Пенсійний вік в Україні: у скільки йдуть на пенсію в 2021 / 2022 році?\nГоловна / Актуальне / Пенсійний вік в Україні: особливості для категорій населення\nПитання нарахування, виплати і віку для оформлення пенсій цікавить кожного жителя країни. Чи збільшать його? Чи багато чоловіків і жінок зможуть дожити до пенсійного віку в Україні? Адже пенсія – це, найчастіше, єдиний дохід рядового українця в похилому віці. Людина вже не може працювати так, як раніше, тому з нетерпінням чекає моменту, коли зможе оформити зароблену пенсію.\n1 Нововведення в 2022 році: вік виходу на пенсію\n2 Проекти закону і зміни щодо пенсійного віку в Україні\n3 Підвищення пенсійного віку\n4 Який буває стаж?\n5 Пенсійний вік в Україні: 2022 рік\n5.1 Пенсійний вік в Україні для жінок, таблиця\n5.2 Таблиця виходу на пенсію жінок України:\n5.3 Пенсійний вік в Україні для чоловіків\n6 Пенсія за віком, або як вплинуть зміни на пенсії?\n6.1 Так у скільки років йдуть на пенсію в Україні?\n7 Пенсійний вік в Україні та світі\n8 Вік виходу на пенсію в Україні та пільгові пенсії: чи є зв’язок?\n9 Оформлення пенсії за віком\nНововведення в 2022 році: вік виходу на пенсію\nУ 2022 році очікується чимало оновлень для тих, хто вийшов на пенсію або тільки це планує. У нашій країні пенсійні виплати за віком призначають відповідно до закону “Про загальнообов’язкове державне страхування”, а також при дотриманні двох нюансів:\nнаявність необхідного страхового стажу;\nдосягнення віку 60 років.\nЯкщо майбутній пенсіонер прийде до Пенсійного фонду не пізніше 3 місяців з дня досягнення нею необхідного віку для отримання пенсії, оплата буде призначена з наступного дня після досягнення віку виходу на відпочинок.\nПроекти закону і зміни щодо пенсійного віку в Україні\nЗгідно з останніми даними, в Україні запропонували законопроект, який передбачає зміну віку виходу на пенсію для жінок. Автори законопроекту, зареєстрованого у Верховній Раді «Слугами народу», вважають, що в 2011 році з жінками обійшлися несправедливо. А точніше, час виходу на пенсію не повинно залежати від дати народження. Якщо внесений законопроект буде схвалений, жінки стануть пенсіонерок набагато раніше – в 55 років. Однак, існує важливе обмеження: це стане можливим лише при відсутності робочого місця, тобто одночасно працювати і отримувати пенсію в 55 років заборонять.\nЩо стосується чоловічого населення, в Україні до 2028 року приблизно половина 60 літніх чоловіків зможуть вийти на пенсію вчасно. Решта через нестачу стажу працюватимуть до 63 або 65 років. Міністерство соціальної політики вказало, що в 2028 році тільки 55% чоловіків матимуть необхідний стаж по роках. Які залишилися доведеться працювати до 63 і 65 років. Кількість пенсіонерів, які не отримуватимуть пенсії, буде щорічно зростати.\nВажливо розрізняти пенсію за віком і пенсійні виплати за вислугу років. Таким чином, «вікові» пенсійні виплати прив’язані сьогодні до кордону 60 років для жінок і 65 років для чоловіків. Але в ряді професій пенсія надається за вислугою років.\nМіжнародні кредитори можуть висунути Україні вимога про підвищення до 65 років віку виходу на пенсію. Це обумовлено зростанням «дірки» в бюджеті Пенсійного фонду, яку не вдалося закрити пенсійною реформою.\nЩоб провести передбачену законом індексацію пенсій, в 2022 році дефіцит Пенсійного фонду був збільшений до 157 млрд грн (в минулому році до 139 млрд грн).\nУ грудні минулого року, коли стало остаточно ясно, яким буде дефіцит Пенсійного фонду, уповноважені особи Світового банку заявили, що Україні не минути перегляду пенсійної реформи і підняття пенсійного віку до 65 років.\nУкраїнців навчили розрізняти поняття «трудовий стаж» і «страховий стаж». Для першого потрібно працювати, а для другого виробляти все обчислення в пенсійний фонд.\nПісля початку впровадження пенсійної реформи у населення з’явилося безліч питань про те, як зміниться стаж для виходу на пенсію в Україні і як будуть реалізовані зміни на практиці.\nІснує чотири категорії стажу, від яких залежить вихід на пенсію:\nПільговий стаж. Такий стаж зараховується тим, хто працював на підприємствах протягом повного робочого дня і стикався з шкідливими і небезпечними умовами праці. Підприємства, що мають такі витрати виробництва, наводяться в списках, затверджених постановами Кабінету Міністрів України.\nСтраховий стаж. Такий вид стажу представляється собою якийсь відрізок часу, протягом якого особа підлягала загальнообов’язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачувалися внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ст. 24 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»).\nЗагальний (трудовий) стаж. Це той стаж, який діє в більшості випадків. Його підраховують згідно із записами у трудовій книжці. Трудовий стаж може включати в себе такі поняття як загальний, пільговий і спеціальний стаж роботи. У Законі України «Про пенсійне забезпечення» поняття загального стажу роботи в основному застосовується для відмінності його від стажу, що дає право на пільги за призначенням пенсії.\nВідомо, що трудовий стаж, який був зароблений до січня 2004 року, автоматично прирівнюється до страхового стажу. Також варто відзначити, що після введення з 1 січня 2004 року страхового стажу стало не мати значення, скільки людина фактично працював. Тепер враховується протягом якого періоду і скільки сплачував роботодавець за працівника до Пенсійного фонду.\nТак само відомо, що з 1 січня 2021 року на заслужений відпочинок громадяни отримали можливість йти в 60, 63 або 65 років. Цей вік залежить від кількості накопичених років страхового стажу в трудовій діяльності.\nПенсійний вік в Україні: 2022 рік\nЗакон, який модернізує пенсійну реформу в Україні і змінює пенсійний вік, буде запроваджуватися поетапно.\nСтраховий стаж – важливий момент, який діє в Україні з 2004 року. З цього періоду він має чимале значення, а саме, скільки по часу і в якому обсязі роботодавець оплачував страхові внески до Пенсійного фонду, а не той факт, скільки людина пропрацювала в компанії. Слід переконатися заздалегідь, що вам буде досить страхового стажу, щоб точно отримувати пенсію в старості. В іншому випадку його можна купити.\nПочинаючи з 2028 року страховий стаж повинен скласти не менше 35 років. Зараз жінки можуть йти на пенсію у віці 59 з половиною років. В нижче приведеній таблиці ви зможете порахувати, коли зможете вийти на пенсію. Особливо цікава пенсія в Україні для жінок, які не бажають допрацьовувати зайві роки або докуповувати стаж.\nТаблиця виходу на пенсію жінок України:\nЗа інформацією з таблиці можна дізнатися, коли можливий вихід на пенсію жінок 1965 року народження в Україні, а також який стаж для цього буде потрібно.\nДля обчислення віку виходу на пенсію чоловіків також використовуйте вищевказану таблицю.\nРозмір пенсії за віком з січня 2021 року становить 1669,20 грн, це мінімальна сума, яку може отримати пенсіонер. Тим, хто працював і встиг заробити стаж, додадуть по 1% за кожен рік. А у грудні цього року сума, з урахуванням усіх плавних підвищень, уже становила 1936 гривень.\nЗміни будуть у липні та грудні:\n2027 грн — з 01.07.2022 р .;\n2093 грн — з 01.12.2022 р.\nВсім українцям, які досягли 63 років і які заробили встановлений страховий стаж, можна розраховувати на 40% від мінімальної зарплати, але не менше 1497 грн. Коли мінімальну зарплату підвищать, то і ця сума автоматично зросте.\nСеред пенсіонерів спостерігається диференціація виплат – хтось отримує пенсію більше, хтось менше. Така ситуація лякає населення, особливо громадян, чий вік наближається до пенсійного.\nТак у скільки років йдуть на пенсію в Україні?\nЗгідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р № 1058-IV передбачено, зокрема, що з 1 січня 2021 року право на отримання пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 26 років.\nУ разі відсутності на 01.01.2021 р необхідного страхового стажу 26 років, право на пенсію за віком особа набуває після досягнення віку 63 роки і при наявності страхового стажу від 16 до 26 років.\nУ разі наявності страхового стажу від 15 до 16 років право на пенсію за віком особа набуває після досягнення віку 65 років.\nКраїна Чоловіки Жінки\nРосія 60 55\nНімеччина 65 60\nБілорусь 60 55\nПольща 65 60\nЯпонія 65 60\nФранція 67 67\nНа 10 млн працездатного населення в країні припадає 12 млн пенсіонерів. Це досить велика різниця, яка сприяє дефіциту в Пенсійному фонді. Тому держава змушена робити рішучі дії по зменшенню кількості людей, залежних від державного пенсійного допомоги.\nВ Америці і Європі за останній тридцятиріччя планують перейти до пенсійного віку в 70 років. Громадян пенсійного віку всіляко заохочують, щоб вони працювали якомога довше. Так в Японії, наприклад, ніж пізніше виходиш на заслужений відпочинок, тим вища пенсія.\nПенсія залежить від мінімальної зарплати і не може бути менше мінімально встановленого рівня. Це означає, що вона автоматично буде підвищуватися з ростом цих показників.\nУ скільки років йти на пенсію в Україні кожен вирішує сам, виходячи з індивідуальних особливостей, але мінімальний вік і страховий стаж прописаний законом. По досягненню пенсійного віку українець може звертатися за оформленням пенсії в будь-який зручний для себе час. Максимально допустимих термінів закон не обумовлює.\nЗміни торкнулися і пільгових категорій громадян:\nПедагоги. Пенсійний вік працівника освіти залежить від його віку і спеціального стажу. Обов’язковий стаж для вчителя становить 30 років. Працівники сфери освіти і охорони здоров’я після досягнення 55 років і при наявності спеціального стажу роботи мають право на пенсію за вислугу років. З 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року стаж роботи для виходу на пенсію за вислугу років повинен становити не менше 27 років і 6 місяців. Всі зміни відбуваються поступово, щоб вони не викликали шок і обурення. Якщо не вистачає стажу або віку, вчителям пропонують доопрацювати.\nУБД. Згідно п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, учасники бойових дій користуються правом дострокового виходу на пенсію. «Афганцям» Для такої категорії пенсійний вік жінок в Україні складає 50 і стаж – 20 років. У чоловіків, відповідно, – 55 і 25 років. При оформленні пенсії обов’язково потрібно надати документ про участь у бойових діях.\nШахтарі. Згідно ст. 14 Закону про пенсійне забезпечення, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах, пов’язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах (прохідники, забійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин) – якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Жінкам, стаж яких менше 7 років в даній галузі і чоловікам – менше 10, можуть знизити пенсійний вік на такий же термін.\nІнваліди. Згідно ст. 25 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або профзахворювання призначаються незалежно від стажу роботи. У той же час для інвалідів II, II і III груп загального захворювання обов’язковою умовою для оформлення пенсійних виплат по інвалідності є наявність певного страхового стажу. Так, наприклад, особі з інвалідністю II і III груп в 56-річному віці потрібно мати стаж не менше 14 років. Якщо ж інвалідність присвоєна громадянину, який вже досяг пенсійного віку, йому достатньо 15 років стажу.\nВійськовослужбовці. У 2021 році проведено перерахунок пенсій для військовослужбовців, яким виповнилося 65 років і вони мають трудовий стаж 35 років – для чоловіків і 30 – для жінок. Підвищення пенсій складе від 15% до 40%.\nжінки, яким виповнилося 45, а стаж роботи на шахті становить не менше половини з мінімальних 15 років трудового стажу;\nчоловіки, яким виповнилося 50, а стаж роботи на шахті становить не менше половини від встановлених мінімальних 20 років трудового стажу;\nправо виходу на пільгову пенсію в 55 років мають жінки, які виховали 5 і більше дітей або інваліда з дитинства.\nПенсія за стажем для жінок буде нараховувати тільки якщо виконані вищевказані умови.\nОсновні умови дострокового виходу на пенсію:\nпідтвердження відповідних умов праці працівника за результатами атестації робочого місця.\nПризначення пенсії за віком у 2022 році здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» і при дотриманні двох умов:\nНаявність достатньої страхового стажу.\nПерелік документів, необхідних для оформлення пенсії за віком передбачає наявність у громадянина, який звернувся за призначенням пенсійних виплат, таких паперів:\nпаспорта (оригінал і ксерокопія);\nІПН або свідоцтва про держсоцстрахування;\nдокумента про місце реєстрації (проживання);\nсвідоцтва про народження дітей, метрики дітей (якщо це необхідно);\nсвідоцтва про шлюб (оригінал і ксерокопія);\nномера рахунку в банку;\nтрудової книжки (оригінал і ксерокопія) та інших документів, що підтверджують трудовий стаж;\nдиплома та інших документів, якими підтверджуються періоди навчання на денному відділенні до 01.01.2004 р (оригінал і ксерокопія).\nДодатково буде потрібно довідка про заробітну плату за 5 років.\nБільшість українців вважають, що збільшувати пенсійний вік без поліпшення рівня і тривалості життя можна.\nДокладно про кредит на землю\nОформити кредит онлайн за 8 хвилин


