та послуги, що задовольняють їхні потреби. З повною впевненістю можна стверджувати, що фінанси – кров сучасного бізнесу.\nФінансові взаємини, як і будь-які інші, еволюціонують: ми можемо спостерігати постійне становлення і вдосконалення фінансових зв’язків, фінансової дисципліни у будь-яких комерційних відносинах. Основна тенденція спрямована на побудову взаємовигідних і якісних відносин, що характеризуються забезпеченням своєчасних і повних розрахунків згідно з домовленістю сторін, тому що саме вони створюють умови безперебійної роботи та розвитку бізнесу.\nРозглядаючи фінансові потоки у розрізі окремого підприємства, можна виділити такі основні моменти:\n– білінг – система виставлення рахунків і збору грошей;\n– контроль своєчасності оплати – система перевірки своєчасності та повноти надходження коштів;\n– стратегія взаємовідносин з контрагентами – правила роботи, стимулюючі надходження коштів.\nУ загальнодоступному розумінні білінг – система обліку реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) з виставленням рахунків для їх оплати. Як правило, білінгова система базується на програмному забезпеченні, яке дозволяє у зручній для виробника формі вести облік. Будь-то товарні позиції або людино-години, основне завдання системи – вести правильний підрахунок і згенерувати рахунок для передачі клієнту. Звичайно ж, білінг також дозволяє враховувати надходження коштів, повноту і своєчасність надходжень.\nДуже важливо продумано підійти до організації власної системи виставлення рахунків. Рекомендуємо користуватись такими принципами білінгу:\n– рахунок повинен у повному обсязі відображати необхідну інформацію. Він повинен бути достатнім для безпомилкового проведення платежу, щоб клієнту нічого не завадило оплатити його без отримання будь-якої додаткової інформації;\n– рахунок повинен виставлятися оперативно. Намагайтеся позбуватися накопичення витрат, відкладаючи і виставляючи поточні рахунки один-два рази на місяць. Оперативне виставлення рахунку передбачає активне надходження коштів і, відповідно, зростання накопичень. Візьміть за правило виставляти рахунки щодня, щоб звести до мінімуму ймовірність невірно його виписати або взагалі забути.\nОднак, виставлення рахунку ще не є гарантією його оплати. У покупця також можуть виникнути труднощі і він, у свою чергу, може несвоєчасно або неповністю оплатити, а то й зовсім не оплатити рахунок. Це значно вплине на підприємство-продавця, тому що у разі відсутності резервів, воно або не зможе справити необхідні закупівлі, або змушене буде порушити графік розрахунків зі своїми контрагентами.\nУ цьому випадку рекомендуємо керуватися такими правилами:\n1) контролюйте оплату. Щодня здійснюйте контроль надходження та відмітки у білінговій системи надходження коштів;\n2) нагадуйте про необхідність клієнту своєчасної і повної оплати рахунку. За таких порушень, повідомте про негативні наслідки, наприклад, зменшення або скасування знижки, підвищення ціни і т.д.\nСтворіть усі умови, щоб вашому контрагенту було вигідніше вчасно і повністю сплатити рахунок.\nПропишіть у договорі, а також обговоріть у процесі переговорів зі своїми партнерами зобов’язання взаємного повідомлення у випадку неможливості вчасно або у повному обсязі виконати фінансові зобов’язання. Відкритість відносин не тільки сприяє стабільності таких, а й є чесним по відношенню до іншої сторони. Адже попередивши заздалегідь, ви даєте можливість контрагенту підготуватися і спробувати уникнути негативних наслідків.\nНе зайвим буде і створення резервів для покриття ризику несвоєчасної оплати. Адже які б заходи не були вжиті, це не є 100 % гарантією надходжень усіх очікуваних платежів.\nАналізуйте свої відносини з клієнтами. Це дозволить виявити слабкі сторони і відпрацювати стратегію побудови фінансових взаємовідносин.\nОсь основні правила для побудови системи, що захищає інтереси продавця:\n1) передоплата. Пам’ятаєте вислів, що ніщо так не додає впевненості, як 100 % передоплата? Відповідно можна встановити правило такої оплати при невеликій сумі закупівлі або при здійсненні угоди вперше. Перевіряйте фінансові можливості свого покупця;\n2) знижка, як заохочення розрахунків. Створіть систему знижок для тих, хто сплачує відразу. Це вигідно, тому що допоможе заощадити на контролі оплати;\n3) пропишіть неустойку. Встановіть значиму пеню за несвоєчасність оплати. Пам’ятайте, що ваші гроші коштують дорого. У разі системних не оплат, будете змушені залучати кредитні засоби, які не є дешевими;\n4) зупиніть співпрацю. У деяких випадках потрібно чітко визначити момент зупинки або розірвання відносин. Наприклад, сумою заборгованості, часом кредитування і т.п. Не потрібно бути донором чужого бізнесу. Немає оплати – немає взаємин, тому що такі будуть паразитичними.\nПідводячи підсумки, можна сказати, що фінансова дисципліна є запорукою доброї репутації. Використовуйте для розвитку бізнесу власні фінансові ресурси, а запозичення залучайте лише у крайніх випадках. Впровадіть систему білінгу та контролю оплати. Розробіть свою стратегію взаємовідносин з клієнтами та постачальниками.\nНехай ваші гроші примножують ваш бізнес!


На його думку, людей надзвичайно лякає момент смерті, але це всього лише галюцинація, яка є репрезентантом людської совісті. Ланза уточнює, що смерть – це просто момент переходу людини на наступний, поки не вивчений, рівень існування. Люди дуже прив’язуються до свого тіла і вважають припинення функціонування біооболонки кінцем існування, але Ланза вважає, що свідомість не гине разом з організмом. Вона просто перероджується в іншу форму буття і з’являється в іншому місці, і в іншій тимчасовій епосі, пише ukrpost.biz\nТочку зору Ланзи поділяє багато фізиків, які впевнені в багатошаровості Всесвіту. За їх переконаннями, людина живе в кожній тимчасовій епосі, як в минулому, так і в майбутньому. Смерть – це просто перехід з одного тіла в інше. Кількість життів може бути нескінченною.\n04.09.2017 2001 0


