Формування арт-ринку на Україні – Освіта.UA\nOsvita.ua Высшее образование Рефераты Культура Формування арт-ринку на Україні\nФормування арт-ринку на Україні\nУ цивілізованих країнах світу візитною карткою їх самобутнього професійного мистецтва, свідченням духовної зрілості є цивілізований арт-ринок. Україна – країна молода і, відповідно, всі ринки – і економічний, і культурний, знаходяться на початковому етапі. Тож зараз у нашій державі арт-ринок лише формується\nКожен народ пізнає себе та сучасність через своє мистецтво. Крізь грані художньої форми проступають головні якості епохи як цілого. Тому крізь окремий твір – краєвид, натюрморт чи портрет постає для нас вся повнота ментальних станів, смаки, уподобання, вся тонка "метафізика" даної культури. Образотворче мистецтво є однією з важливих складових культури.\nСаме українське образотворче мистецтво відіграє помітну роль у збереженні національної самобутності, формуванні духовних та естетичних цінностей суспільства. Але художня творчість є і важливим економічним чинником, а також головним поштовхом до формування і розвитку арт-ринку.\nУ цій ситуації вижити вдалося лише найбільш відомим та розкрученим майстрам. Зараз, на думку фахівців, "топових" художників у столиці всього 20–30 (хоча нещодавно активних творців було більше сотні). Але, зазначалося у пресі, і ті, які зараз знаходяться на коні, дещо перебільшують, коли розповідають про свої успіхи. Тому що неможливо бути успішним там, де немає відпрацьованих ринкових механізмів. Інакше б, талановиті художники у розквіті таланту не йшли би заробляти на хліб у рекламу чи ще невідомо куди.\nЩе одним міфом арт-ринку критики називають думку про те, що художник протистоїть державі, більш того, відчуває потребу у такому протистоянні. Однак, образ держави – дійної корови залишився у радянському минулому (тоді художники не знали дефіциту у постійних замовленнях, їздили у будинки творчості, забезпечувалися майстернями). Стихійний капіталізм потребує від творця відповідної підприємливості. А дійна корова – анахронічна крайність .\nАле є й інша крайність – повна відстороненість держави. Для того, щоб усе навколо руйнувалося, достатньо стояти осторонь, не сприяти, не приймати ніяких законів. Не помічати. За винятком таких днів, коли потрібно патронувати помпезні акції. Хоча до становлення арт-ринку подібні акції не мають прямого відношення. По-перше, тому, що підбір художників у таких випадках досить суб’єктивний. По-друге, патронат, як правило, спрямовано на чергову кон’юнктуру.\nЗвісно, можна скільки завгодно посилатися на низькій життєвий рівень у країні. Але головна проблема – у відсутності розуміння, що є національною гордістю. Мистецтво – це теж національна гордість. До речі, не менш вагома, чим футбол. Хоча б тому, що вона не старіє, а зростає у ціні.\nТакож у пресі зазначалося, що український арт-ринок не має маркетингу. Як привчити заможних людей до думки, що інвестувати у мистецтво не тільки престижно, але й вигідно? Західні фінансові структури консультують клієнтів відносно арт-вкладів (така практика є і у Росії). Найкраща мотивація для арт-інвестування – значна прибутковість. За оцінками різних експертів вона досягає 50% річних.\nОднак, про зміни у соціальній шкалі цінностей на користь мистецтва можна буде говорити лише тоді, коли слово "економіка" почне використовуватися з епітетом "біла". Бо зараз взаємовідношення центральних фігур арт-ринку – художника, галериста та покупця – не що інше, як театр тіней.\nПродюсер, товкач, галерист – назв багато, а суть єдина. Це особа, без якої не може обійтись жоден художник у цивілізованій державі. В Україні арт-ділерство, головним чином, справа дилетантська. Більшість з тих, хто підробляє збутом чужих картин, – стихійні посередники. Вони здійснюють разові операції, та отримують свій "навар". Продавати художні твори планово можуть лише одиниці .\nНайбільші професіонали на цьому фоні – галеристи. Головним чином тому, що знають: легких грошей тут не буває. У художника треба спочатку вкласти немалий капітал, витратитися на "промо", а далі терпляче, поволі, день у день працювати, наближаючи прибутки. Дуже часто теорія не співпадає з практикою, тож про безхмарність галерейного бізнесу говорити зарано. Вважається, що солідних галерей в Україні небагато: півдюжини у столиці, декілька у Львові, Харкові, Одесі.\nТакож, фахівці вважають, що діяльність галерей була б більш ефективною, коли б їм полегшили життя та прийняли низку відповідних законів. Головним чином, це стосується меценатства та податків при придбанні творів мистецтва. Бо зараз виникає парадокс: якщо галерея прозора для податкової системи, то вона не вигідна художнику. Як тільки галерист ставить на цінник власну стопроцентну накрутку (буває більше, іноді – менше), автор твору у черговий раз розуміє перевагу прямого контакту з клієнтом. Бо за подвійну ціну продати роботу значно важче. Тим більше у країні, де картини реалізуються по катастрофічно низьких цінах .\nВодночас, – вважає мистецтвознавець І. Марченко, – немає системи навіть із оцінки робіт, які виставляють у галереї. Це велика проблема, адже всі ціни беруть "зі стелі". Отож це не можна вважати серйозним бізнесом, бо художнику доводиться бути менеджером. За кордоном зовсім інша картина, там створено чітку систему "галерея-художник". Можливо, цим і пояснюється те, що багато наших талантів виїздять за кордон. А у нас між галереєю та художником не існує чітких ділових стосунків .\nТож, серед персонажів арт-ринку фігура галериста – найбільш утаємничена. Скільки коштує той чи інший художник, як правило, знають усі. Правду про доходи галериста не знає ніхто. Наскільки його бізнес рентабельний – великий секрет. Навіть найбільш чесні, ті, які офіційно показують свій прибуток, приречені на подвійне життя. Бо інакше вони будуть ледве зводити кінці з кінцями .\nВажливими учасниками арт-ринку, безумовно, є покупці творів мистецтва. Покупці поділяються на дві групи. До першої відносяться покупці-інвестори, які прагнуть збільшити власні капітали, вкладаючи їх у витвори сучасного мистецтва. До другої, більш поширеної в Україні, групи споживачів художньої творчості відносяться заможні люди, для яких мистецтво, у першу чергу, насолода. Саме ці групи покупців головним чином створюють основу для виникнення та подальшого розвитку арт-ринку.\nВважається, що покупець мистецтва зростає у власних очах. Він знає, що мистецтво не може бути дешевим, і пишається тим, що може дозволити собі меценатство. На жаль, замість свідомого шанувальника мистецтва, у реальності художники дуже часто вимушені мати справу з скупим, мало освіченим суб’єктом. Він витратить декілька мільйонів зелених, щоб заволодіти будинком на Печерську, а купити картину – жаба давить.\nЗ іншого боку, як потенційні покупці можуть долучатися до мистецтва? На відвідування музеїв вони не мають часу. Телебачення художній смак не формує: в Україні немає жодної професійної програми про мистецтво. Тож, коли суспільство тонально не розбирається у мистецтві, є загроза, що клієнтом почнуть маніпулювати.\nНаприклад, художник Ікс замість таланту має добре підвішений язик. Ікс відвідує ток-шоу, де розповідає, який він неперевершений. Згадує своїх друзів – як мінімум, англійську королеву та Папу Римського. Саме у такі моменти клієнт готовий хапати телефон і наказувати референту терміново зв’язатися з агентом художника Ікс для можливого придбання його картин. Хоча і подібні ситуації теж мають сенс, бо покупець починає вважати себе не тільки багатим, а й сучасним та культурним .\nВсе ж, найбільша мрія художника – корпоративний покупець. Такий, яких у нас майже немає. Це на Заході нікого не дивує, коли колекція художніх творів є обличчям крупної фірми. Коли б такі прогресивні підприємці з’явилися в Україні, це значно б покращило ситуацію з арт-ринком.\nДуже довго у нас існував помилковий стереотип про те, що художник має бути голодним. Водночас забували, що художник не тільки їсть. Він мусить багато витрачати на полотно, фарби, пензлі. Орендує майстерню, возить роботи на виставки.\nЗараз у фаворі образ успішного художника. Але бути успішним він може лише за умови здорового економічного стану у державі. Коли цього немає – художник йде у підпілля. Тому що картини не годують. Дехто виїжджає за кордон, щоб покращити свій фінансовий стан. Після повернення такі художники розповідають про свої закордонні успіхи. Але жоден з них не стане розповідати про принизливий папірець, який видає художнику країна перед дорогою. Там чорним по білому записано, що роботи художника не мають культурної цінності .\nТут слід зазначити, що попри такий песимістичний погляд деяких журналістів, арт-ринок в Україні все ж розвивається. І певну роль у його діяльності відіграють творчі спілки, зокрема, Національна спілка художників України.\nДля чого створюються творчі спілки? Щоб об’єднати за професійними інтересами тих, хто заробляє на життя власною творчістю. Членам такої спілки створюються умови для творчої роботи, надається правовий і соціальний захист. Усе це гарно розписано в різних законах і статутах. За радянських часів членство у спілці було для художника єдиним способом вижити як творцеві-професіоналу. Творча спілка радянського зразка була потужною машиною контролю і, за необхідності, репресій проти будь-якого інакомислення. Втім, на забезпечення спілок виділялися чималі бюджетні кошти. Навіть тепер, коли ідеологічне замовлення спочило в Бозі, закон про творчі спілки передбачає бюджетну підтримку. Проте залишковий принцип, помножений на постійне недофінансування і відсутність держзамовлення, змушує переглянути спосіб виживання художника .\nЗараз, за словами П. Зикунова, заслуженого художника України, заступника голови Національної спілки художників України з організаційних питань, Спілка збирає під крило художників, скульпторів, мистецтвознавців, згуртовує, допомагає професійно займатися творчістю. А хто ще про них подбає? У державі доля художника не цікавить нікого. Запитайте будь-якого районного, обласного керівника, які художники проживають на його території, – нізащо не пригадає! Спілка ж організовує виставки, пленери, заїзди в будинки відпочинку. Крім того, надає художникам майстерні, виробничі приміщення на фабриках і комбінатах, де вони можуть займатися творчістю.\nАле далеко не всі художники згодні з такої оцінкою діяльності Спілки. Так, художник Ю. Шейніс вважає, що відтоді, як наказало довго жити держзамовлення, НСХ України не забезпечує художників роботою. Що ж до допомоги – творчої, соціальної, правової, як це записано у статуті, то крім вінка на могилу і хвилини мовчання немає чого і згадати. Звісно, братерство колег по пензлю було, є і буде, його нікому не знищити. А от керівники Спілки нескінченно далекі від проблем простих художників і досить часто приймають дивні, навіть, шкідливі для митців рішення .\nДуже актуальною у взаємовідношеннях між художниками та Спілкою є проблема творчих майстерень. (Ця проблема суттєво впливає і на розвиток вітчизняного арт-ринку). За словами художників Ю. Шейніса, О. Павлова і скульптора О. Владимирова, вони є тією дещицею, яка ще тримає художника у Спілці і приваблює до неї молодь.\nВідповідно до статті 6 Закону України "Про професійних творчих працівників і творчі спілки", "професійним творчим працівникам – членам творчої спілки з метою забезпечення умов для творчої діяльності надається окрема кімната (кабінет, майстерня) або додаткова житлова площа в розмірі не менш як 20 кв.м., що оплачується в одинарному розмірі".\nНині у Київській організації Спілки художників майже 1500 членів. Є ще молодіжне об’єднання (близько 300 осіб), яке дихає в потилицю старшому поколінню. Багато випускників Академії мистецтв не повертаються до себе в регіони, а осідають у Києві. Кожному потрібна робота і, відповідно, майстерня. Чи може місто всіх забезпечити? Майстерень, що належать НСХУ, у столиці лише 570 (35 тис. кв. м. у престижних районах). Нові не будуються, тож доступною майстерня стає, зазвичай, тільки після смерті когось із літніх художників. Черга вишиковується довга.