Необхідно обрати меблі для дому? Нюанси та поради | Інформаційний портал На Парижі\nНеобхідно обрати меблі для дому? Нюанси та поради\nВ усіх родинах українців настає момент ремонту або легкого оновлення інтер’єру місця проживання. Одним з найважливіших моментів є вибір меблів. Адже, саме їх людина обирає під себе, так як буде використовувати з дня н день, та завдяки поєднання елементів можливо змінювати або задати основний дизайн інтер’єру кімнати. У сучасному світі покупка готового комплекту меблів, вже в минулому. Сьогодні в моді творчий підхід в оформленні інтер'єру, що дозволяє порушувати правила. При купівлі меблів в інтернет-магазині «Компанії АМF» можна переглянути фото приклади як той чи інший комплект чи окремий елемент буде вигляди в інтер’єрі.\nВ усіх родинах українців настає момент ремонту або легкого оновлення інтер’єру місця проживання. Одним з найважливіших моментів є вибір меблів. Адже саме їх людина обирає під себе, так як буде використовувати щодня. Завдяки поєднанню елементів можливо змінювати або задати основний дизайн інтер’єру кімнати. У сучасному світі покупка готового комплекту меблів, вже в минулому. Сьогодні в моді творчий підхід в оформленні інтер'єру, що дозволяє порушувати правила. При купівлі меблів в інтернет-магазині «Компанії АМF» https://amf.com.ua/divany/prjamye/ можна переглянути фотоприклади - як той чи інший комплект чи окремий елемент буде вигляди в інтер’єрі.\nКомпанія AMF - найбільший виробник офісних меблів, заснована в 1999 році. Компанія об'єднує сім виробничих підприємств, які випускають меблі та комплектуючі на території України, Росії та Китаю. Дистриб'юторська мережа представлена в 36 країнах світу. Виробничий комплекс компанії AMF забезпечує повний і безперервний цикл створення і збирання меблів: від сировини до готового продукту. На виробничих майданчиках компанії працює 1500 співробітників.\nДистриб'юторський офіс AMF складається з 250 чоловік. Потужності компанії дозволяють випускати понад 4 млн. стільців на рік. На всю продукцію виробника видається сертифікат походження товару для країн СНД - (СТ-1) і Сertificate of Original (FORM-A) - для країн Європи.\nАудит якості щорічно підтверджується сертифікатом ISO-9001-2001. Крім того компанія AMF - член Української Асоціації Меблевиків з 2002 року. Постійне прагнення AMF створювати оптимальні та комфортні умови співпраці дозволяє зробити їх взаємовигідними і ефективними для партнерів і клієнтів.\nУ даному інтернет-магазині Ви можете купити будь-які офісні крісла, стільці для будинку, обідні столи, дивани та інші меблі на будь-який смак.\nОтже, як обрати та купити диван?\nСпершу, необхідно з'ясувати, яка конструкція дивана вам цікава. Деякі механізми просто не призначені для щоденного використання. Для невеликої кімнати варто подумати про диван-«трансформер». Диванні механізми трансформерів бувають розкладними, розгортаючимися і викочуваними/висувними.\nГоловним елементом вибору є саме матеріал, з якого виготовлений каркас і м'яка частина. Чим міцніший каркас, тим довше прослужить диван. Якщо ви підбираєте диван як спальне місце, потрібно звернути увагу на те, з чого виготовлений настил. Щоб зберегти здоров'я хребта, краще обирати диван з комбінуванням пружин і товстого багатошарового наповнювача.\nОбравши диван «по душі» в меню магазину, можна перевірити наявність розкладного механізму в обраній моделі, або одразу обрати з переліку меню пункт - розкладні дивани. Для прикладу:\nЯк вибрати дерев'яні ліжка?\nНайважливішою частиною ліжка є каркас, опора і матрац. Сам каркас повинен відповідати розмірам матраца і бути міцним. Більш міцними та надійними вважаються дерев'яні ліжка з твердих порід деревини - бука, дуба або ясена.\nДля дитячої головними елементами є ліжко, письмовий стіл, шафи для книг, одягу та іграшок. Якщо розміри кімнати дозволяють, то можливо обрати й підставку під ТБ і аудіо апаратуру (на майбутнє). Письмовий стіл повинен бути функціональним, зручним і привабливим для дитини, адже їй доведеться проводити за ним чимало часу.\n24.06.2020 15:07 24.06.2020 15:07


В Україні започатковується традиція, коли кожна нова влада розпочинає свою діяльність із реформування системи судоустрою, винної, на її погляд, у майже всіх негараздах країни. Але «де борошно, там і порошно». І, схоже, пилом нових змін цього разу може притрусити інститут адвокатури.\nТому вона вбачає можливість об’єднання державних органів з адвокатурою. «Закон про Вищу раду правосуддя передбачає для ВРП повноваження формувати доброчесний і професійний корпус суддів, забезпечувати незалежність судової влади, а також займатися питаннями професійної етики в діяльності суддів і прокурорів. Така куцість у частині прокуратури незрозуміла. Логічно відтворити конституційну конструкцію правосуддя й об’єднати органи трикутника «суди — прокуратура — адвокатура» в частині дисциплінарної відповідальності та кваліфоцінювання, розширяючи повноваження саморегульованих організацій для забезпечення гарантій їхньої діяльності», — зауважила І.Венедіктова.\nУхвалення нового закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» було тісно пов’язане з обов’язком України захистити на законодавчому рівні правничу професію та заснувати професійну асоціацію адвокатів. Вперше про це йшлося у п.11 висновку №190 (1995) ПАРЄ щодо заявки України на вступ до Ради Європи, а через 15 років про цей обов’язок нам нагадали ще раз, оцінюючи функціонування демократичних інституцій у нашій державі (п.7.3.6 резолюції №1755 (2010) ПАРЄ). І у фінальній версії закону було враховано висновки Венеціанської комісії щодо законопроектів про адвокатуру, які раніше Україна направляла на її розгляд.\nПо-перше, кількість членів ВРП зафіксована у ст.131 Конституції: 21 особа. Відповідно, із розширенням повноважень суттєво збільшується навантаження (всього в Україні близько 40 тис. адвокатів, що в рази перевищує кількість суддів). Чи може ВРП забезпечити якісне опрацювання скарг на адвокатів, якими сьогодні займаються КДКА у регіонах? Як бути — збільшувати штат помічників і консультантів та витрачати додаткові кошти державного бюджету? Можна. Але ухвалювати остаточне рішення повинні члени колегіального органу.\nРеформувати ВРП та ВККС пропонують через адвокатів.


Як прати м’які іграшки вручну і в пральній машині - woman-club.net.ua\nHome » Корисне » Як прати м’які іграшки вручну і в пральній машині\nЯк прати м’які іграшки вручну і в пральній машині\nКоли в будинку росте маленька дитина, автоматично з’являється багато іграшок, в тому числі і м’яких. Та й для дорослих, улюблений м’який ведмедик – милий привіт з дитинства або романтичне спогад юності. Але такі речі мають одну особливість – вони швидко брудняться, засаливаются, накопичують в собі мікроби. Крім того, м’яка ворсиста тканина – відмінний пилозбірник. Саме тому дуже важливо, щоб діти контактували з чистими іграшками. Прати подібні вироби можна як вручну, так і в пральній машині. Розглянемо докладніше, як це правильно робити.\nЯк правильно прати в машині автомат?\nЯк прати руками?\nЯк прати іграшки антистрес?\nЩо робити, якщо іграшку не можна прати?\nПри пранні в машині автомат слід дотримуватися таких правил:\nЯкщо на іграшці є приклеєні деталі: ніс, вуха, очі, її краще прати вручну.\nПеред пранням в машині автомат краще перевірити іграшку на можливість втрати кольору. Якщо вона линяє, в пральній машині її чистити не рекомендується. Та й дитині давати не можна. Це означає, що барвник не якісний і може містити токсичні речовини.\nтемпература води – 30 градусів;\nвикористовувати тільки дитячий порошок;\nзастосовувати додаткове полоскання;\nсушити в підвішеному вигляді.\nТакий процес більш трудомісткий, але якщо немає бажання або можливості перекласти таку роботу на техніку, цілком під силу впоратися з пранням і власноруч.\nНалити у великій таз теплої води.\nПокласти туди іграшку і залишити на 15 хвилин.\nПотім просто випрати дитячим милом.\nЯкщо забруднення дуже складні можна скористатися щіткою.\nЯкщо на шанувальникам багато приклеєних деталей не варто її викручувати. Слід просто покласти на поверхню і дати стекти воді.\nПрати можна більшу частину м’яких іграшок. Стосується це і музичним виробам. Щоб очистити співає тварина або ляльку від бруду, слід акуратно розпороти шов і вийняти механізм. Далі цю річ можна прати або в машині, або вручну. Після сушіння (виріб повинен висохнути повністю), звуковий пристрій ставиться назад і матеріал зашивається.\nНе можна ставити музичний механізм назад в іграшку, якщо є хоча б найменша наявність вологи. Це його зіпсує.\nПрання таких виробів повинно проводитися не менше двох разів на рік. Оскільки особливістю таких речей є їх наповнювач – полістиролові кульки, то почистити їх можна практично будь-яким способом. Коли для прання використовується машина, іграшку краще запакувати в спеціальний мішечок, який призначений для делікатних матеріалів. Це дозволить попередити поломку апарату, якщо випадково тканину прорветься, і синтетичні кульки вислизнути з-поміж них. Режим для прання вибрати вручну, а порошку всипати менше, ніж це робиться при звичайній програмі.\nМашинка не передбачена для сушіння таких виробів. Після чищення їх треба дістати з машинки, і покласти сушитися на рівну поверхню.\nЯкщо іграшка антистрес наповнена гречаним лушпинням або насінням льону, прати її не можна. Так як при контакті з водою таке натуральна сировина зіпсується. У цьому випадки прати треба або тільки тканину, попередньо вийнявши наповнювач, або проводить суху чистку.\nЯкщо виріб не можна прати, можна застосувати інші методи очищення і використовувати домашні засоби.\nДля цього методу необхідно зробити міцну піну з мильного розчину. Краще скористатися дитячим шампунем або гіпоалергенним миючим засобом. Потім на губку треба накласти трохи піни і протерти найбрудніші місця іграшки. Головна умова – мильний розчин відразу ж потрібно прибрати серветкою з мікрофібри. Повторити таку процедуру доведеться кілька разів.\nКоли забруднення занадто складні або немає бажання займатися чищенням самостійно, можна звернутися в спеціальний заклад. Сьогодні багато пралень надає подібні послуги. За невелику плату вони повернуть іграшці первісний вигляд.\nБуде потрібно взяти об’ємний пакет, покласти туди іграшку і висипати пачку звичайної питної соди. Такий продукт є на кухні в кожної господині. Тому проблеми пошуку виникнути не повинно. Пакет треба надійно закрити і енергійно потрясти кілька хвилин. Потім річ слід дістати, обтрусити і пропилососити. Така процедура дозволить не тільки видалити бруд, але і позбавить від неприємного запаху, освіжить колір іграшки.\nЯкщо після чистки на виробі з’явилися жовті смужки, їх слід обробити лимонним соком і покласти на сонці.\nПравильна і якісна чистка іграшок дозволить повернути їм первісний вигляд і без побоювань давати дитині.\nТемпература, головний біль і блювота що це може бути\nЯк погладити брюки зі стрілками\nПершить горло і сухий кашель – симптоми і лікування\nЕнцефалограма головного мозку


Духовенству Грузинської Церкви заборонено в'їжджати в окуповану Абхазію - Релігійна правда\n05.04.2021 - 15:42\nДуховенству Грузинської Церкви заборонено в’їжджати в окуповану Абхазію\nДуховенству Грузинської Православної Церкви заборонено в’їжджати на окуповану територію Абхазії, про що повідомляє Державний департамент США у своїй доповіді про права людини в окупованих регіонах Грузії, повідомляє Оrthodox Times. Як повідомляв 1tv.ge, Державний департамент США опублікував доповідь про права людини за 2020 рік. Документ описує та оцінює складну ситуацію в окупованій Абхазії та Цхінвалі в Грузії. Серед …\nДуховенству Грузинської Православної Церкви заборонено в’їжджати на окуповану територію Абхазії, про що повідомляє Державний департамент США у своїй доповіді про права людини в окупованих регіонах Грузії, повідомляє Оrthodox Times.\nЯк повідомляв 1tv.ge, Державний департамент США опублікував доповідь про права людини за 2020 рік. Документ описує та оцінює складну ситуацію в окупованій Абхазії та Цхінвалі в Грузії.\nСеред важливих проблем прав людини в регіонах: вбивства, в тому числі в Південній Осетії; незаконні затримання; обмеження пересування, особливо етнічних грузинів; обмеження голосування чи іншої участі у політичному процесі; обмеження можливості етнічних грузинів володіти власністю або реєструвати бізнес.\nДуховенству Грузинської Православної Церкви заборонено в’їзд на окуповану територію Абхазії.


