Звіт голови районної ради про діяльність за період з листопада 2015 року по листопад 2016 року\nОржицька районна рада » Новини » Звіт голови районної ради про діяльність за період з листопада 2015 року по листопад 2016 року\nВідповідно до пункту 17 частини 6 статті 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», голова районної ради щорічно звітує перед радою про свою діяльність.\nНа початку звіту хочу подякувати депутатам, посадовим особам органів місцевого самоврядування району, керівникам підприємств, організацій і установ, всім тим, хто приклав своїх зусиль для забезпечення злагодженої роботи районної ради, підвищуючи тим самим авторитет органів місцевого самоврядування.\nРайонна рада працювала чітко дотримуючись повноважень та норм, що передбачені чинним законодавством та регламентом роботи районної ради.\nГоловним у діяльності ради, для мене, як голови ради були питання зростання ролі депутатів, сільських, селищних голів у процесах соціально-економічного розвитку району, формування і виконання районного бюджету, створення позитивних умов для ефективного функціонування підприємницького сектору, фінансування та забезпечення належної діяльності закладів освіти, охорони здоров’я, культури, підвищення ефективності використання майна спільної власності територіальних громад району. Те позитивне, що зроблено – це колективна праця депутатів, постійних комісій, Президії, сесій, виконавчого апарату.\nЗа звітний період районною радою було проведено 12 сесій, 4 з яких – позачергові, на них було розглянуто 224 питання,11 спільних засідань постійних комісій та Президії районної ради та стільки ж засідань окремих комісій районної ради, на яких попередньо розглядалися питання порядків денних сесій районної ради.\nГоловні питання – це Програма економічного і соціального розвитку району та затвердження і контроль за виконанням районного бюджету.\nВиходячи з цього я хотів би привернути увагу до двох, на мій погляд, важливих проблем.\nПо – перше. В районі прийнято і діє півсотні програм (безпосередньо депутатським корпусом районної ради підтримано 49 важливих цільових програм, з них 22 прийнято за період нинішнього скликання, а 27 продовжують свою дію), які дуже часто не підкріплені матеріальними ресурсами і немає надії, що вони будуть реалізовані, а ми продовжуємо їх множити. Чи потрібно це? Напевно ні.\nТому, в 2017 році пропоную райдержадміністрації переглянути їх кількість та чітко орієнтуватися в можливостях районного і місцевих бюджетів і узгоджувати до сесій районної ради позиції з місцевими радами, якщо мова йдеться про їх кошти.\nПо – друге. Ми повинні в наступному році звернути серйозну увагу на питаннях контролю за раніше прийнятими рішеннями, а не гнатися за кількістю питань, що внесені на розгляд сесій. На це мають бути спрямовані зусилля голів постійних комісій та виконавчого апарату ради.\nНа жаль, нині ми констатуємо факт, що інколи на сесії районної ради управліннями і відділами районної державної адміністрації виносяться питання, які не відносяться до компетенції сесії районної ради,а за законодавством мають вирішуватися виконавчими органами.\nЗ метою забезпечення ефективної роботи депутатського корпусу районної ради і структурних підрозділів райдержадміністрації пропонується значну частину цих питань вносити на розгляд окремих профільних постійних комісій районної ради. Це дасть можливість розвантажити пленарні засідання ради.\nШановні колеги! Шукаючи розв’язання гострих проблем, які порушують наші виборці за вашими пропозиціями районна рада за минулий рік прийняла рекордну кількість (14) Звернень до Президента, Верховної Ради, Кабінету Міністрів України, міністерств, відомств, обласної державної адміністрації.\nПрикро, що на більшість із них ми отримали фактично відписки.Це свідчить про те, що центральні органи влади не встигають вчасно реагувати на проблеми, які порушують люди і громади, що породжує недовіру до влади і створює соціальну напруженість, нарікання на нашу діяльність, бо ми є найбільш близькими до проблем наших виборців.\nНезважаючи на це, ми будемо продовжувати і в подальшому в такий спосіб привертати увагу керівників держави до проблем району і наших виборців.\nЗвертаю увагу районної державної адміністрації на необхідність відображення цих проблем у Програмах економічного і соціального розвитку району та пропозиціях для включення їх в обласні та державні програми.\nДеякі депутати активно користуються такою формою роботи,як депутатські запити до органів влади для розв’язання проблем виборців. У звітному році на сесіях проголосовано за 5 таких запитів (депутати Є. Лаврись, В. Бондар, В. Несен, А. Литвиненко, Ю. Шилов, Н. Павлюк).\nДо підготовки питань порядку денного пленарних засідань ради, рішень сесій залучалися працівники виконавчого апарату, депутати, фахівці та спеціалісти управлінь, відділів райдержадміністрації.\nВважаю, що маємо позитивні напрацювання в організації підготовки до сесій районної ради. Депутати завчасно отримують необхідні матеріали на свої електронні адреси в повному обсязі, що також забезпечує прозорість дій районної ради. На жаль, не всі депутати мають та дали нам адреси електронної пошти.\nДля допомоги депутатам і ефективного здійснення ними своїх депутатських повноважень виконавчим апаратом районної ради на офіційному сайті районної ради у звітному році підготовлені і розміщені всі необхідні закони та практичні рекомендації, які постійно оновлюються.\nНа пленарні засідання ради постійно запрошувались депутати обласної ради, керівники районних служб, начальники відділів та управлінь райдержадміністрації, селищні та сільські голови, представники засобів масової інформації. Це підвищувало відповідальність учасників пленарних засідань та надавало роботі сесій більш цілеспрямованого змісту, що дозволило прийняти виважені, конкретні рішення, сприяло відкритості та прозорості дій районної ради.\nШановні учасники роботи сесії! Протягом звітного періоду районною радою значна увага приділялася питанням управління та утримання об’єктів спільної комунальної власності територіальних громад району.\nЗдійснена робота у напрямку приведення майнових відносин у сфері комунального майна у відповідність до норм чинного законодавства, оформлення правовстановлюючих документів на об’єкти комунальної власності, призначення керівників. Прийнято у власність автомобіль для зміцнення матеріальної бази КП «Оржиця-водоканал». Побудовано паркан і доріжку біля адмінприміщення, виділено кошти на його ремонт.\nЗа минулий рік ми отримали 106,7 тис. грн., які поповнили районний бюджет.\nВважаю за необхідне поінформувати Вас про співпрацю з сільськими селищними радами. Завдяки такій співпраці громади починають розуміти, що, лише відкинувши суперечності і, об’єднавши зусилля навколо певного кола справ, можна досягнути результатів.\nЗазначу, що стан справ у місцевих радах поступово покращуються. Реконструюються та ремонтуються загальноосвітні та дошкільні заклади, медичні установи, оновлюється база сільських шкіл та ФАПів.\nЗвісно, зробити хочеться набагато більше, тому місцеві органи влади все активніше беруть участь у Програмах щодо реалізації проектів розвитку територіальних громад. На Оржиччині в 2016 році вже втілилися 4 мікропроекти ЄС/ПРОООН «Місцевий розвиток, орієнтований на громаду - ІІІ», один з яких – це покращення медичних послуг в лікарській амбулаторії загальної практики сімейної медицини села Вишневе, а саме здійснення капітального ремонту приміщення, та три, спрямовані на впровадження енергозберігаючих технологій. В Онішках та Сазонівці – проведено ремонт вуличного освітлення, а в Плехівський ЗОШ І-ІІ ступенів замінено вікна в місцевій школі.\nУже з наступного року розпочнеться реконструкція районного стадіону «Колос», на ремонт якого окрім коштів районного бюджету будуть залучені 500 тис. грн. з обласного.\nХотілося б висловити сьогодні подяку сільським, селищним головам тим, хто тривалий час успішно справляються з проблемами сьогодення Савинський, Зарізький, Круподеринський, Чевельчанський, Чутівський сільські голови Василь Граб, Володимир Тараненко, Валерій Житинський, Віра Шупортяк, Мирослав Боговик.\nНе менш результативно працюють на розбудову власних громад Оржицький селищний, Денисівський, Золотухинський, Куйишевський, Онішківський, Плехівський, Сазонівський, Черевківський, Лазірківський, Староіржавецький сільські голови Олена Сидоренко, Олександр Симчина, Сергій Несен, Валентина Гарбуз, Людмила Сазонюк, Сергій Таран, Валентина Чмихало, Ганна Кириленко, Олександр Ковальов, Микола Нестеренко.\nШановні депутати і запрошені! Сільські, селищні ради відіграють ключову роль у вирішенні питань місцевого значення. Вони шляхом передачі субвенції з місцевих бюджетів районному допомагають здійснювати виконання ряду програм. Зокрема, завдяки такій підтримці вдалося зберегти «Реєстраційну службу», яка тепер є комунальним підприємством районної ради та працюватиме для населення як райцентру, так і сіл та селищ району. Для наближення послуг до людей представники структури будуть здійснювати виїзні прийоми. Наше завдання спростити та наблизити послуги цих установ до населення.\nОкремо хочу сказати про участь команд депутатів різних рівнів, сільських, селищних голів та голови районної ради у обласних Спартакіадах. У нинішньому році, не порушуючи традицію попередніх років команда депутатів сільських, селищних та районної ради успішно виступила у змаганнях та перемогла в загальнокомандному заліку обласної Спартакіади, а колектив сільських, селищних голів Оржиччини став третім в загальнокомандному заліку серед інших колективів області.\nШановні колеги! Останні два роки – складні для українського народу. На Сході продовжуються бойові дії по захисту цілісності кордонів держави. На передовій Україну боронить Українська армія, а в тилу трудиться на її благо громада. Хочеться подякувати сільським, селищним головам за волонтерську роботу, а жителям територіальних громад – за небайдужість та щедрість.\nОсоблива подяка волонтерам села Воронинці на чолі з Іванною Верховською, настоятелю Свято-Преображенської церкви Київського Патріархату протоієрею отцю Віктору. Не можна не згадати приватних підприємців, що допомагають воронинцівським волонтерам продукцією. Це, зокрема, депутат обласної ради Микола Горб, який щотижнево забезпечує волонтерів молочною продукцією, керівник СФГ «Плехів-Агро» - Ірина Нестеренко, директор ТДВ «Оржицький завод «Радуга», депутат районної ради Олександр Лантух, керівник СФГ «Еліта», депутат районної ради Валентина Несен, виконуючий обов’язки керівника СТОВ «АФ «Дружба» Сергій Кривенко, керівник СТОВ «АФ «Оржицька» Валентин Несен, керівник МТФ ПП «Воронинці» Микола Бондаренко, керівник СФГ «Каміла» Іван Буць, керівник СФГ «Нове-2» Олексій Тараненко, ТОВ фірма «Астарта-Київ», приватні підприємці Олександр Лебідь, Тамара Ваніна та ін.\nІнформую про те, що за звітний період районною радою опрацьовано 411 вхідних документів та 294 вихідних, головою ради видано у міжсесійний період 54 розпорядження з основної діяльності та 73 розпорядження з кадрових питань, а також 22 спільних розпоряджень голови районної державної адміністрації та голови районної ради.\nВ районній раді налагоджена системна робота зі зверненнями громадян, створені належні умови для реалізації права громадян на письмові, електронні та усні звернення. Для цього відкрита та працює приймальня депутатів різних рівнів.\nМоя особиста робота із зверненнями громадян проявляється у двох формах: особистий прийом громадян головою районної ради та робота з письмовими зверненнями громадян.\nЗа звітний період до районної ради надійшло 45 звернень, у тому числі 17 письмових, побувало на особистому прийомі у голови районної ради 39 громадян.\nСлід відзначити, що найбільше громадян звернулось з питань працевлаштування, роботи шкільних та дошкільних навчальних закладів, автобусного сполучення, незадовільної роботи проводового радіомовлення.\nЗ метою інформування населення району про діяльність районної ради систематично проводилася спільна робота з районною газетою «Оржицькі вісті» та редакцією радіомовлення, у звітному періоді створений і активно діє офіційний веб-сайт районної ради. Сайт створено з метою реалізації політики відкритості та прозорості діяльності районної ради, відповідальності та звітності перед громадою, а також забезпечення права жителів району на одержання достовірної, об'єктивної і повної інформації щодо роботи органів і посадових осіб місцевого самоврядування.\nНа ньому ви знайдете все необхідне для роботи депутата, сільського, селищного голови, дізнаєтесь про новини і життя самоврядних органів.\nВ той же час змушений констатувати, що на сайт не надходить інформація про життя і діяльність місцевих рад, рідко використовують його можливості депутати районної і обласної рад для висвітлення своєї роботи. Сподіваюся, що ці проблеми ми знімемо у наступному році.\nШановні депутати! Насамкінець зазначу, що за звітний період районна рада проявила себе цілком зрілим, кваліфікованим і працездатним представницьким органом. Безперечно у нашій роботі є багато недоліків і прорахунків, але їх немає лише у тих, хто нічого не робить. Більшість щоденних поточних питань районна рада і голова намагаються вирішувати з керівництвом райдержадміністрації, її управліннями і відділами. Спільні дії працюють на результат.\nЗакликаю всіх і надалі трудитися з повною віддачею сил на благо територіальних громад району і бажаю, щоб справи кожного позитивно впливали на розбудову соціально-економічного добробуту району та зміцнювали впевненість людей у завтрашньому дні.\nДякую за увагу. Готовий дати відповіді на ваші запитання.\nРайонна рада прийняла рішення взяти звіт до відома.