У вінницькому громадському транспорті розповідають цікаві факти з історії міста - I Like News - Перші новини\n44 + 4 =\n48 + 3 =\nНa Вінниччини 15 тисяч боржників зaлишилися без гaзопостaчaння\nУ Вінниці презентувaли унікaльний культурний проект «Шляхaми ткaної Буші»\nУ Вінниці розкaжуть про крaщі музейні прaктики Польщі\nНa Вінниччині посилили охорону кордону (ВІДЕО)\nУ Вінниці знову пройде шaховий чемпіонaт Укрaїни\nФутбольний турнір “Кубок Героїв спецназу”: організатори розповіли, як проходитимуть змагання\nДодому Новини Вінниччини Культура У вінницькому громадському транспорті розповідають цікаві факти з історії міста\nУ вінницькому громадському транспорті розповідають цікаві факти з історії міста\nУжe кiлькa днiв вiнничaни, якi кoристуються мунiципaльним грoмaдським трaнспoртoм, чують кoрoткi iстoричнi дoвiдки прo тe, щo i кoли впeршe вiдбулoся у Вiнницi. Нeвeличкi пoвiдoмлeння прo 20 пoдiй, якi вiдбулися у рiзнi чaси, пiдгoтувaв Цeнтр iстoрiї Вiнницi в рaмкaх прoeкту «Iстoричнa зупинкa».\nПiд чaс пoїздoк пaсaжири мoжуть пoчути, щo пeрший рeгулярний пoштoвий зв’язoк у Вiнницi булo нaлaгoджeнo у 1737 рoцi з мiстoм Рaдoм, щo у Пoльщi. Пeршa згaдкa прo пoжeжну службу у Вiнницi дaтується 1814 рoкoм. Дeв’ять вoгнeбoрцiв пeрeбувaли нa службi при пoлiцeйськoму упрaвлiннi Вiнницькoгo мaгiстрaту. Пeршe eлeктричнe oсвiтлeння вулиць у Вiнницi з’явилoсь у 1910 рoцi. Тoдi вeчiрнi вулицi oсвiтлювaлo 36 лiхтaрiв. Пeрший футбoльний мaтч у Вiнницi був зiгрaний в 1911 рoцi нa Бригaнтинi зa учaстi мoлoдiжних клубiв мiськoгo рeaльнoгo училищa.\n«Iдeя тaкoгo iстoричнoгo прoeкту в тaкoму фoрмaтi рeaлiзується впeршe в Укрaїнi. Ми пiдгoтувaли ряд пoдiй якi вiдбулися у Вiнницi впeршe, зaписaли їх. Звeрнулися дo Вiнницькoї трaнспoртнoї кoмпaнiї, aби мiж зупинкaми пaсaжирaм пoвiдoмлялoся прo цiкaвi iстoричнi фaкти. Нaрaзi мaємo бaгaтo схвaльних вiдгукiв щoдo цьoгo прoeкту», – рoзпoвiв дирeктoр Цeнтру iстoрiї Вiнницi Oлeксaндр Фeдoришeн.\nЦiкaвo, щo пeрший у Вiнницi зaвoд рoзпoчaв свoю рoбoту у 1862 рoцi. Цe булa брoвaрня пiдприємця Рoхa Вaхнєвськoгo нa Стaрoму мiстi. Пeрший музeй Вiнницi рoзпoчaв свoю рoбoту в 1918 рoцi. Нинi цe Вiнницький oблaсний крaєзнaвчий музeй. Пeрший укрaїнський нaвчaльний зaклaд пoчaв дiяти у Вiнницi у 1632 рoцi зaвдяки зусиллям митрoпoлитa Пeтрa Мoгили. Цe був кoлeгiум при прaвoслaвнoму мoнaстирi Вoзнeсiння Гoспoдньoгo.\nA oт пeрший тeлeфoнний зв’язoк у Вiнницi з’явився у 1906 рoцi зaвдяки зусиллям iнжeнeрa Фaзли. 5 рoкiв пoтoму мiськa тeлeфoннa мeрeжa мaлa 130 привaтних нoмeрiв. Пeрший кiнoтeaтр Вiнницi був вiдкритий у 1911 рoцi. Йoгo нaзвa «Aмбрoсь» симвoлiзувaлa їжу бoгiв Oлiмпу з грeцькoї мiфoлoгiї. Пeршa згaдкa прo студeнтa-урoджeнця Вiнницi дaтується 1469 рoкoм. «Iвaн з Вiнницi» зaзнaчaвся у спискaх спудeїв Крaкiвськoгo унiвeрситeту.\nПeршa систeмa вoдoпoстaчaння у Вiнницi булa ввeдeнa в eксплуaтaцiю у 1912 рoцi. Вoнa oхoпилa дeкiлькa вулиць у сeрeдмiстi. Пeрший грoмaдський трaнспoрт Вiнницi – трaмвaй – з’явився у 1913 рoцi. Тoдi дeнний прибутoк oднoгo вaгoну для мiстa склaдaв 98 кaрбoвaнцiв.\nЧують пaсaжири тaкoж i тe, щo пeрший лiфт у Вiнницi був встaнoвлeний у 1913 рoцi для oбслугoвувaння мeшкaнцiв нaйвищoї нa тoй чaс спoруди мiстa – гoтeлю «Сaвoй». Пeршi дeмoкрaтичнi вибoри у Вiнницi вiдбулися 27 сeрпня 1917 рoку, в рoки Укрaїнськoї рeвoлюцiї. Тoдi вiнничaни oбирaли дeпутaтiв мiськoї Думи.\nПeршa публiчнa бiблioтeкa Вiнницi булa вiдкритa у 1907 рoцi. Вoнa нoсилa iм’я всeсвiтньoвiдoмoгo укрaїнськoгo письмeнникa Микoли Гoгoля. Нинi цe oблaснa бiблioтeкa iмeнi Тимiрязєвa.\nПeршa мiжмiськa aвтoбуснa стaнцiя Вiнницi булa спoруджeнa у 1954 рoцi. Мaршрути пoєднувaли мiстo з рaйoнними цeнтрaми рeгioну. Пeршу тeлeвiзiйну стaнцiю Вiнницi з нaйвищoю у Єврoпi приймaльнoю щoглoю булo звeдeнo у 1961 рoцi.\nПeршi рeйси з aeрoпoрту Вiнниця булo здiйснeнo у 1962 рoцi. Aвiaлiнiї зв’язaли oблaсний цeнтр з Києвoм тa iншими вeликими мiстaми СРСР. Пeршa трoлeйбуснa лiнiя Вiнницi рoзпoчaлa рoбoту у 1963 рoцi. Мaршрут прoлягaв вулицeю Брaцлaвськoю дo oлiєжиркoмбiнaту.\nПeршoю дeв’ятипoвeрхoвoю спoрудoю Вiнницi стaв будинoк пoбуту «Ювiлeйний», звeдeний у 1970 рoцi.\nПопередній матеріалДело «Виктории»: прaвоохрaнители не могут докaзaть вину воспитaтелей, бросивших детей в горящем корпусе\nНаступний матеріалЄвропейці активніше цікавляться вінницькою продукцією\nУ Вінниці вимкнули водопостачання, перевір свою адресу\nПисaти тa говорити по-новому: сьогодні нaбувaє чинності новий укрaїнський прaвопис\nУкрaїнкa оскaржувaтиме в суді новий укрaїнський прaвопис\nНa Вінничині зaтримaли серійного крaдія\nОгромную мозaику из одесского кинотеaтрa «Звездный» передaдут в музей\nУ Вінниці чоловік погрожувaв перехожим зброєю\nОдесситы увидели крaсивое лунное зaтмение


У Польщі у холодильній камері виявили тіла двох українців - 1NEWS.COM.UA\nHome/Світ/У Польщі у холодильній камері виявили тіла двох українців\nУ Польщі у холодильній камері виявили тіла двох українців\nОбидва громадянина України жили на території, де стався інцидент, але обставини, при яких вони опинилися в холодильній камері ще не встановлені\nПро це повідомяє 1NEWS.\nТак, регіональна прокуратура Рави Мазовецької повідомила про смерть двох громадян України у віці 28 і 46 років, тіла яких були знайдені в анаеробному холодильнику для зберігання фруктів в Садковіце в Лодзінському воєводстві.\nПоліція, за даними ЗМІ, отримала повідомлення від власників сховища фруктів про виявлення двох тіл увечері у неділю.\nОбидва громадянина України жили на території, де стався інцидент, але обставини, при яких вони опинилися в холодильній камері ще не встановлені.\nРозслідування проводиться районною прокуратурою Рава Мазовецька.\nполіція польща смерть українці холодильник\nКиянин вбив дружину, а потім наклав на себе руки


Блог цікавих подій – дізнавайся першим! Блог цікавих подій: Цікаві літературні конкурси\nЦікаві літературні конкурси\nЯкщо ви відчуваєте у собі талант літератора, але до цього часу не знайшли у собі сміливості продемонструвати свої досягнення світові - ви ще встигнете взяти участь в одному, а то й у кількох літературних конкурсах України.\nДо 31 грудня можна подавати свої роботи на конкурс молодіжних літературних текстів та досліджень від видавництва "Смолоскип". Цей конкурс проводиться щорічно з 1993 року і є одним із найавторитетніших, тому перемога у ньому є першим та необхідним кроком до літературного визнання.Умови\nДо 1 січня 2011 року триває прийом конкурсних робіт на легендарну "Коронацію слова". Це один із найцікавіших літературних конкурсів України, який дав сучасній українській літературі не один десяток яскравих імен. Подробиці\nДо 31 січня 2011 триває літературний конкурс для школярів (10-15 років) "Уявіть себе деревом, що росте у лісі..." Цей конкурс покликаний привернути увагу дітей до екологічних проблем, важливості збереження лісів. Більше\nДо 9 лютого 2011 можете пробувати свої літературні сили у щирому українському конкурсі "Козацька балачка". Хоча цей конкурс і проводиться вперше, але є надзвичайно цікавим та перспективним. Більше\nПрийом анкет та есе до 31 січня 2011. "Україна аномальна" оголошує Всеукраїнський літературний конкурс "Я знаю, брати по розуму існують!" У конкурсі можуть брати участь усі, хто цікавиться темою НЛО, вікових обмежень немає. Подробиці\nДо 9 березня 2011 року відбувається Дитячий літературний конкурс "Я козацького роду". Вік учасників 7 - 16 років. Переможці отримують путівки у табір та цікаві козацькі подарунки.Подробиці\nДо 10 травня 2011 року проходить конкурс літературних критиків. Змагання проводиться у двох жанрах: літературна рецензія та літературний огляд.Дізнатися більше\nБеріть участь у літературних конкурсах і хай про вас почує світ!\nТеги: літературні конкурси, новини, цікаве


