У ЄС вимагають покарання винних у підриві автомобіля ОБСЄ на Луганщині\n24 квітня 2017, 09:19\nВерховний представник Євросоюзу з зовнішньої політики та політики безпеки Федеріка Моґеріні\nВерховний представник Євросоюзу з зовнішньої політики та політики безпеки Федеріка Моґеріні висловила співчуття з приводу загибелі спостерігача СММ ОБСЄ і та вимагає притягнути винних до відповідальності. Про це йдеться в заяві на сайті Служби зовнішніх дій.\nМоґеріні наголосила, що повне виконання Мінських угод залишається основою для сталого рішення, яке поважає суверенітет і територіальну цілісність України.\n«Цей інцидент необхідно ретельно розслідувати. Винні мають бути притягнуті до відповідальності. Я вже мала розмову з генеральним секретарем ОБСЄ Ламберто Дзанньєром, ми домовилися залишатися в тісному контакті», – вказала Моґеріні.\nВ ОБСЄ заявили про початок розслідування трагічного інциденту з підривом автомобіля Спеціальної моніторингової місії в Україні.


Що залишилося актуальним в моді з 2016 року? | МАМА\nВідомий факт, що мода є дамою мінливою і кожен рік приносить щось новеньке. Незважаючи на те, що 2016 рік вже закінчився, були в ньому цікаві стильні рішення, які припали до смаку багатьом відомим модельєрам. Отже, що ж з моди минулого 2016 року не варто прибирати в дальній кут гардероба?\n2016 рік став піком білизняний моди. Протягом декількох років мода на мереживні сорочки, майки та сарафани з шовку чи шифону пробиралася до вершин великої моди. У 2016 року їй це вдалося. Практично всі відомі модні будинки по всьому світу включили білизняний стиль в свої колекції. Природно, кожен зробив акцент на якійсь одній деталі, яка стала в підсумку візитною карткою відомого бренду. А хтось розсунув межі можливого ще більше і представив нові моделі в цьому стилі. Але факт залишається фактом: білизняний стиль залишається в тренді і на 2017 рік.\nМинулого року можна по праву віддати першість у номінації «Повернення року». У минулому році на подіуми повернулися джинси кльош, вельвет і оксамит, високі шорти, комбінезони та ін Одним з лідерів по праву вважається оксамит. Саме оксамит став королем осінньо–зимового сезону 2016 року. У колекціях модельєрів можна було побачити брюки, піджаки, сукні, а деякі навіть пуховики. 2017 року представить нам ще більше різних варіацій у виконанні оксамиту, так що варто поповнити гардероб оксамитової річчю.\nЩе одним великим поверненням стали широкі штани. У 2017 році на цей фасон робиться велика ставка як у жіночій, так і в чоловічій моді. Стилісти пропонують не обмежувати себе класичним варіантом, а придивитися до широких штанів, виконаних в різних стилях і з додаванням аксесуарів.\nЗалишається актуальною і довжина максі. Подовжені сукні, пальто і спідниці можна побачити не тільки серед прихильників класики, але і серед модельєром експериментаторів, які здебільшого віддають перевагу міні. Тому, якщо в минулому році Ви так і не поповнили свій гардероб одягом з довжиною максі, обов’язково зробіть це у 2017.\nЯкщо говорити щодо аксесуарів, то тут варто виділити шийні банти. Вони стали невід’ємною частиною багатьох колекцій відомих європейських будинків моди. Серед представлених моделей можна побачити, як широкі, так і вузькі варіанти, з елегантним вузлом і недбало зав’язаний. Комбінувати їх можна не тільки з блузою або піджаком, а і з сукнею.\nСеред прикрас міцно зміцнили свої позиції в минулому році масивні і об’ємні прикраси. Вони служать не тільки для того, щоб привернути увагу, але і допомагають перетворити будь-який образ до невпізнання. Правильно і вміло підібрані аксесуари можуть стати відмінним доповненням до самого звичайного на перший погляд поряд. Кольє, браслети, кільця і сережки – об’ємність торкнулася практично всіх видів прикрас. Але варто пам’ятати, що надмірна кількість прикрас може залучити до модниці непотрібне, зовсім неправильне увагу і створити їй славу дівчини, геть позбавленою модного смаку.\nЗима ще не здала свої права, тому варто спробувати всі розваги, які можуть бути в холодну пору року. Новорічні свята…