Не платиш аліменти - підмітай вулиці - Новини Полтавщини\n11:30 27.11 612\nНе платиш аліменти - підмітай вулиці\nЯкщо сукупний розмір заборгованості з виплати аліментів перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, боржника за законом притягають до адміністративної відповідальності у вигляді суспільно корисних робіт.\nЯкщо сукупний розмір заборгованості з виплати аліментів перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, боржника притягатимуть до адміністративної відповідальності у вигляді суспільно корисних робіт.\nСуспільно корисні роботи призначаються в судовому порядку на строк від 120 до 360 годин і виконуються не більше восьми годин. Вид та перелік об’єктів оплачуваних робіт, на яких порушники повинні працювати, визначає відповідний орган місцевого самоврядування.\nУ разі злісного ухилення від виконання суспільно корисних робіт до боржника буде застосована кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до двох років.\n- На Полтавщині до виконання суспільно корисних робіт притягнуто 101 боржника, з яких 46 їх уже відпрацювали та сплатили майже 97 тисяч гривень аліментів, - сказав начальник Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Олег Тимченко.\nаліменти, діти, допомога, юстиція, закон, суспільство


На Полтавщину з перемогою повернулися учасники ХХІІІ Дефлімпійських ігор | Полтавська обласна рада\nНа Полтавщину з перемогою повернулися учасники ХХІІІ Дефлімпійських ігор\nВівторок, 01 серпня 2017, 14:31\n1 серпня полтавці зустріли спортсменів, які достойно представили Полтавщину на ХХІІІ Дефлімпійських іграх у Самсуні, виборовши 32 медалі.\nСпортсмени поклали квіти до пам’ятних стел учасникам Майдану та героям, загиблим у зоні АТО, та взяли участь в урочистому мітингу.\nОкрім рідних, колег та друзів, дефлімпійців привітали заступник голови облдержадміністрації, депутат обласної ради Роман Товстий та заступник голови обласної ради Анатолій Ханко.\nРоман Товстий, зокрема, висловив вдячність як спортсменам, так і їхнім батькам та тренерам. Адже, за його словами, досягти таких високих результатів (кожна п’ята нагорода, яку здобула збірна команда України, отримана полтавськими спортсменами) неможливо без спільної комплексної роботи багатьох людей, які забезпечували підготовку майбутніх дефлімпійських чемпіонів, а також підтримки влади. При цьому Роман Товстий наголосив, що обласна влада фінансово відзначить досягнення своїх дефлімпійців та запросив їх на зустріч із головою облдержадміністрації Валерієм Головком та головою обласної ради Олександром Біленьким.\nУ свою чергу, Анатолій Ханко, подякувавши спортсменам, запевнив, що обласна рада й надалі робитиме все для розвитку фізичної культури та спорту на Полтавщині, підтримки наших спортсменів, примноження їх успіхів.\nВід імені полтавських дефлімпійців виступила неодноразова дефлімпійська чемпіонка з карате Інна Мажара. «Ми дуже вдячні, що ви повірили в нас та нашу перемогу. Дякую всім, хто прийшов сьогодні, тим хто вірив у нас», – зазначила спортсменка.


КАТОЛИЦЬКІ ЄПИСКОПИ КОТ-Д’ІВУАРУ ПРОВЕЛИ ПЛЕНАРНЕ ЗАСІДАННЯ НА ТЕМУ: «СІМ’Я – ЦЕ МІСЦЕ ВИХОВАННЯ ДО ЖИТТЯ Й МИРУ» |\n← У Львові пройшла конференція на тему: «Педагогіка травми».\nВ Івано-Франківську пройшла перша зустріч благодійних організацій →\nКАТОЛИЦЬКІ ЄПИСКОПИ КОТ-Д’ІВУАРУ ПРОВЕЛИ ПЛЕНАРНЕ ЗАСІДАННЯ НА ТЕМУ: «СІМ’Я – ЦЕ МІСЦЕ ВИХОВАННЯ ДО ЖИТТЯ Й МИРУ»\nДата публікації 6 Квітня, 2016 | Автор admin\nЄпископська Конференція Кот-д'Івуару наголошує, що сім’я є наріжним каменем всієї людської спільноти, в якій здійснюються процеси соціалізації та цілісного формування особистості. Африканська традиція надає велику важливість сім’ї, але не бракує культурних, професійних, соціальних та економічних проблем, які загрожують родинам. Зокрема, йдеться про полігамію, примусовий шлюб, ритуальне жертви, родинні конфлікти, але також і про бідність, безробіття, відсутність житла. Всі ці фактори, – наголошують єпископи, – ведуть до розпаду сім’ї. Труднощі стосуються також і спадкових сварок та непорозумінь, нестримної гонки за грошима, якій сприяє матеріалістична ментальність можновладців.\nСім’я – це найперша школа безцінних чеснот. Тому єпископи Кот-д'Івуару закликають до бачення сім’ї, згідно з Божими задумом, «в якому родинна дійсність починається із сотворення чоловіка й жінки на образ Божий». Родина – це перша школа соціальних чеснот, яка виховує до життя, до миру й любові, пошани до ближніх і любові до Бога, прощення, милосердя, великодушності, працьовистості, ненасильства.


"Велике прибирання" узбережжя річки Тиса відбудеться на Виноградівщині (АНОНС) | Новини\nУ треті вихідні вересня мільйони волонтерів по всьому світу долучаються до глобального прибирання планети, щоб своїми діями не лише зменшити кількість сміття, але й показати приклад іншим, інформує прес-центр Закарпатської ОДА.\nЗа більш детальною інформацією звертатись за телефоном 063-651-83-51.\nДовідка: Міжнародний день чистих берегів був започаткований у 1986 році. Мета - привернути увагу до проблем засмічення відходами водних ресурсів, правильного поводження із відходами, дбайливого ставлення до довкілля та підвищення екологічної свідомості населення.\nЧитайте також: На Закарпатті небайдужі чистять річки від сміття\nЗакарпаття Тиса річка сміття міністр


Чому саме Макрон став президентом та чим це обернеться для України? |\nЧому саме Макрон став президентом та чим це обернеться для України?\nОднією з найважливіших подій минулої неділі стало оголошення попередніх результатів президентських виборів у Франції. 14 травня вже відбулась інавгурація новообраного президента Франції Емманюеля Макрона.\nПісля закриття виборчих дільниць були опубліковані попередні результати: Макрон отримав 65,5%, в той час як Ле Пен – 34,5%.\nЩо ж стало причиною такого розриву?\nПочинати, мабуть, потрібно з політичного курсу, який кожен з кандидатів обрав для себе впродовж своєї діяльності. Ле Пен вже на початку своєї політичної кар’єри приєдналась до юридичного відділу націоналістичної партії батька (в 2000 р.), і її політичні переконання не сильно змінились з того часу. Марін дещо змінила традиційні для «Національного фронту» радикальні погляди. Залишаючись прихильником світських цінностей у французькому суспільстві, «Національний фронт» став більш терпимо відноситись до мігрантів, і навіть толерантним до секс-меншин: тепер партія виступає тільки за заборону одностатевих шлюбів, без протидії відносинам. Організація пропагує себе як «партію для французів з будь-яким кольором шкіри». В 2014 Ле Пен стала членом парламенту Євросоюзу, а третина від всієї належної кількості місць для французької делегації посіли депутати «Національного фронту».\nМакрон почав свій шлях політика дещо пізніше, хоча перша партія до якої він входив була соціалістичною (з 2006 по 2009 роки). З 2012 по 2014 рр. працював у Єлисейському палаці при президенті Оланді, а з 2014 року Макрон був призначений міністром економіки, промисловості та цифрових справ у другому уряді Вальсу. 6 квітня 2016 року Макрон створив прогресивний рух «En marche» ( «Вперед»), яке він оголосив «ні правим, ні лівим», а у листопаді оголосив про свою участь в президентських виборах 2017 року і опублікував книгу-програму «Révolution» ( «Революція»), що відразу стала бестселером.\nДумки экспертів та аналітиків, які зазначені у цій статті, впродовж виборів спостерігались різні, тому хотілося б відзначити найбільш цікаві і ті, що виявились пророчими.\nКолумністка газети Libération Александра Шварцброд ще перед виборами писала: «Весь світ сміється над французькими політиками, адже останнім часом у всьому світі можна було побачити цілу купу примітних представників цієї братії», – додає вона. «З іншого боку, все це можна сприймати значно оптимістичніше: Франція саме в процесі прощання з поколінням зужитих політиків, вона на голому місці створює нову політичну етику. «Цей перехід може відбутися тільки болісно, адже він змушує розійтися з «кумирами», які вчепилися в посаду», – переконувала Шварцброд.\nФранцузький політолог і спеціаліст з Росії Сесіль Весьє напередодні виборчого процесу прогнозувала: «Марін Ле Пен з великою ймовірністю пройде до другого туру президентських виборів. Вона одноосібний лідер своєї політичної сили. За останні два роки НФ істотно набрав популярності, зміцнив своє представництво на місцях, вперше потрапив в Сенат Франції і переміг на виборах в Європарламент».\nЕксперти приватної американської аналітичної компанії Stratfor ще до виборів констатували: «Ле Пен налаштована надзвичайно критично щодо ЄС і хоче бачити Францію поза цим блоком для відновлення повного національного суверенітету. Фійон підтримує членство Франції в ЄС, але з певними змінами повноважень Брюсселю над Парижем. Макрон має федеративну позицію щодо ЄС і підтримує плани щодо загального бюджету Єврозони».\nВ цей же період, спільний директор міжнародних програм Центру Разумкова Михайло Пашков писав: «Те, що ці вибори можуть вплинути, скажімо так, на розстановку сил у «нормандському форматі», для нас це, безумовно, важливо. Тому нам потрібно бути готовими до різних варіантів розвитку подій. І не можна виключати в тому числі варіанти, який пов’язаний з Марін Ле Пен».\nНадія Коваль, аналітик Українського інституту майбутнього, під час першого туру виборів заявила: «У нас невеликий вибір — це пан Макрон. Решта кандидатів виступають за розвиток тісних стосунків із Росією, і всі три кандидати мають неприємні висловлювання про Україну».\nЖурналіст Наталя Геворкян в ефірі «Громадського» напередодні другого туру виборів прокоментувала: «так, російська аристократія підтримувала і батька Ле Пен, і вони напевно підтримували і Марін Ле Пен. Але коли я кажу «праві», я не маю на увазі утраправих. Коли я говорю «праві», я скоріше маю на увазі Фійона в даному випадку. І, наприклад, Макрона я теж не вважаю лівим. А ось тут теж є проблема, тому що ті російськомовні, які у Франції не підтримують Олланда, не підтримують лівих: вони вважають, що поява Макрона — це операція Олланда, що він все одно лівий, тому вони за Макрона не голосуватимуть.»\nНа думку оглядача Себастьяна Гобера, яку він висловив у проміжку між двома турами, Еммануель Макрон – безсумнівно проєвропейський політик, однак він досі чітко не висловився з багатьох гострих питань. «Якої саме Європи він хоче? В певний момент треба буде думати над новими відносинами з Росією, потрібно буде мати чітку позицію щодо українського питання. І він до цих пір не пояснив, якою буде його позиція. Що буде з євро? Також не дуже зрозуміла його позиція по боротьбі з тероризмом і безпеки. НФ набрав популярність на невдоволенні урядом і всієї політичною системою. Проблема у НФ лише в одному: з цією політичною силою ніхто не хоче йти на партнерство. НФ необхідно набрати для перемоги 50% голосів, що самим буде зробити дуже складно», – пояснював Себастьян.\nСтарший економіст ING в Бельгії Жульєн Монсо під час другого туру зазначив, що реакція ринків була сильною два тижні тому, в найближчі дні можливе деяке зміцнення курсу євро до долара. «Перемога Макрона вже запрайсована. Якщо подивитися на ціни 10-річних суверенних облігацій Франції, то вони вже повернулися до своїх нормальних рівнів», — сказав він.\nПолітолог Філіпп Брод з паризького Інституту політичних досліджень (Sciences Po) побоювався: «Спротив правих — найбільша загроза для Макрона», тоді як сильні ліві можуть ускладнити реалізацію планів президента щодо реформ через «некеровані Національні збори».\nВіце-голова консервативних «Республіканців» Лоран Вок’є після виборі звертає увагу на те, що багато французів віддали свої голоси за Макрона тільки щоб завадити Марін Ле Пен стати президентом: «Макрон — велетень на глиняних ногах, якого обрали без особливого захоплення». Тож лише парламентські вибори покажуть, наскільки великою є його підтримка.\nНа думку аналітика центру досліджень та комунікацій «Active Group» Віталія Шедловського, вибори у Франції потрібно розглядати аналізуючи минуле та діяльність основних претендентів. «Макрон був очевидно попереду. Ле Пен занадто різка у своїх поглядах, в той час як Макрон максимально обережний та стриманий. Для Ле Пен визначну роль зіграла Росія. Більшість виборців знають, що вона успадкувала погляди та партію свого батька. Та не всі знають, що Жан-Марі Ле Пен, її батько, був не лише досить прихильним до політики Кремля, але й близьким другом одіозного політика Володимира Жириновського, а Путін взагалі захоплювався Ле Пеном старшим за його політичну стійкість. Можливо через це Марін відвідувала Росію щонайменше 4 рази, і отримувала фінансову допомогу для виборчих кампаній 2012 та 2014 років», – додає Віталій Шедловський.\nАналітик також пояснив, що у ЗМІ неодноразово з’являлась інформація, що лідер Національного фронту в цих поїздках серед іншого вирішує фінансові питання. 3 травня видання Mediapart опублікувало докази, у яких говорилось, що Ле Пен отримала 9 мільйонів євро в одному з російських банків за підтримку політики Кремля в Україні. Також журналісти з’ясували, що співробітники Організації Договору про колективну безпеку (штаб якої в Москві) писали тексти для публічних виступів Ле Пе.\nЩе одним фактором, на думку Віталія Шедловського, стала велика кількість скандалів і обвинувачень у бік Марін Ле Пен. Її звинуватили в незаконній витраті коштів Європарламенту, через що від політика вимагають повернути суму приблизно в 300 тисяч євро. Не так давно розпочався ще один скандал — про створення фіктивних місць в одному з регіональних апаратів «Нацфронту». Французькі прокурори вимагають позбавити Марін Ле Пен недоторканності як депутата Європарламенту, завдяки якій вона не з’являється на допити. Збільшити популярність Національного Фронту могли б лише надзвичайно сприятливі випадки, наприклад масштабні теракти, чи гучні скандали її політичних опонентів, але таких радикальних подій не сталось.\nМакрону, на відміну від основних конкурентів Фійона і Ле Пен, вдалось не стати фігурантом жодного серйозного скандалу чи розслідування. Мало хто знає про факт, що він має досить тісні зв’язки з впливовим фінансовим будинком Ротшильдів, який вже давно відомий як «президентський банк». Ротшильди допомогли становленню не одного політичного проекту (Жорж Помпіду, Ніколя Саркозі, Франсуа Оланд), а сам Емманюель всього за 2 роки зі звичайного аналітика піднявся до посади керуючого директора в їх банку. Назвати його проросійським буде нелогічним. Ставлення Макрона до Росії остаточно з’ясувалось у лютому, коли на сайті телерадіокомпанії BFMTV з’явився матеріал «Чи намагається Росія зіпсувати життя Еммануелю Макрона?». У ньому йшлося про те, що російське інформагентство Sputnik цілеспрямовано публікувало матеріали, що дискредитували інтереси політика і називали його лобістом американських банків у Франції. Тоді ж Макрон заявив, що російські хакери намагаються нашкодити «Вперед!» і підкреслив, що за хвилею спроб зламати інфраструктуру штабу Макрона стоять «сайти, підтримувані російським урядом». Наймсаштабніша з цих атак сталась за день до другого туру виборів, але все ж не змогла достатньо скомпрометувати Макрона.\nЦі спроби, до речі, дуже схожі з тими, що відбувались під час президентських виборів США. Це нині підтверджує видання The Guardian, що опублікувало статтю “Кібератаку на передвиборний штаб президента Макрона і колишнього кандидата в президенти США Хілларі Клінтон здійснили одні й ті ж російські хакери».\n«Очевидним стає наступне: вибори у Франції були протистоянням кремлівських лобістів проти європейської аристократії. Громадяни Франції все ж зуміли зберегти у своїй країні вигідний інвестиційний клімат і проєвропейський політичний курс, хоча не лише російські сили намагались завадити виборчому процесу (наприклад італійська партія «Ліга Сходу», що проводила проросійську політику). Звичайно, важко сказати наперед, що з передвиборчих обіцянок Макрон виконає і як сприйматиме Україну на посаді президента, але все ж його кандидатура є досить розумною і, нажаль, єдиною альтернативою серед всіх представлених претендентів», – додає Віталій Шедловський.\nTags: Выборы, Государство, Гражданское общество, исследование, Общественность, общество