ВР провалила закони Зеленського. Парубій закрив засідання - новини ZIK.UA\nНовини » Політика середа, 22 травня, 2019, 13:08 8245 Читать эту новость на русском\nВР провалила закони Зеленського. Парубій закрив засідання\nЗаконопроект Президента України Володимира Зеленського щодо внесення змін до виборчого законодавства, а також альтернативний депутатський не включили до порядку денного.\nТрансляцію позачергового засідання десятої сесії Верховної Ради України VIII скликання веде телеканал ZIK.\nНародні депутати не включили до порядку денного законопроекти, подані Президентом України, – зокрема, проект Закону про внесення змін до деяких законів України у зв'язку зі зміною виборчої системи для виборів народних депутатів України (№№ 10319) (за те, щоб включити його до порядку денного, проголосували 92 народні депутати України) та про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» (№ 10317) (за включення до порядку денного цього проекту закону проголосували 127 обранців). Для цього забракло голосів.\nА також у Раді зареєстрований альтернативний законопроект низки народних депутатів – проект Закону про внесення змін до Закону України «Про вибори народних депутатів України» (щодо здійснення виборів за відкритими виборчими списками) (№ та 10319-1). Проте і його не включили до порядку денного.\nГолова ВРУ Андрій Парубій повідомив, що мав розмову із урядовцями, і ті його запевнили, що усі труднощі публічних закупівель можна вирішити без цього законопроекту.\n«На жаль, ми не змогли жоден із законопроектів включити до порядку денного сесії», – резюмував голова ВРУ.\nПісля того спікер закрив позачергове засідання ВРУ. Наступне пленарне засідання Ради відбудеться у вівторок, 28 травня.\nНагадаємо, 20 травня у Верховній Раді України відбулася інавгурація Президента України Володимира Зеленського. Під час інавгураційної промови він заявив, що розпустить ВРУ VIII скликання.\n21 травня Президент Володимир Зеленський видав указ про дострокове припинення повноважень Верховної Ради України та призначення позачергових виборів.\nДодамо, 22 травня – позачергове засідання Верховної Ради України.\nВикрадену картину Клімта, знайдену в стіні, визнали справжньою неділя, 19 січня, 2020, 05:11 Художник без обличчя: Як Бенксі став всесвітньо відомим брендом вівторок, 7 січня, 2020, 16:15\n10:50 Українські школи та дитсадки перевірять на пртипожежний захист\n10:34 Авіакомпанія SkyUp відкриє нові рейси на грецькі острови\n10:28 В Афганістанні на весіллі невідомий звкидав натовп гранатами: Є постраждалі\n10:14 Землетрус у Туреччині: Кількість загиблих зросла до 29 людей\n09:58 У Дніпрі у будинку вибухнула граната у той час, як чоловік намагався її розібрати\n09:40 Зеленський зустрінеться з президентом Польщі у рамках робочого візиту\n09:20 Український уряд на засіданні Ради "Україна-ЄС" буде боротися за "промисловий безвіз", - Кулеба\n08:55 Міністр закордонних справ Ірану порадив Трампу приймати рішення на основі фактів, а не заголовків телеканалів\n08:35 Спалах коронавірусу у Китаї: Кількість хворих перевищила дві тисячі осіб\n08:15 НЗФ 10 разів порушили режим припинення вогню на Донбасі, застосувавши міномети, - штаб ООС\n07:35 Нові "плівки Труби": Баканов жорстко розкритикував Богдана\n07:25 Субсидії в Україні: Як платити за комунальні послуги у 2020 році\n07:10 В Україні почали штрафувати за шкільні прогули, названі суми\n06:55 Співпадіння? Netflix випустив документальний серіал про світову епідемію\n06:30 У мережі показали "велич" Росії\n06:10 Робить ще гірше: Супрун розвіяла міфи про популярну мазь\n05:55 Будуть штрафувати? Поліція почала тестувати базу євроблях\n05:30 Вчені наблизилися до розгадки головної таємниці Сонячної системи


Як під землю провалився майже мільйон гривень державних грошей і кошти територіальної громади\nЯк під землю провалився майже мільйон...\nВалерій Щербань, депутат Вінницької районної ради, житель села Якушинці, навів «свіжий» приклад безвідповідального ставлення до витрачання державних грошей. За його словами, 880 тисяч гривень — 690 тисяч з бюджету і 190 тисяч територіальної громади (обидва села належать до Якушинецької територіальної громади) знову витратили бездумно. «За ці гроші прокладено два кілометри газопроводу, загалом довжина мережі становитиме тринадцять кілометрів. А тепер, кажуть, труби треба... викопувати, — продовжує розмову депутат Валерій Щербань, — а на їх місце ставити більшого діаметра. Нехай викопують, але перед тим повернуть людям «закопані» в землю кошти».\nПро скандал, який виник внаслідок нераціонального використання грошей, ведуть мову не тільки жителі названих сіл. Питання винесли на сесії — Якушинецької сільради і Вінницької районної ради. Депутати звернулися із запитом до керівників області, а також до прокурора Вінницького району з проханням дати принципову оцінку діям тих посадових осіб, які допустили розбазарювання державних грошей і коштів територіальної громади.\nЧиновники не забарилися з поясненням. У листі за підписом начальника головного управління економіки облдержадміністрації йдеться про нові обставини, що виникли під час спорудження газопроводу, — необхідність продовження його до майбутнього житлового мікрорайону Вінниці. Спершу газопровід планували побудувати тільки до двох названих сіл — Зарванців і Якушинців. Тепер виникла потреба продовжити «нитку». Відповідно збільшаться потреби у блакитному паливі. Для його подачі мають бути труби більшого діаметра.\n«Ось як просто пояснюють ситуацію чиновники, — наголошує Валерій Щербань. — При цьому жодним словом не згадують про «закопані» кошти. Нам нав’язують думку про те, що ситуація змінилася вже під час будівництва газопроводу. Нібито план забудови міста тільки-тільки затвердили. Але це не так. Депутати сільради передбачали ситуацію, що склалася нині, ще декілька років тому».\nНа підтвердження сказаного депутат нагадує про рішення сесії Якушинецької сільради кількарічної давнини. Тоді її депутати зверталися до Вінницького міськвиконкому з проханням взяти дольову участь у будівництві газопроводу. Пропонували продовжити магістраль. «Ми бачили, що межі міста розширюються, — пояснює Валерій Щербань. — На жаль, тоді громада села отримала з міськвиконкому відмову в допомозі з будівництвом газопроводу. В отриманій відповіді значилося, що обласному центру у цьому районі газ не потрібен. А тепер, як бачите, без газу тут не обійтися. Люди справедливо вимагають, щоб їм повернули «закопані» кошти. Чиновники між собою нехай з’ясовують, у кого їх взяти. Ми порушуватимемо це питання доти, доки не віддадуть громаді гроші».\n— Нам кажуть: викопуйте труби, — зазначив у розмові з кореспондентом «Голосу України» Віктор Рибак, директор фірми ДЮК, яка нині виконує роботи з будівництва газопроводу до згаданих сіл. — А яке ми маємо до них відношення? Труби не наші і гроші, за які їх укладали, теж не наші. І роботи не ми виконували. Тому як тільки відкопаємо траншею, нас одразу звинуватять у розкраданні державного майна.\nТим часом у листах з облдержадміністрації на адресу Вінницької районної ради (газопровід будується на території цього району) зазначається, що ці роботи має виконувати підприємство ДЮК. Демонтовані труби планували використати для прокладення газопроводу до ще двох населених пунктів. Однак ситуація змінилася. За словами Віктора Рибака, поки що йдеться про газифікацію Зарванців і Якушинців, і не більше. Тим часом фахівці кажуть, що викопані труби можна буде використати хіба що для здачі на металобрухт. Два роки вони вже пролежали в землі. Тому не так просто буде дістати їх на поверхню. Два кілометри газопроводу прокладено у лісовій місцевості. За цей час там усе заросло деревами і кущами. Простіше було б поруч викопати ще одну траншею для труб більшого діаметра. Однак цього не дозволять екологи і лісівники. Питання проведення цих робіт обговорюють у деталях. Але ніхто не каже, як повернути «закопані» кошти громаді.\nПротягом минулого року прокладено перші два кілометри магістралі. Таку інформацію надав керівник підприємства, яке виконує роботи, Віктор Рибак. «Фактично на будівництві газопроводу ми працювали не більше одного місяця, — уточнює співрозмовник. — Роботи гальмувалися не з нашої вини. Головна затримка була у відсутності проектно-кошторисної документації. Її довелося змінювати у зв’язку із продовженням магістралі. З початку нинішнього року на будівництві газопроводу не працювали жодного дня — нема грошей».\n30 березня 2009 - 12:20


Банер на порталі – чому це вигідно?\n22 августа 2018 98\nУнікальний офтальмологічний портал Opticlub.org пропонує представникам оптичного бізнесу вигідний маркетинговий крок – розмістити банер на порталі.\nНовини порталу читають в семи країнах, охоплює цей інформаційний ресурс значну аудиторію – понад 200 000 унікальних відвідувачів в місяць. Opticlub.org об’єднує інтереси людей з поганим зором та представників оптичної сфери.\nЧому вигідно розмістити банер на порталі?\nДе розмітити рекламу оптичному бізнесу?! Звісно, тільки там, де інтереси читачів будуть збігатися з цілями компанії, яка представляє різноманітні оптичні товари або надає послуги. Спеціалізований ресурс Opticlub.org – вигідний майданчик для реклами. Читачі порталу цікавляться: які контактні лінзи краще купити, де є вигідні пропозиції на окуляри для зору, хто пропонує акційну ціну на сонцезахисні аксесуари, в якому центрі корекції зору зробити хірургію та де проходять спеціалізовані виставки, тощо.\nРекламний банер з інформацією про товар вашої компанії має великі шанси зацікавити аудиторію порталу. І через котортий відрізок часу, читачі Opticlub.org зможуть стати вашими клієнтами. Створено ідеальний спеціалізований інформаційний ресурс, який впевненими кроками охоплює зацікавлену аудиторію. Станьте частиною команди сьогодні, щоб бути в тренді завтра.\nСтворити правильний текстовий контент для банера допоможе творча команда порталу.\nЗ питань розміщення банера звертайтеся:\nЗрение ухудшается в старости: действительно ли это так?\nКак незрячие воспринимают красный цвет?\nИстория производителя детских улыбок Johnson’s Baby или как создать семейный бизнес\nСкандал у дитячому садку: дівчинці проткнули око олівцем\nОчень удобный вариант рекламы!\nПостоянно крутится, невольно обрашаешь внимание\nбанерна реклама- двигун бізнесу\nДа, банера обычно эффективны.


Волиняни на потреби армії сплатили майже 165 мільйонів\n13 Лис, 2017 Гроші\nЗ доходів волинян до держбюджету в січні-жовтні 2017 року перераховано 164,7 мільйона гривень військового збору. Таким чином, на підтримку національної армії з доходів волинян цього року сплачено на чверть більше у порівнянні з аналогічним періодом минулого року.\nПро це інформує відділ організації роботи ГУ ДФС у Волинській області, – пише Волинська Правда.\n«Кожен, хто отримує офіційну зарплату чи декларує доходи, може впевнено стверджувати, що фінансово підтримує національне військо, оскільки закон передбачає, що з доходів фізичних осіб обов’язково справляється військовий збір. Варто зазначити, що переважна більшість волинських працедавців, дотримуються законодавчих вимог та, як податкові агенти, перераховують належні суми в бюджет», – наголошує начальник ГУ ДФС у Волинській області Світлана Савчук.\nРазом з тим, в ГУ ДФС у Волинській області рекомендують тим працедавцям, котрі допускають порушення вимог чинного законодавства щодо оплати праці, негайно впорядкувати трудові відносини з найманими працівниками.\nНардеп Гузь розповів про збитки від "Бандерштату"\nУ Луцьку раптово подорожчала валюта, - ЗМІ\nТри волинські ОТГ увійшли в ТОП-20 найуспішніших громад країни


28 липня тернополяни зможуть дізнатись більше про інші країни світу | Новини\n28 липня тернополяни зможуть дізнатись більше про інші країни світу\n14:57, 22 липня 2013 р.\nФестиваль культур “Global village” проведуть в Тернополі 28 липня. За один день тернополяни зможуть дізнатись більше про інші країни світу, поспілкуватись з іноземцями та вивчити культурні особливості того чи іншого краю.\nУчасниками фестивалю стануть студенти з Сербії, Іспанії, Македонії, Китаю, Туреччини, Угорщини та інших країн. Волонтери представлятимуть свої звичаї, традиції, пісні та танці.\nФестиваль розпочнеться о 16:00 в Парку Шевченка на Літній сцені. Організатором є міжнародна молодіжна організація AIESEC.