\nЄ іще близько 300 майстерень. Їх знайшли самі художники, орендували в нежитловому фонді Києва, надавши довідку зі Спілки, відремонтували власним коштом і всі майнові відносини регулюють самі. Але проблем у них вистачає: у таких зручних для скульпторів підвальчиках дехто залюбки влаштував би кафе і магазини, які принесуть набагато більше прибутку. Та й мансарди живописців – ласий шматочок. От і підвищуються ціни за оренду, поки не стають непосильними для митців. А порозумітися з місцевою владою у керівництва Спілки поки що не виходить .\nЗа радянських часів художник користувався майстернею практично безоплатно. Спілка могла собі це дозволити, оскільки була тоді досить прибутковою організацією. Виконуючи держзамовлення (переважно ідеологічного змісту), художники отримували непогані гонорари, а солідна націнка на них відраховувалася у фонд Спілки художників СРСР.\nТепер художник повинен оплачувати користування майстернею. Упродовж останніх років плата постійно підвищувалася. На Андріївському узвозі, 34, 36 і в Лаврі, корпус 30, вона збільшилася приблизно вп’ятеро, в інших будівлях – удвічі. Як наслідок – нині за користування лаврською майстернею площею 30 кв.м. художник має заплатити близько 250 грн. на місяць (якщо ж тарифи по місту будуть підвищуватися, сума збільшиться втричі) .\nЛише за опалення кожного квадратного метра людина, яка малює, сплачує вдвічі більше, ніж це належить за тарифами теплоенерго. Тож, заплатити не кожний має можливість. Часто виникає заборгованість. Не сплачуєш її протягом 3 місяців – позбавляєшся майстерні .\nГосподарською діяльністю НСХ України займається її дочірнє підприємство – Управління житловим фондом (УЖФ). Воно заправляє нерухомістю, воно ж виступає в ролі ЖЕКа, себто як посередник між художниками та комунальними службами. Митці його роботою незадоволені. Кажуть, у майстернях давно не бачили ні ремонтників, ні прибиральниці, ні інших корисних комунальних працівників. Проте оплату їхньої праці включено у вартість робіт з утримання майстерні.\nТож, як зазначають у пресі, у період стихійного становлення арт-ринку творчі спілки відходять дещо на другий план. Тому одні творці пробивають собі дорогу сплавом таланту і підприємливості, інші – скандальним характером, треті – наявністю неабиякої "пробивної сили". Четверті опускаються на дно .\nВодночас треба пам’ятати, – нагадують у пресі, – що художники, як і журналісти, письменники, музиканти, пов’язані між собою невидимими корпоративними зв’язками. По-перше, вже рід занять означає перебування у певному спільному середовищі, постійні професійні контакти з колегами, обмін думками. По-друге, проблеми у всіх спільні, і це зближує.\nНехай кажуть, що всі художники – індивідуалісти, котрі живуть у власному світі. Проте завжди знайдуться енергійні, заповзятливі люди, здатні створити певний центр тяжіння для інших. Неформальні творчі спілки існували до, після і за часів Спілки художників. І саме вони забезпечували ковтком свіжого повітря творців, загнаних в ідеологічні рамки.\nОсновні функції такого "центру тяжіння" – координація зусиль для вирішення творчих питань та інформаційне забезпечення. Та аж ніяк не розподіл матеріальних благ. Тоді молодий художник прагнутиме приєднатися до такої організації не для того, щоб дочекатися чиєїсь смерті й відхопити собі майстерню .\nТак чи інакше, ситуація на українському арт-ринку залишається складною. Тож, деякі художники, як вже зазначалося, виїжджають з країни та намагаються реалізувати себе на Заході. Але і тут виникають певні проблеми.\nЗдається не секрет, що життя західного художника складне і напружене: кожен його жест, як правило розбиваються об ватяну доброзичливість збайдужілої публіки. До такого ж контексту вкладається доля наших вітчизняних митців, які з тих чи інших причин і за різних часів виїхали на Захід. Наразі не дуже важить – на постійне проживання чи на період "творчої відпустки". На тих малопривітних теренах усі вони рано чи пізно довідуються про те, що їхні "геніальні" твори мало кого , окрім нашої діаспори, цікавлять. Більш того, всі вони стикаються з "прогресивною" думкою тамтешніх мистецтвознавців про те, що вже найближчим часом картини як такої взагалі не стане. І що саме мистецтвознавці з кураторами і арт-критиками будуть вигадувати експозиції, а художники перетворяться на таких собі умілих ремісників.\nЯсна річ, що таке розуміння мистецького процесу загалом кон'юнктурне, продиктоване умовами ринку, але воно, безсумнівно, існує, змушуючи митця ламати під чиїсь канони власну манеру, темперамент і характер. "Тиск з боку ринку певною мірою страшніший за колишній партійний, – казав патріарх російського соц-арту Д. Плавінський. – Там був тільки батіг, а тут пряник, спокуса".\nТакож слід зазначити, що ставлення Заходу до сучасного українського мистецтва не дуже змінилося у порівнянні з попередніми десятиліттями. Це мистецтво маловідоме, про нього майже не пишуть. Навіть презентабельні альбоми-монографії на кшталт книги французького дослідника В. Маркаде не в змозі вплинути на ставлення до мистецтва чергових "аборигенів". Джентльменський набір тих, хто ним займається в українському варіанті, як правило, обмежується І. Рєпіним і С. Васильківським. Із сучасних – І. Остафійчук, Е. Андієвська і С. Лопата, як "автор гривні". Втім, існують також інші художники, які на своїй батьківщині мали б стати національним скарбом, але на Заході вони не пошановані.\nЧи стають вони від того менш цінними? Чи є Захід показником в оцінці їхньої творчості, а також цінності для світового мистецтва? Адже говорячи нині про рівень тамтешнього ринку, не слід забувати, що якби сьогодні виставити на якомусь престижному аукціоні твори тієї ж Е. Андієвської, а поруч музейного О. Сластьона з І. Їжакевичем, то Е. Андієвська (яка, до речі, мешкає у Мюнхені) продалася б за значно вищу ціну. Тому що вона відома і визнана сучасною західною публікою .\nЗрештою, феномен відомості стосовно "знаних" художників – феномен цілком західний. Це явище характерне для світу необмежених можливостей, де за складання каталогу, видання буклету, написання монографії може засісти напівписьменний "спеціаліст". Натомість люди в Україні іноді вірять у подібні містифікації не тому, що такі совкові, а тому, що звикли довіряти друкованому слову і не звертають уваги на очевидні, здавалося б, речі.\nСкажімо, на те, що сама по собі оцінка Заходу нічого не важить, себто вона визначає лише благодушне зацікавлення тамтешніх мистецтвознавців певною особою, звідки й виростає значущість тієї останньої. Довіряти ж думці про те, що про когось "монографії пишуть" і він "у всьому світі відомий", варто за умов, якщо вам знана механіка здобування такої "слави". Адже на Заході монографії пишуть про все підряд. Іноді зловлять якого-небудь таргана – і давай про нього монографію писати, тільки гранти встигай отримувати! Чи стає після цього той тарган "у всьому світі відомий"?\nТаким чином, до соціокультурного процесу залучається прихований інстинкт кон’юнктурника і відбувається перебудова свідомості, внаслідок чого приходить час для творення "того, що треба". Ліберальні наші куратори від мистецтва можуть, звичайно, порадіти тому, що все відбувається саме так. Насправді ж власної самобутності нашим художникам не те щоби не вистачає, просто вже давить їх розірваний світ, дискретна свідомість і розсмикане на всі боки безрадісне буття. Та "витіснити" культуру доволі-таки важко – без неї цивілізації просто не існує, і процес цей відверто самогубний, оскільки головним суддею виступає ринок. І багато хто з молодих, потенційно талановитих художників, на жаль, підкорюється його диктату .\nВсе ж, не зважаючи на існуючі проблеми, арт-ринок в Україні потроху набуває обертів. Зокрема, попри закиди у бездіяльності, преса зафіксувала активізацію роботи мистецьких галерей, які є одним з головних учасників арт-ринку. Так, новостворена столична галерея сучасного мистецтва "Колекція" уперше запропонували незвичний для українського арт-ринку комплексний підхід до кожної виставки: починаючи від відбору художників високого рівня і завершуючи спеціальним обслуговуванням клієнтів галереї. Для кожної виставки випускається спеціальний каталог високої якості. Із художником укладається індивідуальна угода на передання ексклюзивних прав на представлення його творів мистецтва й продаж їх. Головна ідея "Колекції" – виставляти як іноземних художників, які мають визнання, так і українських, створювати з ними цікаві проекти та відкривати нові імена. Виставковий зал обладнано системою професійного галерейного освітлення, а також спеціальними стендами, з допомогою яких (за потреби) можна збільшити експозицію .\nПро успішність галереї "Da Vinci" свідчить і той факт, що на початку 2007 року її філія відкрилася у столичному торговельному комплексі "Арена". Дивне місце, зважаючи на те, що картини експонуються поряд із ширвжитком та ресторанами. Однак цей хід власники закладу використовують уже не вперше – влаштовують мистецькі оази саме на бігових доріжках грошовитих мисливців за дорогим крамом та делікатесами .\nЗгодом Андріївський узвіз став тим, чим став. Але визнаймо, коли б не було його, розвиток вітчизняного арт-ринку неабияк затримався б. Адже це була, по суті, одна з перших альтернативних форм офіційного мистецтва. Й у цьому плані всі нинішні художні галереї, можна сказати, спустилися з Андріївського узвозу. Інша справа, що до цивілізованого арт-ринку вони ще не дійшли. Ну хоча б тому, що поки не вирішене питання їхнього легалізованого існування (різні галереї мають різний статус). Далеко не всі вміють самі заробляти гроші, працювати з художниками й залучати свою публіку. В результаті з кількох десятків київських галерей справді цікаве й повноцінне творче життя відбувається в 11 – 12. Але воно є .\nТут слід нагадати, що ще в 1995 році було створено Асоціацію артгалерей України. Засновниками Асоціації стали 35 галерей, мистецьких центрів та творчих об'єднань. Серед них Центр сучасного мистецтва "Совіарт", культурні центри "Світ-Л", "Славутич", галереї "Гончарі", "Плеяда", "Бланк-ART", "Дах", "АЖІО", "Art-Інформ", "L&L", "RA", Києво-Могилянської академії (всі - з Києва), "Маріуполь-87" (м. Маріуполь), "Пласт-Арт" (м. Чернігів), "Обрій" (м. Хуст), "Володимир" (м. Севастополь), "Смальта" (м. Харків), "Мункачі" (м. Мукачеве) та інші недержавні мистецькі організації з різних регіонів України.\nАсоціація проводила міжнародні арт-фестивалі та виставки українських художників у різних країнах світу, видавала змістовні каталоги, створила Арт-клуб Асоціації, відкрила сайт в Інтернеті, випустила перші в Україні CD про сучасних художників тощо .\nПевним показником позитивних змін на вітчизняному арт-ринку стало своєрідне відродження масштабних арт-акцій у Центрі ділового та культурного співробітництва "Український дім". Так у 2006 та 2007 роках було проведено Міжнародну художню виставку-ярмарок "Арт-Київ-2006" та "Великий скульптурний салон 2007". Тут слід зазначити, що такий самий формат мали арт-фестивалі, які організовував наприкінці 90-х "Центр сучасного мистецтва", очолюваний В. Хаматовим.\nОднак тоді художникам стало не вигідно оплачувати оренду боксів і місце в каталогах, які видавали до кожного заходу. Але тоді арт-ринок ще не сформувався, тож митці просто платили кошти за репрезентацію картин без можливості їх продажу. І хоча останніми роками ця ситуація докорінно не змінилася (майстер і тепер не може взяти в банку суму під заставу своїх полотен а колекціонерові так само не вигідно вкладати гроші в твори сучасного мистецтва, бо немає гарантії їхнього повернення) все ж деяка активізація арт-ринку призвела до необхідності відроджувати великі арт-фестивалі. На цьому наголошувала і організатор проектів Н. Заболотна, яка зазначила, що ці акції проводилися "не лише задля популяризації мистецтва як такого. Можливо, вони стануть поштовхом до формування цивілізованого арт-ринку в Україні" [15, 16, 17, 18].