Депутата Київради підозрюють в земельній афері: деталі від НАБУ - новости Украины, Політика - LIGA.net\nСергій Кримчак (фото - facebook.com/krymchak.sergiy)\nНаціональне антикорупційне бюро підтвердило інформацію про затримання в середу, 13 вересня, депутата Київради і його передбачуваного спільника і розповіло про схему привласнення столичної землі, в якій підозрюють чиновника. Відповідне повідомлення опубліковано на сайті НАБУ.\nЗатриманих підозрюють по ст. 191 (привласнення майна шляхом зловживання службовим становищем) та 209 КК (легалізація доходів, отриманих злочинним шляхом).\nПрізвище депутата правоохоронці не називають, однак, судячи з повідомлень ЗМІ, йдеться про Сергія Кримчака, члена фракції Єдність в Київраді.\nЗатримання Кримчака детективами НАБУ (фото - facebook.com/nabu.gov.ua)\nЗа версією слідства, затриманий в 2010-2011 роках, будучи секретарем комісії міськради з питань земельних відносин та маючи інформацію про комунальні земельні ділянки в столиці, нібито організував злочинну схему заволодіння трьома з них - в Шевченківському районі Києва - загальною вартістю понад 3,5 млн грн.\nЯк відзначають в НАБУ, підозрюваний заволодів ділянками за допомогою родича. Присвоєні земельні площі чиновник легалізував, внісши їх до статутного фонду заснованого ймовірним спільником суспільства, додали у відомстві.\nІнфографіка: nabu.gov.ua (натисніть для збільшення)\nСлідчі дії НАБУ і САП в даному провадженні тривають.\nУ бюро також відзначили, що розслідування наведених фактів було розпочато у вересні 2016 року.\nЧитайте також: У квартирі депутата від Батьківщини пройшов обшук\nУ липні 2017 року суд визнав незаконність відведення і передачі Київрадою земель Жукова острова вартістю понад 1,4 млрд грн.


Служба безпеки України цього року попередила 12 провокацій, які готувалися на Закарпатті та стосувались розпалювання ненависті на національному ґрунті. За даними спецслужби, до їх вчинення причетна російська ФСБ, яка до своїх спецоперацій залучала громадян Євросоюзу.\n05.03.2018 | 10:53\nСкладається враження, що у дестабілізаційних діях Росії в Україні зацікавлена і Угорщина, урядовці якої все частіше роблять необґрунтовані заяви у бік України. До прикладу, у тому, що в Ужгороді громадяни Польщі підпалили угорський культурний центр, Угорщина звинуватила «українських екстремістів та радикалів». А скасування Конституційним судом мовного закону Ківалова-Колесніченка МЗС Угорщини назвало «брутальною атакою проти національних меншин».\nЧи Угорщина є зацікавленою в дестабілізації ситуації в Україні? Чим може закінчитись політика української влади на Закарпатті? Про це «Вголос» запитував у почесного голови правління Об'єднання ветеранів розвідки України, генерал-лейтенанта Олександра Скіпальського, військового експерта Олега Жданова, міжнародного експерта Юрія Олійника та дипломата Олега Бєлоколоса.\nЧи зацікавлена Угорщина в дестабілізації ситуації в Україні?\nПід впливом сусідніх держав на території Західної України дійсно розпочались певні антиукраїнські дії, які наша влада чомусь не помічає. Внаслідок чого нагнітається ситуація в Україні. Так склалося, що в України є конфлікт тільки з тими країнами, в яких панує євроскептицизм, шовінізм та де зростають впливи Росії. А тому антиукраїнські заяви – це, звичайно ж, вигідно РФ.\nЗаявами проти України угорці підігрують імперським амбіціями деяких маргіналів, які марять про відновлення імперії, що, як на мене, є нездійсненним. Україна ж на сьогоднішній день не може дати угорцям серйозну відповідь, а тому її і у подальшому будуть утискати.\n«На Заході України відкривається другий фронт»\nВсе складається так, що на Заході буквально відкривається другий фронт. Польща має претензії до України. Угорщина теж займається тим, що звинувачує усіх довкола у тому, що після Першої світової війни вона залишилась без загарбаних раніше територій, і намагається підтримувати зв'язок з ними. І як ми вже знаємо, до провокацій на території Закарпаття причетні і російські спецслужби, зацікавлені у розпалюванні на території конфліктів з нашими західними країнами-сусідами. Проте, говорячи про російські спецслужби, не варто недооцінювати угорських та польських шовіністів, які багато чого роблять, щоб зіпсувати стосунки між Україною, Угорщиною і Польщею.\nЧи достатньо, на ваш погляд, робить місцева влада, щоб унеможливити провокації у Західній Україні?\nНа жаль, ми спостерігаємо за пасивною діяльністю місцевої влади на території Західної України. Варто пригадати, як минулоріч у Львові Андрій Садовий біг на зустріч із тодішнім міністром МЗС Польщі Ващиковським, який перед тим відмовився увійти у Музей тоталітарних режимів «Тюрма на Лонцького». А голова Закарпатської ОДА Геннадій Москаль теж не бачить проблем у тому, що на державних установах розвішують прапори іноземних держав. У нас усі провокації, які підливають масла у вогонь, відбуваються з мовчазної згоди місцевої влади.\n«У нашій розвідці й досі працюють люди, які встановлювали дружні стосунки з РФ»\nА як ви оцінюєте роботу українських спецслужб, які мають протидіяти провокаціям на Закарпатті? Що можна було б зробити ще?\nДля початку, варто було уже проводити роз'яснювальну роботу серед суспільства. Бо випадок підпалу угорського культурного центру в Ужгороді, який вчинили лише з третього разу, свідчить про недостатню охорону цього об'єкту. Можна ж було щонайменше рекомендувати угорцям поставити на будівлі, в якій вони знаходяться, камери спостереження чи встановити цілодобову охорону. Адже загроза була прогнозованою. Натомість те, що вже втретє вчиняються підпали цього центру, свідчить про низький професіоналізм органів правопорядку, тобто МВС, яке не може розкрити жодного злочину.\nА тому варто підвищувати професіоналізм наших правоохоронних органів, зміцнити розвідувальні структури, які мають діяти на упередження. У розвідувальних українських структурах, особливо у центральному органі, має бути призначено дипломата, який повинен адаптуватися і вивчити те, чим займається розвідка. Бо, на жаль, у нашій розвідці й досі працюють люди, які підтримували «деркачівщину» та встановлюють дружні російські стосунки. І з цим у розвідці теж потрібно щось робити.\nІснує агентурна мережа – і для цього СБУ повинна проводити профілактичні дії, що стосуються активізації радикально та антиукраїнськи налаштованих елементів всередині країни. Щодо діяльності таких людей поза межами України, то тут має працювати Служба зовнішньої розвідки, яка повинна співпрацювати із спецслужбами Польщі, Угорщини, Румунії та виконувати свою роботу. Але питання у тому, чи здатні СБУ та СЗР сьогодні до проведення таких заходів. Результати їхньої роботи показують, що їм важко цим займатись. І знову ж таки – результати діяльності як Служби безпеки, так і Служби зовнішньої розвідки, на сьогодні мають бути кращими.\nАле у цьому є не лише їхнє недопрацювання. Бо знову ж таки, головним аргументом у цьому всьому є те, що Україна офіційно – країна, яка не воює. У нас є мирний план, нібито немає війни. І це найстрашніше, бо свідчить про те, що немає політичної волі, щоб займатись безпекою України на західному кордоні.\nЗ цими країнами – Угорщиною та Польщею, звісно ж, не потрібно псувати стосунків, їм потрібно пояснити, що якщо Росія переможе Україну і їхні танки будуть у Львові та Луцьку, то вони тут не зупиняться, а підуть на Варшаву та Будапешт. А з іншої точки зору, вражає недостатня професійність українських спецслужб, які недостатньо потужні та, можливо, їх не фінансують у повній мірі. Але на дії агентів не лише російських, а й інших спецслужб, які орудують на нашій території, потрібно адекватно реагувати. І не робити проблем там, де її немає. Адже в Україні не утискують нацменшин – вони мають більші права, ніж українці.\nУгорський центр в Ужгороді підпалили поляки. Про що це свідчить?\nТе, що угорський культурний центр в Ужгороді підпалили поляки, свідчить про терплячість і толерантність українців до нацменшин. Це означає, що серед місцевого населення не знайшлось настільки обурених діями Угорщини українців, які були б готові підпалити цей культурний центр. А тому для цього за гроші купили поляків. Їм пояснили, що це чужа країна, ймовірно, багато заплатили, а при цьому у них є можливість просто перетнути кордон, повернутися додому і бути непокараними.\nІмперські апетити Угорщини\nУгорщина готова йти на військові сутички? Які можливі наслідки із цього конфлікту для України?\nЯ не думаю, що Угорщина зараз готова йти на військові сутички з Україною. Адже Угорщина – це країна-член Європейського союзу та НАТО. І, відповідно до міжнародних договорів, вона не може йти на загострення військового конфлікту, бо будуть наслідки. Але, як ми бачимо, Угорщина перешкоджає в євроінтеграційних прагненнях України, дестабілізує ситуацію на Закарпатті. Все це – як російський слід, так і відверта позиція угорської влади, відбувається для того, щоб в час, коли Україна перебуває у складній ситуації, виторгувати для себе якомога більше, отримати якісь преференції і дивіденди. Угорщина, поки Україна воює із Росією, закріплюватиме свої позиції на Закарпатті.\nЯкий сценарій розвитку подій на Закарпатті ви прогнозуєте?\nПровокації на українському західному кордоні триватимуть і в подальшому. Що ближче до наших виборів – то частішими і серйознішими будуть провокації на ґрунті прав нацменшин. Антиукраїнські радикали з нашої країни чи маргінали із сусідніх країн, які використовує Російська Федерація, тиснутимуть на керівництво країни у питаннях, що стосуються нацменшин. На території Західної України розвиватимуться сепаратистські рухи. Що стосується протидії їм, то тут потрібна цілеспрямована державна політика щодо проведення заходів, як спецслужбами, так і місцевою владою. Насправді у цій ситуації багато чого залежить від місцевих, які настрої будуть у них, що говоритиме їм влада, які погляди формуватиме. Ось це важливо, оскільки може вийти, як в Луганську та Донецьку, коли «республіки» створили люди, привезені із Ростова, та десяток місцевих маргіналів.\n«На території Західної України розвиватимуться сепаратистські рухи»\nУгорці добиватимуться, щоб їхня нацменшина мала автономію у складі України. Але про це не може бути й мови. Україна постійно йде на поступки Угорщині, але ці поступки ніяким чином не цінуються, а навпаки – на них реагують, як на привід вимагати більшого. Метою цих провокаторів є розпалювання та нагнітання ситуації і аж до такої собі Антитерористичної операції на території Західної України. Тобто, якщо українське суспільство, українська влада не зупинятиме цього, то ці провокації триватимуть далі. Якщо Україна покаже, що вона сильна і здатна адекватно відповісти, – провокації припиняться.\nТеги:дестабілізація, російська агресія, Угорщина\nСурков пішов ва-банк: посилає на Донбас кадировців для «конкуренції» з ФСБ\n12.09.2018 | 09:36