Дочка приватизувала 8 хат, які купила мати. Ще дві не подужала\nМобильная версия сайта Главная страница » Новости » Людям о людях » Дочка приватизувала 8 хат, які купила мати. Ще дві не подужала\nВторник, 14 Мая 2019 11:54 | Просмотров: 8040\nУ селі Дягова Менського району стоять порожніми 10 хат, які за життя купила пенсіонерка Марія Коньок. Сама ходила в старому халаті, не купувала зайвого ні з речей, ні з їжі, економила. Вісім років як нема Купріянівни. Хати вже деякі розібрані. Жоден з внуків бабусі в них так і не заселився. Дочка та син — у Мені.\nЇхала з Німеччини додому – на кордоні все відібрали.\n— Мати все, як вона казала, в недвижимість вкладала, — розповідає донька 61-річна Наталія Пономаренко. — Дітей в сім’ї було дев’ятеро: чотири брати і п’ять сестер, мати старша.\nБуло 9 років, коли їхня мама померла. Найменшій сестрі Наді — всього три місяці.\nОдна з сестер померла з голоду. Всіх чотирьох хлопців побила війна.\nА маму в 41-ому, в 15 років, забрали в Німеччину.\nПрацювали на заводі. Їй мало платили, бо думали, що вона ще зовсім мала. Мати вивчила мову і пішла до коменданта, пояснила, що їй вже 16 років і вона працює як доросла. Зарплату підняли. А то ще в дитинстві їй півень виклював щоку. Була спотворена, червона. В Німеччині їй зробили операцію, червоність ту всю убрали, тільки шрам невеликий залишився. Щодня в них баня була. А ще в неробочий час бігала до людей то сапати, то ще щось по господарству допомагати, їй за це платили. Одна німецька пара хотіла її залишити, щоб була їм за дочку. Але вона подумала, як же там сестри самі, і після війни поїхала додому.\nКазала, ті жінка з чоловіком, в яких вона трудилася, понадавали їй всього: золота, одежі. Та наші на кордоні все відібрали, в одному платтячку додому приїхала.\nІ коли вона в 1945 році повернулася з Германії в Дягову, батько їхній, дід Купрій, одружився вдруге, взяв Харитинку з Клочкова. Жили всі в одній хаті: дід з жінкою, сестри Надя, Валя, Галя і Марія. Мачуха стала її гнітити, і мати поїхала на заробітки в Грузію. Збирала чай у місті Кобулеті, Аджарія. Там познайомилися з Петром, моїм батьком. Він теж був на заробітках, працював водієм. Я там народилась. Брат менший від мене на рік і чотири місяці.\nБатько росіянин, зі станиці Красноярської, Ставропольський край, Усть-Джегутинський район. І коли вони приїхали до його батьків, свекруха сказала: «Она все хорошо делает, но мне такая сноха не нужна. На Украине бедно живут, у них ничего нет». Так мама розказувала. І вони розлучилися. Бабуся Ксюша и дідусь Ілля забирали мене туди на канікули. Батько ловив мені рибу форель в річці Кубань — там така прозора вода. Батько женився вдруге, в мене є зведена сестра Свєта. Знайшли вони багату невістку. А ми приїхали в Дягову.\nКопійка до копійки – хата за хаткою\n— Мамка працювала в колгоспі, нас ростила. Грошей не було, — продовжує Наталія Петрівна. — Тіснилися в хаті дід Купрій, баба Харитина, ми з братом і мама. Знов з мачухою в одній хаті. Мати назбирала-нашкребла грошей і купила «шевченківську» хатину. То було перше власне житло.\nІ почала заробляти. Ото навирощує гурків, часнику і везе на Гомель. Ніхто з Дягови ще туди не їздив. Саджала часник, за ним картоплю, а після картоплі — огірки. І ще в листопаді я їх на продаж збирала. Господарство тримали: корова, кози, курей дуже багато. Я вдома весь час на хазяйстві, а мама брала брата Вітю і їхала торгувати. Яйця на базарі продавала. Свиней, пам’ятаю, по руб дев’яносто п’ять здавали. Насінням торгувала: соняшниковим, гарбузовим. Ото навирощуємо гарбузів, наб’ємо — і в Гомель. Назбирала вона трохи грошей і купила ще хатинку.\n«Щоб у них усіх було де жити»\n— А році в 2000 матері виплатили німецькі марки. Компенсацію тим, кого німці вивозили на роботи до Німеччини. Скільки — не розказувала. Взяла і накупляла хат. Каже, у сина ж нема нічого, а він приїде. Вітя тоді на Камчатці був. Решта хат, казала, онукам будуть. А в онуків ще діти народяться, дак їм буде. Щоб у них усіх було. Купляла хати, які продавалися: старі, хороші. І лучші є, й худші.\nПенсію отримувала, корову тримала, на базар їздила молочне продавала. Торгувала курми, качками, гусьми, індиками, яйця продавала. Смородину возила.\nА сама ходила в халаті. Такі технічні чорні халати, прибиральниці віддавали мамі за часник, ще як в Гомель їздила. І на пенсії вона постійно їх носила.\nНа їжі економила. Ото я приїду, щось наготую. А їй все ніколи було. Молока, яйце сире вип’є — і всі діла.\nМарії Купріянівни не стало 26 грудня 2011 року.\nСходила в армію і заміж. Загуляв з ученицею\n— Мати привчила нас, що ми самі себе маємо забезпечувати. І я пішла служити в армію, на контракт. В Гомель. Була діловодом у стройовій частині. А потім вийшла там заміж. Петер — прибалтієць. Високий, блондин, військовослужбовець. Контракт закінчився, і ми поїхали до нього в Ригу.\nВлаштувалася завбібліотекою в СПТУ, а чоловік працював там викладачем.\nЖили зі свекрами, дітей не було. При влаштуванні на роботу проходила медкомісію. Я знала, що вагітна, але не знала, що не можна рентген. Ще ж і мови їхньої не знала. Сталося замирання плоду. Лікарі заборонили вагітніти ще протягом трьох років. І я в критичні дні чоловіка до себе не підпускала. А він молодий — загуляв з ученицею.\nЯ подала на розлучення. Пішла від Петера. Контейнер речей відвантажила, як положено. Я ж і шила там, і в’язала, за що вони мене всі поважали.\nЗ бібліотеки не відпускали. Пішла до військкомату, щоб знов призвали, в будь-яку частину. По призову мене зобов’язані були розрахувати з роботи в двотижневий термін. Здала бібліотеку, поселилася в гуртожиток військової частини. Поставили мене контролером в жіночій тюрмі. Засуджені на виробництві шили красивий трикотаж. Лекала хороші, тканини гарні, нитки. Але оце їх обшукувати... Треба всіх перерахувати, як дітей малих. Відвести в їдальню, тоді в камери, хто провинився — в одиночні. Морально тяжко, не витримала. Звільнятися — відмовили. Три місяці була катавасія. А начальник штабу там був теж українець, він мені поспособствував. Звільнили по причині, що у мене стара хвора мама в Україні.\nВдома пішла в паспортний стіл у Мені, щоб паспорт мені з військової частини прислали. А начальник, Микола Нємчик, каже: «Бачу, ви діловодство добре вмієте вести і маєте гарний почерк. Заміните робітницю в декретній відпустці?»\nПройшла комісію в МВС в Чернігові і залишилась працювати в паспортному столі. З 1987 по 2012 рік.\nДругий запропонував руку і квартиру\n— Олександр Пономаренко в райдержадміністрації був начальником юридичної групи. Ми разом їздили з роботи з Мени автобусом: я на Дягову, а він до хутора Гай. Кожен день туди й назад, по 20 копійок проїзд. Коли Олександру Миколайовичу прийшла черга отримувати квартиру, він зробив мені пропозицію. Каже, якщо характерами не зійдемося, то він зробить розмін. Старший від мене на 10 років. Якби був сам, однокімнатну б дали, а так двокімнатну отримав і женився.\nНародився наш син Коля. З декретної відпустки вийшла, коли йому було 9 місяців. Бо прийшов додому начальник міліції Кирієнко Іван Олексійович і говорить: «Ваш чоловік дав добро, дозволяє вам вийти на роботу. Виходьте і працюйте». І я навіть не задумувалася. Коля вже ходив, сидів, просився на горщик, їв усе. А декретних тоді мало давали. Здала Колю в ясельки і пішла.\nАле з Пономаренком прожили лише чотири роки.\nЗараз нормальні стосунки. Йому операцію на серці зробили, а я їжджу, допомагаю. Коля до нього поселився, доглядає. Йому там зручніше, син займається продажем будматеріалів. На двох з батьком приватизують ту квартиру.\nУ мене ще цивільний чоловік був, але з ним життя не склалося, і зараз сама.\nЗа золото і трохи купонів\nЗараз Наталія Петрівна живе у Мені, у власному будинку.\n— Тут з 1995 року. Як пішла від Олександра, в 1991-ому, Колі було два з половиною роки. Повернулась до мами в село, жили втрьох. Знов автобусом на роботу їздила, і Колю в садок возила.\nЯкось один москвич приїхав продавати в Мені материну квартиру. І я цю квартиру купила за золото. В 1992 році рублів у нас вже не було, гривень ще не випускали, а як гроші ходили купони. Кажу: якщо ви згодні, я віддаю свій золотий годинник із золотим браслетом, сережки, ланцюжок і підвіску. Те золото мені перший чоловік Петер подарував. Домовились. І ще 1200 купонів заплатила за переоформлення. Грошей не було, по 600 гривень позичили зам начальника райвідділу міліції Микола Двойнос і мій кум, Анатолій Соломко. А потім працювала і повіддавала всі борги.\nПобудувала поряд времянку і гараж з сараєм. Потім прибудувала до времянки половину, тоді ще одну. Отак, частинами, збудувала будинок. Будівельників наймала, керувала. Куди шалівку, куди дошки, балки. Сама їздила в ліс, на пилораму. За цеглою, за піноблоками.\nА ще брала замовлення на светри, костюми спортивні, шапочки, плаття. Вечорами і ночами в’язала, шила. Чотири швейні машинки вдома. Другий раз картотеки оформляю на роботі, листочки прибуття-вибуття і я-ак стукнуся лобом об металеві ящики, бо не спала всю ніч.\n«Будуть кошти — переоформлю всі»\n— То, виходить, ті хати в Дяговій нікому не потрібні? Що з ними буде?\n— Я офіційно оформила їх на себе. Крім двох. Хата на діда, а з діда треба на сина переоформлювали, а з сина на внука... Багато судів, волокити і коштів. А в мене фінансів зараз нема. Будуть гроші — оформлю. Одну з неоформлених хат розібрала і половину другої.\nПрийшлося розібрати ще одну: так перевалилася, що дах тріснув.\nЄ живі люди, які підтвердять, що мама ті хати купувала. Такі хати можна на себе оформляти, якщо знайдеш свідків. І документи поновити також можна, в інвентар-бюро. існують технічні паспорти на будинки. Мама старенька була, папери губила, я багато документів поновляла. Щось вона купляла по технічному паспорту, а то просто йшли в сільську раду, там хату переписують, і все. А тоді я особисто ходила в інвентар-бюро, і у нотаріуса оформляли.\nЩоб узаконити хати, витратила не один рік. Перша хата обійшлася мені 6,5 тисячі. Бо через суд, з переоформленням. Це ще мама жива була. Інші — через півроку як мама померла. Три раніше, з інвентар-бюро і нотаріусом, десь по 4,5 тисячі пішло. Зараз дорожче.\nЗемлю коло однієї з хат на себе оформила, біля другої — на сина. По законодавству, хати приватизувати нам ще можна, а землю — вже ні. Тільки присадибні до будинку 10 соток. Городи ті ніхто не обробляє, так і стоять. Як буде продаж землі, можуть по хату відрізати і забрати. Хто купить, того й буде.\nЗ двох хат, що я розібрала, сину Колі будинок в Мені склала. З іншої брат Віталій собі до будинку веранду склав. Каже: «Мама розумна була, нічого не оформляла, державі гроші не давала. І я не буду».\nВін приїхав з Росії разом з дружиною Зіною, купив тут будинок у Мені і добудовував. А діти в Москві залишились, їм ті хати не треба. Обидва сини живуть на квартирах, працюють. Вова шеф-кухарем в елітному ресторані. А Діма, молодший брат, — офіціантом.\nМій брат плавав на риболовецьких суднах. Червону рибу заготовляли. Ходив у Корею, Китай, Японію.\n«Я туди не поїду»\n60-річний Віталій Чертов живе в Мені в симпатичному будиночку. Хороший ремонт що ззовні, що всередині. Вернувся, як мати й казала.\n— А що мені там жити в глухомані, в Дягові? — дивується Віталій Петрович. — Хата не ковбаса, не пропаде. Хай стоять, не на грудях же, не мішають.\nЯ туди не хочу. Може, влітку добре, а взимку замете. Я в Конча-Заспу хочу. Але бажання не співпадають з можливостями. А тут мені місце сподобалося: річка поряд. Бджоли, кролики. Пару відер картоплі саджаємо – досить. Пес Тузик, два коти. З села я після армії втік, досить.\nВ кацапії всюди пожити встиг. Служив у Ленінграді. Працював у Петропавловську-Камчатському (порт приписки). Ходив механіком на риболовному кораблі. Після звільнення в Москві жив. Сюди з Москви й приїхали. Житло в Нижньокамську, це Татарстан, дружина звідти.\n— Чого в Україну?\n— А що: тут тепло, від Путіна подалі.\nЩо там робить? Путін мучить народ, пора тікать та і все. ФСБ всюди.\n110 тисяч вже в Україну перебралось. Але ж хто туди, хто сюди. Українці туди на заробітки. Кум мій з Тихорецька (Краснодарський край) зараз в гості приїхав (він з Данилівки). Восені назад поїде. Пенсіонерів багато: нам тут вигідніше з російською пенсією жити. Гроші на картку отримуємо. Ми з дружиною тут вже років три-чотири живемо.\n— Вас переслідували?\n— А що я, чекатиму, поки Путін до мене добереться?\n— У Мені добре живеться?\n— Та мені всюди непогано живеться, — сміється. — Вид на жительство вже є. Ще до дітей їздимо. Вони сюди не хочуть. А нам що, в тих муравейниках жити?\nОлена Гобанова, тижневик «Вісник Ч» №19 (1721), 9 травня 2019 року\nТеги: Менський район, Наталія Пономаренко, людські долі, село Дягове, Марія Коньок, «Вісник Ч», Олена Гобанова\nАби підтвердити, що Діана – донька покійного Василя Бобока, у Вихвостові Городнянського району проведуть ексгумацію\nПомідори усіх кольорів: жовті, червоні, чорні\n20 Августа 2019 16:07\n20 Августа 2019 14:52\nПенсію можна оформити по інтернету. У кабінети — тільки за посвідченням\n20 Августа 2019 13:29\nЧому в Городні поліцейські переслідують байкерів?\n19 Августа 2019 16:28\nКуму, що зарізав кума, суд змінив домашній арешт на СІЗО\n19 Августа 2019 15:37\nЄнотику Єві з Прилук волонтери шукають господаря. З доглядом обіцяють допомогти\nЧим краще закусувати?\n© 2008-2019 gorod.cn.ua Городской сайт Чернигова\nТел.: (0462) 93-23-01, (067) 496-46-95