\nМасштабні мистецькі заходи в "Українському домі" широко висвітлювалися у пресі. Так відзначалося, що на Міжнародній художній виставці-ярмарку "Арт-Київ–2006" було представлено твори найкращих митців другої половини ХХ – початку ХХІ століття. До експозиції увійшли картини з приватних колекцій, раніше не відомі широкому загалові. Це живопис класиків радянського періоду: М. Глущенка, О. Шовкуненка, С. Григор’єва, В. Зарецького, М. Примаченко. Були навіть полотна майстрів дореволюційного періоду – М. Клодта і С. Васильківського. А на другому поверсі організатори представили парад галерей, де можна було побачити здобутки сучасних митців. Там в окремих орендованих боксах влаштовано міні-виставки одного або кількох художників, які виставили свої роботи на продаж. У цьому ярмарку взяли участь і чеські гості.\nКритики відзначали, що певним успіхом акції стало саме відродження арт-фестивалів 90-х років, що є безумовним стимулом для розвитку сучасного арт-ринку .\nНе меншу увагу було приділено на сторінках преси "Великому скульптурному салону 2007", на якому було представлено близько 300 робіт 46 вітчизняних скульпторів. Його метою було не лише допомогти скульпторам знайти покупців та замовників своїх творів, а насамперед сформувати цивілізований арт-ринок, сприяти розвитку його інфраструктури, стимулювати якісну ієрархію арт-дилерів та експертів. Із цією метою до відкриття Салону видали каталог вартістю двісті гривень, в якому детально зазначено параметри скульптурних творів, матеріал, з якого вони виготовлені, та решту детальної інформації для потенційних покупців.\nОрганізатори квітчасто розповідали про те, що вони відібрали найкращих вітчизняних скульпторів. Хоча, подейкували, що змогу експонувати в Салоні свої роботи отримали всі, хто мав можливість заплатити за місце тисячу умовних одиниць, крім того, майстри власним коштом мали дотранспортувати свої нелегенькі твори до Києва. Тому деякі скульптори купували один бокс на двох. Хто не платив грошима, розраховувався власними творами. Організатори радо на це погоджувалися, адже мистецтво дедалі дорожчає. В Україні достатньо охочих оздобити свої санвузли, передпокої, спальні, балкони чи паркові алеї творами мистецтва.\nТож, у пресі підкреслювали, що "Великий скульптурний салон" став своєрідним поштовхом і для митців, і для галеристів, і для колекціонерів. Акція також засвідчила, що нарешті і в Україні поширилася мода на мистецтво [19, 20].\nПоказником формування в Україні цивілізованого арт-ринку стала і поява в країні мистецьких аукціонів. Так, у Миколаївському художньому музеї ім. В. Верещагіна вперше в країні відбувся Всеукраїнський аукціон мистецьких творів. Його організаторами були Миколаївський аукціонний центр і Асоціація арт-галерей України. В Україні вже проводилися благодійні аукціони, які у переліку лотів мали мистецькі твори. Зібрані на подібних аукціонах кошти направлялися на користь дітей-сиріт, інвалідів, дитячих лікувальних закладів.\nАукціон у Миколаєві – суто професійний, спрямований на регулювання цінової політики на твори як сучасних майстрів, так і майстрів старої школи. Ця політика на сьогодні розбалансована і часто складається без урахування головних критеріїв, – імені автора та талановитості твору.\nЗвісно, що покупець має право купувати те, що йому подобається. Але дуже часто він купує саме за принципом "подобається – не подобається", не звертаючись за порадою до експертів. Тож, справді цінні роботи вивозяться за кордон. А буває і так, що колекціонер–початківець купує за великі гроші "красиву" картину, а вже потім звертається до музею за експертизою і з’ясовує, що картина коштує максимум 100–200 доларів.\nТож, у наш час дуже актуальною стала атрибуція картин, гарантування їх якості. Саме таку якість гарантував аукціон у Миколаєві. У списку лотів не було випадкових імен. Було відібрано роботи авторів, вже перевірені та апробовані на різних художніх виставках, ярмарках, акціях тощо.\nНа торги було виставлено роботи відомих художників і скульпторів. Заможним людям, котрі взяли участь в аукціоні, запропонували картини таких знаних митців як А. Антонюк, В. Бахтова, А. Завгородній, І. Булавицький та інші. Всього в аукціоні взяло участь близько 50 осіб. Одним із найдорожче проданих експонатів виявилася невелика скульптура роботи І. Булавицького, яку придбали за 10 тисяч гривень [21, 22].\nАле певне пожвавлення аукціонного та виставкового життя в Україні виявило і деякі негативні тенденції. Так, частіше стали виникати конфлікти, викликані появою фальшивих картин, що підписані ім’ям того чи іншого видатного українського художника. Проте лише поодинокі випадки підробок висвітлюються у пресі, а більшість подій залишається поза увагою громадськості.\nТа усі межі припустимого були перейдені, коли в приміщенні Київського музею російського мистецтва відбулася виставка "Український живопис 1945–1989 років. З приватних колекцій", організована галереєю "Естамп". Виставка рекламувалася у ЗМІ, були випущені каталоги. Окрім інших творів зазначалося авторство картин Т. Яблонської – "Снедів", "Збір урожаю", "На базар", які експонувалися на виставці, хоча не були авторськими роботами. Картина "Весілля", що, можливо, й була авторським повтором однойменного твору художниці, але, спотворена невмілою реставрацією і доробкою, взагалі втратила ознаки, характерні для манери художниці.\nНа жаль, конфлікт, який виник ще за життя художниці, не вирішено досі – ні офіційних вибачень, ні спростувань. Каталог із підробками далі продається у галереї "Естамп". Звернення до суду про відновлення авторських прав Т. Яблонської поки що не дало вагомих результатів. Та донька художниці Г. Атаян продовжує захищати авторські права Т. Яблонської. До неї приєдналися і спадкоємці інших художників, авторські права яких теж було порушено, – І. Григор’єв, онук С. Григор’єва, О. Костецька, донька В. Костецького. Та у пресі відзначалося, що українське законодавство, на жаль, не передбачає невідворотної відповідальності порушників авторських прав. А тим часом підробки – не без участі впливових державних органів та установ, що їх "легалізують", – продовжують засмічувати український арт-ринок, спокушаючи непосвячених придбати "твори" сумнівного авторства відомих майстрів .\nНа перший погляд, мистецтво – це надто суб’єктивна і, до певної міри, ірраціональна цінність. Проте історія арт-ринку за останні 100 років свідчить про те, що вартість творів мистецтва, як і вартість найбільш прагматичних інвестицій – таких, як, наприклад, золото чи нерухомість, є раціональною. Навіть більше: мистецтво як предмет капіталовкладення нерідко переважає інші інвестиції за багатьма об’єктивними показниками. Ось кілька прикладів.\nУ 1904 році французький фінансист А. Левель переконав 12-х інвесторів перерахувати по 212 франків на конто фонду "Шкура ведмедя", який відтак інвестував ці кошти у модерне мистецтво. Протягом 1904–1914 рр. інвестиційний фонд купив понад 100 творів мистецтва, серед яких були й картини П. Пікассо та А. Матісса. Зрештою, 2 березня 1914 року всі придбані фондом твори були продані на аукціоні, причому деякі картини продано в десять разів дорожче від закупівельної ціни. Таким чином, кожен франк, інвестований учасниками фонду, приніс щонайменше три франки чистого прибутку.\nНа доказ того, що вартість мистецтва має доволі об’єктивну сутність, професори "Стерн Бізнес Скул" при Нью-Йоркскому університеті Д. Мей та М. Мозес створили індекс цін продажу творів мистецтва. Цей індекс, що грунтується на результатах аналізу продажу 5000 творів мистецтва за категоріями "Імпресіонізм", "Модерне мистецтво" та "Американське мистецтво" на аукціонах Лондона і Нью-Йорка протягом 1950–2001 років, наочно ілюструє динаміку розвитку арт-ринку за останні 50 років. Зокрема, згідно з цим індексом, у 2001 році вартість творів мистецтва зросла на 15%. А у 2005 році вартість творів мистецтва, проданих на аукціонах Парижа, Нью-Йорка та Лондона, зросла на 19%.\nСлід також зазначити, що упродовж останніх років значно активізувався ринок російського мистецтва, до якого зазвичай залучають також і доробок українських художників. Дебютувавши на західних аукціонах у 1974 році працями, створеними для театрів, уже у 1976 р. цей сегмент мистецтва зумів здобути собі постійне місце на арт-ринку. Але, ще донедавна, російське та українське мистецтво було відоме на Заході, головним чином, завдяки середньовічним та бароковим іконам, декоративним предметам ХІХ століття та творам авангардних митців, котрі працювали протягом 1910–1930-х років.\nПроте останнім часом інтерес до російського мистецтва зріс нечувано. На ринку виставляються та продаються за астрономічно високими цінами роботи російських майстрів ХІХ та ХХ ст. Так, "Натюрморт із квітами І. Машкова, виставлений у грудні 2005 р. на аукціоні "Сотбіс", було продано за 3 928 637 доларів. Картину "Одоліска" Б. Кустодієва було продано на аукціоні "Крістіс" за 3 104 653 доларів. А картину "Абстрактний пейзаж" українського художника О. Богомазова, яку декілька років тому колекціонер придбав у одній із нью-йоркських галерей за 200 000 доларів, у грудні 2005 р. було продано на лондонському аукціоні "Сотбіс" за 1 353 687 доларів.\nТакож слід пам’ятати, що лише завдяки об’єднанню зусиль художників, галеристів, колекціонерів, меценатів і всіх-всіх, кому небайдужа доля українського мистецтва, можна розв’язати надзвичайно важливі проблеми арт-ринку, зробити його більш цивілізованим.\n1. Томак М. Важка мистецька артилерія // День. – 2007. – 27 лют.\n4. Клейменова О. Корабль-призрак // Киев. Ведомости. – 2006. – 7 декаб. – С. 13.\n5. Тетяна Опанасенко Скульптури з цінниками // Вечір. Київ. – 2007. – 9 лют.\n6. Стрижак А. Галерист Євген Карась: Люблю все зайве // Україна молода. – 2005. – 14 квіт.\n7. Бажал А. Квадратні метри та бідні метри // Дзеркало тижня.–2006. – 18 листоп. – С. 17.\n8. Шейнис Ю., Скарлош С. Юлий Шейнис: «Чтобы выжить, занимаюсь «порнографией». (Человек, который... мечтает о библейских сюжетах и рисует обнаженных красавиц) // Газ. по-киевски. – 2006. – 21 октяб.\n9. Бондар-Терещенко І. Україна – Європа: чи вторинне наше мистецтво? // Образотвор. мистец. – 2006. – № 3. – С. 94–95.\n10. Квітка І. Галерея "Колекція" – все, як у Європі // Вечір. Київ. – 2006. – 13 лип. – С. 15.\n11. Невська І. Галерея "Da Vinci" // Образотвор. мистец. – 2006. – № 4. – С. 122.\n12. Фесенко Л. Київська блондинка і два грузини об’єдналися в одній експозиції новоствореної галереї „Да Вінчі-2” // Хрещатик. –2007. – 20 лют.\n13. Шеремет Г. Iкони, яких ми не знаємо // День. – 1999. – 3 черв.\n15. Кононенко І. „Арт-Київ-2006” представляє приватні колекції // День. – 2006. – 31 жовт.\n16. Кононенко І. У Місто прийшло велике мистецтво. (Завдяки організаторам виставки „Арт-Київ 2006” полотна знаменитих художників отримали публічне життя) // День. – 2006. – 3 листоп.\n17. Перший арт-млинець / Інф. // Голос України. – 2006. – 3 листоп.\n18. Фесенко Л. „АртКиїв” в Українському домі. (Міжнародний фестиваль образотворчого мистецтва репрезентував українських та чеських художників) // Хрещатик. – 2005. – 9 листоп.\n19. Чуйбіска М. Гламурні торги. У перші дні весни в Українському домі стартував «Великий скульптурний салон – 2007» // Україна молода. – 2007. – 3 берез. – С. 9.\n20. Томак М. Важка мистецька артилерія // День. – 2007. – 27 лют.\n21. Костюк Л. Не продается вдохновенье, но можно живопись продать // Южная правда. – 2007. – 30 янв.\n22. Кількома рядками / Інф. // Демократ. Україна. – 2006. –8 груд.\n23. Демко О. Дещо з аукціонів світу // Образотвор. мистец. – 2006. – № 3. – С. 118.