Геращенко прокоментувала заяву Кремля щодо помилування Сенцова - ZAXID.NET\nСуспільство — Андрій Стець, 19 червня 20180\nУкраїнського омбудсмена вдруге не пустили до Сенцова ZAXID.NET\nУв’язнений в РФ український режисер Олег Сенцов не звертатиметься з проханням про помилування до російського президента Володимира Путіна, як було раніше запропоновано прес-секретарем Путіна Дмитром Пєсковим. Про це написала у Facebook перша заступниця голови ВР Ірина Геращенко.\n«Прес-секретар Путіна Дмитро Пєсков заявляє, що Олег Сенцов «має сам подбати про своє помилування», натякаючи, що Олег має звернулися до російського президента з таким проханням. Очевидно, що Олег Сенцов не буде звертатися до Путіна, на це російська влада й розраховує», – написала Геращенко.\nВона нагадала, що для помилування в свій час Надії Савченко до Путіна формально звернулися родичі загиблих російських журналістів, й він помилував. В той же час звернення самої Савченко не вимагали.\n«А чому б самому Пєскову чи омбудсвумен Москальковій не звернутися до Путіна з проханням про помилування Сенцова? Чому Надію можна було помилувати без особистого звернення , а Олега – ні», – наголосила нардеп.\nКрім того, Геращенко висловила обурення зривом домовленостей про відвіданням українською омбудсвумен Людмилою Денисовою українських заручників.\nПеребуваючи в колонії, Сенцов понад два місяці тому почав голодування з вимогою звільнити усіх політв’язнів Кремля. Голодування триває досі.


Щоб довго жити, треба багато ходити! |\nВи тут: ГоловнаЩоб довго жити, треба багато ходити! |\nЩоб довго жити, треба багато ходити!\nЛюдина, сидячи на одному місці, укорочує собі життя. British Medical Journal опублікував результати дослідження, згідно з яким люди, що проводять в положенні сидячи менше трьох годин щоденно, живуть в середньому на два роки більше інших!\nА РІА “Новини” повідомило, що, обмеживши час перегляду телепередач до пари годин щоденно, до тривалості свого життя можна додати 1,4 року. Це дослідження, засноване на статистичних даних з 2005 по 2009 рік, охопило близько 170 тисяч людей.\nФахівці проаналізували інформацію й вичислили індекс, що показує ризик смерті, пов’язаний з сидячим проведенням часу. Показник смертності від довгого сидіння склав 27%, а від любові до телевізора – 19%!\nВиходить, якщо проводити менше трьох годин щоденно в сидячому положенні, то можна збільшити тривалість свого життя в середньому на два роки, а якщо приділяти перегляду телепередач не більше двох годин щодня – на 1,4 року!\nЦі виводи підкріплені численними дослідженнями, що довели позитивний ефект активного стилю життя.