Святий Франциск з Асижу < Паломницький центр\nГоловна » Життя святих » Святі: орден францисканців » Святий Франциск з Асижу\nФранциск Ассізький (1181/1182-1226) народився сім’ї П’єтро Бернардоне, купця і торговця тканинами. Молодість провів досить весело і бездумно, а у віці 24 років пережив глибоке навернення, став провадити вбоге життя і повів за собою чимало охочих жити, як він. Відомий і як засновник ордену францисканців (точніше кажучи, Ордену Братів Менших), який на сьогодні має чимало гілок та відгалужень, чоловічих і жіночих; як співець «Пані Бідності», реформатор Церкви, поруч зі св.Домініком. Його називають натхненником раннього Відродження, першим борцем за захист довкілля, «першим хіппі», ним захоплюється велетенське число віруючих різних Церков. Знаний як один із найвідоміших в історії стигматиків. Причому шанувальники св.Франциска нерідко забувають, що він носив знаки ран Христових, так і не будучи священиком, і нерідко зараховують його до числа священиків-стигматиків. А він був «братом меншим» в усьому, також і в своєму служінні: орден заснував, а священиком так і не став.\nЗнаки Божого запрошення були у житті святого ще як він юнаком пішов воювати (1202-1205). Після вражаючого сну, побаченого у Сполето, Франциск повернувся в Ассізі, полишив своє багате екстравагантне вбрання (раніше його називали «королем ассізької молоді»), став жити в молитві й покуті. Почувши голос «Відбудуй Мою Церкву», зрозумів цей заклик буквально – всім відомі його старання відбудувати Порціункулу, так само як і сварка з батьком, який вирішив «вжити суворих заходів» і публічно позбавити сина спадку за його дурнувату жебрачу поведінку. Саме тоді Франциск зняв із себе весь одяг, щоб не мати на собі нічого, що належало би земному батькові, і сказав: «Якщо земний батько мене зрікся, то тепер я маю право Тебе, Боже, звати своїм Отцем».\n"Ідіть найдорожчі сини, по двоє у різні сторони світу і проповідуйте людям мир і покуту на відпущення гріхів. Будьте терпеливі в переслідуваннях. З покорою відповідайте тому, хто буде питати. Благословіть того, хто буде вас переслідувати. Дякуйте тому, хто буде вам злословити." 1 Cel 29; FF (Fonti Francescane)\n"Де б брати не перебували або не зустрілись, нехай відносяться до себе як члени родини і нехай один одному з довір'ям виявляють свої потреби. Бо якщо мати годує і кохає сина свого тілесного, то наскільки ж дбайливіше повинен кожен годувати і кохати свого брата духовного!" З Регули Братів Менших (Reg. vull. 6, 7, 8; FF91).\n<< Свята Марія Бернарда Бютлер


завод «Промінь» Archives - 7 ДНІВ УКРАЇНА\nПозначка: завод «Промінь»\nБанкрут: завод, що виготовляє унікальне оснащення, винен і людям, і Пенсійному фонду\nЄдиний у Тернополі військовий завод «Промінь» вимагає зберегти нардеп Олексій Кайда. Із цим він звернувся до керівництва «Укроборонпрому». Читайте також. “Колишнього власника банку підозрюють у привласненні понад 500 млн грн”, – нардеп Вимогу отримав особисто в. […]\nЕкономіка, Новини, Суспільство, Тернопіль"7 Днів-Україна", 7 днів, завод «Промінь», нардеп Олексій Кайда, Тернопіль, тернопільські новини


Пам’ять \_ Цезар\nПобратими пророкували цьому юнаку блискавичне майбутнє бойового командира. Але боєць Іван Іванків із Богородчанщини встиг стати лише командиром танка. Хлопець відсвяткував своє 20-річчя – і через два місяці загинув. Рідні та волонтери досі не вірять в офіційну причину його смерті.\nНа надмогильному пам’ятнику – фото дуже юного хлопчини, зовсім дитяче обличчя. «Тут йому 16 років, це – фото зі шкільного випускного, – каже Євгенія Іванків, мама хлопця. – З воєнних світлин не знайшла нічого такого, що б на пам’ятник годилося…»\nІван Іванків народився і виріс у селі Росільна, що на Богородчанщині. Після закінчення школи кілька місяців працював верстатником на фанерному заводі, брався за різні підробітки. А в лютому 2017-го підписав контракт із ЗСУ. Служив у 10-ій окремій гірсько-штурмовій бригаді, командиром танка.\n«Як був удома Ваня, то завжди і корова була подоєна, і їсти міг зварити, постійно казав мені, що то я сама собі вигадую якісь проблеми, а насправді в житті все може бути гладко та легко, – сумно всміхається Євгенія. – Коли я їздила «на сезони» в Польщу, то ніколи не боялася лишати Іванка на господарці, він завжди вмів дати собі раду. Навіть міг підійти до директора школи й сказати, що йому треба додому, бо корова вродила теля, а мама – на роботі».\nІван був наймолодшою у своїй сім’ї унікальною дитиною: нічого не боявся, за все брався, аж пашів енергією. Таким вродився. У школі був трохи шибеником, але ніколи не отримував «на горіхи» від вчителів, бо його дуже всі любили.\nПісля школи пішов одразу на роботу – потрібні були гроші. Взявся перекривати дахи, гарував на будівництві – вдома не засиджувався. Найбільше до душі хлопцю була техніка, він би займався тим день і ніч: у школі гірлянди лагодив, скутери та машини ремонтував. І ніхто його цьому не вчив. Багато із заробленого віддавав мамі: на їжу, на господарку.\nТого дня Іван зателефонував мамі й одразу випалив: «Ви завтра в яку зміну на роботу?» – «Першу». – «А могли би лишитися вдома?» – «Іванку, ти знову щось задумав? Знову поїдеш дахи лагодити? Буде вже з тими небезпечними роботами. Ми ж домовлялися!» – «Прошу вас, лишіться завтра вдома. Нам треба поговорити». Лишилася.\nНа фронті хлопчина мав позивний «Цезар». Побратим Мар’ян Берездецький каже, найбільше вразило в Іванові, що той усе вмів, усе в руках «горіло»: налагодити електрику, ланц нагострити, дрова порубати, зробити укриття для танків… «Я ще не бачив, аби в людини стільки енергії було, – говорить воїн. – Все хотів сам робити. Хоч і був командиром танка, але хотів і за важелі сідати, і бути навідником. І справді міг це все робити. Взагалі Цезар міг стати чудовим бойовим командиром. Іванові військові перемоги були ще попереду, але Бог його забрав».\nМихайло Михайлюк, голова ГО «Спілки волонтерів Прикарпаття» в Богородчанському районі, дуже добре пам’ятає перше знайомство з Іваном: «Він тоді якраз був у відпустці. Заходить худорлява дитина. І не подумав би, що то – відважний вояка, всередині якого кипить стільки енергії. А який харизматичний був! Іван не міг не подобатися. Його й справді всі люди любили».\nНадія Дашко, теж волонтерка цієї організації, часто говорила телефоном із хлопцем, коли той воював на фронті. Боєць нерідко обурювався, що вже не може дивитися, як країну розбазарюють.\nВранці у неділю Євгенії зателефонувала дівчина Івана: «Він телефонував вам учора?» – «Лиш уранці. Мав зателефонувати надвечір, але так і не дався чути».\nСпершу військові сказали, що Іван загинув при виконанні службових обов’язків і що його застрелив снайпер. Але матеріальну допомогу сім’ї так і не виплатили. У місцевому військкоматі відрубали, що то був «самостріл», тому коштів не буде. Євгенія навіть не хоче розповідати про той інцидент – дуже боляче. Плаче: «Та людина, яка працює у тому військкоматі, забирала мою дитину до армії і лагідно казала, що все буде добре: «Мамочко, не плачте, нічого станеться з ним». А потому, після загибелі сина, вже зовсім іншим голосом і тоном говорив до мене, аби я навіть не сподівалася побачити якісь документи».\nНадія Дашко каже, що хлопці, котрі їхали за тілом, говорили, що це не міг бути «самостріл», бо тоді в Івана просто знесло би череп. А в нього голова була ціла.\nМало того, 50 тисяч гривень, які бійцю були нараховані як зарплата, шахраї вкрали з картки. Євгенія одразу звернулася в поліцію, але досі ні винних, ні грошей нема. Справу досі розглядають у Дніпрі.\nСім’ї довелося нелегко. Старший син має другу групу інвалідності, чоловікові зробили операцію, а Євгенія півтора року не могла знайти роботу. Якось дійшло до того, що в хаті цілий тиждень не було хліба, їли саму картоплю – єдине, що лишилося. Тоді дуже допомогли волонтери –попривозили продуктів, закруток.\nНедавно Євгенія нарешті влаштувалася на завод у сусідньому селі. Зарплата – мінімальна, але жінка і тому дуже тішиться. І корова є, отже, сім’я точно не пропаде.\nДжерело: «Галицький кореспондент» (https://gk-press.if.ua/tsezar/)


“Цe КAТACТРOФА, тpeбa бути пoвними кpeтинaми, щoб пiдтpимувaти це!” Аpecтoвич виcтупив пpoти мoвнoї пoлiтики Зeлeнcькoгo… – Лайк Україна\n“Цe КAТACТРOФА, тpeбa бути пoвними кpeтинaми, щoб пiдтpимувaти це!” Аpecтoвич виcтупив пpoти мoвнoї пoлiтики Зeлeнcькoгo…\nЗa cлoвaми пoлiтикa, cпpoби зaбopoни pociйcькoї мoви нapoджують кoнфлiкти вcepeдинi укpaїнcькoгo cуcпiльcтвa.\nБopoтьбa з pociйcькoю мoвoю в Укpaїнi – цe oднa з гoлoвниx пoмилoк, яку дoпуcтили укpaїнcьку влaду. Пpo цe зaявив cпiкep укpaїнcькoї дeлeгaцiї в Тpиcтopoнньoї кoнтaктнiй гpупi пo Дoнбacу Олeкciй Аpecтoвич в eфipi тeлeкaнaлу «НАШ», oпублiкoвaнoгo нa YouTube.\n«Цe кaтacтpoфa, тpeбa бути пoвними, бeззaпepeчними кpeтинaми для тoгo, щoб пiдтpимувaти тpeнд нa дepжaвнoму piвнi», – зaявив Аpecтoвич.\nПpи цьoму пoлiтик пiдкpecлив, щo виcлoвлює cвoю ocoбиcту пoзицiю.\n«В Офici пpeзидeнтa i caм Зeлeнcький дoтpимуютьcя iншoї тoчки зopу», – дoдaв Аpecтoвич.\nАрестович Зеленський мова\nPrevious PostМiй мaйбyтнiй чoлoвiк вiдвiз мeнe в caлoн кpacи, a caм пoвepнyвcя дoдoмy збиpaтиcя. З caлoнy я вийшлa зa 15 xвилин дo poзпиcy. Сiвши в тaкci, я зaтeлeфoнyвaлa мaйбyтньoмy чoлoвiкoвi. Алe тpyбкy вiн нe взяв…\nNext PostВ Києві сміливий покупець “провчив” двох п’яниць в супермаркеті, які поводили себе неадекватно: епічне відео\nМiй мaйбyтнiй чoлoвiк вiдвiз мeнe в caлoн кpacи, a caм пoвepнyвcя дoдoмy збиpaтиcя. З caлoнy я вийшлa зa 15 xвилин дo poзпиcy. Сiвши в тaкci, я зaтeлeфoнyвaлa мaйбyтньoмy чoлoвiкoвi. Алe тpyбкy вiн нe взяв…