Відео: РАНКОВИЙ ВІТАМІННИЙ КОКТЕЙЛЬ і БЛЕНДЕР PANASONIC MX-GX 1561W\nПоява і розробка різних побутових приладів сприяє підвищенню кулінарних здібностей. На допомогу господаркам виступають кухонні комбайни, міксери, блендери і багато інших електричні пристрої. З появою блендера приготування коктейлів стає цікавим і легким заняттям.\nВідео: Як готувати коктейлі в блендері?\nБезумовно, коли ми готуємо з занурювальним блендером, у нас є можливість скористатися різними ємностями (навіть щодо мінімального розміру). Стаціонарний варіант передбачає велику об`ємність створюваного страви.\nЩо можна готувати в блендері? Дуже багато! Наприклад, молочні коктейлі з найрізноманітніших інгредієнтів, які дуже подобаються і дітям, і дорослим. У домашніх умовах легко підібрати найсвіжіші, натуральні, екологічно чисті продукти для впевненості в якості отриманого напою. Приготування коктейлів зазвичай займає небагато часу, а задоволення доставляє неміряно! Наведені нижче рецепти є підказкою для початку творчості. Нагадуємо, що при зміні складу інгредієнтів (або кількісного входження) можна отримати абсолютно нове звучання смаку.\nКоктейлі в блендері домашні безалкогольні\nДля великої кількості людей найкраще скористатися стаціонарним блендером зі зручною чашею, доповненої кришкою для запобігання розбризкування рідини під час роботи. Вдало доповнюються солодкі плоди з кисло-солодкими фруктами:\nАпельсин відмінно поєднується з ківі, бананом або полуницею.\nВишня добре звучить з абрикосом і сливою.\nСолодкий персик доповнюється абрикосом.\nЯблуко ідеально поєднується з багатьма сортами винограду.\nНеобхідно відібрати фрукти, які найбільш сумісні між собою, ретельно вимити під проточною водою. Можна додати йогурт, сік або воду з льодом. Включити блендер, ретельно збити якомога із застосуванням режиму "турбо". В такому випадку вийде більш ніжна повітряна маса. Не зовсім кисневий коктейль, але близько від нього. У спеку не слід сильно захоплюватися льодом, тому що підвищується ризик застудити горло.\nДо молочному коктейлю зазвичай додають банани, полуницю, яблуко. Як правило, ківі і малина залишають дрібні зернятка, які не дуже добре проходять через трубочку для коктейлю. Але при бажанні можна використовувати і ці продукти. Переваги молочного коктейлю складається в доповненні йогуртом, 1% кефіром, молоком. Отримана маса включає в себе безліч корисних речовин, гармонійно поєднаних в комплексі. При бажанні можна створити протеїновий коктейль для підвищення ефективності тренувань з портзале.\nЯк бачите, існує безліч різновидів молочних коктейлів, які без праці готуються в блендері, були б інгредієнти і бажання творити!\nПри поєднанні зелені, овочів і фруктів вийде незамінний вітамінний сніданок. Можна сміливо поєднувати різні інгредієнти і доповнювати їх колотим льодом або домашнім йогуртом. Рецепти овочевих і фруктових смузі можуть підказати дієтичні напрямки. При додаванні жирного молока або йогурту можна отримати досить калорійний продукт (при необхідності).\nЯк приготувати коктейль з мартіні?\nОсновні поради з приводу того як готуються коктейлі домашні зазвичай зводяться до нагадувань про необхідність ретельного миття всіх овочів і фруктів, використання Турбо-режиму для отримання більш ніжної консистенції і рекомендаціям вживати коктейлі вранці на сніданок. Коктейлі в блендері готуються швидко, не вимагають температурної обробки продуктів, а найголовніше - практично моментально готові до вживання! Вони цілком можуть замінити за своїм складом повноцінне харчування, надати енергії і бадьорості на весь день.\nСмузі для схуднення - коктейль для зниження ваги\nСмузі - це однорідна густа суміш зі свіжих ягід, овочів або фруктів. Натуральний коктейль містить безліч вітамінів,…\nКефірів коктейлі для схуднення\nВідео: жиросжигающие коктейль з ківі! Смачно і корисно!У цій статті докладний меню на 7 днів дієти на кефірних…\nНезважаючи на те, що рецептура у молочного коктейлю не найскладніша, незнання ряду правил і хитрощів може зробити…\nАлкогольні та слабоалкогольні коктейлі - рецепти для новорічної вечірки\nВідео: 4 швидких коктейлю для домашньої вечірки [Cheers! | напої]Рецепти алкогольних і слабоалкогольних коктейлів для…\nОсвіжаючі літні коктейлі\nОвочі, фрукти, соки, спеції - що і з чим поєднувати в освіжаючих коктейляхУ літню спеку не хочеться нічого їсти і не…\nТоп 5: смачний протеїновий коктейль після тренування\nСьогодні ми пропонуємо кілька дуже смачних протеїнових коктейлів, які є відмінним доповненням до тренування. Складові…\nlove4ukr.ru » Різне » Коктейлі в блендері


Лікарські рослини дому »Популярно про здоров'я\nmedzdoroviy.ru » Народні рецепти » Лікарські рослини будинку\nА чи відомо вам про те, що деякі рослини, які ростуть у вас вдома, мають лікарські властивості? І таких помічників досить багато. Давайте познайомимося з такими лікарськими рослинами як чорнобривці, фіалка, алое, календула, фікус, алоказія, китайська троянда, агава, гібіскус і каланхое.\nБагато лікарські рослини дому можуть позаздрити популярності алое, тому як алое можна знайти в багатьох будинках. Давно відомі його лікувальні властивості: заліковувати подряпини і рани, лікувати хвороби шкіри, покращувати апетит і травлення. А ще лікувальні властивості лікарської рослини використовуються при червоності або печінні в очах, при запорі, мокрому кашлі, при розладах менструального циклу і в інших випадках.\nАлое легко росте і є одним з кращих рослин вашого будинку для лікування всіх членів сім'ї.\nЧерез простоту розмноження і лікувальних властивостей, каланхое можна зустріти мало не в кожному будинку. Сік каланхое має протизапальну впливом. Косметична маска з каланхое добре покращує стан жирної шкіри.\nФіалки можуть рости в приміщенні до тих пір, поки вони в тіні. До того ж вони не люблять тепла і відсутності регулярного поливу. Це красиві рослини, але більшість людей не знають, що лікувальні властивості фіалки можуть полегшити хвороба горла, зцілити екзему, зменшити подразнення і запалення легенів. Фіалка допоможе впоратися з безсонням і головним болем.\nФікус, також добре відомий любителям кімнатних рослин. Чи знали ви, що він знімає невралгічні і радікулітние болю, допомагає при різних шкірних захворюваннях (мозолі, гематоми) і при застуді. Спиртова настоянка фікуса допоможе заспокоїти зубний біль. А для лікування кишкових розладів пийте сік з листя фікуса з медом.\nХоча в статті ми не приводили якихось рецептів, сподіваюся, що ви дізналися більше про домашніх лікарських рослинах і про те, як можна ними скористатися.\nКитайська медицина, спільно з іншими лікарськими рослинами, лікує хронічний нефрит. Зовнішньо китайська троянда застосовується при карбункулах, лікуванні злоякісних пухлин і виразок. Входить до складу чаю «Суданська троянда», «Розалі», «Каркаде».\nПрепарати, що готуються з стебла рослини застосовують при зубному болю і при болях у кишечнику або шлунку. Мельченний бульба алоказии прикладають до пухлин.\nКвітки і листя рослини, розтерті до однорідної маси, накладають на злоякісні пухлини.\nСік агави - проносний і сечогінний засіб. Проносний засіб готують з настою мельченних листя. Сік листя ефективний при ударах і синцях.\nСтатті за темою "Лікарські рослини будинку"\nЛікарські декоративні рослини\nГібіскус: фото, відхід будинку, користь\nСадова рослина запашна фіалка\nЯкі нам корисні домашні рослини?


’Нaйтовстіші’ містa - 2002-02-05\nлютий 05, 2002\nВСТУП: ЖУРНAЛ «MEN’S FITNESS» ЦЬОГО МІСЯЦЯ ОПУБЛІКУВAВ СВІЙ ЩОРІЧНИЙ РЕЙТИНҐ «НАЙТОВСТІШИХ МІСТ AМЕРИКИ». СПИСОК ОЧОЛЮЄ Х’ЮСТОН, ВІДТАК ЙДУТЬ ЧІКАҐО І ДЕТРОЙТ. НА ЧОЛІ СПИСКУ «НAЙСТРУНКІШИХ МІСТ» - КОЛОРАДО СПРИНГС, А ЗА НИМ САН-ДІЄГО, ДЕНВЕР І СІЄТТЛ. ДAНІ, ОЧЕВИДНО, ПОВ’ЯЗАНІ ІЗ РИЗИКОМ ДЛЯ ЗДОРОВ’Я – ОЖИРІННЯ ЩОРОКУ Є ФАКТОРОМ У СМЕРТІ ТРЬОХСОТ ТИСЯЧ AМЕРИКAНЦІВ. ДЕЩО ПРО «ЛАВРЕАТІВ» ЦЬОГОРІЧНОГО КОНКУРСУ РОЗПОВІДАЄ ЮРІЙ КРAВЦІВ.\nТЕКСТ: Х”ЮСТОН, У ВАС ПРОБЛЕМА. ВЕЛИКА ПРОБЛЕМА З ОЖИРІННЯМ.\nDINER “Знов, не можу повірити. Не знаю, що ми тут такого неправильного робимо”.\nНАЙГЛАДШЕ МІСТО В КРАЇНІ ВЖЕ ДРУГИЙ РІК ПОСПІЛЬ.\nЛі Брaун – мер Х”юстону: “Це зовсім не те, чим би нам хотілось прославити наше місто”.\nЖУРНАЛ “МЕНЗ ФІТНЕСС” КАЖЕ, ЩО Х”ЮСТОН ЦЕ ЗАСЛУЖИВ.\nМaйе Кaрлсон – журнaл «Men’s Fitness»: “Це важлива проблема, якою потрібно займатися”.\nЖУРНАЛ СКЛАВ ДОКУПИ НИЗКУ ЧИННИКІВ, ЩОБ ДІЙТИ ЦЬОГО ВИСНОВКУ: СЕРЕДНІЙ ЧАС ПЕРЕД ТЕЛЕВІЗОРОМ… ДОСТУПНІСТЬ ПАРКІВ… ЯКІСТЬ ВОДИ… КЛІМАТ… І СКІЛЬКИ ТУТ ХОДЯТЬ ПІШКИ… І РЕСТОРАНИ ШВИДКОЇ ЇЖІ. МЕТОДОЛОГІЯ, МОЖЕ, Й СПІРНА. ТА МАЛО ХТО СУМНІВАЄТЬСЯ, ЩО Х”ЮСТОН, (ЯК І БАГАТО ІНШИХ ВЕЛИКИХ МІСТ,) ПОТРЕБУЄ ГАРНОЇ РОЗМИНКИ.\nЛі Брaун – мер Х”юстону: “Ми скористаємось собі на вигоду цим званням, якого не просили, і постараємось дуже активно попрацювати і зорганізувати наступальну кампанію”.\nХ”ЮСТОН ДІСТАЄ ПОРАДУ ВІД ФІЛАДЕЛЬФІЇ.\nДжон Стріт - мер Філадельфії: “Ми страшенно горді, що вже не найтовщі”.\nФІЛАДЕЛЬФІЯ – БАТЬКІВЩИНА СЕНДВІЧІВ “ЧІЗ СТЕЙК” – БУЛА НОМЕРОМ ПЕРШИМ ДВА РОКИ ТОМУ, АЛЕ ОПУСТИЛАСЬ НА ЧЕТВЕРТЕ МІСЦЕ ПІСЛЯ ВІДЧАЙДУШНИХ ЗУСИЛЬ СХУДНУТИ. ТУТ ПОЧАЛИ КАМПАНІЮ “СХУДНЕМО НА 76 ТОНН ЗА 76 ДНІВ”. І ХОЧ НЕ ДОТЯГЛИ ДО МЕТИ ПРИБЛИЗНО 65 ТОНН… БОДАЙ СПРОБУВАЛИ.\nДжон Стріт - мер Філадельфії: “Ми занадто вже товсті. Філадельфійці товсті. І вся країна товста – країна товстунів”.\nДВІ ТРЕТИНИ ДОРОСЛИХ АМЕРИКАНЦІВ МАЮТЬ ЗАЙВУ ВАГУ.\nД-р Роберт Кушнер - Нортвестерський університет: “Якщо і є щось добре в цьому рейтингу, так це те, що він закличе всі ці міста діяти”.\nЧІКАГО ПІДНЯЛОСЬ НА ДРУГЕ МІСЦЕ В СПИСКУ – З ДЕСЯТОГО НОМЕРА ТОРІК… Й ІНСТРУКТОРА З ФІТНЕСУ ТАМАРУ БАРБЕР ЦЕ НЕ ДИВУЄ.\nТaмaрa Бaрбер – інструктор: “Якщо порівняти з нашими клубами в Лос-Анджелесі і Нью-Йорку, то в Чікаго малувато активності”.\nВОНА КАЖЕ, ЩО ЧУЄ ВСЯКІ ВІДМОВКИ… ЩО ТУТ ДУЖЕ ХОЛОДНО, ЧИ ЩО РЕСТОРАНИ НАДТО ВЖЕ ГАРНІ В МІСТІ “ШИРОКИХ ПЛЕЧЕЙ”.\nТaмaрa Бaрбер – інструктор: «Широких плечей і ще ширших сідниць».\nУ РЕЙТИНГУ НАЙГЛАДШИХ МІСТ В АМЕРИЦІ… НІКОМУ НЕ ХОЧЕТЬСЯ БУТИ ПОПЕРЕДУ.\nНа Заході гостро критикують Кісінджера, який "запропонував Україні поміняти території на мир" (12577)