Кращі країни для весілля за кордоном | Портал про найкрутіші подорожі та місця світу\n>Поради мандрівникам>Кращі країни для весілля за кордоном\nКращі країни для весілля за кордоном\nПровести насправді райську весільну церемонію можна на маленькому безлюдному острові Мальдівської республіки. Таке екзотичне весілля, поза сумнівом, запам’ятається на все життя. Адже тут наречені зможуть посадити на честь своєї події кокосову пальму, зробити невеликий весільний круїз. Повечеряти на березі океану, насолоджуючись заходом сонця, і навіть відзначити цей день в підводному ресторані. Весілля на Мальдівах хоч і не має офіційного статусу, але по праву вважається еталоном вишуканості. Зелений острів із запашними рослинами, бірюзовий океан, чудова погода, екзотичні квіти і фрукти – що може бути романтичніше? І, звичайно ж, багато казкових фотографій!\nУ цій країні дуже популярні оригінальні весілля, наприклад – святкові церемонії в кубинських селах. Крім того, на Кубі регулярно проходять національні фестивалі, і якщо одруження співпаде з будь-яким місцевим святом, то молодятам вже точно буде що згадати. Місцевий колорит і смарагдовий океан, комфортний клімат і романтичні пляжі, тропичні сади і екзотичні тварини – весільна церемонія на острові Куба схожа на чудову казку. Наречені можуть замовити для прогулянок і фотосесій антикварний автомобіль, провести одруження за місцевими традиціями (з запальною сальсою і пристрасною румбою), а також вибрати вінчання в храмі кубинської Гавани.\nМрієте про весілля в апельсиновому саду? Марите про одруження на білосніжній яхті? У цьому вам допоможе грецький острів Крит, який порадує прекрасним сервісом і низькими цінами. Тут молодятам запропонують організувати весілля на березі моря – в місці народження Афродіти, богині любові і краси. Уявіть собі: майбутня подружня пара в туніках і сандалях вимовляє клятву вірності на морському узбережжі в мерехтливих променях вечірнього заходу. А потім відзначає цю подію за всіма правилами середземноморської кухні: з іскристим вином, солодкими апельсинами, смачним сиром, чудовими оливками і, звичайно ж, морепродуктами. А якої казкової краси вийдуть пам’ятні фотографії!\nВенеція і Флоренція, Рим і Верона – ось де молодята можуть влаштувати справді неймовірне весілля! Залежно від особистих переваг можна вибрати будь-яке італійське місто певної тематики. Венеція – це карнавали і прогулянки на гондолах, Верона – місце трагічної любові Ромео і Джульєтти, Флоренція – королівський стиль Медічі, Рим – класика і розкіш вічного міста. Одруження в Італії – це чудова їжа, приємна музика, романтичні місця і незабутні враження. Ця країна ідеальна для тих пар, які хочуть влаштувати свято тільки для себе, а не для своїх численних друзів і родичів. А весільна подорож запам’ятається подружжю на все життя.\nВесілля в Китаї – це одночасно і незвично, і заворожуюче. Тут можна провести урочисту церемонію в тибетському храмі, в сучасному готелі, але краще всього вибрати для цієї події острів Хайнань, з мальовничими бухтами і колоритними селами. Весілля в цьому місці – захід абсолютно феєричний і фантастичний. Наречена три рази постає в різних вбраннях, і кожен етап супроводжується національними танцями аборигенів. Також острів славиться лікувальними джерелами і чудовими парками, тому тут можна провести не тільки весілля, але і насолодитися медовим місяцем. Одруження в Китаї – це кімоно, дракони, невідома нам екзотика і стародавні традиції Піднебесної.\nЯкщо молодята мріють провести весільну церемонію, стилізовану під середньовіччя, що може бути краще Чехії? Вузькі хитромудрі вулички, що вражає уяву архітектура, ратуші і собори, палаци і каплиці, і, звичайно ж, замки, багато замків! Наречені можуть узаконити свої стосунки в православному храмі, Муніципальному палаці, в дзеркальній каплиці, в Празькій ратуші, і багатьох інших не менш цікавих місцях. Але більш за все молодят залучають саме замки – в цій атмосфері наречений і наречена відчую себе справжніми принцом і принцесою. До замку молодят доставлять в кареті, проводять всередину з усіма королівськими почестями, і проведуть церемонію за всіма правилами загадкового Середньовіччя.\nДля пристрасних і темпераментних пар ідеальним вибором для проведення весілля буде гаряча Іспанія. Одруження в стилі фламенко обіцяє майбутньому подружжю цілий океан позитивних емоцій. Крім того, романтичні вулички Барселони і Мадрида, білосніжні іспанські пляжі, шикарна національна кухня і захоплююча дух корида підкорюють з першого погляду і залишаються в пам’яті на все життя. Саме в Іспанії клятви в любові і вірності – найпалкіші, а одруження – найромантичніші. У цій країні навіть скромне маленьке кафе здатне справити враження, а огляд визначних пам’яток непомітно вкрасти цілий день. Весілля в Іспанії – торжество для пристрасних і запальних пар.