Проект Декларації Революційної повстанської армії України - AKRATEIA\nПроект Декларації Революційної повстанської армії України\nПропонуємо вам «Проект Декларації Революційної повстанської армії України», основного програмного документу Махновського руху в 1919-1921 рр.\nСаме в цьому документі дано загальне уявлення про те, яким бачили махновці безвладне, анархічне суспільство. Саме тут викладено те, як загальні принципи революційного анархізму втілювалися на практиці в конкретних умовах України початку 20-го століття.\nНа жаль, російський оригінал Проекту Декларації в повному обсязі не зберігся – зокрема, відсутні розділи про працю, землю, фінанси та національності. Однак існує оригінал Проекту Декларації в редакції 1921 року болгарською мовою, і він ще тільки чекає свого перекладу.\nУ наведеному нижче вигляді текст був опублікований В. Кривеньким у збірнику документів «Анархісти 1885-1935». Повна версія Проекту Декларації була опублікована істориком Олександром Скирдою у французькій та англійській версіях своєї книги «Нестор Махно – Козак Свободи».\nПРОЕКТ ДЕКЛАРАЦІЇ РЕВОЛЮЦІЙНІЙ ПОВСТАНСЬКОЇ АРМІЇ УКРАЇНИ (МАХНОВЦІВ)\n(Прийнято Військово-Революційною Радою армії на засіданні 20-го жовтня 1919 року)\nТрудящі класи України стоять нині перед обличчям подій величезної важливості і найбільшого історичного сенсу. Безсумнівно, значення цих подій виходить далеко за межі самої по собі революційної повстанської армії. Але повстанська армія, будучи передовим загоном в боротьбі, що розгортається, вважає своїм обов’язком розкрити перед трудящими України, всієї Росії і всього світу як ті цілі, за які вона бореться, так і сенс подій, природним осередком яких вона в даний час є.\nУ лютому – березні 1917 р Україна, разом з Великоросією, пережила першу революцію, сутність якої полягала в падінні Романівського самодержавства та в переході політичної державної влади спершу до групи осіб з класу великої земельно-промислової буржуазії, а потім – до групи діячів з дрібнобуржуазного і погоджувального табору.\nВ силу цілого ряду умов ні та, ні інша влада не могли виявитися і не виявилися витривалими. Лише вісім місяців знадобилося для того, щоб відштовхнути революційні маси від того і від іншого урядів, які не мали нічого спільного з інтересами та прагненнями трудящих.\nВже з липня 1917 р безумовно назріває друга революція. Вона вибухає в кінці жовтня. Вона вручає державну владу в руки крайній лівій політичній партії соціал-демократів більшовиків (комуністів), які вважали себе партією революційного пролетаріату та найбіднішого селянства, партією соціальної революції.\nЗ самого початку подій ця партія вела тривалу боротьбу за політичну владу з усіма іншими партіями. Її загальні гасла збігалися з інстинктивними прагненнями трудящих мас, які і підтримали її в рішучий момент.\nТаким чином, восьмимісячний досвід зміни буржуазно-погоджувальних урядів і восьмимісячна боротьба між різними політичними партіями за державну владу закінчуються перемогою партії комуністів, яка й стає при владі в кінці жовтня 1917 р.\nАле вже дуже скоро стає зрозумілим, що і ця партія, що і ця влада, – як партії будь-якої влади, – є сама собою абсолютно безсилою у справі здійснення великих завдань соціальної революції, в той же час паралізує вільну творчу діяльність самих трудових мас, єдино здатних кардинально вплинути на завдання. Стає зрозумілим, що, прибираючи до своїх рук (формально – до рук держави) все господарське та суспільне життя, неминуче створюючи нові політичні та економічні привілеї, ця партія і ця влада вбивають в корені соціальну революцію.\nБезсилля комуністичної партії та влади вивести трудящих на істинний шлях боротьби за соціалізм викликає природне розчарування, невдоволення та озлоблення широких трудових мас проти цієї партії та цієї влади. Повний розвал господарського життя і, в зв’язку з цим, безглузда селянська політика влади створюють серйозне й повсюдне хвилювання в селі.\nУ Великоросії влада встигає, однак, швидко зорганізувати міцний державний апарат і покірну збройну силу, за допомогою яких вона, як і завжди, тимчасово виявляється в силах залізною рукою придушити всякі прояви народного невдоволення.\nОбкладинка Проекту Декларації в редакції 1921 болгарською мовою.\nІнакше складаються обставини в Україні.\nПерш ніж українські трудові маси встигають розчаруватися в діяльності комуністичної влади, – Україна захоплюється австро-германцями й потрапляє під п’яту спочатку німецької, а потім петлюрівської влади. Насильство цих влад призводить тут до вибуху народного обурення, до нового обурення проти самої ідеї влади і до широкого партизанського (повстанського) руху, пронизаному істинним революційним духом – безпартійним і безвладним … Після виходу австро-германців революційні повстанці чергою сильних ударів очищають всю Україну від гетьманщини і петлюрівщини, знову відкриваючи дорогу комуністичній владі, яка й оселяється тут навесні 1919 р\nРозчарування настає з надзвичайною швидкістю. Вже через місяць невдоволення й озлоблення трудових мас, – як робочих, так і, особливо, селянських – позначаються в повній силі. Цілі райони (Катеринославщина, Таврія) починають все більш і більш виразно прагнути до вільної суспільно-господарської організації, на основі безпартійності та безвладдя. Ці райони не допускають в своїх межах ніякої діяльності політичних влад. До кінця літа – вся Україна кипить селянськими повстаннями та широким повстанським рухом проти комуністичної партії, яка не виправдала довіру мас. Насувається третя революція, яка в даний час вже почалася, в яку Україна нині вже вступила …\nУ той же час знову піднімає голову реакція. Третя революція стикається зі спробою відновлення монархії.\nСподіваючись ще раз опанувати становище та зуміти зломити обидві ворожі сили (і революційно-повстанську, і реакційну), комуністична влада підготовлює та здійснює, при посередництві денікінського наступу, зрадницький розгром головного ядра революційного повстанства – армії Махна. Але державний та військовий апарат комуністичної влади, яка встигла свого часу затвердитися та зміцніти на території України, не має більше сил ані замінити собою випередивший його та встигнувший пустити тут глибоке коріння вільний повстанський рух, ані абсолютно розчавити цей рух, ані вчасно ліквідувати денікінський наступ. Повстанська армія виходить з важкого випробування хоча й ураженою, але не розбитою. Вибита з рідних місць, вона прагне понад усе зберегти себе, переправляється на час в інші райони і продовжує жорстоку боротьбу з денікінськими силами, які обдурили розрахунки Троцького і завдали революції надважкий удар. Комуністичний апарат виявляється вимушеним очистити поле боротьби та надати (принаймні, на час) захист революції в Україні живому партизанському руху революційних повстанців.\nВ даний момент Україна палає у вогні селянських повстань і революційно-повстанської боротьби проти реакції. Наряду з цим, в боротьбу між, розпочатою таким чином, третьою революцією і монархічною реакцією знову втручається ще одна сила, вже знайома українському трудовому народу: буржуазно-республіканський уряд Петлюри. Неважко бачити (і трудящі класи вже більш-менш розуміють це), що і ця сила, несучи з собою нову політичну владу, несе, отже, новий політичний та економічний гніт, нове насильство над прагнучими до вільного будівництва селянськими та робочими масами. Рішуче зіткнення між ідеєю вільної, безвладної організації (ідеєю, сприйнятої вже значними масами України) й ідеєю політичної влади (чи монархічної, комуністичної або ж буржуазно-республіканської) стає, таким чином, неминучим. Майбутнє покаже, хто вийде переможцем у боротьбі.\nТакий в стислих рисах важкий революційний досвід, пережитий нами, повстанцями-махновцями, за два з половиною роки революції. Нам залишається додати, що як в нашому районі, так і в інших місцях ми бували свідками й учасниками успішних спроб безвладної суспільно-господарської організації, без втручання будь-якого уряду. Всі такі спроби ліквідовувалися за допомогою прямого збройного насильства з боку того чи іншого уряду.\nВ результаті цього важкого, але повчального досвіду, а також в силу деяких міркувань теоретичного характеру ми, перш за все, заявляємо виразно та відкрито наступне:\nДосвід революції непохитно переконав нас у тому, що ніяка політична партія та ніяка політична державна влада не в силах вирішити великі завдання нашого часу, не в силах привести до відновлення й організації зруйнованого народного господарства, не в силах здійснити прагнення і задовольнити потреби трудових мас.\nМи переконані, що, внаслідок пережитого досвіду та досвіду, що проживається наразі, значні маси українських селян і робітників підійшли вже нині до того ж висновку і не стерплять, на скільки-небудь тривалий час, ніякого політичного гніту над собою.\nМи знаходимо, що в близькому майбутньому всі трудящі класи прийдуть до того ж висновку, що вони повинні будуть і зможуть самі взятися за будівництво свого трудового, господарського, суспільного і культурного життя на вільних засадах, без опіки, без тиску і диктаторства якої б то не було особистості, партії або влади.\nМи заявляємо тому, що народний повстанський рух, що розгортається нині в Україні, є початком великої третьої революції, яка прагне до остаточного розкріпачення трудящих мас від будь-якого гніту влади та капіталу – як приватного, так і державного.\nМи заявляємо, що наша повстанська махновська армія є лише бойовим ядром цього революційного народного руху в Україні, – ядром, покликаним зорганізувати навколо себе всі революційні повстанські сили та допомогти повсталому народові в його боротьбі проти всяких замахів з боку влади та капіталу.\nМи заявляємо, що сенс і значення подій в Україні повинні зосереджуватися не на нашій армії як такій, а на тому широкому народному русі, який розгортається в Україні й оборонно-бойовою силою якого є наша армія.\nУкраїна стоїть на порозі справжньої селянської та пролетарської революції. Такий основний зміст подій. Ми, повстанці-махновці, – лише діти цієї революції, її слуги та захисники.\nІ коли революція ця, розпалившись повним полум’ям, охопить собою всю трудову Україну та звільнить її від усіх насильників і володарів, – тоді ми, її вірні бійці, розчинимося в мільйонних рядах повсталого народу й приступимо, пліч-о-пліч з ним, до вільного будівництва істинно нового життя.\nЩо стосується, надалі, основних поглядів наших на найважливіші питання безвладного економічного і суспільного будівництва, то ми вважаємо за необхідне попередньо заявити наступне.\nМи глибоко переконані, що надання народу повної можливості вільно виковувати форми свого господарського та суспільного життя природно й неминуче призведе до встановлення переважною трудовою більшістю народу соціалістичних форм співжиття. Ми знаходимо, що ці форми можуть бути на ділі знайдені та викувані лише самими трудящими масами, за умови їх абсолютно вільної та самостійної суспільно-господарської творчості. Ми вважаємо тому недоцільним і навіть згубним нав’язувати трудящим масам наші переконання силою політичної або якої б то не було іншої диктатури, вважаємо згубним вести маси з собою за допомогою управління ними зверху. Ми обмежуємо нашу роль простою ідейною та організаційною допомогою трудовому народу, у вигляді викладу наших думок і поглядів, у вигляді простого пропозиції, ради, роз’яснення або вказівки. Ми вважаємо, що народ повинен мати повну можливість вислуховувати всі думки та поради, але застосовувати їх до життя і будувати життя повинен сам, самостійно та вільно, без партій, диктаторів і влади.\nОскільки, таким чином, мова може йти лише про простий виклад наших поглядів, – ми звертаємо головну увагу трудящих, перш за все, на необхідність створення ними істинного вільного радянського ладу.\nСутність справжнього радянського ладу повинна, на нашу думку, полягати в наступному:\nДля організованого налагодження нового господарського та суспільного життя вільні селяни та робітники, природно, створюють – всюди на місцях – свої суспільно-економічні організації, сільські комітети або ради, всілякі союзи, кооперативи, рудничні, фабричні та заводські комітети, залізничні, поштово-телеграфні та інші організації. З метою широкого об’єднання взаємного зв’язку всі ці організації – виробничі, професійні, розподільні, транспортні та інші – природно створюють знизу вгору об’єднувальні їх органи, у вигляді економічних рад, що виконують технічну задачу регулювання суспільно-господарського життя в широкому масштабі. Ради ці можуть бути волосними, міськими, обласними та ін. Вони організовуються, у міру потреби, на вільних засадах. Вони ні в якому разі не є політичними установами, керованими тими чи іншими політичними діячами або партіями, що диктують свою волю та здійснюють, під маскою «радянської влади», свою політичну владу: вони є лише дорадчо-виконавчими органами, які регулюють живу господарську діяльність на місцях.\nТакий радянський лад постане, дійсно, організацією вільних робочих і селян. І якщо створення його стане дійсно вільною справою робітничих і селянських мас; якщо жива господарська робота всіх низових, місцевих і об’єднуючих радянських організацій почне залучати до себе все більш та більш широкі робітничо-селянські маси, без примусу та свавільного втручання будь-яких політичних партій чи органів влади, то, на нашу думку, досить скоро вдасться налагодити суспільно-господарський апарат на засадах соціальної рівності, справедливості та товариства, і тим самим покласти край існуванню класів, політичних партій і влади, а також панування одних національностей над іншими. Відсталі та нетрудові верстви населення, з часом, будуть природно втягнуті в цей трудовий апарат. Будь-яка «політична діяльність», за самою своєю суттю завжди неминуче зводиться до створення, зміцнення та підтримання системи привілеїв, системи політичного й економічного гноблення трудящих класів, – будь-яка «політична» організація і діяльність, за непотрібністю, відпадуть і скасують самі себе.\nНа питання про те, де будуть при такому ладі зосереджуватися «офіційні» нитки деяких важливих галузей суспільної та цивільної діяльності (навчально-виховна справа, медична та санітарний справа, дорожня справа, реєстрація шлюбів, народжень і смертей, загальна статистика і т.д. ), ми відповідаємо, що, крім широкої та вільної приватної ініціативи, найбільш цінної та плідної, відповідні відділи можуть бути, в разі потреби, легко створені при Радах. Роль і діяльність цих відділів не буде ні складною, ні громіздкою, якщо правильно налагоджений суспільно-господарський апарат буде функціонувати всюди на місцях, в низових осередках і Радах.\nЗ питання про необхідність організації судово-адміністративного апарату ми висуваємо, перш за все, те основне положення, що всякий закостенілий, раз і назавжди встановлений судовий і поліцейський апарат, так само як всякі мертві, безумовно зафіксовані «склепіння законів» є самим грубим порушенням істинного правосуддя та справжньої самооборони населення.\nІстинне правосуддя повинно бути організованим, але живим, вільним, творчим актом співжиття.\nСамооборона населення повинна бути справою вільної, живої самоорганізації.\nТому всякі змертвілі форми правосуддя, судові установи, революційні трибунали, карні кодекси, поліцейські або міліцейські інститути, «надзвичайки», в’язниці та все інше старе, безплідне та непотрібне дрантя, – все це повинно відпасти саме собою і скасуватись при першому ж подиху вільного життя, при перших же кроках вільної та живої суспільно-господарської організації.\nВільні організації, спілки та ради робітників і селян повинні самі вільно ж встановлювати у себе ті чи інші конкретні форми правосуддя.\nПравосуддя це повинно керуватися не фахівцями-чиновниками на стороні, а живими, яким Ви довіряєте, місцевими громадськими силами, за широкої участі населення та при повній відсутності заздалегідь визначених норм покарання.\nТак само, самооборона населення повинна бути побудована на засадах вільної організації охорони живими місцевими силами, але не повинна бути справою фахівців-міліціонерів. Казенна, офіційна організація справи правосуддя та оборони не тільки не досягає мети, але губить в корені будь-яке правосуддя і всяку оборону.\nУ суспільстві, влаштованому на засадах вільного об’єднання соціально-трудових організацій, культурно-просвітня справа стає монопольним здійсненням держави і того чи іншого уряду, а вільною творчою справою осіб і організацій, вільно та природно об’єднаних між собою. Тільки за цієї умови духовне зростання трудящих мас стане, дійсно, їх власною, і тому дорогою для них, справою. Тільки за цієї умови здійсниться жива, вільна творчість культурних цінностей і буде забезпечене швидке духовне зростання населення\nЗвісно, вільна організація суспільства передбачає дійсне і повне здійснення так званих «громадянських» свобод: свободи слова, друку, совісті, віросповідання; свободи зібрань, спілок, організацій і т.д.\nДо тих пір, поки вільне співжиття потребуватиме організації фізичної сили з метою самозахисту від зовнішнього нападу, воно організовує свою армію. Армія ця розуміється нами як вільна і всенародна військова організація, побудована на виборних засадах і тісно спаяна з населенням.\nУсередині країни ця армія повинна знаходитися в розпорядженні трудових робітничо-селянських організацій, захищаючи їх від будь-яких спроб насильства з боку влади та капіталу, і допомагаючи їм у здійсненні їх вільного будівництва.\nЗносини з іноземними державами\nЗагальні з’їзди представників від усіх, складових вільного співжиття, організацій, міст і сіл виділяють комісію, що веде повсякденні зносини з іноземними державами. Діяльність комісії повинна бути відкритою і явною. Ніякі «дипломатичні таємниці» неприпустимі. Питання, які не можуть бути дозволені комісією, обговорюються і вирішуються шляхом екстрених з’їздів.\nТакі ті загальні засади, на яких, на нашу думку, має складатися вільне, розумне, здорове співжиття, і за які ми боремося.\nУ наше завдання не входить насильницьке нав’язування цих засад трудовому селянському та робочому населенню. Ми вважаємо лише своїм обов’язком ознайомити населення з нашою точкою зору і забезпечити трудящим масам можливість вільно обговорювати як цю нашу, так і всякі інші точки зору, щоб потім вільно обрати той чи інший шлях суспільно-економічного будівництва.\nМи переконані, що лише на засадах повної свободи пошуків і прийомів будівництва трудове населення зуміє, природним шляхом, прийти до здорової, істинно соціалістичної форми співжиття.\nЦю свободу пошуків, цю свободу будівництва ми будемо відстоювати та захищати всіма наявними в нашому розпорядженні силами і засобами.\nЦю свободу буде, поза всякими сумнівами, відстоювати і захищати все трудове населення України, яке ми закликаємо йти в нашій великій боротьбі пліч-о-пліч з нами, змирившись із неминучими у всякій справі помилками та недоліками, підтримуючи нас своїм співчуттям і сприянням, і збільшуючи вдесятиро нашу міць постійним вливанням свіжих сил, нових борців – захисників свободи.\nЛише спільними зусиллями великої трудової родини, що вільно плекає форми нового співжиття і зі зброєю в руках відстоює своє право на цю вільну творчість, – ми переможемо.\nПіслямова від А. Дубовика.\nСеред частини дослідників і тих, хто цікавляться, з’явилася мода привласнювати махновщині найменування «Південноукраїнської трудової федерації». Багато хто навіть думають, що це було «офіційною» назвою контрольованого махновцями «напівдержавного утворення». Звертаю увагу на те, що ні в Декларації РПАУ, ні в інших документах, що виходили з табору самих махновців, ніколи не вживається ні сама ця конструкція («Південноукраїнська трудова федерація»), ні будь-які похідні від неї. У махновських документах мова завжди йде про Україну і системи «Вільних Рад». Тому винаходити велосипеди і «федерації» – зайве.\n← (Анти)Авторитарна політика метамодерну\nПам’яті Д. Гребера →