Українські виробники меблів: хто сьогодні «править» на ринку?\nМеблевий ринок нашої країни продовжує насичуватися продукцією вітчизняних фірм і компаній. Найбільшими виробниками меблів сьогодні є: фабрика «Меркс», «Ліга-Нова», «Енран», «Аматі» і «Прогрес», свою частку ринку займає також меблі від компанії «Новий стиль» і «Екмі».\nПоряд з цими великими фірмами, працюють і дрібні компанії, які не поспішають реєструвати свою діяльність, вони працюють на обмеженій території і пропонують такий же обмежений асортимент меблів. Маркетологи кажуть, що на частку дрібних компаній припадає понад 30% обороту меблевого ринку.\nОднак, те, що виробляють кустарні меблевики, це зазвичай дешеві предмети з ДСП, оснащені комплектуючими низької якості. Нерідко ця продукція видається за німецьку або італійську меблі, виготовлену під популярною маркою. Такі меблеві «підробки» тільки на вигляд виглядають модно і стильно, а на ділі є справжнім «сурогатом».\nНедоліки українських меблів\nВітчизняні меблі як і раніше є спрощеною версією зарубіжних моделей. Фахівці бачать причину цього в відсутністі гарної української дизайнерської школи. Це і тягне значне - п'ятирічне, відставання українського ринку від європейського.\nСьогодні такі компанії як «Меркс», «Прогрес», «Енран» почали вирощувати власних дизайнерів. Вони посилають їх на виставки в Кельні, Мілані, Франкфурті, вкладають гроші в їх навчання, набуття досвіду. Однак поки йде таке навчання, виробникам доводиться просто копіювати той стиль, який в Європі був модним 5-6 років тому.\nНаприклад, українські меблевики тільки зараз стали випускати хороші комплекти меблів в стилі хай-тек і техно, використовуючи гнуте скло, пластик, перфорований метал. В Європі все це вже було 3-5 років тому, там дизайнерські розробки «перекинулися» вже на інші стилі.\nЩе одна особливість вітчизняних меблів - ідентичність матеріалів у різних компаній і фірм. Особливо це стосується дрібних виробників. Вони випускають свої меблі з ідентичних матеріалів, використовують практично однакову фурнітуру, колірну гамму. Це підтримує «стандартизацію» меблів і підтверджує висловлювання споживачів - «Вибір великий, а вибрати нема чого!»\nА що ж в перспективі?\nРеально українські меблевики вже зараз успішно конкурують з імпортом за рахунок обслуговування, оперативності. Покупці стали більш вимогливо ставитися до сервісу, і наші компанії можуть задовольнити їх потребу. Сьогодні вже не доведеться чекати меблів 2-3 тижні, вона часто є на складі, і може бути доставлена споживачеві відразу ж після оплати.\nКрім того, багато українських меблеві компанії почали пропонувати комплексні рішення для різних приміщень: від підбору декору стін до розстановки предметів меблів. Така послуга користується попитом у корпоративних клієнтів, а також людей з достатком вище середнього. Вони хочуть отримати декор «під ключ» і отримують його, економлячи власний час.\nІ нарешті, перспективним напрямком роботи українських меблярів є організація мережі фірмових салонів по всій країні, дилерська діяльність. У найближчі роки будуть виникати численні меблеві супермаркети, в яких свою продукцію зможуть представляти різні компанії.


Польський інститут у Києві скасував показ фільму «Волинь»\n22 квітня 2021, Київ 23:12\n17 жовтня 2016, 15:39\nПольський інститут у Києві скасував запланований на вівторок показ фільму «Волинь».\nЗа повідомленням прес-служби Інституту, спеціальний показ фільму «Волинь» із участю режисера Войцеха Смажовського у Києві не відбудеться.\nЯк повідомляють ЗМІ з посиланням на директора Інституту Еву Фігель, «МЗС України в листі порадило польській стороні скасувати захід».\nСюжет фільму «Волинь» критично сприйняла українська спільнота в Польщі, яка вважає, що кінострічка негативно вплине на відносини двох сусідніх держав. На думку Петра Тими, голови Об’єднання українців Польщі, фільм Войцеха Смажовського зміцнюватиме негативний стереотип українця серед поляків, оскільки зосереджується на показі насильства і знущань. За його словами, у «Волині» є епізод, дуже схожий на сцену з комуністичної пропагандистської кінострічки «Кулеметник Калень», в якій вояки УПА відрубують голови полякам.\nСейм Польщі 22 липня ухвалив постанову, якою визнав Волинську трагедію геноцидом громадян Польщі, організованим українськими націоналістами. За документом, День пам’яті жертв цієї трагедії у Польщі щороку відзначатиметься 11 липня, оскільки, за даними польських істориків, 11 липня 1943 року було кульмінаційним моментом антипольських акцій на Волині.\nСейм (нижня і провідна палата парламенту) Польщі у 2013 році з нагоди 70-ї річниці Волинської трагедії відмовився визнати ті події геноцидом польського народу, однак підтримав тоді формулювання «етнічна чистка з ознаками геноциду».\nНавколо польського фільму «Волинь»


В антимонопольному комітеті кажуть, що жителі області двічі заплатили за електроенергію | Вголос.zt\nВ антимонопольному комітеті кажуть, що жителі області двічі заплатили за електроенергію\nУ «Житомиробленерго» просять повідомити, куди повертати гроші.\nПонад 750 споживачів електроенергії області двічі заплатили за її постачання. Про це йдеться у повідомленні територіального відділення антимонопольного комітету України. Сума переплати складає понад 2,5 млн грн.\n«Відділенням встановлено, що з 1 січня АТ «Житомиробленерго» припинило свою діяльність в частині постачання електричної енергії, у зв’язку з чим на особових рахунках окремих споживачів станом на 01.01.2019 обліковувалася переплата. Станом на 24.10.2019 Товариством 755 споживачам не повернено переплату за спожиту електричну енергію, розмір якої складає 2 650 020,13 грн. Таким чином, споживачами проведено подвійну оплату за обсяг електричної енергії, на який здійснено переплату», – йдеться у повідомленні.\nУ «Житомиробленерго» цю інформацію не спростовують. У повідомленні, розміщеному на офіційному сайті підприємства йдеться, що з 1 січня 2019 року постачанням електроенергії займається ТОВ «Житомирська обласна енергопостачальна компанія». Кошти не повернули, кажуть в обленерго, бо ніхто до них не звертався. Тож просять споживачів, які станом на 1 січня 2019 року мали переплату, повідомити банківські реквізити, за якими вони можуть повернути кошти.\nНагадаємо, що у вересні поточного року «Житомиробленерго» планувало придбати два автомобілі на суму у понад 2 млн грн. У жовтні 2018 року антимонопольний комітет повідомив, що жителі області цілий рік переплачували за прилади, які їм нав’язувало обленерго.\nTagged: антимонопольний комітетВголос.ZtелектроенергіяЖитомиробленергоЖитомирщинапереплата\nКонтррозвідники Служби безпеки України �


СІВІС шкірно-венерологічний кабінет - Хмельницький\nСІВІС шкірно-венерологічний кабінет\nАдреса: м. Хмельницький вул.СТАРОКОСТЯНТИНІВСЬКЕ ШОСЕ, 26/9а (2-й поверх)\nТелефон: 068 977 27 03\nРозклад роботи: 9.00-18.00, обід 14.00-15.00, СУБОТА 10.00-13.00, НЕДІЛЯ вихідний\n- Медицина і здоров'я / Дерматовенерологічні послуги\n- Медицина і здоров'я / Аптеки\nШкірно-венерологічний кабінет «Сівіс» - перший приватний заклад вузького профілю у місті Хмельницькому, який надає комплексні послуги в сфері діагностики і лікування захворювань шкіри (в тому числі видалення вірусних бородавок та папілом методом кріодеструкції), урологічних розладів та захворювань, що передаються статевим шляхом.\nЗа 21 років роботи заклад ствердився як сучасна недержавна установа, де мають змогу отримувати медичну допомогу високої якості мешканці нашого міста та області.\nУ своїй роботі ми дотримуємось універсальних правил надання медичної допомоги, які притаманні кращим медичним закладам України та світу: професіоналізм, прозорість, відкритість, чесність, дотримання медичних стандартів та пріоритетність індивідуальних потреб кожного пацієнта та його близьких.\nЗдоров’я пацієнтів для лікарів «Сівіс» понад усе. Саме тому профілактичні, діагностичні та лікувальні заходи в клініці засновані на принципах доказової медицини. Всі методи, технології та підходи використовуються нами тільки в тому випадку, якщо їх ефективність і безпека була доведена.\nСаме тому ми впевнені в якості наданих послуг, точності діагностичних досліджень і ефективності проведених процедур.\nУ Шкірно-венерологічному кабінеті «Сівіс» працюють висококваліфіковані фахівці. Кожен лікар має підтверджену кваліфікацію і значний практичний досвід у своїй сфері. Ми маємо відмінну репутацію серед клієнтів, в першу чергу, завдяки високій кваліфікації нашого персоналу.\n× Середенко Наталія Петрівна – лікар-дерматовенеролог вищої категорії;\n× Дорофієнко Вікторія Вікторівна – лікар-дерматовенеролог першої категорії;\n× Курій Олександр Михайлович – лікар-уролог вищої категорії.\nДля наших клієнтів: завжди відповідальне, уважне й дружнє ставлення. Гарантуємо дотримання принципів лікарської етики та конфіденційність.\nМедицина і здоров'я / Дерматовенерологічні послуги\nМедицина і здоров'я / Аптеки


Франківськ продовжують очищати від вивісок, реклами та білбордів (фото) - Галицький Кореспондент\nГоловна » Новини » Франківськ продовжують очищати від вивісок, реклами та білбордів (фото)\nУ Івано-Франківську продовжують працювати над очищенням міста від незаконної реклами, білбордів, вивісок та інших елементів.\nПро це в соціальній мережі розповів директор департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Михайло Смушак.\n“Працюємо поетапно – очищуємо окремі будівлі та вулиці, потім усю вулицю, далі – квартал“, – пише Смушак.\nЗа його словами акцент роблять на центральній історико-архітектурній частині міста.\nЗокрема, на фото демонтажі на вулиці Січових Стрільців, 5, 6, 16, 26, 42а.\n“Зараз триває демонтаж одразу кількох білбордів на куті вулиці Сахарова – Мельника. Роботи в цьому напрямку ще дуже багато, але головне, що вона відбувається”, – йдеться в дописі.\nНагадаємо: У центрі Франківська зняли вивіску завдовжки 18 метрів (фото)


Кожна людина унікальна і має свої таланти і здібності, адже наш світ такий багатогранний. Але бути щасливим і жити більш насичено і яскраво хоче кожна людина, просто кожен уявляє собі цю свою щасливе життя по-різному. Однак, незважаючи на унікальність і індивідуальність, є спільні уроки щасливого життя, які можуть допомогти вам зробити прорив і зробити крок у свою іншу, більш краще життя.\nУрок №1. Живіть з пристрастю.\nПристрасть – рушійна сила, через неї ми отримуємо заряд емоцій і бадьорить відчуття радості. Коли ви зосереджуєтесь на те, що вас хвилює і цікавить, ви відчуваєте пристрасть. А пристрасть – це енергія, яка є свого роду двигуном на шляху сбывания ваших мрій. Пристрасть – це пальне, це сила, необхідна вам для успіху і для відчуття радості життя. І приходить вона тоді, коли ви робите те, що ви любите! Знайдіть те, чим ви любите займатися, знайдіть свою пристрасть і присвятіть своє життя її реалізації. Живіть з пристрастю і тоді вам ніколи не буде нудно!\nУрок №2. Побачте себе тим, ким ви хочете стати.\nВи отримаєте те, що бачите – це факт. Якщо ви бачите себе вбогим і хворим, то це і є ваше майбутнє. Ваша душа повинна співати, а очі яскраво запалюватися, коли ви дивитеся в майбутнє! Почніть бачити те, ким ви хочете бути. Зробіть так, щоб ваші очі горіли, оберіть для себе краще майбутнє і навчитеся вірити в свою щасливу зірку. Як ви думаєте, чому щасливим людям завжди щастить? Та тому що вони вірять у свою винятковість і везіння! Вони вірять в те, що гідні всього самого-самого найкращого! Всі біди, всі проблеми починаються з нелюбові чи ненависті до себе, віри в те, що вони гідні кращого життя. Дуже раджу почитати статтю «Виконання бажань через внутрішні зміни», у ній докладно написано про те, як навчитися бачити себе тим, ким ви хочете стати.\nУрок №3. Внутрішні зміни та постійне зростання.