Повернись живим – The Ukrainians Повернись живим – The Ukrainians\nВід допису у фейсбуці до найбільшого в Україні фонду допомоги армії. За майже сім років роботи у «Повернись живим» зібрали для війська понад 170 мільйонів гривень, розвинулись в організацію зі власним медіа та аналітичним центром, отримали майже три мільйони підписників у фейсбуці, почали системно впливати на сектор національної безпеки та оборони і, зрештою, поставили собі за мету — зробити благодійність в Україні нормою.\nНавесні минулого року Віталій Дейнега, один із засновників «Повернись живим», передав управління організацією ексміністерці у справах ветеранів Оксані Коляді, проте вона залишила посаду й восени виконувачем обов’язків директора фонду став ветеран російсько-української війни 29-річний морпіх Тарас Чмут.\nВ інтерв’ю The Ukrainians він розповідає про те, як волонтерство трансформувалось в Україні у професійну благодійність, чому будь-яка праця має оплачуватись і чому важливо підтримувати моду на допомогу іншим.\n[«Лідери української благодійності» — спільний спецпроєкт The Ukrainians та Zagoriy Foundation про організації та ініціативи, які задають вектор розвитку індустрії благодійності в Україні. Разом ми познайомимо вас з українцями та українками, які вже сьогодні змінюють нашу країну своїми діями та вчинками. Розповімо про людей, які надихають допомагати іншим без жалості у серці, а з любов’ю.]\nПісля Революції Гідності і з початком війни на Донбасі в Україні з’явився й розвинувся феномен — волонтерство. Об’єднані спільним горем, ми навчилися допомагати одне одному у масштабах країни, навчилися бачити й відчувати глибше. Що для вас є благодійністю?\nБлагодійність у моєму розумінні — це коли людина віддає частину себе або чогось свого заради вищої мети. І мова тут не обов’язково про гроші. Це також, наприклад, про час, роботу руками, інтелектуальний внесок. Ключове у благодійності — робити щось не для власної вигоди, не для того, щоб стати відомим, побудувати кар’єру чи отримати ще якісь бонуси. Благодійність — це щире бажання зробити світ кращим і добрішим.\n«Повернись живим» робить світ кращим і добрішим?\nПопри те, що фонд народжений війною, так, ми робимо світ і кращим, і добрішим. «Повернись живим» і зараз збирає кошти для допомоги українській армії, але в нас є і гуманітарні проєкти — хоч це й відлуння бойових дій, але вони не пов’язані з використанням військових технічних засобів, як-то тепловізори та приціли.\nМаємо, наприклад, ветеранський відділ, який, зокрема, займається реабілітацією ветеранів через спорт та пропонує колишнім військовим повертатись у мирне життя, відкриваючи власну справу. Чи це добро? Чи робить це наш світ і саму Україну кращими? Так, безумовно.\nІз чого починався фонд? І як стався перехід від волонтерства до, якщо так можна сказати, професійної благодійності з акумуляцією десятків мільйонів гривень?\nУ травні 2014-го Віталій Дейнега написав у фейсбуці, що передає на допомогу війську 1000 доларів і закликає всіх охочих підтримати його та долучитися самим. З’явилися перші небайдужі, за ними пішли інші. Зрештою утворилася спільнота людей, об’єднаних спільною метою — вплинути на хід війни. Окрім Віталія Дейнеги, засновниками фонду також є Вікторія Стократюк і Ольга Решетилова.\nСпочатку всі вони намагалися поєднувати допомогу війську зі своїми основними роботами, але з часом стало ясно, що це неможливо. Збір коштів, їхній розподіл, здійснення закупівель, ведення відкритої онлайн-звітності, яка, до речі, з’явилася практично одразу, і власне передача допомоги безпосередньо на фронт — усе це забирало дуже багато часу. Зрештою всі троє вирішили зробити «Повернись живим» своїм основним місцем зайнятості.\nЗ’явилися перші небайдужі, за ними пішли інші. Зрештою утворилася спільнота людей, об’єднаних спільною метою — вплинути на хід війни\nТоді ж виникла потреба стати саме благодійною організацією, а не просто волонтерами, які віддають власні кошти та акумулюють кошти інших людей?\nІ так, і ні. Засновники фонду практично відразу підійшли до справи системно: крім відкритої онлайн-звітності, про яку я вже згадував і де зараз можна побачити, скільки коштів надійшло і скільки було витрачено, організація майже від початку визначилася з власною спеціалізацією. Певно, це вже була, як ви сказали, професійна благодійність.\nСпочатку були спроби закуповувати й передавати, наприклад, бронежилети. Але потім, після численних розмов із самими військовими, стало зрозуміло, що насправді на передовій потрібні тепловізори, приціли та денна оптика. Один тепловізор коштує, умовно, як 10 бронежилетів, але він може врятувати життя десяткам бійців, бо ж зупинить кулю ще до того, як ворог встигне натиснути на гачок.\nВ одному з наших роликів на підтримку війська був заклик: «Армії потрібні очі». І це, кажу зараз як колишній військовий, чиста правда. З тепловізором у руках, коли навіть уночі бачиш усі пересування поблизу себе на сотні метрів, ти й твої побратими більш захищені, ніж коли ви просто у бронежилетах.\nТака спеціалізація, з одного боку, відкинула частину людей, які або не розуміли і не хотіли розбиратися, навіщо ж потрібні ті тепловізори, а з іншого, подарувала фонду велику кількість прихильників — людей, які від самого початку і до сьогодні є нашими спонсорами.\nРазом з усвідомленням, що фонд буде основним місцем зайнятості, у 2014-му прийшло розуміння, що це вже годі робити безкоштовно. Ти віддаєш усі сили 24/7, а базові потреби, як, наприклад, купівля їжі та оплата комунальних послуг, залишаються. Власне, так у «Повернись живим» з’явився зарплатний фонд, який по сьогодні є повністю відокремленим від загальних зборів на допомогу війську.\nЯкщо деталізувати, то зарплатний фонд став можливим завдяки особистим розмовам зі спонсорами, які передавали кошти на військо. Засновники фонду зустрічалися з ними та пояснювали важливість інституційних витрат.\nЯкщо не помиляюсь, у «Повернись живим» одразу ж публічно заявили, що їхні працівники будуть отримувати зарплату. І це викликало чимале обговорення, правда?\nТак, справді далеко не всі з тієї ж волонтерської тусовки зрозуміли, навіщо потрібен зарплатний фонд. Мені б не хотілося давати оцінку висловлюванням шестирічної давнини, але скажу, що те нерозуміння окремих людей жодним чином не вплинуло на репутацію фонду: нам довіряли, довіряють і, впевнений, будуть довіряти надалі.\nСказати, що людям, які весь свій час віддають на допомогу армії, потрібно, умовно, мати на проїзд, — чесно і нормально. І це 100% було правильним рішенням. Ми не пішли шляхом, коли благодійна організація отримує відсоток із загальних зборів. Фонд вирішив створити окремий зарплатний фонд, не пов’язаний зі зборами для війська. І саме це, у тому числі, дозволило «Повернись живим» стати чималою та успішною організацією. Поки більшість інших подібних структур або закрилися, або працюють у скороченому режимі, ми щороку розвиваємося та розширюємося.\nМені також видається, що рішення, ухвалене засновниками фонду ще у 2014-му, було і є доцільним. Але чи правильно називати працівників «Повернись живим» волонтерами, якщо вони отримують зарплати?\nМи прагнемо, щоб усіх працівників фонду називали саме працівниками фонду, а не волонтерами. Хтось із нас може безкоштовно допомагати, наприклад, у військовому шпиталі, і тоді, так, це — волонтерство. Але всі, хто працюють у «Повернись живим» та отримують зарплатню, є працівниками, а не волонтерами фонду.\nХоча, справедливості заради, скажу також, що наші зарплати не є на 100% ринковими. Зараз вони піднялися навіть, як порівняти з літом цього року, але все ще не є справедливими у співвідношенні з обсягом роботи, яку виконує кожен із нашої команди.\nСкільки людей у команді «Повернись живим»?\nЗараз у фонді 24 співробітники.\nХто ці люди? Хто сьогодні є командою найбільшого в Україні фонду допомоги армії? І як ви знаходите працівників?\nКоманда фонду дуже різна. Але тут, найперше, немає чужих. Вся команда «Повернись живим» об’єднана спільними цінностями. Половина з нас — це учасники російсько-української війни різних років, різних посад, від офіцерів до солдатів, від кадрових військових та мобілізованих до представників добровольчих формувань. У нас є люди, для яких ця війна є особистою і несе особисту травму. Це і ті, чиї домівки лишилися на окупованих територіях, і ті, хто втратив на сході близьких. Є оверкваліфіковані люди, які могли б працювати і, власне, раніше працювали в якихось крутих компаніях. Але зараз вони тут, бо знають, як сильно тут потрібні.\nПоловина з нас — це учасники російсько-української війни різних років, різних посад\nУ нас досить вимогливий підхід до відбору команди — наприклад, на фінальному етапі співбесіди, а їх може бути три-чотири з різними людьми, всі проходять поліграф, або детектор брехні. У майбутньому така перевірка буде регулярною. З наступного року я та керівники відділів будемо проходити поліграф щороку, всі інші працівники — раз на півтора-два роки.\n«Повернись живим» — уже давно більше ніж просто благодійність — маєте, зокрема, власне медіа та аналітичний відділ. Якою є структура організації?\nФонд має п’ять основних напрямів роботи. Військовий відділ займається безпосередньо роботою з військом, забезпеченням і контролем матеріально-технічної допомоги, яку передає фонд. Також сюди входять інструктори, які готують військових як у зоні ООС, так і на полігонах та у навчальних центрах. Інструктори у нас із снайпінгу, мінної безпеки й точної стрільби із закритих позицій. Також цього року ми переформатували роботу медичних екіпажів, які з грудня почали проводити курси з такмеду й домедичної підготовки на рівні підрозділів медиків — більш поглиблено та на рівні звичайних бійців, тобто базові знання.\nЄ медійний напрям, який займається публічними комунікаціями фонду, розвиває медіа фонду про війну та її соціальну складову, пише про сектор безпеки й оборони держави. Також цей напрям займається збором коштів на підтримку війська, щоб усе, що робить, зокрема, військовий відділ, взагалі було можливим. Кошти збираємо найперше через публікації на сторінці фонду у фейсбуці, де маємо зараз майже три мільйони підписників.\nАналітичний відділ, який ми також називаємо центром, є одним із наймолодших у фонді. Цей відділ займається воєнною, чи навколовоєнною, аналітикою з метою системного впливу на реформування сектора безпеки й оборони. Ідея полягає в тому, що можна безкінечно довго возити тепловізори, а можна змусити державу один раз купити їх за бюджетні кошти. Але ми не можемо просто заходити у кабінети з власними міркуваннями. Така робота повинна мати підґрунтя. І це підґрунтя готують аналітики. Іноді це дослідження на 50 сторінок, іноді на 350 сторінок.\nЗараз наші аналітики спільно з РНБО досліджують територіальну оборону, а також спільно з Генштабом та Офісом Президента займаються проблемою кадрів у ЗСУ. Близько 65% військових звільняються з армії після першого контракту. Це означає, що держава вкладає у людей ресурси, вони набувають бойового досвіду, вузько спеціалізованих навичок, отримують рівень пільг та соціальних гарантій, а потім ідуть.\nЗамість них потрібно готувати нових, і цей процес зациклений до безкінечності. Ми пропонуємо низку рекомендацій, щоб покращити стан справ у війську таким чином, щоб люди менше звільнялися, залишалися в армії і щоб держава при цьому витрачала менше ресурсів, з одного боку, щоб підготувати нових людей, а з іншого, щоб в армії залишалися спеціалісти з бойовим досвідом, знаннями, навичками, які готові будувати у ЗСУ кар’єру.\nЄ ще ветеранський напрям. Активно він почав працювати тільки минулого року. Ідея створення відділу виникла тоді, коли прийшло усвідомлення: війна рано чи пізно закінчиться або перейде у формат, коли бойові дії фактично зупинені, а в Україні буде кілька сотень тисяч ветеранів, родин, де хтось загинув, сиріт чи напівсиріт. І цим напрямом держава ще не скоро буде займатися системно. Тут провідником галузі має бути проактивне громадське середовище.\nНаразі ветеранський напрям займається співорганізацією «Ігор Нескорених» для військових, які зазнали поранень, реалізує проєкт за участі спортивних амбасадорах, метою якого є повернення ветеранів у мирне життя шляхом реабілітації через спорт, також ми реалізуємо проєкт для ветеранського бізнесу, де ментори будуть допомагати ветеранам, щоб вони ставали успішними в соціумі та повертались до нормального життя через бізнес-модель.\nП’ятий напрям — бек-офіс, назвемо його так. Він фактично забезпечує роботу і спроможність усіх інших відділів. Без нього нічого не було б. Це і фінансовий блок, облік та контроль розподілу і використання нашої благодійної допомоги, адміністративна складова. Також сюди входять креативні проєкти, які дозволяють фонду вистрілювати медійно і нагадувати, що в Україні є війна, що є проблеми в секторі оборони, є ветерани, є загалом проблема в нацбезпеці.\nНа офіційному сайті фонду сказано, що місія «Повернись живим» — «творимо історію разом». Можете розтлумачити це?\nНаша мета — змінювати Україну на краще. У різних сферах — від Збройних Сил до ветеранів. Від освіти військових до ефективних закупівель техніки. Від посилення міжнародної ролі України до стримування поступок Росії у війні. І це ми можемо робити лише спільно з тисячами прихильників, які нас підтримують і разом з якими ми здатні формувати громадський контроль, а де потрібно — і тиск на державу.\nХто є цільовою аудиторією фонду?\nЗ одного боку, це ті, хто не хоче, щоб на війні гинули наші військові, хоче допомогти й підтримати тих, хто захищає країну. З іншого, це ті, кого війна зачепила безпосередньо: або людина воювала сама, або воював хтось із близьких. Є ті, хто, допомагаючи через фонд, знімають частину тягаря із совісті, мовляв, не пішов воювати разом з усіма… Одне слово, нам допомагають різні люди.\nПопри чималу кількість відділів, одним з основних у «Повернись живим» все одно є військовий напрям. Над чим він зараз працює чи нещодавно завершив працювати?\nДва останніх великих проєкти нашого військового відділу — це мобільні камери спостереження та імітаційний макет артилерійських систем для введення противника в оману. Ідея з камерами з’явилась, коли ми зрозуміли, що, з одного боку, держава наситила військо тепловізорами, а з іншого боку, волонтери й далі перекривають ніші, де все ще є проблеми. Для розуміння: на сьогодні кожна бригада, яка перебуває у зоні ООС, забезпечена тепловізорами у приблизно таких пропорціях: 30 передані нашим фондом, 15 — іншими волонтерами і ще 15 — державою. У різних бригадах це співвідношення може бути різним, але загалом цифри приблизно такі.\nМи працюємо над тим, щоб держава не зменшувала кількості тепловізорів, які закуповують щороку. Зараз нам вдалося внести зміни в оборонне замовлення таким чином, щоб у 2021 році кількість тепловізорів, закуплених державою, не зменшилася порівняно з 2020-м. А у 20-му році ми збільшили їхню кількість щодо 19-го у кілька разів. Ми тримаємо це питання на пульсі, і, розуміючи, що цей процес, зрештою, вичерпний, почали думати над тим, що могло б бути наступним тепловізором фонду, скажімо так.\nМи спілкувалися з командирами, і вони самі зробили запит на мобільні камери спостереження, які б дозволили військовим стежити за противником із безпечної відстані й так, щоб не наражати себе на снайперів, щоб не бігати на спостережні пости, де все прострілюється, і щоб, банально, бути захищеними від снігу, вітру, дощу. Тепер військові можуть нормально й комфортно сидіти у бліндажі, дивитися на монітор у хорошу, денну та нічну, оптику. Бачити все у режимі реального часу, із записом та можливістю робити скріни, а не фото на китайські смартфони через бінокль, як колись.\nНаша мета — змінювати Україну на краще. У різних сферах — від Збройних Сил до ветеранів\nЗараз у районі ООС є понад 20 камер, які перекривають ділянки, де вже раніше були втрати або є загроза втрат від снайперського вогню, а також ділянки, де є коротка відстань до противника і важливо зайвий раз не наражати людей на небезпеку. Вартість однієї камери сягає близько 100 тисяч гривень, ціна залежить від партії та курсу валюти. Камера має денний та нічний канали, виводиться на ноутбук, а сама працює на телескопічній мачті, яку можна переносити й досить високо піднімати.\nОдну з таких камер ми встановили на кораблі Військово-морських сил для того, щоб можна було фіксувати дії росіян у районі захоплених нафтовидобувних веж та в цілому фіксувати їхню активність поблизу наших берегів Чорного моря.\nДругий проєкт — це макет артилерійської самохідної установки «Акація». Він був презентований вищому керівництву ЗСУ восени цього року на полігоні Широкий Лан, коли підбивали підсумки діяльності війська за 2020 рік. Сирія, Лівія і Карабах показали вразливість наземної техніки від розвідувально-ударних комплексів. Це може бути безпілотник із самостійним ударним озброєнням чи безпілотник, який працює у зв’язці, наприклад, з артилерійськими та реактивними системами.\nМи робимо надувний макет, який відповідає тій чи іншій техніці, і можемо ввести противника в оману, показуючи, що в нас є артилерія там, де її насправді немає. І він буде наносити вогневе ураження сюди, а наша артилерія насправді з іншого боку. Таким чином, ми можемо виграти час і виконати контрбатарейну боротьбу та знищувати вогневі засоби противника. Плюс так можна витягувати високоточні засоби ураження — від ракет до безпілотників. Мова, звісно, йде насамперед про повномасштабну війну.\nУмовно, макет, який коштує 200 тисяч гривень, розбиває ракета, яка коштує 200 тисяч доларів. І коли ворог випускає десять ракет по десяти макетах, то він дуже сильно програє економічно.\nСкільки «Повернись живим» зібрав на допомогу війську за весь час? І скільки зараз збирає щомісяця?\nІз 2014 року фонд зібрав на допомогу війську понад 170 мільйонів гривень. На ці кошти ми, зокрема, придбали понад 950 тепловізорів, майже 30 комплексів мобільних камер, понад 60 автівок для військових, більш як 160 квадрокоптерів, понад 1300 планшетів з комплексом «Броня», який дозволяє влучно стріляти із закритих позицій, 20 авіаційних GPS та три радіолокаційних комплекси, встановлених на кораблях Військово-морських сил.\n950 тепловізорів, 30 комплексів мобільних камер, 60 автівок, 160 квадрокоптерів, 1300 планшетів з комплексом «Броня», 20 авіаційних GPS, три радіолокаційних комплекси\nНа сьомому році війни «Повернись живим» далі збирає на допомогу армії стабільні й чималі кошти. Чи може це свідчити про те, що благодійність стала для українців звичкою та нормою? Як ви загалом оцінюєте рівень української благодійності? І в чому, зрештою, секрет успіху організації у плані зборів? Як вдається стимулювати людей і далі допомагати війську?\nУкраїнці — це така нація, яка свариться, коли все добре, а коли все погано, починає робити просто неймовірні речі. Щоразу, коли у 2020-му на фронті було загострення або якась проблема, як ті ж пожежі на Луганщині, кількість пропозицій про поміч зростала в рази. Хоча здавалося б: 2020-й — не 2014-й. Та просто українці — нація, яка об’єднується навколо спільної біди і старається її вирішити.\nРеволюція Гідності та війна народили культ благодійності, зробили благодійність модною. Люди почали допомагати не тільки армії, а й незахищеним верствам населення, важкохворим, тваринам. І хай навіть ця допомога не завжди є постійною. Умовно, не у всіх є звичка щомісяця віддавати 10% доходу на благодійність.\nАле готовність допомогти точково, коли є якась проблема, — це також система. І, на мій погляд, це дуже класна тенденція. Ми нарешті еволюціонували до того, коли допомагати іншим просто так стає нормальним, а не диким, як це було років 20 тому.\nРеволюція Гідності та війна народили культ благодійності, зробили благодійність модною\nОсобливість благодійності у тому, що ти сам визначаєш, скільки й чого ти можеш дати. Для когось дати 50 гривень — це значно більше, ніж для когось дати мільйон. Так само і про час, і про інтелектуальну допомогу, роботу руками. Навіть маленький поштовх може викликати хвилю. Особисто я вважаю, що рівень благодійності в Україні, якщо порівнювати з тим же 2013 роком, піднявся досить високо… Тепер головне не зупинятися, рухатися вперед і всіма доступними каналами інформувати про потребу в допомозі.\nЩо ж до фонду та інструментів, які ми використовуємо, щоб люди й далі допомагали армії, то це, певно, найперше фейсбук. Плюс ми запустили проєкти на Patreon та Спільнокошті. Вони зараз іще тільки починають набирати обертів, але все одно є вже перші результати.\nЧимала заслуга того, що фонд чутний, що ми можемо далі й далі нагадувати про війну та збирати кошти на допомогу війську, — у нашій присутності в медіа. Журналісти звертаються по коментарі до працівників «Повернись живим» та всіляко показують нашу роботу. І, звісно ж, збір можливий завдяки нашим креативним проєктам, як, наприклад, щорічний календар, реклама на радіо, ролики у форматі соціальної реклами на телебаченні.\nГоворити про благодійність у цифровому світі замало. Її потрібно показувати всіма можливими каналами та у всіх можливих формах. Ми у фонді мріємо та маємо мету, щоб благодійність в Україні стала звичкою. Якщо не хочеш допомогти війську — допоможи, наприклад, важкохворим. Не важкохворим — то пенсіонерам. Будь-кому, хто потребує. Сфера тут насправді не має особливого значення. Важливо, щоб безкорисливе добро назавжди перестало бути фантастикою і стало для всіх нас нормою.\nблагодійність, війна, ЛідериБлагодійності, Повернись живим\nОлег Романчук: «Психологічна стійкість подібна до м’язів: тренуєш їх правильно — вони ростуть»\nПсихотерапевт — про тренування психологічної стійкості й культуру скасування\nЛевкова Анастасія, Софія Соляр\nІнтерв`ю — 2 Лютого\nАхтем Сеітаблаєв: «Ми віримо, що окупація тимчасова»\nРежисер і актор — про вплив мистецтва на людину й повернення в Крим\nКсенія Чикунова, Катя Акварельна