У Штаб безпеки Тернополя вступили колишні військовослужбовці | Телеканал ІНТБ\nВи знаходитесь: Головна / Новини / У Штаб безпеки Тернополя вступили колишні військовослужбовці\nАвтор: Вікторія Кравець Опубліковано: 27.01.2014 o 12:30 категорія: Новини, оперативне Прокоментуй!\nСклад Штабу безпеки життєдіяльності Тернополя ще не остаточний. Вступати в об’єднання закликають всіх, хто може і повинен захищати свій край. Хто увійде в Штаб безпеки, знають наші кореспонденти.\nТі, хто ще пару років тому віддано служили в українській міліції, сьогодні відхрещуються від цього органу. Екс-силовики, які погодилися вступити в Штаб безпеки життєдіяльності Тернополя, запевняють, що вчитимуть і молоде покоління захищати свій народ, а не владу. Так міліціонер у третьому поколінні Ігор Кулик готовий перервати сімейну традицію через позицію сьогоднішніх правоохоронців.\nІГОР КУЛИК, підполковник міліції у відставці:\n«І мабуть, на мені династія в міліції закінчилася. Тому що свого сина я на таку службу, в таку систему ніколи в світі не пошлю. Я прийшов до вас, користуючись нагодою, звернутися до діючих працівників органів внутрішніх справ не в формі, а в кітелі працівника української міліції з відзнаками, які отримав під час проходження служби. Це закономірно, що людина приходить на службу в міліцію і з романтичних, і з інших, скажімо, законних спонукань і прагнень».\n«Як бувший, вірніше, бувших не буває, як військовий професіонал я готовий надати свої знання, вміння для того, щоб допомогти вирішенню ситуації, яка склалася в країні. Тому що зараз, на даному етапі я готую молодь, юнаків 10-11 кл., і готую їх для захисту нашої держави. Якщо все, що від мене залежить потребує, я надам свої знання і стану поруч, разом з громадянами нашої держави».\nСтояти пліч-о-пліч з українським народом готові чи не всі колишні тернопільські військові. Більшість з них – уже на київських барикадах.\n«В любий час, в любий спосіб ми захистимо наш народ. Все, що від нас потрібно, ми виконаємо».\nВАСИЛЬ КОГУТ, 1-й заступник голови обласної Спілки ветеранів Афганістану:\n«З 3 грудня ветерани-афганці Тернопільщини – на Майдані в Києві, на барикадах. Пройшло вже тисячі їх там, і сьогодні вони там, і сьогодні від’їжджають. Ветерани Афганської війни знають, як боротися, вони неодноразово були в різних боях. І тому ми запевняєм і міську владу, і весь народ України, що ветерани-афганці з українським народом і завжди будуть з ним».\nНагадаємо, про безпеку в Тернополі під час столичних протистоянь дбатимуть не тільки керівники міськради, служби надзвичайних ситуацій та міліції, а й депутати міста. Останні контролюватимуть ситуацію кожен у своєму окрузі. Водночас міський голова закликав правозахисників не порушувати справ проти блокувальників обласної адміністрації. Оскільки представники державної влади самі спровокували людей на такі дії.\nПопередня: Валентин Хоптян запевнив, що повіситься, якщо буде такий президентський наказ\nНаступна: Суд скасував рішення обласної ради


Надя Дорофєєва розповіла про неприємну ситуацію, яка трапилась з її чоловіком - WONA.com.ua\nНадя Дорофєєва розповіла про неприємну ситуацію, яка трапилась з її чоловіком\nавтор Natali N.\t опубліковано Гру 10, 2021\nВідома українська співачка Надя Дорофєєва поділилась з фанами моторошною історією, яка сталась з її чоловіком. За словами виконавиці, не так давно подружжя добряче повеселилось на дні народженні популярної режисерки Тані Муіньо.\nЗ нагоди 32-річчя вона влаштувала розкішну вечірку, на яку запросила багато гостей. Серед них були Надя Дорофєєва та Володимир Дантес. Після гучного святкування дня народження закохані повернулись додому й відразу лягли спати.\nОднак, вранці на Дорофєєву чекала дуже неприємна ситуація. За словами артистки, вона прокинулась від сильного шуму. Жінка відразу помітила, що на ліжку немає Володимира Дантеса.\nКоли Надя Дорофєєва зайшла до ванної кімнати, то побачила непритомного чоловіка, який лежав на кахлі. Співачка неабияк злякалась й відразу почала приводити коханого до тями. Зірка била його по щоках, поливала водою та хотіла викликати швидку допомогу.\nНа щастя, Володимир Дантес прийшов до тями й повернувся у спальню. Чоловік довго не міг заснути, адже його постійно нудило. Як виявилось пізніше, в артиста був струс мозку середньої тяжкості. Про це подружжя дізналось аж в лікарні.\nНадя Дорофєєва повідомила, що надовго запам’ятає вечірку, на якій побувала з чоловіком. А ще вона пожартувала, що з нетерпінням чекає запрошення на наступний рік.\nЧитайте також: 4-річний син Наталії Денисенко опинився в лікарні\nВолодимир ДантесНадя Дорофєєва\nФагот розповів, як лікувався від безпліддя\nAlyona Alyona вперше показала публіці свого бойфренда-блогера