Парубій відкликав запрошення для ПАРЄ спостерігати за виборами в Україні | Новинарня\nHome / Україна / Парубій відкликав запрошення для ПАРЄ спостерігати за виборами в Україні\nПарубій відкликав запрошення для ПАРЄ спостерігати за виборами в Україні\nАндрій Парубій. Фото: ФБ Олександр Сенько\nГолова Верховної Ради Андрій Парубій відкликав своє запрошення для міжнародних спостерігачів від ПАРЄ на позачергові вибори у Верховну Раду. що відбудуться 21 липня.\nЗа словами спікера, він підписав лист до президента Парламентської асамблеї Ради Європи Ліліан Морі Паск’є про відкликання запрошення для міжнародних спостерігачів.\n“Серед міжнародних спостерігачів не можуть бути представники країни-агресора – Росії, які будуть не спостерігачами, а агентами гібридної війни Путіна. Вплив Росії на українські вибори – будь-яким чином – не припустимий”, – написав Парубій.\nПов’язані публікаціїdon't missmainвибориПАРЄПарубій


Головна ознака, що ваші стосунки – це надовго\n8:45, 19 Июль 2021\nПсихологи розповіли, що має бути у партнерів одночасно, щоб стосунки були здоровими і міцними.\nЯкщо один партнер дорослий, а другий поводиться як примхлива маленька принцеса, яка застрягла в своїй інфантильності, пише maximum.fm\nНавколо надто багато прикладів, коли дівчина одна на своїх тендітних плечах намагається витягнути відносини, сім’ю. За двох намагається бути практичною, усвідомленої, розважливою. Зазвичай, вона хоче порушити фундаментальний закон, що стосунки це рух назустріч один одному, 50-50.\nДитячо-батьківські стосунки, не інакше. Що якщо рівні розвитку особистостей в парі різні? Тоді взаєморозуміння буде сильно кульгати, і ні про які здорові відносини не може бути й мови. Яка може бути співпраця? Діалог? Баланс «брати-віддавати»?\nІ тут може з’явитися спокуса проспівати мантру «він зміниться» і намагатися його «дотягнути» до свого рівня усвідомленості. Спроба за спробою. До чого ж ми прийшли? Стійкі стосунки тримаються не на спробах змінити, вимогах, обмеження, надіях на світле майбутнє, а на духовній зрілості обох партнерів. Тут і зараз.\nЧитайте також: Названы признаки гормонального сбоя у женщин


Польща розраховує збільшити поставки газу в в Україну з 1,5 млрд кубометрів до 5-6 млрд » Слово і Діло\nПольща обіцяє розширити газовий коридор в Україну в чотири рази\n17 жовтня 2016, 11:12\nПольща розраховує розширити «газовий коридор» з Україною з нинішніх 1,5 млрд кубометрів до 5-6 млрд кубометрів до кінця 2019 року.\nПро це заявив у Варшаві уповноважений уряду РП з питань стратегічної енергетичної інфраструктури Петро Наїмський, повідомляє «Слово і Діло» з посиланням на «Укрінформ».\n«Є проект розвитку польського-українського сполучення. На даний момент маємо можливість транспортувати в Україну 1,5 млрд куб. м, а якщо побудуємо це сполучення з української сторони, а це короткий відрізок в 120 км, що з'єднує польський кордон, тобто польську систему з великим газосховищем в Україні, то зможемо транспортувати в Україну 5-6 мільярдів кубометрів газу», – зазначив Наїмський.\nРозширення газового сполучення між Україною і Польщею дозволить забезпечити доступ українським споживачам до заводу з регазифікації СПГ (скрапленого природного газу) в Свіноуйсьце і отримувати ресурс в тому числі і з східного узбережжя США.\n«Ми думаємо про Україну, в першу чергу називаємо її, оскільки, здається, ринок газу в Україні є найбільшим в регіоні. Крім того, не тільки з економічної, але і з політичної точки зору, можна очікувати, що українські споживачі захочуть мати доступ до фізично інших можливостей постчання газу, ніж з Росії», – заявив Наїмський.\nНагадаємо, що з 9 по 12 вересня поставки газу з Польщі в Україну були зупинені через розгерметизацію ділянки газопроводу, який з'єднує ГТС двох держав.\nУкраїна отримала перші поставки вугілля з Польщі 3 жовтня 2016, 13:17\nУ Польщі створено профспілку українських працівників 1 жовтня 2016, 20:48


Засудження корисливих інтересів старших братів, які зрадили молодшого (за думою “Втеча трьох братів з Азова”) - журнал для школярів Fable.in.ua\nГоловна ⇒ 📕Твори на вільні теми ⇒ Засудження корисливих інтересів старших братів, які зрадили молодшого (за думою “Втеча трьох братів з Азова”)\nЗасудження корисливих інтересів старших братів, які зрадили молодшого (за думою “Втеча трьох братів з Азова”)\nТурецька неволя-каторга своєю сумною славою була відома на весь світ. Невільники не тільки проклинали землю турецьку, віру бусурманську” а й часто тікали з каторги “на тихі води, на ясні зорі, у кран веселий, у мир хрещений…”\nВтеча завжди була пов’язана з величезною небезпекою. Так, трьом братам, втікачам із Азова, які пробиралися відкритими степами, байраками, треба було витримати спрагу, голод, їх сікли вітри, дощі, палило сонце…\nНа кожному кроці на втікачів чатували вороги. Тікаючи з неволі, старші брати захопили у своїх\nхазяїв коней, дорогий одяг, зброю. Молодший брат вирвався в дорогу без запасу, одягу, їжі. Довірливий та щирий, він не міг припустити думки, що брати не візьмуть його з собою, адже вони поспішали на батьківщину, до рідного дому.\nНаздоганяючи своїх братів, сподіваючись на швидку зустріч з рідною землею, менший брат покалічив об каміння босі ноги гак, що залишав за собою криваві сліди. Коли ж брати відмовилися взяти його на своїх коней, він проливав дрібні сльози, благав братів убити його, бо для нього краще вмерти, ніж залишатись невільником.\nАле бажання жити на волі, у рідному краї, перемогло хвилинний розпач, піший\nвтікач ладен пробігти весь небезпечний шлях до своєї землі, аби лише брати вказали йому дорогу.\nГлибокий смуток проймає слова молодшого брата, який уже втрачає надію побачити рідну землю:\nПокіль душа з тілом розлучиться,\nГоді будете до мене находжати,\nТіло моє жваковати…\nДля старшого брата рідна земля – передусім можливість стати багатим, неподільно володіти батьківщиною. Його переслідує потаємна думка – назавжди позбутися молодшого брата, який повинен дістати свою долю під час розподілу батьківського майна.\nХоч середульший брат і не був таким жадібним, жорстоким, як старший, однак він рішуче не підтримав молодшого брата, а ті гілочки терну, шматочки китайки, які він кидав як дороговказ, не врятували пішого-пішанишо. Слабохарактерний, боягузливий, середульший брат також винен у смерті свого молодшого брата.\nНевипадково дума закінчується драматичною сценою: турки – яничари наздогнали старшого й середульшого братів на кордоні з рідною землею і “постріляли” та “порубати” їх.\nГлибока думка лежить в основі цих образів: тільки в єдності, в згуртованості – порятунок і від смерті, і від фізичного та духовного рабства. Дума викликає обурення поведінкою старших братів, які зрадили свого молодшого брата.\nПовага до старших Скільки жили у світі люди, стільки вони підтримували ці традиції, а крім цього створювали нові. Такі, як, наприклад, традиція поваги до старшого. І мені здається, що з’явилася вона якось сама по собі, просто протягом спілкування Повага до старшого не є якимось ритуалом, що повторюється тільки кілька разів у рік. Ми...\nСкорочено “Дев’ять братів і десята сестриця Галя” Вовчка Жила собі удова коло Києва, на Подолі, та не мала щастя-долі: було гірке її життя. Терпіла вона превелику нужду та вбожество. Жила удова коло бучного міста, де бучнії будинки громоздилися, де сяяли та виблискували церкви золотохресті, де люди з ранку та до вечора ворушилися й копошилися, а такого вбожества безпомошною,...\nПовага до старших – традиція в Україні Де згода в сімействі Де мир, а не війна, Щасливі ті люди, Блаженна сторона, Їх Бог благословляє… Слова цієї пісні знали і знають у нашій родині. Бо кожна сім’я як колись, так і тепер, хотіла б бути саме такою – Богом благословенною. Людське життя має бути щасливим, крихке сімейне щастя...\n“Ставлення до тих українців, котрі зрадили свою віру” Незважаючи на те, що сучасні держави Європи всі є світськими і не мають інституту державної релігії, релігійність в суспільстві все ще перебуває на досить високому рівні. Однією з країн, де релігія дуже важлива для громадян, є Україна, де більшість людей є православними християнами. У той же час у цьому нашому...\nСкорочено “Гра інтересів” Бенавенте Двоє друзів, Леандр і Криспин, приходять у незнайоме містечко. Положення їх досить важко, оскільки вони зовсім без грошей. Криспин, більше виверткий і безжурний, ніж Леандр, виконаний рішучості роздобути грошей і навіть розбагатіти, для чого пропонує зухвалий план. Леандр повинен видати себе за багату й знатну людину, що приїхала в місто...\nДругорядні персонажі п’єси А. П. Чехова “Вишневий сад”