Світ бібліофіла: Фенні Флегг. Смажені зелені помідори в кафе "Полустанок"\nФенні Флегг. Смажені зелені помідори в кафе "Полустанок"\nЯ прочитала цю книгу і відразу підсунула її чоловікові. Бо вона крута. Так зараз мало хто пише – легко, душевно і якісно. Кожен описаний характер – це шедевр. Тим більше, автор – американка, а я люблю американську прозу, бо вона зазвичай без різноманітних європейських депресивно-маніакальних синдромів.\nНазва йому вочевидь не сподобалась, бо довга і ні про що. Але, як виявилось, це було не одне, що йому стало не до смаку. «Роман про депресивну Америку і двох тіток-лесбійок», - таким був його вирок. Я аж присіла, бо, чесно кажучи, не бачила жодного негативного відгуку на «Помідори» на просторах інтернету. Всі дуже хвалять і рекомендують. Перечитують по кілька разів. Але якщо вдивитися у рецензентів, то можна зробити нехитрий висновок, що всі вони – переважно жіноцтво.\nЦе змусило мене змінити свої погляди на цей творчий доробок, але тільки в тому плані, що «Помідори» - все ж таки роман жіночий, тобто написаний жінкою і для жінок. Уточнюю, тому що в укрсучліті не перший рік точиться гостра дискусія стосовно того, що таке жіноча проза і що її як такої не буває.\nЯ думаю, що буває. Але це не те страшне й сумне, що продається на розкладках у метро, а ось щось таке, що пише Фанні Флег. І пише, я повторюся, дійсно круто.\nСтруктура твору простувата, як на мене, але ж не забуваємо, що роман написаний в 1987. Так-так, я люблю витягнути на-гора щось таке просякнуте нафталіном. Отже, домогосподарка Евелін Коуч щотижня навідує благеньку товаришку Нінні Тредгуд у будинку престарілих і та розповідає їй історії про людей Полустанка, про родину, в якій виросла. Її життя – це хитросплетіння багатьох доль, пам’ять про кілька поколінь, що народжувались, виростали, одружувалися і знову народжували нових людей.\nФенні Флегг. Фото з сайту: southernliving.com\nВсе це можна було би обізвати черговою «Сагою про Форсайтів», але ж пані Фанні настільки володіє мистецтвом розповіді, що інколи ловиш себе на тому, що живеш у двох реальностях. І одна з них – це Полустанок. Здається, що ти все своє життя знав усіх цих персонажів, і коли книга добігає кінця – почуваєшся трохи обманутим. Так, ніби втратив когось близького, або поїхав далеко від дому і сумуєш за рідними та друзями.\nІ це, мабуть, найсильніше в романі – його атмосфера, яка затягує, і яскраві, випуклі персонажі. Я б сказала, блискавично виписані буквально кількома штрихами, без довгих і нудних описів. Просто кілька слів – і все, тобі здається, ніби ти все про них знаєш.\nНу, а що дії розгортаються в 20 роках минулого століття на Півдні Америки, то там є і Депресія, і Ку-Клукс-Клан, і війна. І ще, майже забула, таємниче вбивство.\nКадр з фільму. Фото з сайту: nnm.me\nДо речі, багато хто з читачів пише, що це – та частина сюжету, яка їх засмучує найбільше, бо а такій позитивній і добрій книжці не місце огидному вбивству. Мене особисто воно не вразило. Я навіть порадувалась, що ця рідкісна поганюка більше нікого не діставатиме і з його брутальною смертю – зварити й з’їсти на барбекю – негативні образи в романі закінчаться. Так уже авторка це все обставила, що співчуттю тут не місце.\nДуже по-американськи написана кінцівка твору. Евелін Коуч, натхненна бабуською та її розповідями, береться за себе, сідає на дієту та робить стрімку кар’єру у компанії Мері Кей. Вибачимо авторці цей баналітет – надворі 1987 рік. У нас, до речі, про Мері Кей ніхто тоді ні сном ні духом.\nЯкби я робила добірки типу «Найкращі книги для жінок» чи там «Найкращі книги минулого століття», то я би занесла «Помідори» до «Книг, які надихають і від яких хочеться жити». Бо після неї починаєш цінити миттєвості, скороминущі моменти власного життя, уважніше дивитися на оточуючих і бачити в них щось особливе.\nІ наостанок. В анотаціях скрізь написано, що це книга про жіночу дружбу. Справді, Іджі та Руфь все своє життя прожили разом і навіть виховали дитину Руфі. В книзі – жодного натяку на секс чи якісь стосунки. Але я для себе так і не зрозуміла – лесбійки вони чи ні. Для чоловіка це – безперечний факт. Я особисто вагаюся з висновками.\nКому читати. Тим, хто шукає чогось натхненного, позитивного, шляхетного, доброго та вічного.\nКому не читати. Параноїкам, депресантам, скептикам.\nОпубліковано Світлана Самохіна о 10:34\n3 в 1: Вбити пересмішника, Дівчина у потягу, Дівчи...\nФенні Флегг. Смажені зелені помідори в кафе "Полус...


Анастасія Приходько народила другу дитину - glamurchik.tochka.net\nУкраїнська співачка стала вдруге мамою.\nАнастасія Приходько повідомила радісну новину - вона стала мамою вдруге . Своєму чоловікові Олександру Анастасія подарувала сина. Про це вона написала у своєму Instagram:\nЦе були Самі Незвичайні Місяці в моєму жітті! Концерти на передовій у Лисичанський в бліндажі під обстріламі та перед важкопораненімі в госпіталях. Тур по 10 штатам США ЗА ПІДТРИМКИ української діаспори, Завдяк якому змогла перерахуваті гроші на ліки та медичне обладнання в зону АТО. Концерти в Испании, гроші від якіх я перерахувала в підтрімку поранених бійців та для родин Загибла. Отримала медаль від Філарета "За жертовність і любов до України" І все це Було б Цілком Будьонного, ВРАХОВУЮЧИ сітуацію в стране. Проти - це були Місяці моєї вагітності. Я розуміла, як ризико під обстріламі НЕ только своїм життям. Я знехтувала запретили лікарів на Довгі авіа перельот, что все до копійкі перерахуваті на потребу армії. Я співала сольні концерти, а потім відлежувалась за кулісамі и їхала далі, бо мене чека. І я не скаржилася, я - рада, что дитина, яка жила в мені, разом зі мною намагалася буті корисностей Україні. І ми це зробили! Сьогодні в моєму домі живе ровері-маленьке ЩАСТЯ! За Старовинна слов'янським пророцтва дитина, что народилася в серпні - буде героєм! ВІН и є герой, бо підтрімував мене весь цею годину и надававши мені віри, что все буде добре в моїй Україні, что все, что роблять Бійці на сході, волонтери, актори, виконавці, лікарі - все це для майбутнього наших дітей! Я прошу вібачіті, что останні декілька місяців НЕ булу дуже активною ... проти, сегодня я знову сильна, активна и буду йти разом з вами до Перемоги! Я маю дуже сильно мотівацію! Я мати двох прекрасних дітей! Слава Україні! "\nНагадаємо, про вагітність Анастасії Приходько стало відомо в травні, коли животик вже було важко приховати під одягом. Також у Анастасії Приходько є 5-річна дочка Нана від першого шлюбу з абхазьким бізнесменом Нурі Кухілаві.\nВітаємо Анастасію Приходько з народженням другої дитини!\nновини tochka.net Син instagram Анастасия Приходько родители новини шоу-бізнесу народила новини гламурчіку новини сьогодні\nЗірки на відпочинку: Земфіра і Рената Литвинова ніжаться на пляжі\nБред Пітт прокоментував весілля Дженніфер Еністон\nИзя Маршал 3 роки тому


23-річному тернополянину терміново потрібне дороговартісне лікування | Тернопільські гарячі новини\n23-річному тернополянину терміново потрібне дороговартісне лікування\n12:36 | 16 вересня 2018\nЧepeз piк пicля вeciлля y тepнoпoлянинa Сepгiя Пoхили виявили тяжкy нeдyгy – нeхoджкiнcькy лiмфoмy, якa пpoгpecyє. Хлoпeць пoтpeбyє тepмiнoвoгo дopoгoвapтicнoгo oпepaтивнoгo втpyчaння.\nЩe минyлoгo poкy хлoпчинy пoчaлo нeпoкoїти збiльшeння лiмфoвyзлa, a вжe пicля oбcтeжeння в лiкapiв мoлoдикy пoвiдoмили пpo нeвтiшний дiaгнoз. Вiдтoдi хлoпeць нeвпиннo бopeтьcя зa життя тa пpoхoдить кypcи лiкyвaння хiмioтepaпiєю. Дpyжинa тa piднi yciлякo дoпoмaгaють тa пiдтpимyють Сepгiя, aджe хoчyть бaчити йoгo, як i paнiшe, здopoвим, ycмiхнeним, щacливим.\n— В липнi минyлoгo poкy Сepгiя пpooпepyвaли i пicля цьoгo мeдики пocтaвили дiaгнoз – нeхoджкiнcькa лiмфoмa. Вiд чacy, як y мoлoдикa виявили cтpaшний дiaгнoз, хлoпeць yжe пpoйшoв дecять ceaнciв хiмioтepaпiї. Пoпpи тe, нeлeгкy нeдyгy ми нe мoжeмo зyпинити – хвopoбa пocтiйнo пpoгpecyє. Зapaз хлoпeць лiкyєтьcя в Тepнoпoлi, a бaтьки в тoй чac дoмoвляютьcя, aби Сepгiєвi зpoбили oпepaцiю в Києвi. Ми плaнyвaли, щo хлoпця oпepyвaтимyть в Ітaлiї, aлe йoмy нe вдaлocя виїхaти зa кopдoн чepeз вiдcyтнicть пeвних дoкyмeнтiв. Aби тaки зpoбити oпepaцiю i вpятyвaти нaшoгo Сepгiя, бaтьки дoмoвляютьcя iз лiкapями з Нaцioнaльнoгo iнcтитyтy хipypгiї тa тpaнcплaнтoлoгiї iмeнi Шaлiмoвa, — poзпoвiв дядькo Сepгiя Яpocлaв Стacюк.\nЧoлoвiк пiдмiтив, щo лiкapi пoки щo нe пoвiдoмляють piдним, y cкiльки тepнoпoлянинy oбiйдeтьcя oпepaцiя. Тiльки як вiдoмo, в Тypeччинi тaкa пpoцeдypa вapтyє пoнaд 200 тиcяч євpo.\nХoч в Укpaїнi oпepaтивнe втpyчaння мoжe кoштyвaти дeщo мeншe, cepeдньocтaтиcтичнa poдинa Сepгiя Пoхили нe в змoзi зa кopoткий чac знaйти пoтpiбнy cyмy. Сaмe тoмy piднi хлoпця пpocять y вciх нeбaйдyжих житeлiв Тepнoпiльщини дoпoмoгти зiбpaти кoшти тa дoпoмoгти Сepгiю пoдoлaти вaжкy нeдyгy.\nДля тoгo, aби дoпoмoгти Сepгiю, пepepaхoвyйтe кoшти нa paхyнoк «Ощaдбaнкy» 5167802007046425\nОтpимyвaч – Пoхилa Сepгiй Вiтaлiйoвич\nНoмepи тeлeфoнiв piдних:\n0974339686 – бaтькo Вiтaлiй Пoхилa\n0988916882 – дядькo Яpocлaв Стacюк