\nЯкщо ви будете залишатися тим, хто ви є зараз, ви не зможете стати тим, ким хочете стати. Ви повинні стати більше, для того, щоб мати більше. Поки ви не почнете рости, у вашому житті нічого не зміниться. Подумайте, що ви зробили сьогодні для своєї зміни і зростання? Що зробили вчора? Що зробите завтра? Ви не можете чекати змін від життя, якщо самі стоїте на місці і не змінюєтеся. Ваше життя буде змінюватися рівно в тій мірі, в якій будете змінюватися ви. Поки ви будете продовжувати робити те, що робили завжди, ви будете отримувати результати, які отримували завжди. І немає сенсу чекати чогось іншого.\nУрок №4. Концентруйтеся на хорошому.\nКоли ви почнете цінувати те, що у вас є, життя стане давати вам все більше і більше. Якщо ж ви будете все концентрувати свою увагу на тому, чого у вас немає, ви будете постійно перебувати у стані потреби, і вам ніколи не буде достатньо. Запам'ятайте одне – те, на чому ви фокусуєтеся, збільшується! Фокусуєтеся на хорошому – отримаєте, розпишіться. Фокусуєтеся на поганому – теж отримаєте і розпишіться. Прямо зараз починайте вчитися фокусуватися на хорошому і будьте вдячні життя за те, що це хороше є у вас. І незабаром ваш фокус сприйняття зміниться, що призведе до зміни вашого життя.\nУрок №5. Дозвольте собі помилятися і терпіти невдачі.\nЯкщо ви думаєте, що не можете щось зробити – зробіть це. Не вийде – зазнаєте невдачі і спробуйте ще раз. Вдруге у вас вийде краще. Не помиляється той, хто нічого не робить. Люди, які не зазнають невдач – це ті, які нічого не пробують, нікуди не йдуть і не підіймаються на велику висоту. Вони ніколи не виходять за межі своєї зони комфорту. Якщо б маленька дитина після 10-ти падінь поспіль вирішив би, що ходьба – це не для нього, то він ніколи б не навчився ходити. Прийміть як факт, що в житті ви будете помилятися і терпіти невдачі. Але ви повинні пробувати. Ще і ще...\nУрок №6. Використовуйте свій потенціал по максимуму.\nСуть життя полягає в тому, щоб повністю стати тією людиною, якою вам судилося бути. Подумайте зараз, чи використовуєте ви свої знання, здібності, таланти по максимуму або ж ви перебуваєте в застої. Ростете ви, щоб стати тим, ким ви повинні бути? Намагайтеся зрости настільки, щоб мати можливість допомагати іншим людям, використовуйте свій потенціал на всі 100%! на цю тему раджу почитати статтю "Самореалізація: 5 основних типів місій. Яка місія у Вас?".\nУрок №7. Не живіть нижче своїх можливостей.\nТе, що призначене вам життям і Богом набагато більше того, що ви можете собі уявити. Подивіться навколо – у нашому світі повно людей, що живуть набагато нижче своїх можливостей. Їм заважає почуття провини, хибні перестороги та обмеження, страх невдачі і засудження, і так далі. Життя завжди дає нам шанс стати кращим з тих, ким ви можете стати і мати краще з того, що ви можете мати. Найкраще було створено і зроблено саме для ВАС! Просто дозвольте собі отримати це, дозвольте собі трохи більше. Адже якщо не ВИ, то хто? Хто зробить ваше життя більш радісним, більш яскравою і більш щасливим?\nЗараз, прочитавши ці уроки щасливого життя, починайте застосовувати їх відразу ж. Подумайте над кожним з них, перечитайте, поміркуйте. Не поспішайте бігти за пультом від телевізора, не вимикайте свій мозок. Сучасна людина занадто зайнятий, щоб жити, він постійно кудись поспішає, сам не розуміючи, навіщо і куди. Просто подумайте, що Ви можете зробити прямо зараз для того, щоб ваше життя стала іншою?\nПравильне дихання: запорука здорового і щасливого життя!\nРано чи пізно всі ми приходимо до розуміння того, що ми є не просто фізичне тіло, а ми є душа. І як тільки ми це усвідомлюємо і розуміємо, починає змінюватися наш спосіб життя і думок. Духовний р...\nЯк стати чарівницею? Як змінити своє життя і зробити її щасливою? Це цілком можливо, так як все у ваших руках! Є певні закони щасливого життя, про яких я сьогодні хочу вам розповісти. Роздрукуйте...\nПсихологія бідності АБО закритий доступ до заможного життя\nЯк би людина не говорив, що він хоче жити в достатку, подорожувати і купувати все, що йому хочеться, від цих слів нічого не зміниться. Для того щоб стати процвітаючим людиною, треба робити конкре...


100 днів об’єднаної громади, створеної радами двох суміжних районів :: Нова Доба Черкаси - новини, події, інформація Черкас та області\n100 днів об’єднаної громади, створеної радами двох суміжних районів\nДата: 13-02-2018, 11:45\nСаме такою є Зорівська ОТГ, яка вийшла на старт ще два роки тому, але отримала таке право лише у жовтні минулого року після обрання сільського голови та депутатського корпусу. Повідомляють у Черкаському підрозділі «Центру розвитку місцевого самоврядування».\nСитуація для Черкащини нестандартна, адже до Зорівської громади увійшли населені пункти двох суміжних районів. То ж як почувається сьогодні громада, чи має більші можливості, чи подвійні проблеми? З цим запитанням консультант з комунікацій Черкаського РВ АМУ Лариса Булка звернулася до Зорівського сільського голови Юрія Гунька.\n− Зорівська ОТГ мала неабиякий час для підготовчої роботи. І цей період не був згаяний. Представники громади мали змогу достеменно зрозуміти, як будувати роботу об’єднаної громади, ознайомитися із законодавчою базою, спостерігати за досягненнями діючих ОТГ та брати собі на замітку пройдений іншими ОТГ шлях до успіху. За ці два роки ми взяли участь у більшості практикумів Черкаського РВ АМУ, засіданнях регіональних платформ, заходах, організованих Асоціацією міст України для об’єднаних територіальних громад, мали змогу отримувати вичерпні консультації із ситуативних питань, переймати кращий досвід, систематизувати напрацювання та моделювати роботу нашої ОТГ, − зазначає Юрій Гунько. За його словами, все це сприяло системності та чіткої покроковості у вирішенні питань після виборів 29 жовтня 2017 року.\nНа порядку денному у Зорівській ОТГ ключові завдання – якість і доступність послуг; прозорість в роботі виконавчих органів; максимальна участь жителів усіх населених пунктів у прийнятті радою рішень; економічний розвиток та перспектива зростання економіки громади. Все інше – це механізми вирішення зазначених цілей. Звідси – комлексний підхід до проблем у кожній галузі і сфері, з урахуванням переваг і повноважень, що отримала ОТГ, а також секторальної децентралізації.\nТак, першим завданням громади було забезпечення фінансової незалежності і самостійності ОТГ. Громада перейшла на прямі бюджетні відносини з Міністерством фінансів, сформовано бюджет громади на рівні 23млн.грн., із них 18 млн грн – це власні надходження. Наразі у громаді працюють над розробкою проектів для залучення субвенції держави на розвиток інфраструктури, реалізацію планів за рахунок коштів Державного фонду регіонального розвитку та субвенції на соціально-економічний розвиток територій.\nФормується первинна ланка у сфері охорони здоров’я. Утворено комунальний заклад «Амбулаторія загальної практики сімейної медицини», до складу якого входить чотири ФАПи. Укладено угоду із Золотоніською районною лікарнею на надання медичних послуг жителям громади. Проводиться інтеграція медицини у форматі госпітального округу.\nОсобливий інтерес жителів громади до галузі освіти. Населення переймається наріжним питанням: чи призведе реформування системи освіти до закриття окремих освітніх об’єктів? На території громади функціонують три школи: дві школи І−ІІІ ступенів, одна школа І ступеня (початкова) та три дитячих садочки, які фінансуються з бюджету ОТГ. Однак, питання оптимізації мережі цих закладів буде вирішуватися після прийняття шкіл на баланс громади. Поки що це проблема, бо у районних радах відсутні документи на право власності. Головне – формування нового освітнього середовища, де б дитина отримувала новітні знання, мала доступ до сучасних інструментів навчання, почувалася комфортно та зацікавлено. Разом з тим, ведеться пошук компромісу між побажаннями жителів сіл та сучасною реальністю щодо підвищення якості знань учнів.\nСтворено комунальний заклад «Центр надання соціальних послуг», який займається наданням послуг людям похилого віку, багатодітними та категорійними сім’ям, учасниками АТО. У перспективі − впровадження моделі адміністрування надання послуг із соціальної підтримки населення та моделі інтегрованої системи соціальних послуг, надання інноваційних соціальних послуг в територіальній громаді. А на сьогодні у населених пунктах громади працюють в.о.старости – це колишні сільські голови, яких виконавчим комітетом уповноважено на видання довідок та вчинення нотаріальних дій. На них лягає основний тягар по роботі безпосередньо з людьми.\n− Це лише окремі питання дійсності, − зазначає Ю.Гунько. − Бо на першому плані також розбудова житлово-комунального господарства та благоустрою населених пунктів, енергоощадні заходи, реалізація повноважень щодо управління земельними ресурсами, створення нової системи надання адміністративних послуг.\nЩодо можливостей і проблем. З однієї сторони – два райони, це дійсно – певний подвійний спротив окремих органів щодо створення і діяльності ОТГ. З іншої сторони – якщо селяни, незважаючи на законодавчу неврегульованість та спротив районної влади, все ж прийняли рішення та утворили об’єднану громаду сіл двох районів – значить людський потенціал та воля до якісного життя у громаді дійсно подвійна. А з таким потенціалом буде результат!\nчеркаси, черкаська область, 100 днів, ОТГ, робота, досягнення, Зорівка\nНа Черкащині відбулися навчання старост територіальних громад області\nПовноваження ОТГ у сфері соціального захисту громадян роз’яснювали на Шполя ...\n30 громад Черкащини взяли участь у децентралізаційному марафоні\nРуслан Чикало: «Об’єднані громади мають наблизити до людей соціальні послуг ...\nНа Черкащині сталося дві пожежі впродовж доби\nУ домівках черкащан днями стане тепло\nМинулого тижня на Черкащині загинуло 6-ро осіб


Електронні аукціони для торгів деревиною - Панорама\nВідповідно до цього, вам слід буде розпочати вести активну діяльність, що допоможе вам вийти із цього сектору ринку саме із тими результатами, котрі слід вважати максимально цікавими. Наразі ви реально маєте можливість долучитись до відкритої системи торгів деревиною та іншими ресурсами у рамках порталу Прозорро, при чому досягти цього не так вже й складно. Слід просто більш уважно поставитись до процесу та винести для себе все те, що допоможе вам оптимізувати цей сектор.\nВи можете отримати доступ до вказаного сектору ринку саме на порталі sale.ueex.com.ua/news/aukcion-z-prodazhu-neobroblenoqi-derevyny-na-prozorro-prodazhi. Варто також попередньо витратити деякий час на те, щоб уважніше познайомитись із цим сектором та мати при собі все необхідне, що допоможе вам вирішувати певні проблеми.\nВже зараз у вас може бути така можливість, проте перш за все слід оптимізувати вказаний сектор ринку та досягти врешті решт тих можливостей, котрі реально можуть стати максимально цікавими та ефективними. Отже, як тільки ви почнете більше дізнаватися про особливості роботи порталу Прозорро, на вас будуть чекати певні цікаві перспективи, котрі приносять вам якісно нові інструменти та допомагають вирішувати ті чи інші проблеми швидко.\nНасправді, сучасний сектор ринку може принести вам оптимальні результати, проте перш за все вам все ж слід долучитись до відповідного сегменту ринку та вийти із проблемного сектору. Як тільки ви почнете організовувати свою роботу більш зручно, можна буде говорити про певні нові перспективи, котрі стануть для вас оптимальними та допомагають вирішувати ті чи інші проблеми у вказаному сегменті ринку. Наразі ви вже реально можете досягти певних результатів, котрі стануть для вас оптимальними та дадуть реальний шанс долучитись до важливого вам сектору на цілковито прозорих умовах. Якщо зробити все правильно, то і результати такого роду торгів реально допоможуть вам оптимізувати систему та вийти на той результат, корий матиме прицнипово важливе значення саме для вас.\nPrevious Post: Що робить менеджер ставок?\nNext Post: Реалізація активів банків на аукціонах