У Житомирській області знову «ягідні війни»: місцеві перекривають дорогу і не пускають до лісу збирачів чорниці з Рівненщини, у селі чергує поліція ⋆ РЕГИОНАЛЬНЫЙ НОВОСТНОЙ ПОРТАЛ ЖИТОМИРА\nУ Житомирській області знову «ягідні війни»: місцеві перекривають дорогу і не пускають до лісу збирачів чорниці з Рівненщини, у селі чергує поліція\ncometa\t/ 13. 7. 2021 12:12\t/ Опубликовано в Новости Житомира\nЖителі села Липники Лугинської громади, що на Житомирщині, перекривають дорогу до лісу, щоб не допустити туди приїжджі із Рівненської області бригади збирачів чорниці. Щоб не допускати загострення конфліктів та сутичок, у селі тепер постійно чергує поліція.\nПро причини та перебіг цієї «ягідної війни» йдеться 12 липня у сюжеті .\nЖителі Липників щоранку блокують дорогу до місцевого лісу, щоб не пропускати автівки з сусідньої Рівненщини. Вони скаржаться, що звідти приїжджають цілі бригади, до сотні осіб, які вибирають усе — до останньої чорниці, а до того ж пошкоджують ягідники великими гребінками.\n«Їдуть до нас, вибирають… Ми заробляємо на ягоді копійки, а вони ще й ті у нас забирають», — скаржиться місцева мешканці Наталія Синяк.\n«Будуть їздить по лісу і виявляти порушення, є така стаття про пошкодження кущів і чагарників», — зауважив староста Липниківського округу Олександр Рабчук.\nНагадаємо, у 2018 році екологи оштрафували в Житомирській області більше 10 осіб за .\nЯк повідомляв , у 2013 році збивали ціни на ягоди, залякували збирачів і стріляли по вікнах заготівельникам, а потім ще й автомобіля та будинку. Тоді за фактом поліція відкрила кримінальне провадження.\nГрядут масштабные увольнения в РГА: сократить планируют более 18000 госслужащих


Новий рік у сахалінських українців (укр.)\nТак сталося, що доля розкидала українців по всьому світу. Декого вона спромоглася закинути на Далекий Схід. Саме тут в оточенні могутніх морських хвиль гордо і впевнено височіє казковий острів Сахалін. Чимось він дуже нагадує легендарну Хортицю - осередок відчайдушного і вільного козацького духу, притулок для ризикованих, волелюбних та сміливих синів свого народу. Так і на Сахаліні згуртувався люд особливого складу, де українці посідають одне з чільних місць. Українці займають друге місце за кількістю серед інших етнічних спільнот, поступаючись лише росіянам.\nБільшість наших співвітчизників досягла тут солідних успіхів, завдяки своєму природному потягу до праці, підприємливості, вмінню налагоджувати дружні стосунки з іншими людьми. Але іноді українській діаспорі не вистачає відчуття національної самобутності, успадкованої від своїх батьків. І все ж, на щастя, тутешні українці знаходять можливості для підтримки своїх традицій.\nОднією з помітних подій національного життя стало нещодавнє святкування "старого" Нового Року, яке організоване одним з керівників громадської української організації "Київська Русь" Людмилою Засенко, заслуженим працівником культури України та Росії.\nЗахід відбувся у Южно-Сахалінському будинку культури "Родина" і отримав назву "Сахалінські Диканьки". Він зібрав близько 100 осіб. Святкова програма включала саму виставу, бенкет, українські застольні пісні, конкурси, жарти. Всі учасники цієї чудової події залишилися задоволеними. Яскраві враження залишилися після епізоду, коли запрошені на вечір представники корейської діаспори заспівали українською мовою пісню "Реве та стогне Дніпр широкий". Наші земляки в боргу не залишилися й заспівали у відповідь не менш задушевну пісню корейською мовою. Журналісти й гості були у захваті.\nХотілося б, щоб подібні зустрічі, які стали гарною традицією, продовжувалися й надалі, зміцнюючи духовні основи сахалінського українства.\nчлени Сахалінської реґіональної\nнаціонально-культурної автономії українців "Київська Русь"


Вболівальники "розстріляли" та згодували псам арбітра матчу Англія - Україна — Спорт — tsn.ua\nВболівальники "розстріляли" та згодували псам арбітра матчу Англія - Україна\nКошшої розізлив українців / infoporn.org.ua\nУкраїнці познущалися над Віктором Кошшої, який напередодні познущався над збірною України.\nУкраїнські вболівальники вилили всю свою злість на головного арбітра матчу Англія – Україна Віктора Кошшої, який допустив жахливі помилки у грі.\nПісля поєдинку на українській та англійській версіях інтернет-енциклопедії Вікіпедія з'явилося повідомлення про смерть арбітра.\nПершою мішенню стала україномовна сторінка біографії угорського судді, яку відразу після завершення матчу змінили.\n"Після матчу був розстріляний впритул з кулемета, потім йому відрізали голову і насадили на палю, потім колесували, відрізали яйця, і заставили його родину дивитися на це.\nПісля всього цього його рештки згодували диким псам! За деякими даними, він є нетрадиційної сексуальної орієнтації, представник гей-клубу арбітрів Угорщини в Україні.\nЯк стало відомо, відразу після закінчення матчу, Віктору Кашаї відрізали яйця і віддали бродячим собакам на вечерю".\nУкраїнські адміністратори майже одразу видаляли цей текст, проте користувачі "оновлювали" нову інформацію про суддю.\nНа англомовній сторінці біографії судді з'явився розділ "смерть", де залишили повідомлення про загибель від рук українських фанатів та знищення тіла собакою: "Viktor Kassai was killed June 20 2012 by a bunch of ukrainian football fans. He was later divided and eaten by a dog".\nОднак за 15 хвилин запис був видалений.\nЗазначимо, що Кошшої не зарахував чистий гол Марко Девіча. А пізніше не помітив гру рукою Джона Террі у власному штрафному майданчику.\nУкраїнці "поховали" Кошшої / infoporn.org.ua\nУкраїнці пишаються своєю збірною після матчу з Англією


Авіаквитки Мінськ - Бремен: купити квиток дешево - ціна від $65\nДешеві авіаквитки Мінськ - Бремен від $65\nМінськ - Бремен\nІнформація та розклад літаків з Мінська до Тягарі\nДешевые авиабилеты из Мінська в Німеччину\nМінськ - Берлін\n28 Січ-29 Січ\nМінськ - Гамбург\nМінськ - Ганновер\nМінськ - Дюссельдорф\nМінськ - Мюнхен\n09 Бер-15 Бер\nКупити авіаквитки з Мінська до Тягарі\nСайт самостійних подорожей TripMyDream пропонує купити квиток на літак з Мінська в Бремен за найнижчою ціною від агентств і авіакомпаній.\nАвіаквитки туди і назад: Мінськ - Бремен - Мінськ\n$65 - це мінімальна ціна авіаквитка в обидві сторони, з Мінська в Бремен і назад.\nДізнатися точно, скільки коштує квиток на літак Мінськ - Бремен, можна, подивившись вартість квитка на конкретні дати.\nАеропорти Мінська, з яких вібдуваються вильоти в Бремен: Мінськ.\nМетапошуковик авіаквитків TripMyDream подбає, щоб Ви заплатили мінімальну ціну за переліт з Мінська в Бремен!\nПрямі рейси - самий зручний і швидкий переліт в будь-яке місце. Але якщо для вас важливий найбільш дешевий авіаквиток, то рекомендуємо звернути увагу на рейси з Мінська в Бремен з пересадками: в більшості випадків непрямі рейси займають більше часу, але дозволяють істотно заощадити.\nБерлін - Мінськ літак авіаквитки Німеччина - Мінськ Дюссельдорф - Мінськ авіаквитки літак Франкфурт - Мінськ квиток Мінськ - Берлін літак авіаквитки Мінськ - Німеччина Мінськ - Дюссельдорф авіа авіаквитки Мінськ - Мюнхен квитки Мюнхен - Мінськ рейс Одесса - Осло