«Експериментатор» Кириченко: болісні пологи транспортної мережі (Відео) – ЧЕline |\nЗміни у транспортній мережі міста були необхідні, кажуть перевізники. Основний аргумент – давно не працюють великі підприємства, пасажиропотік змінився.\nНаприкінці вересня виконком Чернігівської міської ради затвердив нову автобусну мережу. Транспортна реформа у Чернігові на кшталт важких пологів – народжували довго і болісно. Та врешті решт особливих змін не відбулося, як це планувалося спочатку.\nОсновна суть реформування, яке затіяв профільний заступник міського голови Олександр Кириченко, оновлення рухомого складу та проведення конкурсу на всі маршрути міста.\nІ от тут починається найцікавіше. Через незрозумілі умови тендерів перевізники наразі знаходяться у розгубленому стані. З моменту оголошення конкурсу і до його проведення залишається менше місяця.\n– За цей час вирішити питання з кредитами, знайти техніку, оформити, часу замало. Зараз це все тримається у таємниці, ніхто не знає на який маршрут яка техніка буде замовлена. Перевізних до цього часу не розуміє, що йому робити, купувати нову техніку, або добивати стару, – Володимир Козир, депутат Чернігівської міської ради «Наш край».\n– Правильно було б зібрати перевізників, обговорити умови роботи на кожному маршруті, показати факти , економічні розрахунки, які показують доцільність – тут обслуговує Рута , а тут буде Еталон. Все треба прорахувати, – Сергій Вакуленко, депутат Чернігівської міської ради «Наш край».\nВарто зауважити, що з самого початку підхід до реформування транспортної мережі Чернігова був не професійним. Не логічною важають умову, що весь рухомий склад має складатись з автобусів середньої та великої місткості.\n– Перевізники, ті люди які розуміють економіку, вони впевнені, що не на всіх маршрутах можна працювати на автобусах середньої та великої місткості. Вони більш затратні і по паливу , і по запчастинам.\nЯкщо буде такий жорсткий та непрофесійних підхід – це призведе до того, що на деяких маршрутах перевізників не буде. Вони закриються як це вже було із 10, 6 маршрутом, – Сергій Вакуленко.\nДо речі, дивно – як Олександр Кириченко може брати на себе відповідальність за такі важливі транспортні перипетії, якщо він навіть не орієнтується в моделях техніки, звісно окрім марки свого елітного авто.\n– Це загальмувало оновлення рухомого складу та на рік відкинуло місто назад. Ми спеціально, щоб переконати керівництво міста, профільного заступника, приганяли сюди Руту 25, про яку він навіть не знав, що така машина є, – Володимир Козир.\nЗ власних джерел ЧЕлайн стало відомо, що всю цю транспортну катавасію Олександр Кириченко затіяв, аби надати «індульгенцію» лише одній фірмі, влаштувавши для інших перевізників своєрідний «транспортний геноцид». Перевізники обурені таким дилетантським підходом чиновника. Не менше здивування у перевізників викликає і логіка формування так званих конкурсних лотів.\n– Хочуть поєднати так звані пакети – хороший маршрут з хорошим маршрутом. Відповідно хороші маршрути заберуть ті люди, яким треба це забрати, а погані маршрути, в яких економіка слабенька залишаться взагалі без перевізника, – Сергій Вакуленко.\nМи цілий тиждень полювали за коментарем цієї ситуації від профільного заступника міського голови Олександра Кириченка. Але всі наші зусилля були марними. Чиновник відміняв та переносив зустріч із знімальною групою. Дізнатись його думку нам так і не вдалось.\n– Через 5 хвилин у мене запис на телебаченні. –А потім? – Ми не домовлялися з вами. – Ви сказали наприкінці тижня, я вчора телефонувала – ви не відповідали. – Вчора виконком був. Добре наберіть мене десь в кінці дня, – Олександр Кириченко, заступник міського голови.\n«В кінці дня» слухавка знов відповідала довгими гудками. А тому багато питань так і залишились без відповіді. Питання наступне – чому «експериментами», які можуть призвести до транспортного колапсу займаються непрофесіонали.\nНевже вся суть тільки у «радикальному» популізмі? Адже, як відомо – Олександр Кириченко потрапив у зами мера саме по квоті від «Радикальної партії». Результати такого сліпого реформування побачимо порівняно скоро – зміни почнуть діяти з 10 січня.\n«Даючи гроші в борг – візьміть розписку», – Торбєєв (Відео)\nУ чернігівських школах відкриють особливі класи (Відео)\nНа Чернігівщині ув’язнили ґвалтівника 9-річної дівчинки\n«Паранормальний» опалювальний сезон, мисливський бунт та Сахневич-саботажник: підсумок за 7 жовтня


Характеристика з місця роботи яким чином і для чого її складати — Характеристика\nХарактеристика з місця роботи яким чином і для чого її складати\nХарактеристика з місця роботи – яким чином і для чого її складати\nХарактеристика з місця роботи є офіційним документом, оцінюються та описуються в якому в основному особисті якості працівника. В залежності від подальшого використання характеристика співробітника може бути двох типів:\nВнутрішня характеристика, використання якої можливо лише всередині організації, в якій працює фахівець (наприклад, при переведенні в інший структурний підрозділ компанії, при винесення догани, заохочення, подяки тощо). Складання проводиться за ініціативою роботодавця.\nЗовнішня характеристика. Складають зазвичай на прохання працівника або сторонніх організацій.\nНадається характеристика за місцем вимоги. Існує кілька варіантів, з яких виникає необхідність у зовнішній характеристиці:\nДля військкомату. Коли військкомат закликає працівника з метою проходження військової служби.\nВ банк, при наданні кредитів.\nВ посольство з метою надання візи.\nВ суд, коли приймаються рішення державними або муніципальними органами.\nОкремої уваги заслуговує характеристика на працівника суду. Адже в разі притягнення працівника до цивільної, кримінальної або адміністративної відповідальності, у працівника суду є право вимагати від роботодавця відомості, що характеризують особу винного, з метою винесення правильного судового рішення. Основна складність у цьому випадку полягає в тому, що зазвичай суд не уточнює, відомості якого типу йому потрібні. Відповідно, щоб в результаті «неправильної» характеристики не призвести до шкоди для співробітника, який перебуває під слідством, важливо роботодавцю або іншій особі, що становить характеристику, отримати консультацію адвоката або просто поспілкуватися з самим працівником.\nЗазвичай в характеристиці з роботи на працівника містяться певні елементи:\nНазва документа («Характеристика»)\nвказати особисті дані співробітника (прізвище, ім’я, по батькові, дати народження, освіти).\nВідомості про роботу. Вказується назва підприємства, на якому працює або працював працівник, посада або професія, займана ним зараз чи раніше (для звільнених), також важливо коротко описати діяльність працівника.\nОцінка трудової діяльності працівника, наводиться перелік його досягнень і успіхів в період роботи.\nСлід відзначити участь спеціаліста в різних курсах підвищення кваліфікації, семінарах або тренінгах.\nОцінка виконання працівником трудової дисципліни.\nСписок покарань і заохочень, затверджених щодо працівника під час його роботи.\nПоведінкові якості працівника (по відношенню до колег, керівництва, підлеглих і т. д.).\nОб’єктивна оцінка особистих і ділових якостей работка, його працездатності і професійної компетентності.\nМета характеристики. Для кого і для чого вона призначена.\nСкладається характеристика на фірмовому бланку організації або на аркуші формату А4. Потрібен підпис уповноваженого представника організації (директора, заступника директора, співробітника відділу кадрів організації). Засвідчити підписи уповноважених осіб слід печаткою компанії.\nКороткий опис статті: характеристика для військкомату з місця роботи\nДжерело: Характеристика з місця роботи – яким чином і для чого її складати\nОтветы@Mail.Ru: Дуже потрібен приклад характеристики людини від сусідів.\nХарактеристика з місця роботи для військкомату зразок, скачати бланк форма 2014.\nМоторне автомасло ELF EVOLUTION SXR 5W 30\nЯк написати характеристику з місця роботи для вступу до ВУЗУ


Ищете качественный Лопатка садова INTERTOOL FT-0021 недорого? Купите по цене от 69 грн. в интернет магазине SV MARKET\nЛопатка садова INTERTOOL FT-0021В наявності\nПересаджуючи квіти на балконі, працюючи у квітковій клумбі на дачі або в саду, вам ніяк не обійтися без садового лопатки. Її також називають садовий совок. Допоможе зручно і швидко висаджувати розсаду і розпушувати грунт.\nЛопатка міцна, не гнеться і не ламається. Виготовлена з надійного сталі з посиленим стикових паз, що робить її невразливою.\nЗручна рукоятка. Форма повторює вигини долоні з подпальцевым упором, тим самим гарантує максимум комфорту в роботі, а гумові вставки не дозволяють ковзати руці.\nКонтроль робочої глибини. На лотку розташовані насічки вказують глибину занурення лопатки в грунт 3, 6, 9 див.\nМіцна та надійна конструкція не гнеться і не ламається в роботі. Лоток садової лопатки виготовлений з цілісного листа сталі з загнутими краями. Конічна форма дозволяє без проблем впоратися навіть з сухим твердим грунтом.\nКонтролювати глибину посадки і не пошкодити коріння рослин вам допоможуть спеціальні насічки на лотку.\nБруд і глина не налипають завдяки глянсовому покриттю ковша.\nОтвір на ручці допоможе вам зручно зберігати інструмент, підвісивши його на гачок.\nСадіть улюблені рослини комфортно і ефективно з цієї садової лопаткою!\nДовжина лотка 150 мм\nМатеріал лотка (багнета) Сталь\nШирина лотка 55 мм


В Україні широко відзначають День музеїв - Рідна країна\nВ Україні широко відзначають День музеїв\n18 травня 2012 о 09:29\nСьогодні музейні працівники всього світу відзначають своє професійне свято. В Україні це свято також не оминули увагою. Урочисті мистецькі заходи пройдуть у багатьох містах. Тут і «Ніч в музеї», і виставки, і концерти...\nВсесвітньо відома акція «Ніч музеїв» днями відбудеться в Києві.\n19 травня Національний художній музей України вже вп’яте відкриє двері у незвично пізній час, аби відзначити цей міжнародний проект.\nГасло цьогорічної події – «Музеї у світі, що змінюється. Нові виклики, нове натхнення».\nВ рамках виставки «Українське бароко», що проходить у Національному художньому музеї, відбудеться зустріч із культовими постатями українського андеграунду 70-80-х років.\nЗокрема, на гостей Ночі музеїв чекатимуть художник і драматург Лесь Подерв’янський, представлений на виставці етапним для нього твором «Трійка», та музикант і поет, автор легендарних українських перекладів The Beatles і The Doors Максим Добровольський (Макасим).\nОкрім того, на виставці зі своїм перформансом виступить і гість з Москви, учасник ARSENALE 2012 Андрій Кузькін.\nАкція триватиме з 20:00 до 23:00. Вхід вільний.\nУ Національному музеї у Львові імені Андрея Шептицького, в рамках відзначення Міжнародного дня музеїв, відбудеться ряд культурно-мистецьких подій.\nЗокрема, як повідомили у відділі промоції міста, 17 травня о 16.00 год. відбудеться урочисте відкриття виставки творів французьких художників-імпресіоністів «Нормандія в живописі». Міжнародний проект присвячений чемпіонату світу з футболу «Євро-2012».\n18 травня з 19.00 до 23.00 год. проходитиме музично-мистецька акція «Ніч в музеї», у рамках якої відбудеться огляд постійних експозицій НМЛ «Українського мистецтва кінця ХІІ – початку ХХ ст.» та виставки «Нормандія в живописі». А з 20.00 год. у постійній експозиції НМЛ «Український давній портрет ХVІІІ – ХІХ ст.» та «Український живопис ХІХ ст.» – виставка «Модний салон ХІХ століття» (з приватної колекції Марини Іванової (м.Київ). На тлі виставки: сеанс малювання портрета (за участю львівського художника О. Войтовича).\nО 19.00 год. стартує акція під гаслом «Порятуймо пам’ятки мистецтва». До уваги глядачів буде запропоновано 5 унікальних творів із фондових збірок НМЛ, що потребують проведення повного комплексу консерваційно-реставраційних заходів (історико-мистецтвознавча довідка, розгляд проблем і завдань реставрації, збір коштів на реставрацію).\nО 22.00 год. відбудеться цикл міні-вистав театру тіні та світла «Див» (режисер-постановник Д.Альошина). Впродовж усього вечора відвідувачі зможуть насолоджуватись роковими композиціями та творами світової музичної класики у виконанні струнного квартету «Фенікс».\n«Весна в Плютах»\n18 травня о 14.00 у відділі «Літературно-мистецькі Плюти» Центрального державного архіву літератури і мистецтва України відбудеться урочисте відкриття літературно-мистецького свята «Весна в Плютах», присвяченого Міжнародному Дню музеїв та пам’яті українського драматурга Олександра Корнійчука.\nПочеcний гість свята – відомий російський кінорежисер, сценарист, продюсер, народний артист України і Росії, лауреат Державної премії РРФСР, кавалер ордену ПошаниВолодимир Бортко. На відкритті свята відбудуться виступи голови Державної архівної служби України Ольги Гінзбург та голови Національної спілки кінематографістів України Сергій Тримбача.\nСеред гостей цьогорічної «Весни в Плютах» – академік Академії мистецтв України Ігор Безгін, народна артистка України, актриса Національного академічного українського драматичного театру ім. І.Я. Франка Галина Яблонська, голова Національної спілки письменників України Віктор Баранов, поет, лауреат Премії ім. А.С. Малишка Михайло Сіренко, син поетеси Любові Забашти Ігор Забашта та ін. визначні діячі українського мистецтва.\nВ програмі свята документальні виставки «Митець і його актори» (афіші та фотографії вистав за п’єсами Олександра Корнійчука), «Народжені Україною» (про життя та творчу діяльність драматурга та членів його родини), містечко майстрів, екскурсії для гостей. У концертній програмі візьмуть участь співробітники центральних державних архівів, художні колективи Київського Національного університету культури і мистецтва, Київського Національного університету театру кіно і телебачення ім. І.К. Карпенка-Карого, колективи народної самодіяльності міст Українки та Обухова.\nВідділ «Літературно мистецькі Плюти» ЦДАМЛМ України, що включає меморіальний будинок-музей Олександра Корнійчука, було відкрито у 1975 р. З 1978 р. тут щорічно у травні (день народження О.Є. Корнійчука – 25 травня) проводиться літературно-мистецьке свято «Весна в Плютах». За майже півстолітню історію воно переросло у традиційний захід вшанування видатних діячів мистецтва, що жили і творили в Плютах, а саме письменників Юрія Смолича, Павла Загребельного, Михайла Чабанівського, Костянтина Паустовського, подружжя Андрія Малишка і Любові Забашти, літературознавців Олександра Дяченка, Юрія Кобилецького, співаків Бориса Гмирі, Івана Козловського, художників Сергія Григор’єва, Михайла Дерегуса, Валентина Литвиненка, Олександра Пащенка, а також скульптора Олександра Скоблікова – автора погруддя О.Є. Корнійчука на території садиби-музеї. Незмінними учасники свята завжди були актори Театру ім. Івана Франка, з яким О.Є. Корнійчука пов’язувала багаторічна творча співдружність.\n11 травня 2012 о 15:40\nДень музеїв відзначать літературно-мистецьким заходом «Весна в Плютах» Новини культури\n17 травня 2012 о 12:58\nДень музеїв.Які цікаві заходи нас чекають? Туристичні новини