ЛЕКЦІЯ №2 Будова комп’ютера | Курс "Архітектура комп'ютера"\n1.Магістрально-модульний принцип побудови комп’ютера\n2. Конструктивна архітектура\nВсі окремі пристрої в комп’ютері пов’язані єдиною системною шиною (System Bus) — набором електроних ліній щодо: Передачі даних (Data Bus), Адресації пам’яті (Address Bus), Сигналів управління (Control Bus).\nКомп’ютерна шина (магістраль) — це комплекс з трьох типів ліній різної розрядності і продуктивності: управління, адреси і даних.\nОсновною характеристикою усіх шин є смуга пропускання (швидкість передачі інформації) — яка визначається її розрядністю і частотою обміну.\nРозрядність — кількість біт, що обробляються (переданих) пристроєм одночасно, наприклад, розрядності шин: 8, 16, 32, 64 біта.\nЧастота — число операцій введення-виведення (тактів) в одиницю часу, вимірюється в Герцах (Гц), кіло (103) Гц, мега (106) Гц і гіга (109) Гц.\nСмуга пропускання (Bandwidths or bit rate) = Розрядність × Частота (Біти / сек, кб / сек, Мб / сек, Гб / сек)\nПриклад: USB 2.0: Released in April 2000, Added higher maximum bandwidth of 480 Mbit / s (now called «Hi-Speed»)\nКонтролер — пристрій (або програма), яка здійснює управління потоками цифрової інформації.\nКомп’ютером ми будемо називати вміст системного блоку, корпусу, в якому зосереджені всі компоненти відповідальні за обчислення, зберігання, обробку та передачу даних.\nВсе, що знаходиться зовні — пристрої введення / виведення інформації .\nПристрої виведення інформації : монітор , принтер.\nПристрої введення інформації: клавіатура , миша\nЦе так звані периферійні пристрої.\nВузли, з яких складається системний блок комп’ютера.\n1 ) Материнська (системна) плата\nСистемна плата ( MotherBoard , MainBoard )- друкована плата, що містить системну шину і пристрій її управління — системний контролер (мікросхеми з програмою управління шиною).\nПлата це «шматок текстоліту», зазвичай прямокутної форми, на якому припаяні деякі електричні компоненти, і є можливість стикувати плату з іншими компонентами комп’ютера.\nОдин з найважливіших фізичних параметрів системних плат — формфактор, або типорозмір. Формфактор визначає не тільки розміри плати, а й можливості для установки тих чи інших вузлів, ефективність тепловідведення, використання корпусів і блоків живлення певних типів. Системні плати сімейства ATX. СП з формфактором NLX\nКомпоненти, з яких складається материнська плата, і які компоненти підключаються до неї :\n1 Процесор ( CPU, Central Processor Unit , Модуль Центрального Процесора). Процесор це пристрій, який уміє виконувати певний набір команд (інструкцій), а комп’ютерна програма — це і є послідовність цих самих інструкцій. Тобто процесор — як би мозок комп’ютера, процесор виконує практично всі обчислення в комп’ютері.\n2 Оперативна пам’ять ( RAM , Random Access Memory , пам’ять з довільним доступом) . RAM — енергозалежна пристрій , її вміст при виключенні живлення стирається.\n3 Набір мікросхем або chipset , на базі якого будується материнська плата . Чіпсет забезпечує зв’язок між основними вузлами , розташованими на материнській платі , в першу чергу між процесором і пам’яттю. Крім того , сучасний чіпсет містить цілий ряд основних, базових контролерів різних пристроїв , що підключаються до материнської плати .\nЯкі ж контролери інтегрують ? Контролер дисковода (його називають FDC — Floppy Disk Controller , а сам дисковод FDD — Floppy Disk Drive ) , до нього можна підключити 2 дисковода ; Контролер жорсткого диска (контролер прийнято називати IDE Controller , а жорсткий диск — HDD — Hard Disk Drive ) , причому вбудований в чіпсет контролер підтримує 2 порти для підключення жорстких дисків , а до кожного порту можна підключити по 2 диски , тобто до стандартної материнської плати можна підключити до 4 жорстких дісков.Контроллер порту принтера ( ще його називають паралельний порт або LPT port ). Як зрозуміло з назви до цього порту підключають принтер , так само нерідко в цей порт підключають сканер. Комунікаційні порти (2 шт.) , говорять так само про послідовні порти, COM — порти. До цих портів може підключатися миша, модем. Контролер клавіатури і контролер спеціального порту миші. ( PS/2 ). Контролер Універсальної Послідовної Шини (USB , Universal Serial Bus ), дозволяє до одного порту підключити послідовно 127 пристроїв, відео та аудіо контролери .\nЗазвичай чіпсет складається з декількох мікросхем , найчастіше з двох . Ці мікросхеми прийнято називати мостами ( bridge ) . Одна мікросхема забезпечує зв’язок компонентів системної плати , її зазвичай називають Північним мостом (North bridge ), інша мікросхема називається Південним мостом ( South bridge ) , вона відповідальна в першу чергу за інтегровані в чіпсет контролери .\nBIOS ( Basic Input Output -System , базова система введення-виведення ). Це мікросхема постійної пам’яті . У цій мікросхемі записана програма, яка забезпечує початковий старт комп’ютера. У момент старту комп’ютера в першу чергу починає виконуватися вміст мікросхеми постійної пам’яті, власне програма BIOS. Ця програма забезпечує процедуру старту машини , перевірки , ініціалізації і налаштування всіх її вузлів , а потім передає керування операційній системі .\n5 Набір роз’ємів, розташованих на материнській платі. Ці роз’єми призначені для установки так званих плат розширення. Це плати, що є контролерами яких або необхідних нам пристроїв , які не інтегровані в материнську плату. Наприклад , в ці роз’єми можна встановити відео плату ( що відповідає за виведення інформації на монітор) , аудіо плату ( що відповідає за звукові можливості комп’ютера) , TV або FM приймач і т.д.\nНабагато важливіше шина (тобто магістраль обміну даними), що закінчується роз’ємом , який ми і спостерігаємо на платі.\n2 ) Накопичувачі: накопичувачі на жорстких магнітних дисках (НЖМД), накопичувачі оптичної пам’яті.\n3 ) Блок живлення\nБлок живлення призначений для перетворення електричної енергії, що надходить з мережі змінного струму, в енергію постійного струму , придатну для живлення вузлів комп’ютера. Блок живлення містить елементи, що дозволяють згладити сплески і провали напруги , а також захистити стабілізатор від перенапруги в мережі.\nЯк правило, логічні електронні компоненти і ІМС ПК використовують постійні напруги +3,3 і +5 В, у той час як двигуни дисководів і вентиляторів працюють з напругою +12 В.\nІснує сім стандартних формфакторів блоків живлення . П’ять з них створені на основі конструкцій IBM , два — на основі розробок Intel. У найбільш сучасних системах використовуються тільки три різновиди формфакторів , всі інші вважаються застарілими. ( Формфактори PC \_ XT , ATX , LPX ) .\nПризначення та склад корпусу ПК.\nКорпус ПК виконує наступні функції:\n— забезпечує механічне кріплення і захист усіх елементів;\n— екранує ПК від електромагнітних випромінювань;\n— містить органи управління ПК ( включення, виключення , перезапуск ) ;\n— підтримує режим охолодження.\nМультимедійна презентація «Магістрально-модульний принцип побудови комп’ютера» ПЕРЕГЛЯНУТИ\n3 Відео «Магістрально-модульний принцип побудови комп’ютера«\n1 Що таке комп’ютерна шина ?\n2 Що таке розрядність ?\n3. Що таке частота ?\n4. Що таке смуга пропускання ?\n5 Що таке контролер ?\n6 Які є пристрої введення\_виведення інформації?\n7 Назвіть вузли, з яких складається системний блок комп’ютера.\n8 Що собою представляє системна плата ?\n9 Які компоненти розміщюються на системній платі?\n10 Що собою представляє чіпсет ?\n11 Що собою представляє процесор ?\n12 Що собою представляє BIOS?\n13 Яке призначення блоку живлення ?\n14 Які функції виконує корпус ПК ?


Бізнес і влада: краще чи гірше?\nлипень 22, 2005\nMалий та середній бізнес, який палко підтримав помаранчеву владу, наразі не відчув позитивних змін в умовах ведення підприємницької діяльності в Україні. Як свідчить опитування, проведене Радою підприємців, бізнес так само змушений платити хабарі і так само страждає від бюрократичної сваволі, як за старої влади, а величезна більшість опитаних каже, що підприємницький клімат погіршився. Голова Ради політичної партії “Народний Союз Наша Україна” Роман Безсмертний вважає, що причина – у бракові скоординованості дій між владою і бізнесом:\n“Представники бізнесу – це ті люди, які своїми зусиллями і надзусиллями в листопаді взяли владу в руки. Тепер виникає питання – а чому так трапилося, що ми так поволі розпоряджаємося цією владою, в тому числі і в питаннях регулювання діяльності бізнесу. І відповідь на це питання ми можемо отримати тільки при умові, що ми ведемо постійне спілкування, постійний моніторинг очима бізнесу наших дій і корекції своїх дій.”\nПрезидентська партія “Народний Союз Наша Україна” ініціювала діалог між бізнесом і владою. Комплексну програму захисту інтересів малого та середнього бізнесу обговорювали на відкритому засіданні президії ради партії за участю підприємців з усіх регіонів України. За словами голови Ради підприємців Ксенії Ляпіної, саме партія при владі може стати майданчиком для суспільної дискусії з важливих для бізнесменів тем:\n“Постане гостре питання – як поєднати свободу підприємницької діяльності, помірність податкового навантаження і високі соціальні видатки, які вкладаються в бюджет. Відповідь на це питання геть непроста, і сьогодні немає на це відповіді, навіть в найвищих ешелонах влади, сьогодні до нас звертається президент і прем’єр, всі наші лідери, давайте шукати цю відповідь разом.\nЯ думаю, що партія “Наша Україна” є саме тією площадкою, яка здатна цю дискусію провести і знайти отой самий український баланс, баланс між цими двома напрямками – соціальний і ліберальний, щоб і розвиток був, і водночас ми мали високий розвиток соціального захисту.”\nЗа підсумками засідання президія Ради партії, зокрема, зобов’язала регіональні партійні організації стежити за тим, як створюються органами влади на місцях “єдині вікна” з реєстрації підприємців, та створити “гарячу лінію” для захисту прав підприємців від сваволі чиновників і бюрократичної тяганини.\nА уповноваженим представником партії з питань розвитку підприємництва обрано відому захисницю прав підприємців, народного депутата Ксенію Ляпіну.