Останні новини Петро Порошенко - Вільне радіо\nВільне Радіо » Новини: Петро Порошенко\nЗ весни 2021 року в судах розглядають справу незаконної закупівлі вугілля з ОРДЛО. Під арештом вже знаходиться один з фігурантів Віктор Медведчук, а тепер арештовують ще й майно п’ятого президента Петра Порошенка. Розповідаємо, що відомо про розслідування та як на нього реагує сам політик.\nЧиновник часів Януковича Сергій Шкарлет очолив Міносвіти, його звинувачують у плагіаті. Деталі\nНещодавно Сергія Шкарлета призначили міністром освіти і науки України. До цього він пів року виконував обов’язки очільника МОН. Професор і заслужений діяч науки і техніки України відомий не лише академічними здобутками, а й дослівним копіюванням чужих наукових робіт. Біографія нового міністра освіти, його політичний і трудовий шлях – у матеріалі.\nНіякої формули Штайнмаєра не існує, — Порошенко\nП’ятий президент України Петро Порошенко в ефірі програми “Рандеву” розповів про останню зустріч у Берліні, коли Путін розповів про формулу Штайнмаєра, написану міністром закордонних справ Росії Сергієм Лавровим.\nДержавне бюро розслідувань відкрило справу за ознаками зловживання службовим становищем і втручання в роботу судових органів проти п’ятого президента України Петра Порошенка.\nВерховна Рада ухвалила закон "Про особливу процедуру усунення Президента України з поста (імпічмент)". Таке рішення підтримали 245 депутатів.\nОчільник Верховної Ради Андрій Парубій 14 травня підписав Закон про функціонування української мови, як державної. Натомість всі постанови про скасування цього Закону від деяких нардепів Верховна Рада відхилила.\nПрезидент України у Часів Ярі нагородив новими званнями 15 військових (ВІДЕО)\nВерховний головнокомандувач України Петро Порошенко з робочим візитом приїхав у Часів Яр. Він привітав військових з днем піхоти України та нагородив 15 військових новими званнями.\nТепер вже документально у повторному голосуванні 21 квітня переміг шоумен Володимир Зеленський. Про це стало відомо 30 квітня під час брифінгу Центральної виборчої комісії.\nОстанні новини за темою "Петро Порошенко"\nФотофакт: В сірій зоні в районі смт Зайцеве висить плакат “Думай”, а на КПВВ – реклама Порошенка\nНАБУ розслідуватиме “відкати Гладковському”\nЕкс-заступник голови РНБО Гладковський отримував “відкати” із контрабандної закупівлі деталей з Росії, — розслідування\nГладковський та Порошенко просять прокуратуру перевірити розслідування журналістів про “їх оборудки” в оборонці\nНа відновлення Донбасу Євросоюз виділить ще 54 мільйони євро, – Порошенко\nПорошенко легалізував “євроавтівки”


Це що, зомбі? / Kore wa Zombie Desuka - Аніме - Otaku-First\nЖанр: Комедія, Фантастика, Школа, Еччі\nСерій: 11 з 12 (24 хв.)\nРежисер: Satoshi Fujita, Seiichi Hachiya, Seiichi Kawashima, Tomoki Numata\nРолі озвучували: VOLCUA, irennneri, Hoshi, Ninja, Rainy984, Maxx_light\nйкава Аюму - звичайний учень японської школи. Одного вечору вийшовши з магазину він знайомиться із дивною але дуже гарною дівчиною, яка не розмовляє, а натомість пише текс у записнику. Через деякий час він отримує смертельне поранення від серійного убивці, який орудує містом. Хлопець приходить до тями поряд з новою знайомою, яка пише йому, що вона - некромант і воскресила його. Хлопець перетворився на зомбі. Тепер окрім відвідування школи, він живе вдома разом з мовчазною дівчиною і ночами розгулює містом, шукаючи помсти своєму убивці.\nйкава Аюму - звичайний учень японської школи. Одного вечору вийшовши з магазину він знайомиться із дивною але дуже гарною дівчиною, яка не розмовляє, а натомість пише текс у записнику. Через деякий час він отримує смертельне поранення ві...