7 «Сильних» імен для дівчаток - Все найцікавіше зі всього світу на нашому сайті - conflict.net.ua\n7 «Сильних» імен для дівчаток\nЧекаєте дівчинку? Звичайно, для улюбленої малятка хочеться підібрати найкраще ім’я. Але не варто при цьому забувати про його значення на догоду красі або моді. Ім’я несе дуже потужну енергію і символіку. Воно буквально може формувати характер або долю людини. Хочете для вашої дочки щасливе життя і захист від усього поганого? Вибирайте одне з цих перевірених століттями сильних імен – оберегів для дівчаток.\nЦе античне ім’я, похідне від чоловічого імені Олександр. Воно означає «захисниця, хранителька». Дівчатка і дівчата з цим ім’ям наполегливі у своїх прагненнях і чесні в методах досягнення цілей. Вони впевнені в собі, мають непохитною волею і можуть боротися з життєвими труднощами не гірше чоловіків.\nОдне з найпопулярніших на даний момент імен. Воно має давнє коріння і походить від чоловічого Анастасій, що означає «відроджений, воскреслий». Дівчата з таким ім’ям здаються дуже м’якими і милими. Але насправді, в їхньому характері є стрижень. На них дуже складно вплинути. Для Анастасії характерне поєднання інтуїції і чоловічого складу розуму, а також надзвичайно твердий характер.\nНазвати доньку на честь однієї з найславетніших грецьких богинь – важливий крок і велика відповідальність. Покровителька подарує дівчинці риси лідера і переможниці. Самостійна та ініціативна, вона завжди буде намагатися вибитися в лідери своєї групи. У справах Вікторія все доводить до досконалості і не кидає розпочате на півдорозі.\nДуже потужний за значенням і символіці грецьке ім’я, що означає «чиста». Ці дівчатка спокійні і розважливі. Їм притаманні практичність у вчинках і раціональність мислення. Вона ніколи не розчарує батьків, так як завжди готова прислухатися до їхніх порад.\nЦе грецьке ім’я означає «чужинка». Не варто боятися такого значення. Ксенії дійсно подобається подорожувати. А ще вона легко пристосовується до будь-яких незнайомих умов. Знання вона схоплює на льоту, не відволікаючись на вивчення дрібниць або обстановки. Є у Ксенії і свої слабкі сторони, наприклад, образливість і схильність до ревнощів. Але будь-який конфлікт з нею можна вирішити шляхом логічного переконання.\nЖіноче ім’я скандинавського походження. Значить «світла». Історичні джерела свідчать, що так називали раніше саме світловолосих дівчат. Дочка з таким ім’ям буде серйозною і задумливою. Вона відрізняється завзятістю в досягненні своїх цілей, рідко звертає з наміченого шляху або прислухається до чужих порад. Їм важко визнавати свої помилки або неправоту.\nДревнє ім’я грецького походження. Найімовірніше, воно виникло від чоловічого Татіус. Такі дівчатка люблять бути в центрі уваги, відстоювати свою правоту, захищати слабких. Вони добре вчаться в школі і зазвичай з раннього віку знають, чого хочуть від життя. Тетяни мають прямий характер і схильні висловлювати все, що думають про людину, прямо в обличчя. Схильність до лідерства і прямота – одночасно їх коник і слабкість. Тетяна уразлива, але відхідливі. «Упорядниця, засновниця» – ось, як перекладається це ім’я.


Ольга Літвіненко повідомила, що її батько, ставши ректором у 1994 р., “організував нелегальний бізнес із написання дипломних робіт”.\nНаукові роботи писала група, що складалася із професорів університету. Людям, які купували роботи, гарантували успішний захист. Ціни на дисертації стартували від 30 тис. євро.\nНа думку Літвіненко, послугами скористалися багато високопоставлених осіб, зокрема покійний екс-голова "Газпрому" Рем Вяхрієв та колишній прем’єр-міністр Віктор Зубков.\n“Путіну (батько) писав роботу сам. Улітку 1997 р. на нашу дачу привезли ксерокс, батько взяв відпустку. Путін ніколи не приїжджав, ніколи не консультувався із батьком щодо дисертації (...). Всю роботу написав виключно мій батько”, — сказала Літвіненко. Тоді Путін був працівником адміністрації тогочасного президента Бориса Єльцина.\nНа думку Ольги Літвіненко, її батько написав дисертацію Путіна, щоби висловити подяку “за допомогу у призначенні на посаду ректора”. Більше того, у них були спільні справи.\nУ 2006 р. американська аналітична група "Brookings Institution" виявила у дисертації Путіна плагіат. На думку інституту, 16 із 20 сторінок головної частини роботи президента Росії було скопійовано або переписано з невеликими змінами зі “Strategic Planning and Policy” В. Кінга та Д. Кліленда із Пітсбурзького університету.\nОчолював штаб Путіна\nВолодимир Літвіненко тричі очолював виборчий штаб Путіна. У теперішній кампанії був призначений одним із чотирьох співголів комітету. У 2017 р. зайняв 122-ге місце в рейтингу 200 найбагатших бізнесменів Росії за версією журналу “Forbes”.\nОльга Літвіненко раніше також входила до виборчого штабу Путіна. Сім років тому через конфлікт із батьком вона виїхала з Росії. Тепер живе в Польщі. Жінка каже, що Володимир Літвіненко викрав її доньку, яку зараз видає за власну дитину. Усі спроби повернути дівчинку завершувалися поразкою.\n24 січня Літвіненко виступила перед литовським Сеймом. Вона хоче, щоби її батька та його колег включили до так званого списку Магнітського. 7 березня вона виступатиме перед парламентом Естонії.\n“Країною керує банда”\n“Країною керує путінівська банда, яка прибула із Петербургу і зараз метастазами розростається по всій Росії, руйнуючи її та ведучи до економічного краху. Мій батько, який був головою трьох виборчих штабів та довіреною людиною Путіна, також є відповідальним за те, що в Росії всіма можливими способами порушуються права людини”, — каже Ольга Літвіненко. На її думку, Володимир Літвіненко є “неформальним касиром Путіна” і зберігає його капітал.\nПутін захистив дисертацію з економіки у 1997 р. Роботу зберігають під особливим захистом у Російській державній бібліотеці.\nРосія освіта Путін корупція


Чоловіча збірна України розпочала виступ на чемпіонаті світу з перемоги - Федерація баскетболу України\nЧоловіча збірна України здобула першу перемогу в груповому раунді на чемпіонаті світу 3х3, який стартував в Амстердамі, Нідерланди.\nВ дебютній грі світової першості команда Олега Юшкіна перемогла Пуерто-Ріко. Наші хлопці лідирували протягом більшої частини матчу, але дозволили супернику зробити ривок та зрівняти рахунок наприкінці гри.\nОднак своєчасні очки від Максима Закурдаєва, зокрема переможний прохід під кільце, допомогли нашій збірній вирвати перемогу з рахунком 21:19. Другий матч ігрового дня українська збірна проведе також сьогодні о 14:50 проти Росії.\nЧемпіонат світу 3х3. Чоловіки. 1 тур\nПуерто-Ріко - Україна 19:21\nУкраїна: Закурдаєв 8, Тимофеєнко 6, Сизов 4, Давидюк 4\nКерманич національної команди 3х3 — про домашній етап кваліфікації\nВідомі всі учасники чемпіонату Європи з баскетболу 3х3\nУ фінальному турнірі виступатимуть чоловіча та жіноча збірні України


вегетаріанські рецепти і вегетаріанців рак\nВи могли б мати загальне уявлення, що вживання вегетаріанської дієти є більш здоровим для вас. Але ви знаєте, наскільки менше захворюваність певних видів раку серед вегетаріанців?\nВегетаріанська дієта-природно, з низьким вмістом насичених жирів і високим вмістом клітковини, і рясніє рак-захисні фітохімічні допомагають запобігти раку. Великі дослідження в Англії та Німеччині, показали, що вегетаріанці приблизно на 40 відсотків менше ймовірність розвитку раку в порівнянні з мясоедами.\nУ США дослідження адвентистів сьомого дня, який в значній мірі лакто-ово вегетаріанців, показали значне зниження ризику захворювання раком серед тих, хто уникав м’яса. Же чином, рівень раку молочної залози значно нижче, в країнах, таких як Китай, які слідують рослинної дієти.\nЦікаво, що японські жінки, які слідують західному стилі, м’ясної дієти, у вісім разів більше шансів на розвиток раку молочної залози, ніж жінки, які стежать більш традиційної рослинній дієті. М’ясо та молочні продукти сприяють різні форми раку, включаючи рак товстої кишки, молочної залози, яєчників і простати.\nГарвардський досліджень, які включали десятки тисяч чоловіків і жінок показали, що регулярне споживання м’яса збільшує ризик раку товстої кишки приблизно на 300 відсотків. З високим вмістом жирів дієти також стимулювати виробництво в організмі естрогенів. Підвищений рівень цього статевого гормону були пов’язані з раком молочної залози. У нещодавній доповіді зазначив, що показник виникнення раку грудей у жінок до менопаузи, що вживають велику кількість тварин (але не рослинних) жирів був на третину вище, ніж у жінок, які їли мірою тваринного жиру.\nОкремі дослідження в Кембриджському університеті також пов’язаний дієти з високим вмістом насичених жирів до раку молочної залози. В одному з досліджень молочних продуктів пов’язано з підвищеним ризиком раку яєчників. Процес руйнування лактози (молочного цукру), очевидно, пошкоджує яєчники. Щоденне споживання м’яса потроює ризик гіперплазії передміхурової залози. Регулярне вживання молока подвоює ризик і невдачу, щоб споживати овочі регулярно майже в чотири рази ризик.\nВегетаріанці уникати тваринних жирів пов’язані з раком і отримати рясні клітковини, вітамінів і речовини рослинного походження, які допомагають запобігти раку. Крім того, аналіз крові вегетаріанців показує більш високий рівень “природних клітин-кілерів”, спеціалізовані білі кров’яні клітини, які клітини атакують рак.\nPrevious Previous post: праліне пекан – солодкий подарунок для будь-якого випадку\nNext Next post: Переваги здоров’я чаю чайний гриб, як тенденція зростає


domiv.ca • Перегляд теми - Що далі?\nСьогодні: 16 грудня 2018, 11:37\nТема повідомлення: Що далі?\nДодано: 29 листопада 2014, 06:00\nЗ нами з: 29 листопада 2014, 05:51\nЯ закінчую ВНЗ, 5 курс, магістр, ІТ спеціальність, неодружений. Паралельно готуюсь скласти іспит з IELTS. Нажаль склалась така ситуація в державі, що заробити тут для молодої людини дуже складно, а утримувати молоду сім'ю - взагалі мовчу. Я б хотів мігрувати в США чи Канаду на постійне місце проживання. Готовий працювати різноробочим та покращувати свої кваліфікаційні якості на курсах чи по різним програмам. Чи не могли б ви мені підказати реальні способи міграції або поділитись досвідом? Дякую за увагу.\nТема повідомлення: Re: Що далі?\nДодано: 29 листопада 2014, 10:28\nПопробуйте почитати інші теми на цьому підфорумі. А тоді вже задавайте конкретні питання. А взагалі якщо є гроші то я би радив взяти ще раз канадського мастера. В плані майбутньої кар'єри це оптимальне рішення.\nДодано: 29 листопада 2014, 15:03\nМожете детальніше про канадського мастера? Бо я в танку\nДодано: 29 листопада 2014, 18:57\nviewtopic.php?f=6&t=75 - це в загальному про навчання. А конкретно про мастера ІТ, то радив би дивитись сайти університетів Ватерлоо чи Торонто.\nДодано: 09 грудня 2014, 22:39\nMaster in Computer Science - best choice\nTake whichever is cheaper -> job offer or provincial nominee