Валентина Буренко, завідувач кафедри методики мов та літератури ІППО Київського університету імені Бориса Грінченка, кандидат педагогічних наук, доцент «Досвід можна придбати тільки з\n«Валентина Буренко, завідувач кафедри методики мов та літератури ІППО Київського університету імені Бориса Грінченка, кандидат педагогічних наук, доцент «Досвід можна придбати тільки з ...»\nЗ ДОСВІДУ ПОКРОКОВОГО НАВЧАННЯ ДОСЛІДНИЦЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ ЯК ВИДУ ДИСТАНЦІЙНОЇ РОБОТИ З ОБДАРОВАНИМИ ДІТЬМИ\n«Досвід можна придбати\nтільки з допомогою діяльності,\nа удосконалити з часом.»\nЗавдання розвитку обдарованості дитини, її пізнавальних та творчих здібностей нині є актуальними для системи українського освітнього простору.\nПід творчими здібностями розуміють сукупність психічних якостей індивіда, які у своїй єдності є запорукою успішного розв’язання ним творчих завдань.\nСвого часу ще Г. Сковорода стверджував, що немає неталановитих дітей, кожна дитина неповторна, по-своєму обдарована. Тому педагогам необхідно зуміти відкрити цю обдарованість, допомогти розвинути кожній дитині свої задатки. Шлях до вершини творчих здобутків завжди важкий і тернистий. Біографічні дані видатних людей переконливо свідчать про те, що їм були завжди притаманні віра у власні сили, вимогливість до себе і результатів своєї діяльності, активна життєва позиція, добре розвинуті спостережливість, уявлення, пам’ять; показниками їхнього мислення є швидкість, гнучкість, точність та оригінальність.\nНазвані вище якості не однаковою мірою і не в однаковому складі можуть бути притаманними тій чи тій творчій особистості. Зрештою ми виокремили лише позитивні якості, а творчі особи, як і всі інші, не позбавлені вад.\nЗагалом, вони досить суперечливі натури, яким властива безліч антагонічних, конкуруючих рис. Тому не дивно, що багато хто із вчителів вважає за краще мати справу з дітьми, у яких високий рівень аналітичних здібностей, а не високий творчий потенціал. Це тому, що з першими легше налагодити контакт, другі ж – все піддають сумніву, не сприймаючи нічого на віру. Залишаючись сам на сам з обдарованою дитиною, вчитель повинен бути порадником, другом, але ні в якому разі панівною фігурою. Не можна чинити тиск на дитину, засуджувати, нищівно критикувати її творчі спроби.\nКрім того, усіх дітей, у тому числі і обдарованих, необхідно навчати творчості, організовувати таку роботу з ними, яка б сприяла розкриттю, вираженню їхніх здібностей, створювати відповідні умови для розвитку їхнього творчого потенціалу та самоствердження. Умовно цей процес може здійснюватися на таких рівнях:\nрозвиток загальної пізнавальної діяльності;\nіндивідуальна та групова позаурочна робота;\nЦі рівні перебувають у тісному взаємозв'язку. Їхня інтеграція дозволяє зробити освіту не академічною, а цікавою, корисною, такою, що розкриває здібності дитини і допомагає їхньому розвитку.\nЗагальновідомо, що коли від дитини одразу вимагають творчості, а не готують до неї, не навчають її покроково і цілісно, то вона скоріш за все вдасться до імітації, так званої «фальшивої» творчості.\nІснує безліч методів, прийомів, форм, технологій розвитку творчого потенціалу дитини, її обдарованості. Ми зупинимося на організації дистанційного навчання дослідницької діяльності школярів, як дієвого засобу розкриття її здібностей та талантів.\nНаукові дослідження та практичний досвід переконливо доводять, що участь обдарованої дитини, як і всіх інших, у дослідницький роботі сприяє формуванню творчих якостей особистості, підвищує рівень самостійності, винахідливої активності, майстерності школярів. Дитина із об'єкту діяльності перетворюється у суб’єкт, якому дозволяється творити, породжуючи щось нове, невідоме раніш. А це саме те, без чого обдарована, творча дитина не може повноцінно існувати, що повною мірою розвиває її особистість та індивідуальність. Діти завжди з цікавістю та ентузіазмом беруться до виконання найскладніших досліджень, проектів і доволі часто знаходять оригінальні способи їхнього вирішення.\nСаме така діяльність дозволяє цілеспрямовано розвивати і удосконалювати творчий потенціал учнів, сприяє засвоєнню, накопиченню, застосуванню та перетворенню власного суб'єктного досвіду, який своєю чергою виявляється в особистісному, ціннісному ставленні до дослідницької, інтелектуальної, творчої діяльності (до мети, змісту інформації, до процесу і результатів власної діяльності) і допомагає яскравішому виявленню та розвитку творчих здібностей.\nАле чи все так добре у нас із станом дослідницької діяльності школярів на сучасному етапі? Відповідь однозначна – ні. На жаль, доволі часто діти залучаються до досліджень з примусу, вони часто не знають ні структури, ні вимог, ні етапів роботи над певним дослідженням.\nНасамперед, нам необхідно зацікавити дитину дослідницькою, проектною, творчою діяльністю. Яким чином це можна зробити?\nПередусім, це власний приклад активної дослідницької діяльності, постійного переборювання різних шаблонів та звичок, які виникли давно і вимагають, як застарілі, кардинальних змін. Крім цього, це схвалення, оцінка творчого продукту дитини висококласним професіоналом, рейтинг, різноманітні нагороди, публікація робіт, упровадження практичних проектів тощо. Це також і набуття необхідних знань і навичок у здійсненні досліджень, які, безперечно, стануть у нагоді при подальшому навчанні у ВНЗ та професіональній діяльності.\nЯкі можуть бути причини та наслідки небажання (невміння) вчителя серйозно навчити дитину дослідженням?\nПочнемо з того, що справді нелегко здійснити і оформити самостійне дослідження. Для цього необхідно немало знати і докласти чимало зусиль. Це ще більш складно, якщо дитину не вчили і не навчили, як потрібно проводити дослідження.\nКатастрофічний дефіцит часу (але хто нині не поспішає?)\nБажання якнайшвидше отримати високий бал, чи похвалу.\nСкладність перевірки оригінальності досліджень учителями (інколи їхня неприциповість у ході такої перевірки).\nЯкі ж шляхи вирішення цих проблем?\nНасамперед, необхідно навчити працювати з науковими джерелами. Діти не мають належного досвіду знайомства та опрацювання наукової літератури: конспектування, планування, висунення і перевірки гіпотез, формулювання власних висновків і оформлення отриманих результатів.\nРетельно перевіряти самостійність та оригінальність досліджень. Якщо цього не буде, діти швидко звикають до обману та фальші і уявляють собі дослідницьку діяльність як цілком просту справу, а саме як суцільний плагіат. Для вирішення цього завдання необхідно:\nпопросити дитину детально описати джерела, якими вона користувалася;\nперевірити розуміння всіх термінів, посилань у тексті;\nставити різні запитання за змістом роботи, які дають змогу оцінити чи це власне, чи списане дослідження;\nвчити пошуку і розумному використанню наукової інформації через пошукові системи Інтернету, відкидаючи все словникове сміття.\nКрім використання сучасних ІКТ технологій для пошуку інформації їх необхідно застосовувати і у дистанційному навчанні (індивідуальні заняття, консультації, ділові ігри тощо) дослідницької діяльності. Дитина, яка матиме до них доступ, зможе розширити, поглибити свої знання про дослідження, відпрацювати певні навички, потренуватися тощо.\nДистанційно навчати дітей дослідницької діяльності краще покроково, враховуючи при цьому два основних аспекти творчої діяльності:\nдослідницька діяльність (як творчий вид пізнання);\nвласне творча діяльність (проектна, конструкторська, створення принципово нового творчого продукту).\nНеобхідно добитися того, щоб школярі оволоділи обома цими видами дослідницької діяльності. Для цього, наприклад, можна використовувати своєрідний дистанційний навчально-дослідницький практикум. Це своєрідні дослідницькі тренування, які тривають приблизно 10 – 15 хвилин, і які дитина може проводити у зручний для неї час і у зручному місці.\nМожна запропонувати таку програму тренувань:\nРозміщення завдань із відбору літератури для визначених тем досліджень.\nТворче читання наукової літератури. Розміщуються уривки із наукових джерел та їхній критичний аналіз. Пропонується подати власні варіанти інтерпретацій уривків, відмінні від авторських.\nДистанційні дискусії з недостатньо розроблених у науці тем (методику дистанційних дискусій див. посібник розділ 2 п. 3).\nРозміщення завдань із планування власного висловлювання, розміщення примірних планів таких висловлювань. Вправи на самостійне складання плану власного висловлювання з урахуванням посилань на опрацьовані джерела та на власні спостереження і висновки.\nПрактичні поради щодо конспектування наукових джерел, оформлення посилань на них. Тренувальні тексти із наукових статей.\nПрактикум і завдання щодо визначення мети, завдань і плану дослідження. Вправи з розробки, оцінки та захисту гіпотези дослідження.\nПрактичні поради щодо здійснення наукового опитування (бесіда, інтерв’ю, анкетування, тестування). Вправи на складання опитувальників та аналіз даних.\nПрактикум і завдання щодо здійснення наукового експерименту. Вправи на підготовку і планування експерименту, проведення мікроекспериментів, обробку та оцінку результів.\nПрактикум зі складання схем, таблиць, діаграм.\nПрактикум з ілюстрування наукових текстів. Вправи на використання рисунків, значків, символів, фотоматеріалів, відео-, аудіо-матеріалів.\nВиконання пробних цілісних дослідженнь. Розміщення тем та завдань цих досліджень.\nПрактикум з оформлення результатів дослідження. Поради, як писати вступ та висновки, як оформлювати титульний аркуш, заголовки, список літератури.\nПрактикум із підготовки наукових повідомлень з 1 – 2 джерел. Вправи та завдання на створення міні-реферату\nПрактичні поради щодо захисту дослідження. Вправи у правильному публічному мовленні, публічному опонуванні, аналізі, рецензуванні та дискусії.\nУчасть у запропонованому дистанційному навчанні дозволить краще підготуватися школяреві до виконання самостійних досліджень, створення різних проектів, написання наукових доповідей, рефератів та подальшого їхнього захисту.\n«СОГЛАСОВАНО Подольская Ирина Александровна завуч по УВР Бласбаев С.К. русского языка и литературы_ высшей категории второго уровня "_" 2017г. КГУ СОШ №4 г.Семей ВКО РК КРАТКОСРОЧНОЕ ПЛАНИРОВАНИЕ УРОКА РУССКОГО ЯЗЫКА В 8 классе "Б" 67-68/12 13 Знаки препинания при обособленных членах предложения...»\n«ПРИНЯТО "УТВЕРЖДАЮ" На Педагогическом совете Заведующий МБДОУ МБДОУ детского сада № 162 детского сада № 162 Протокол № 1 от 03.09.2014г. И.А. Каменская Приказ №-О от 03.09.2014г. Правила внутреннего распорядка обучающихсямуниципального бюджетного дошкольного образовательного учреждения детского сада...»\n«МБДОУ "Лямбирский детский сад №2 "Родничок" ПРОГРАММА "ИГРАЕМ В ТЕАТР" По формированию театрально-игровой деятельности дошкольников 5-6 летРазработала: воспитатель Шаброва О.А. ЦЕЛИ И ЗАДАЧИ...»\n«Летом большинство детей не посещают детский сад, и организация их питания ложится на плечи родителей. Режим питанияДетям необходимо 5-6 разовое питание:завтрак (из расчета 20% суточной калорийности рациона);второй завтрак (5%);4365625-635обед (35%)полдник (15%); Ужин (20%);второй ужин в виде дополнительного приема пищи пер...»\n«Конспект урока физики в 8 классе на тему "Последовательное соединение проводников" Учитель: Байкунов Валерий ШаймухановичМодульный урок в 8 классе. Последовательное соединение проводников. Учебник: Физика 8 кл. № УЭ...»\n«Ханты-Мансийский автономный округ – Югра Муниципальное образование город Нижневартовск Образовательная программа муниципального автономного образовательного учреждения дополнительного образования детей города Нижневартовска "Детская школа искусств...»\n«Фестиваль международных и всероссийских дистанционных конкурсов Таланты России" Конкурс “Педагогических работ”Методическая разработка на тему :"МУЗЫКАЛЬНЫЙ ФОЛЬКЛОР В НАЧАЛЬНОЙ ШКОЛЕ"Автор: учитель музыки МБОУ СОШ № 75 Куландина Наталия Александровна г. УльяновскСОДЕРЖАНИЕ 1. Введение. 2. Фольклор на уроках музыки. 3. Вокально-хоровая работа. 4. Разви...»\n«МБОУ СОШ П.НИВЕНСКОЕ БАГРАТИОНОВСКОГО РАЙОНАКАЛИНИНГРАДСКОЙ ОБЛАСТИ 238434,Калининградская область,Багратионовскийрайон,п.Нивенское,ул.Калининградская,д.1.тел: (8-401)56-55-3-48Разработка открытого урока английского языка в 6 классе на тему: “Еда” (урок повторения и обобщения)Провела урок: Аркаева Татьяна...»