Нова енергобезпека Європи: що потрібно врахувати Брюсселю | Mind.ua\nНова енергобезпека Європи: що потрібно врахувати Брюсселю\nЧому ринковий сценарій і співпраця «Нафтогазу» з «Газпромом» на даному етапі несумісні, отже абстрагуватися від політики не вдасться\nСвітлана Долінчук, 29 жовтня 2019, 14:30\nНапевно, найбільш вражаючим результатом тристоронніх консультацій щодо майбутнього українського газового транзиту, які 28 жовтня пройшли в Брюсселі, стала реакція заступника голови Єврокомісії Мароша Шефчовича.\n«Я розчарований ходом переговорів», – заявив він на брифінгу після зустрічі міністра енергетики України Олексія Оржеля, його російського колеги Олександра Новака, голови «Нафтогазу» Андрія Коболєва і голови правління «Газпрому» Олексія Міллера.\n«Але я не здаюся, – також зізнався Марош Шефчович. – Ближче до кінця переговорів ми стали краще чути один одного і розуміти, в яких питаннях можемо досягти згоди».\nЄврокомісія виступає за підписання нового довгострокового контракту на транзит російського газу через Україну після 2019 року. Аналогічний інтерес також озвучують в уряді Олексія Гончарука. У «Нафтогазі» зазначають, що нова транзитна угода має бути укладена між «Газпромом» і Оператором української ГТС, виділеним зі структури держхолдингу, «на значний термін». У ній мають бути зафіксовані обсяги транспортування газу, щоб забезпечити надійну роботу системи.\nКрім того, угода повинна відображати правові норми ЄС, які Україна імплементує в рамках євроінтеграції. «На таких принципах «Газпром» працює зі своїми контрагентами в Євросоюзі. Перехід на загальноприйняті європейські правила значно спростить роботу «Газпрому» з Україною», – зазначив Андрій Коболєв.\nОднак Росія пов'язує підписання транзитного контракту з врегулюванням суперечок «Нафтогазу» і «Газпрому» в Стокгольмському арбітражі, за якими НАК виграв 2,6 млрд. Також у Москві говорять про пакетну угоду, в якій будуть позначені параметри не лише транзиту російського газу через Україну, але і умови прямих поставок російського газу на український ринок.\nАле таке обумовлення газового співробітництва між Україною та Росією суперечить принципам вільного ринку і підсилює його залежність від політичних чинників, які і без того продовжують впливати на врегулювання ситуації.\nТак, керуючись зовнішньополітичною стратегією Росії, «Газпром» бачить своєю метою якщо не відмовитися, то мінімізувати співпрацю з Україною, попри перспективу комерційної вигоди від такого партнерства.\nБудівництво газопроводу «Північний потік – 2» в обхід української території хоча й обіцяє виграш деяким європейським компаніям, але шкодить енергетичній безпеці Євросоюзу.\nА наявність діючих довгострокових контрактів «Газпрому» з контрагентами в ЄС, у яких російська сторона взяла на себе функції забезпечення українського транзиту, заважає «Нафтогазу» реалізувати плани щодо прямої взаємодії з європейськими компаніями для надання їм транспортних послуг (для цього точки прийому-передачі російського газу повинні бути перенесені на східний кордон України, у результаті чого роль «Газпрому» обмежиться територією Росії).\nТакі неоднозначні обставини дозволяють Марошу Шефчовичу стверджувати, що для успішного просування переговорів про майбутнє транзиту російського газу через Україну «не вистачає політичної волі».\nНаступну спробу досягти конкретних домовленостей сторони планують здійснити в листопаді. Але є передумови для того, що чергова тристороння зустріч відбудеться пізніше – у грудні, коли почне виконувати свої обов'язки новий склад Єврокомісії під керівництвом Урсули фон дер Ляєн. Замість Мароша Шевчовича єврокомісаром з енергетики, як очікується, стане Кадрі Сімсон – колишній міністр економіки й інфраструктури Естонії. Сімсон відома своїм вельми критичним ставленням до російської енергетичної політики, тому її призначення посилює ризики для «Газпрому», але може виявитися вигідною підмогою для української сторони.\nРазом із тим перегляду потребує не лише формат газового співробітництва України, Росії та ЄС. Енергетична політика Євросоюзу також вимагає значних змін, щоб відповідати новим викликам, пов'язаним з трансформацією енергоринків.\nЯкі важливі обставини слід узяти до уваги Урсулі фон дер Ляєн, щоб уникнути пасток своїх попередників, врегулювати газові відносини з Україною і зміцнити позиції ЄС? Раціональну відповідь на це питання нещодавно було опубліковано в статті на сторінках французької газети Le Monde. Її автори – відомі дослідники енергетичної політики Аурелія Брос з Гарварду і Тьєрі Брос із Оксфордського інституту енергетичних досліджень.\nУ своєму зверненні до Урсули фон дер Ляєн вони говорять про актуальні тенденції на енергоринках, ризики, які з ними пов'язані, а також описують можливості для вирішення складних проблем. Дослідники не обійшли увагою й Україну, залучену в європейські трансформаційні процеси.\nMind пропонує адаптований переклад цієї публікації, яка здатна розширити уявлення про перспективи енергетичної політики України та Євросоюзу.\nЧому глобальна енергетична концепція заходить у глухий кут?\nЗакривши британські вугільні шахти 1984 року, прем'єр-міністр Маргарет Тетчер – мимоволі – зробила більше користі для навколишнього середовища, ніж багато хто з політиків відтоді.\nXXI століття почалося понад 10 років тому, проте європейська енергетична політика, як і раніше, ґрунтується на застарілих концепціях. Вона будується на постійній трансформації «нероздільного тріо»: безпека, конкуренція і сталий розвиток.\nІнакше кажучи: безпека постачань та інфраструктури, що забезпечує транспортування енергоносіїв; гармонізація та лібералізація європейського внутрішнього енергетичного ринку, а також максимально можливе «озеленення» нашої енергетичної системи. Здається, все було розроблено так, щоб кожен громадянин Європи міг отримати доступ до надійного й дешевого джерела енергії.\nХоча ця комбінація приваблива на папері, її застосування щодня ставить багато суперечливих завдань. Причина проста: ці три цілі несумісні, і де-факто необхідно встановити порядок переваг або навіть виключити одну з них.\nЗрозуміло, що безпека завжди була на першому місці. Ринок пережив значні злети й падіння внаслідок втручання держави. Візьмемо, наприклад, самостійне рішення Німеччини щодо відмови від ядерної енергетики 2011 року без жодних консультацій з іншими державами – членами ЄС.\nЩо стосується мети сталого розвитку, то вона стала таким собі пасажиром третього класу, про якого ніхто не піклується серйозно. Хіба що компанії, що займаються екологією, та політики, які через відсутність серйозних рішень у наші дні знаходять захист у цілях, вирішити які можливо в далекому майбутньому.\nКоли справа доходить до сталого розвитку, ми повинні визнати, що економічна та фінансова криза 2008–2009 років виявилася більш ефективною в скороченні викидів парникових газів, ніж будь-яке нормативне регулювання ЄС. Але якою ціною? І, правду кажучи, єдине рішення, доведене вашими нещодавніми попередниками для скорочення викидів парникових газів, – це постійний економічний спад! Ми не впевнені, що це сподобається європейським виборцям!\nХіба сталий розвиток не є невід'ємною частиною безпеки? Зрештою, хіба він не є ключем до нашого довгострокового загального благополуччя перед лицем глобальних кліматичних змін? Проблема в тому, що уявлення про енергетичну безпеку, на яке в наші дні орієнтується Європа, має коріння у початку Першої світової війни, коли Уїнстон Черчілль вирішив відмовитися від вугілля й перейти до використання нафти як палива для королівського флоту.\nВідтоді енергетична безпека стала синонімом прагнення до:\nдоступних джерел (це призвело до численних сутичок на Близькому Сході й в Африці);\nзабезпечення маршрутів постачань і, отже, будівництва інфраструктури, яка дозволяє транспортувати енергоресурси;\nдиверсифікації поставок енергоносіїв, що означає створення розвиненої та надійної інфраструктурної мережі.\nПісля Другої світової війни європейські армії підтримали прагнення Черчілля до «тотальної нафти», й уряди у своїх рішеннях керувалися виключно страхом виникнення її дефіциту. З огляду на складну геополітичну ситуацію, почуття страху тільки посилилося після нафтових криз 1971 і 1979 років, а також оголошень про «пікову нафту» і «піковий газ», після яких їх видобуток, за прогнозами, мав піти на спад.\nЄвропейці зрозуміли, що вони залежні. Країни-виробники (більшість з них – держави, багатство яких засновано на ренті від видобутку) також занепокоїлися тим, що постачання скорочуватимуться або навіть зупиняться зовсім...\nЩоб посилити безпеку, європейські енергетичні компанії, європейські країни, Міжнародне енергетичне агентство (МЕА) та Енергетична хартія розробили договірну, економічну й дипломатичну систему для надійної і своєчасної доставки нафти, природного газу, урану та вугілля...\nНезважаючи на складні рішення Брюсселя, який прагне продемонструвати актуальність своєї стратегії, священне тріо – безпека, конкуренція, сталий розвиток – залишається принципово незбалансованим. Більш того, наше членство в багатосторонніх організаціях (МЕА та Енергетична хартія), метою яких є забезпечення безпеки викопних видів палива, обмежує нашу свободу за часів стрімких змін в енергетичному секторі.\nСьогодні це призводить до жахливих невідповідностей і уповільнює європейський енергетичний перехід (від використання викопних видів палива до поновлюваних джерел енергії). На жаль, ситуація з проектом «Північний потік – 2» є яскравим тому підтвердженням.\nЯк це позначається на енергобезпеці?\nСхоже, що в останні кілька років Німеччина повернулася до практики ізольованих дій в ім'я винятково власного енергетичного переходу. Хоча мотиви похвальні, результати вельми сумнівні. Відмова від ядерної енергетики спричинила збільшення споживання вугілля в Німеччині та фактично збільшення викидів парникових газів. Нещодавно уряд країни похвалив себе за те, що поставив перед собою «амбітну мету»: закрити всі вугільні шахти до 2038 року.\nЦікаво порівняти це політичне рішення з реальністю. Різке падіння цін на природний газ цього року вже призвело до швидкого результату: викиди CO2 знизилися без будь-якого політичного втручання. В результаті прогнозується зростання імпорту природного газу. Також слід пам'ятати, що внутрішній видобуток газу в Німеччині знижувався роками.\nВодночас Берлін захопився новою «стратегією», спрямованою на організацію постачань газу через обмежену кількість маршрутів. Як тільки газопровід «Північний потік – 2» буде побудований, транспортний коридор через Балтійське море стане основним маршрутом німецького імпорту газу.\nОскільки Німеччина сконцентрує постачання газу на своїй території, то такі країни, як Бельгія, Данія, Франція, Нідерланди і Польща, ризикують зіткнутися з ситуацією, коли їм буде необхідно вольовим рішенням знизити попит у своєму промисловому секторі для порятунку німецьких споживачів, якщо в Німеччині виникне дефіцит палива через перебої з постачаннями.\nЧи прийнятно те, що Німеччина, як найбагатша країна ЄС, змушена покладатися на інші держави Євросоюзу для забезпечення власної безпеки?\nЗ 2010 року члени ЄС мають зобов'язання щодо взаємодопомоги в разі непередбачених обставин (стихійних лих, технічних аварій, терористичних атак тощо). Але є прецедент, коли Європейський суд у справі про експлуатацію газопроводу Opal ухвалив, що принцип енергетичної солідарності не може бути обмежений винятковими ситуаціями, а повинен трактуватися більш широко. Тепер вам вирішувати, як це реалізувати.\nІ нарешті, «Північний потік – 2» підтримує гострі дебати «за або проти США», «проти Росії», «проти НАТО», «проти України» і т. д. Здається, що всі готові зробити свій вклад в уявлення про те, яким має бути контракт на транзит газу через Україну і як забезпечити надійні поставки газу в Європу.\nПам'ятайте, що на ринку, який побудований на принципах лібералізації, найкращою гарантією безпеки завжди залишається конкуренція. Нехай конкуренція робить свою справу. Енергетичні компанії ЄС повинні відмовитися від вимог про політичну і державну підтримку своїх проектів, які можуть не мати майбутнього (обставина, яку президент Франції Еммануель Макрон, схоже, взяв до уваги, коли підтримав нову версію газової директиви в лютому 2019 року, що обмежує вплив «Газпрому» на європейському ринку).\nПані президент, звільніть генеральний директорат Єврокомісії з енергетики від щорічних вправ з укладення «зимових пакетів». Або газова галузь виконає свою роботу – завдяки ринковій конкуренції – і забезпечить безпеку поставок газу, або газ зникне з нашої енергетичної системи раніше, ніж ми можемо це собі уявити!\nПідводячи підсумок, звертаємо увагу, що в умовах, що склалися, енергоресурси більше не об'єднують старий континент. Саме в цьому полягає проблема. Європейському енергоринку вдалося стати єдиним цілим внаслідок підписання Договору про створення Об'єднання вугілля і сталі в 1951 році. Робер Шуман (один із засновників ЄС. – Mind) розумів, що таке об'єднання має ґрунтуватися на прагматизмі, а не на догмах. Щоб уникнути роз'єднаності через ситуацію на енергоринку, Єврокомісії під вашим керівництвом доведеться позбутися застарілих стратегій і пріоритетів.\nУ наші дні ми постійно спостерігаємо революційні зміни на енергоринку. Ми стали свідками розвитку сланцевої видобутку газу і нафти, відновлюваних джерел енергії, енергоефективних технологій та способів зберігання енергії. Це постійно стимулює зміни в правилах гри. І одночасно дозволяє європейському енергоринку ставати більш прозорим, ефективніше функціонувати і забезпечувати ціни на основі балансу попиту та пропозиції. Ресурсів достатньо, тому страх дефіциту в наші дні є ірраціональним.\nНавіть більше, енергетичний перехід також позначиться на стані збройних сил, які зараз є великими споживачами нафти і, як наслідок, масштабними джерелами викидів парникових газів...\nМи повинні переглянути загальну концепцію безпеки. Поки наші армії залежать від вуглеводнів, Європа залишатиметься вразливою. Це негативно позначиться на обороноздатності та військових інтервенціях за межами нашої території.\nФрау фон дер Ляєн, забудьте про нероздільну залежність безпеки поставок і попиту на енергоресурси. В основі Європейської енергетичної стратегії повинні бути дві концепції: безпека і справедливість.\nТреба думати про безпеку в довгостроковій перспективі, що робить її невіддільною від сталого розвитку. Наша спільна мета – зберегти нашу планету придатною для життя. Для цього енергетичний перехід має бути як цивільним, так і військовим... Крім того, необхідно посилити прозорість, оскільки вона є необхідною умовою для надійного функціонування енергетичного ринку. Як уже згадувалося, ринкова конкуренція є найбільш надійнішою і політично нейтральною гарантією безпеки.\nПравове регулювання має бути частиною процесу демократизації в Європі. Енергетична бідність – зовсім не міська легенда. Це означає, що енергетичний перехід не повинен перетворитися на постійний тягар для платників податків або призводити до зупинок у поставках енергоносіїв. В іншому випадку це тільки збільшить соціальну нерівність, розпалюватиме популізм і призведе до зростання напруженості. Акції «жовтих жилетів» є тому прикладом. Крім того, країни ЄС також повинні взаємодіяти на справедливих умовах. Ситуація, що склалася навколо будівництва газопроводу «Північний потік – 2», не повинна повторитися в Європі. У зв'язку з цим Європейський суд щойно нагадав вашому попереднику про важливість європейської солідарності.\nВодночас державам ЄС слід пам'ятати, що інвестиції в наукові дослідження вкрай необхідні. Світ потребує технологічних проривів якомога швидше. З одного боку, необхідно скоротити викиди парникових газів, а з іншого – видалити вуглець з атмосфери. Замість ідеологічних протиріч, виникла необхідність створити надійну наукову основу, яка дозволить найкращим європейським дослідникам співпрацювати один з одним, а також зі своїми американськими, китайськими і російськими колегами.\nАкцентуємо, що Євросоюз потребує двох концепцій для сталого розвитку – це безпека і справедливість. Ні більше, ні менше. Поки Європа залишається застряглою на своєму нинішньому уявленні про енергетичну безпеку, заснованому на дефіциті, майбутнє, яке ми створюємо для своїх дітей, не буде стійким.\nПані президент, будьте далекоглядні, приймаючи сьогодні сміливі рішення, які принесуть плоди набагато швидше, ніж ви думаєте. Позбавте ЄС від міжнародних організацій, які обмежують свободу, необхідну для енергетичного переходу, а також не дозволяють ринковій конкуренції керувати нашою безпекою, відмовляються від концепції справедливості, обмежують фінансування досліджень і розробок... Євросоюзу слід продемонструвати світу, що Паризька кліматична угоду не обмежується порожніми розмовами і гарними фотографіями, розміщеними в інтернеті.\n...Тепер ви повинні здійснити швидкий і справедливий енергетичний перехід, який не залишить європейців ні сьогодні, ні завтра на узбіччі сталого розвитку. Ми бажаємо вам, пані президент, усіляких гараздів.\nНафтогаз України Газпром Євросоюз Єврокомісія Перемовини щодо газу