Керівництво користувача (Mass Effect)/Створення персонажа | Mass Effect Вікі | FANDOM powered by Wikia\nКерівництво користувача (Mass Effect)/Створення персонажа\nУ головному меню виберіть "Нова гра". Ви перейдете до комп'ютера бази даних Альянсу, який почне відновлювати ваш профіль для підтвердження особи. У процесі створення персонажа вам надається наступний вибір:\nГрати за капітана Шепарда, створеного за замовчуванням, і вибрати тільки своє ім'я.\nСтворити власний персонаж, докладно вказавши його характеристики.\nСтворення власного персонажа Редагувати\nПри створенні власного персонажа введіть його ім'я та виберіть біографію до вступу на службу: Землянин, Колоніст або Блукач.\nВід цього вибору, а також від багатьох наступних рішень залежить, як інші персонажі будуть ставитися до вас у грі. Виберіть психологічний портрет: Безжалісний, Герой війни або Вцілілий.\nУ грі є шість класів: Солдат, Інженер, Адепт, Розвідник, Штурмовик і Страж. Перші три класи спеціалізуються на розвитку умінь тільки свого класу, решта поєднують відразу два направленія.Боевие вміння допомагають наносити максимальної шкоди супротивникам. Завдяки технічним умінням персонаж може зламувати системи безпеки і знижувати ефективність ворожої зброї. Біотичні вміння дозволяють впливати на фізичні об'єкти силою мислі.Для успішного проходження гри рекомендується складати загін Шепарда таким чином, щоб вміння всіх його членів були збалансовані і доповнювали один одного.\nКласи Mass Effect\n165px 165px 165px 165px\nСолдат-фахівець з ведення бою.\nСолдат-це досвідчений боєць, здатний виконувати широкий спектр бойових завдань. Солдати володіють міцним здоров'ям і здатні використовувати будь-яку зброю, а з часом можуть навчитися носити важку броню. Місце солдата- на передовій, а тактика полягає в правильному виборі зброї і відбитті атак противника. Розвідник-боєць / технік.\nРозвідник-технічно освічений боєць. Він з легкістю може користуватися обхідними шляхами, отримувати доступ до хорошого спорядження і займати вигідну позицію в бою.\nІнженер-це технічний фахівець, здатний швидко і легко застосовувати певні вміння для впливу на навколишнє оточення. У бою він підтримує інших членів команди, лікуючи їх і зламуючи спорядження супротивників. Штурмовик-боєць / біотик.\nШтурмовик-сильний боєць, який володіє атакуючими вміннями адепта і солдата. Штурмовиків доступні різні види зброї, броні і біотичних умінь. Такі воїни воліють розправлятися з противником швидко і з застосуванням грубої сили.\nСтраж - біотик / технік.\nСтраж - найбільш гнучкий клас, який поєднує технічні\nі біотичні вміння. Під час бою він захищає членів свого загону кінетичними бар'єрами і ефективно лікує поранених соратників.\nАдепт - фахівець в області биотики.\nАдепт майстерно володіє біотика і здатний впливати на фізичні об'єкти силою розуму. Адепти можуть використовувати биотические вміння для взаємодії з будь-якими об'єктами, включаючи супротивників.\nСтворення особи персонажа Редагувати\nНа цьому екрані ви можете наділити свого персонажа унікальними рисами обличчя. Можна змінити все обличчя або сконцентруватися на чомусь одному (наприклад, на очах або носі). Щоб змінити ту чи іншу рису обличчя, використовуйте відповідні повзунки.\nОтримано з http://uk.masseffect.wikia.com/wiki/%D0%9A%D0%B5%D1%80%D1%96%D0%B2%D0%BD%D0%B8%D1%86%D1%82%D0%B2%D0%BE_%D0%BA%D0%BE%D1%80%D0%B8%D1%81%D1%82%D1%83%D0%B2%D0%B0%D1%87%D0%B0_(Mass_Effect)/%D0%A1%D1%82%D0%B2%D0%BE%D1%80%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D1%8F_%D0%BF%D0%B5%D1%80%D1%81%D0%BE%D0%BD%D0%B0%D0%B6%D0%B0?oldid=31502


Діти з розладами аутичного спектру можуть навчатись в університетах\nВсе більше дітей з розладами аутистичного спектру йдуть навчатися в університети\nДослідження розладів аутистичного спектру (ASD) все ще перебуває в зародковому стані, але знання про захворювання головного мозку, яке пов'язане із затримкою розвитку та соціальними проблемами, росте як на дріжджах.\nЖурнал "Гарвардський огляд психіатрії" (The Harvard Review of Psychiatry) опублікував резюме з найостанніших даних в галузі досліджень ASD. Журнал містить шість статей, кожна з яких знайомить з останніми дослідження за останні кілька років. Хоча відгуки були для професійного використання лікарів, які працюють з пацієнтами, вони пропонують зазирнути у світ сучасних досліджень аутизму і торкаються питань генетики, медикаментозного лікування та того, як люди з аутизмом повинні готуватися до коледжу.\nТут подаємо резюме згаданих статтей.\n1. Незабаром може з’явитися спосіб проводити генетичний тест для дітей на наявність ASD\nДонедавна, мав місце "безпрецедентний прогрес" у генетичному дослідженні ASD. Можливо, найзначнішим проривом за останні п'ять років стало, в першу чергу, визначення генетичного чинника ASD, пише Джеймс Гузелла, доктор наук.\nПоки що дослідники виявили сотні генів, пов'язаних з тим або іншим ступенем ризику розвитку ASD. Ці гени також, судячи з усього, пов'язані з іншими порушеннями розвитку нервової системи і психічними розладами, пише авторка. Є надія, що ці відкриття відкриють двері для дослідження взаємодії між факторами навколишнього середовища і генами.\nНа даний час немає ніякого стандартного тесту крові/генетичного тесту для діагностування ASD. Натомість, фахівці оцінюють поведінку дитини на наявність ознак, які включають неспроможність встановити зоровий контакт з іншими людьми, повторюваність дій, чутливість до повсякденного шуму і відставання в рухових навичках.\n2. Дослідники розробляють медикаменти, дія яких спрямована на основні симптоми ASD\nТакі препарати впливатимуть на специфічні нейротрансміттери та гормон окситоцин. Йдеться про ліки, які відрізняються від антидепресантів та стимулянтів, розроблених та призначених для лікування інших розладів, пояснює авторка, доктор Лаура Полет.\n"В даний час наявні ліки можуть бути корисні для вирішення певних проблем, пов'язаних з аутизмом - наприклад, проблем з концентрацією уваги, гіперактивністю, агресією, тривогою - однак не з основними соціальнопроблематичними ознаками аутизму", додала Полет, котра працює в якості психіатра Центру аутизму ім.Лур’є при UMass General Hospital for Children. Тим не менше, нові препарати могли би бути більш ефективними у дії на симптоми ASD з менш шкідливими побічними ефектами, вважає вона.\n3. Діти з розладами аутистичного спектру знаходяться у рівній або більшій небезпеці розвитку ожиріння в порівнянні з їхніми однолітками\n"Діти з аутизмом можуть мати деякі унікальні фактори ризику, які зробили б їх більш сприйнятливими до збільшення ваги", сказав автор Керол Кертін з Eunice Kennedy Shriver Center at UMass Medical School. Ці чинники включають уповільнений розвиток моторики, значні проблеми зі сном, побічні ефекти антипсихотичних препаратів і незвично прискіпливі смакові уподобання.\n"Йдеться про привернення уваги", сказав Кертін про своє дослідження. "Ожиріння не завжди викликає стурбованість батьків".\n4. Сильні болі в животі можуть бути однією з причин того, що діти виявляють симптоми ASD\nЛікування шлунково-кишкових розладів безпосередньо може зменшити важкість симптомів, вважає Елейн Сяо, старший науковий співробітник в California Institute of Technology's Division of Biology and Biological Engineering.\nСяо вивчає "людську мікробіоту", тобто всі мікроби/бактерії, що живуть в людському тілі. Нещодавно вона опублікувала результати дослідів того, як дія на мікроби в мишей вплинула на симптоми, пов’язані з аутизмом. Такі дослідження, однак, ще не проводилися на людях.\n"Терапія, яка базуватиметься на мікробах, може бути доволі перспективною для лікування ASD, оскільки ними легко оперувати, контролювати і така терапія може бути тривалою", вважає Сяо.\n5. Діти з розладами аутистичного спектру іноді можуть бути або занадто чутливими, або мало реагувати на звуки, дотики, смаки та запахи\nНаприклад, вони можуть відмовитися носити певний одяг, тому що відчувають, що навіть бірка може подряпати. Або навпаки, можуть не одразу відчувати біль, що може спричинити тяжкі тілесні ушкодженя.\nУ минулому лікарі цим сенсорним симптомам ASD приділяли менше уваги, пише автор дослідження доктор Ерік Хейзен з Massachusetts General Hospital. Насправді, дослідження встановили, що ці симптоми можуть бути основними ознаками ASD, і можуть бути пов'язані з аномальною структурою і функціонуванням мозку у людей з розладами аутистичного спектру. Необхідні додаткові дослідження, про те, як працетерапія та "сенсорно-інтеграційна терапія" можуть допомогти дітям полегшити їх симптоми, пише Хейзен.\n6. Все більше дітей з розладами аутистичного спектру навчається в університетах\nУ них є великий ризик розвитку психіатричних розладів, таких як депресія або тривога. Також вони найбільше схильні кидати навчання.\nДослідження щодо студентів університету, які мають ASD, є неповним, але доктор наук Стефані Пайндер-Емейкер пропонує результати її дослідження щодо плану адаптації молодих людей з розладами аутичстичного спектру, котрі йдуть навчатися до коледжу. Вона запропонувала ввести в кампусах систему підтримки, на кшталт, команди батьки-викладач-терапевт, які надають підтримку студентам з ASD. Інша пропозиція стосується створення літніх програм з адаптації таких студентів, яка допомагатиме їм опанувати необхідні навички для життя в кампусі.\nUaModna:Все більше дітей з розладами аутистичного спектру йдуть навчатися в університети


Підвищення мінімальних пенсій з грудня і мільярди на оборону. Дайджест КМУ » Слово і Діло\nПідвищення мінімальних пенсій з грудня і мільярди на оборону. Дайджест КМУ\n16 січня 2015, 14:59\nНинішній склад Кабінету міністрів України по праву може претендувати на звання уряду, представники якого чи не найбільше роздають обіцянок. Політика, економіка, соціальна сфера, оборона...\nПротягом вище вказаного періоду спеціалісти «Слова і Діла» зафіксували їх 28. Цікаво те, виконати свої обіцянки вдалося лише 5 представникам уряду, включно із самим прем'єр-міністром України. Ще 2 лишилися не виконаними, а решта знаходяться у процесі власної реалізації.


Суд пом’якшив запобіжний захід військовому прокурору Запорізького гарнізону — Запорізький проект розслідувань\nСуд пом’якшив запобіжний захід військовому прокурору Запорізького гарнізону\n11:04 15 Бер /2021\nУ січні цього року в Запоріжжі затримали військового прокурора Запорізького гарнізону під час одержання ним хабара в розмірі 5000 доларів. Тоді його відсторонили від посади та відправили під цілодобовий домашній арешт. Нещодавно суд пом’якшив обраний раніше запобіжний захід.\nМова йде про військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України Андрія Сопівника. За попередніми даними слідства, він вимагав кошти від військовослужбовця за закриття проти нього кримінального провадження у справі про шахрайство. За це отримав 5000 доларів, – повідомили у січні правоохоронці. При отриманні цих коштів 11 січня прокурора затримали і наступного дня йому повідомили про підозру за статтею про одержання хабара службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням (ч.3 ст. 368 КК).\n13 січня Мелітопольській міськрайонний суд Запорізької області обрав прокурору запобіжний захід. Зокрема, застосував до нього цілодобовий домашній арешт на два місяці. Крім того, Андрія Сопівника відсторонили від посади до 15 березня 2021 року включно.\n10 березня Мелітопольський міськрайонний суд ухвалив продовжити для військового прокурора строк відсторонення від посади до 12 квітня 2021 року. Того ж дня суд прийняв іншу ухвалу, згідно якої Андрію Сопівнику змінили запобіжний захід: з цілодобового домашнього арешту на заборону залишати житло з 21.00 до 7.00.\nНаразі санкція статті, за якою прокурору вручили підозру, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна та з позбавленням права обіймати певні посади на строк до 3 років.\nНагадаємо, Андрій Сопівник очолив військову прокуратуру Запорізького гарнізону Південного регіону України у березні 2019 року.\nЧитайте також: Запорізький прокурор придбав автівку за пів мільйона


У МОЗ спростували інформацію про фармакологічну мафію в Україні – Новини Полтавщини\nГоловна сторінка > Суспільство > Медицина > У МОЗ спростували інформацію про фармакологічну мафію в Україні\nУ МОЗ спростували інформацію про фармакологічну мафію в Україні\nНародний депутат від Радикальної партії Ігор Мосійчук у методиці своїх звинувачень використовує інструменти російських тролів і ботів. Його безпідставні звинувачення і відверта брехня щодо якості ліків і вакцин ставлять під загрозу життя і здоров’я українців.\nВідкиньте емоції і читайте правду, – закликають у МОЗ.\nКоментар: Перекручування фактів і спроби маніпуляцій із вразливими для суспільства темами, наклепи на вакцинацію і створення загрози для національної безпеки України – це не турбота про життя і здоров’я українців. Спроби зняти з порядку денного “незручних” і чесних людей не можуть виправдати навіть президентські перегони. Це зокрема показує реакція громадськості на ухвалу суду.\n83-річний полтавець, на якого впав лід, помер у лікарні