Корюківка "Альянс 3000" - Звільнено голову\nПрезидент Петро Порошенко звільнив голову Корюківської РДА.\nРОЗПОРЯДЖЕННЯ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №804/2015-рп\nПро звільнення О.Савченка з посади голови Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області.\nЗвільнити САВЧЕНКА Олександра Миколайовича з посади голови Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області.\nНагадаємо, що колишнього голову Сядринської сільської ради Олександра Савченка наприкінці квітня 2015 року було призначено головою Корюківської райдержадміністрації, а опісля останніх місцевих виборів на першій сесії новообраної Корюківської районної ради обрано її головою.\nСавченко Олександр Миколайович народився 4 березня 1973 року в селі Тільне, Корюківського району Чернігівської області.\nОсвіта повна вища. У 1995 році закінчив Чернігівський державний педагогічний інститут ім.Т.Г.Шевченка, за спеціальністю «фізичне виховання», кваліфікація - вчитель фізкультури.\nСвою трудову діяльність розпочав у грудні 1994 року вчителем фізичного виховання Сядринської ЗОШ І-ІІІ ступенів, де працював по квітень 2002 року.\nЗ квітня 2002 року по вересень 2004 року займав посаду Сядринського сільського голови.\nЗ вересня 2004 року по квітень 2006 року працював директором ПСП «Праця» (с. Сядрине).\nУ квітні 2006 року вдруге був обраний Сядринським сільським головою. Посаду займав по травень 2013 року.\nЗ червня 2013 року по липень 2013 року перебував на обліку в Корюківському районному центрі зайнятості.\n23-го грудня в Корюківці свій останній день на посаді голови Корюківської РДА відпрацював 42-річний Савченко Олександр Миколайович. З 24-го грудня обов’язки голови РДА виконуватиме 52-річний Мірошниченко Олексій Володимирович (був єдиним заступником голови).\nЗ квітня 1986 року по лютий 1990 року агроном-насіннєвик Сосницького РАПО.\n17 червня 2014 року призначений на посаду заступника голови Корюківської районної державної адміністрації.


Тренування уваги фітнес для нашого мозку\nHomeПсихологія і відносиниТренування уваги фітнес для нашого мозку\nДля багатьох з нас фітнес в спортзалі став буденною справою, частиною звичного тижневого розпорядку. На жаль, те ж саме можна сказати про тренування уваги, пам'яті і мислення. Усередині удосконалюючи фігуру, ми зазвичай забуваємо, що в регулярних навантаженнях потребують не тільки м'язи, але і головний мозок. Якщо мозку час від часу підкидати нестандартні завдання, можна помітно поліпшити розумові здібності і відстрочити вікове згасання когнітивних функцій.\nРецепти поліпшення роботи мозку\nФітнес для мозку навантажує структури великих півкуль, сприяючи активації старих нейронних зв'язків і вибудовування нових. Чим частіше втягується в роботу ланцюг нейронів, тим міцніше вона стає. Всі види навчання розвивають нейронну мережу і підвищують ефективність роботи головного мозку. Корисні будь-які заняття, пов'язані з фіксацією інформації в пам'яті, будь то заучування віршів або запам'ятовування іноземних слів.\nВивчення мов відмінний тренажер для мозку. По-перше, опанувати чужою мовою непросто, а чим складніше робота, тим сильніше вплив на мозок. По-друге, освоєння мови це не тільки механічне зазубрювання незнайомих слів. В ході навчання доводиться осягати граматичну структуру, вибудовувати систему асоціацій, активно оперувати образами і поняттями. В результаті покращується безліч когнітивних функцій: розвиваються структури, відповідальні за мову, зміцнюється пам'ять, тренується увагу, вдосконалюється логічне, абстрактне і асоціативне мислення.\nЩе один, більш простий, рецепт стимуляції мозку виконання звичних дій по-новому.\nКорисно, наприклад, час від часу міняти маршрут від будинку до роботи або задіяти ліву руку замість правої (для лівшів навпаки): лівою рукою тримати гребінець, зубну щітку чи ложку під час сніданку. Добре тонізує мозок переписування тексту неведущей рукою досить писати всього кілька рядків в день. Можна також пограти в м'ячик лівою рукою, підкидаючи його або відбиваючи від стіни.\nЧи потрібен мозку відпочинок?\nМозок, подібно м'язам, потребує не тільки в тренуванні, але і у відпочинку. Йдеться як про достатньої тривалості нічного сну, так і про перепочинок протягом дня. Помічено, що нерідко саме під час відпочинку, коли голова нічим не зайнята, мозок раптово сам по собі видає ключ до вирішення актуальної проблеми. Схожий ефект спостерігається при безуспішних спробах згадати щось важливе: чи варто дозволити мозку розслабитися, і через деякий час потрібне ім'я, назва або рядок пісні раптово спливає в пам'яті.\nЩо ще підвищує продуктивність мозку крім тренування і відпочинку? Серед рецептів, які допомагають полегшити роботу мозку, можна виділити два найбільш простих і ефективних. Перший: концентрація на виконанні одного завдання. Може скластися враження, що мультизадачність, тобто виконання кількох справ одночасно, надає виключно позитивний ефект, оскільки сприяє тренуванню мозку. Однак, насправді, розосередження уваги погано впливає на продуктивність.\nОдночасна робота над декількома завданнями збільшує ймовірність допущення помилок і забирає більше часу.\nКоли мозок паралельно працює над вирішенням двох і більше проблем, йому доводиться знижувати швидкість обробки інформації. Здатність швидко перемикатися з одного заняття на інше цінне вміння для сучасної людини. Але в більшості випадків, якщо потрібно в стислі терміни якісно виконати кілька справ, краще сконцентруватися спочатку на одному завданню, а потім на інший, тобто вирішувати їх послідовно.\nДругий прийом, що дозволяє розвантажити мозок і підвищити його продуктивність: фільтрація інформації, що надходить. Мозку набагато швидше буде потрібно відпочинок, якщо протягом дня засмічувати його непотрібними відомостями, що надходять з преси, соціальних мереж або телевізора. Краще не споживати інформацію без розбору, а поберегти ресурси сірої речовини для дійсно важливої розумової роботи.\nКористь фітнесу та прийоми, що покращують пам'ять\nНа роботі головного мозку позитивно позначаються заняття фітнесом. Під час фізичного навантаження посилюється кровообіг, поліпшується постачання тканин киснем. Слід надавати перевагу аеробні вправи, що виконуються в режимі кругового тренування: перша вправа 1 підхід, відпочинок 30 секунд, наступну вправу 1 підхід, знову відпочинок і т. Д. Один коло зазвичай складається з 6-10 вправ. Після закінчення кола можна відпочити 2-3 хвилини.\nВправи для поліпшення когнітивних функцій, розвантаження мозку і заняття фітнесом це далеко не всі рецепти, що підвищують розумову працездатність і продуктивність. Багато прийомів розроблено для зміцнення пам'яті. Найбільш популярні серед них полегшують запам'ятовування асоціації та особливе структурування інформації.\nНаприклад, список покупок зручніше запам'ятати, якщо розбити його на кілька частин. Можна відзначити чотири позиції з овочевого відділу, дві з м'ясного, три з молочного і т. Д. Пам'ять має властивість легко фіксувати перший і останній пункти у переліку, тому список, розбитий на кілька груп, запам'ятати простіше.\nЯкщо потрібно закріпити в пам'яті щойно почуте ім'я або назва, потрібно кілька разів проговорити його вголос. Так задіюється більше відділів головного мозку, що корисно для швидкого запам'ятовування. Щоб інформація швидше відклалася в пам'яті, її можна зобразити у вигляді малюнка або схеми.Рецепти асоціативного запам'ятовування допомагають зафіксувати в пам'яті ряд розрізнених предметів, фактів і понять. У цьому випадку між слова і цифрами встановлюють штучну взаємозв'язок, бажано нестандартну, незвичайну і емоційно забарвлену.


В умовах конкурсу було зазначено, що п'єсу переможця на тему "Глядач" буде поставлено, і спектакль за цією п'єсою ввійде до репертуару нашого театру. Тож, за результатами поданих до 11.01 2020 року п'єс, переможцем конкурсу драматургів 2019 - 2020 оголошується КОНДРАТОВ МАКСИМ (1 група) з п'єсою на 4 дійові особи "ГЛЯДАЧ".\nДякуємо, вітаємо і в тісній співпраці з автором починаємо роботу за наданим матеріалом.\nВІТАЄМО! Переможців та учасників Всеукраїнського фестивалю "Новорічна Феєрія" ( м Дніпро)!\nГРАН - ПРІ в категорії "Театр" виборола 5 група у складі: Ігнатов Володимир, Шейко Влад, Целіковська Юліана, Нечет Кирил, Гедзь Олена, Комарова Валерія, Самура Богдан, Номінас Ярослава ( 3 група), Кімлач Альона ( 1 група).\n1 місце у тій же номінації отримала 17 група у складі: Лесконог Діана, Верман Маргарита, Ломунов Пилип, Ковальчук Тимофій, Дяченко Софія, Кочнєва Єлізавета, Кошелев Єгор (18 гр), Ропало Олександра, Кайдашева Єва.\nУ номінації "Художнє читання" 1 місце вибороли Новікова Поліна ( 10 група), Кімлач Альона (1 група), Васильєва Соф'я ( 1 група).\n2 місце - Номінас Ярослава ( 3 група).\n3 місце - Кондратов Максим, Васильєва Соф'я ( 1 група), Полякова Софія ( 7 група), Карпенко Марія ( 4 група).\nІз високими нагородами переможців Міжнародного фестивалю "Талановиті діти України" (м. Запоріжжя)! У номінації "Художнє читання" ГРАН - ПРІ (crown) -\nКІМЛАЧ АЛЬОНА (1 група), 1 місце - Васильєва Соф'я (1 група) та Номінас Ярослава (3 група).\nЛауреатів ІІ премії на Всеукраїнському фестивалі мистецтв "Аліса в країні див"( м. Дніпро) - 15-ту групу у складі:\nГайдай Поліна, Гедзь Поліна, Кириленко Олег, Сергієнко Тарас, Четвертак Ілля, Макаренко Іван, Аляб'єва, Валерія, Вербовщук Мілана, Самарець Ліза (14 гр)!\nВітаємо лауреатів у номінації "Художнє читання"! Третя премія - Павлів Олексій (18 гр), друга премія - Кір' яков Дмитро (12 група), перша премія - Кир'якова Аріна,(12 гр), Ніколенко Денис (20 гр).\nЗ блискучим виступом на сцені Віденського Дому музики (м. Відень, Австрія) акторів нашого театру! В центрі Відня серця віденців (вистава "Ромео і Жасмин") підкорили: Єштокіна Єлізавета, Кімлач Альона, Кирилов Валерій, Зельдіна Софія, Кондратов Максим, Васильєва Соф'я, Полякова Софія, Новікова Поліна, Величко Софія, Петренко Катерина, Терешенкова Тетяна, Хаджинова Поліна. Дякуємо акторам за одну із найкращих вистав за всю історію нашого театру.\nфестивалі " Співограй"\n22 вересня об 11.00 ми відкриємо наш