\nЦей острів пропонує молодятам провести весільну церемонію, як в європейському, так і в буддійському стилі. Якщо з першим варіантом все зрозуміло, то другий варіант просто вражає уяву. Спочатку молоду пару переодягають в традиційний одяг (наречену в сарі, а нареченого в саронг). До місця проведення торжества молодята йдуть під супровід пісень і танців в національному стилі. Церемонія проводиться на подіумі, декорованому квітами лотоса. Наречені сім разів обмінюються листями бетеля, символізуючи любов, а потім вже кільцями. Далі молоді годують один одного рисом, розбивають на щастя кокосовий горіх, катаються по березі пляжу верхи на слоні з помпонами, і завершують вечір незабутньою романтичною вечерею.\nЦя країна ідеальна для тих пар, хто вважає за краще втекти від усіх і одружитися на самоті. Домінікана надасть таку можливість: тільки наречений, наречена і реєстратор, більше нікого стороннього. Все, що буде вас оточувати, це блакитний океан і теплий пісок золотого пляжу. Весільна церемонія в Домінікані виглядає справді казково: молодята одягаються в гавайський одяг і клянуться один одному в любові і вірності біля квіткового вівтаря під звуки маракас і гавайської гітари. А потім у молодят жартома вкрадуть кільця, які потрібно буде знайти. Молодих чекають цікаві пошуки, спілкування з місцевими жителями, пісні і танці, вони будуть вчитися розколювати кокоси і пити національний ром, і ще безліч не менш цікавих занять.\nВесільна церемонія в Лас-Вегасі стане справжнім подарунком для шукаів пригод. Варіант такого весілля – найшвидший і веселий, саме в це місто прагнуть молоді люди з багатьох країн. Ви хочете одружитися таємно? Бажаєте, щоб ваше весілля стало самим авантюрним вчинком у вашому житті? Тоді вперед в Лас-Вегас, де практикується найшвидша і проста процедура реєстрації в світі! Головне – не забути про традиції і одягнути «старе, нове, чуже, блакитне». А після церемонії можна відвідати казино, зігравши на будь-яку знаменну дату. Тут можна розважатися як душа забажає: одружитися в одних шортах і купальнику, пити текілу на брудершафт, кататися на скейтборді і грати в «однорукого бандита».\nПідводячи підсумок, нагадаємо, що всупереч стереотипам про позамежної вартості одруження за кордоном, така церемонія обійдеться вам, як мінімум, не дорожче звичайного весілля, а незвичайні враження, отримані на початку сімейного життя, зроблять ваш союз міцнішим і романтичним. Втім, вибір за вами!\nПопередній записСезон розпродажів y Європі\nНаступний записШотландія – країна замків, привидів та легенд: 10 місць, які варто відвідати.\nДостопримечательности Италии: что посмотреть в невероятной стране\nДе в Грузії чисте море?


Репортажи пользователей сайта Korrespondent.net - Корупційна явка з повинною регіонала Пінчука? | Korrespondent.net\nКорупційна явка з повинною регіонала Пінчука?\nНа свій день народження Пінчук отримав щонайменше 3 подарунка, які можуть тягнути на порушення антикорупційного закону.\nСьогодні депутат-регіонал Андрій Пінчук виклав фото зі свого дня народження на своїй сторінці у Фейсбуці. Не знаю, може молодий регіонал свідомо хоче того, щоб правоохоронці продемонстрували країні, як боряться з корупцією?\nБо ці фото мають увійти не лише у життєпис регіонала у соціальній мережі. Вони мають увійти як доказ до корупційної справи.\nЗ минулого року року в Україні діє закон про засади запобігання і протидії корупції.\nСтаття 8-а цього закону визначає обмеження щодо одержання дарунків. Згідно цієї норми цілому ряду можновладців, зокрема, і депутатам заборонено отримувати подарунки, вартість яких перевищує 50% мінімальної зарплати.\nДень народження Пінчука – 26 січня. На той момент мінімальна зарплата складала 1073 грн. Тобто на свій день народження регіонал не міг отримувати подарунки дорожчі за 536,5 грн.\nА тепер давайте подивимося на фото.\nОсь Ірина Білик дарує депутату букет троянд. Їх там близько 50.\nДо цього подарунку питань найменше. Може співачка оптом брала квіти, з величезною знижкою? Але і це варто було б перевірити.\nДо троянд від депутат-регіонала Максима Луцького питань взагалі немає. Але на фото він разом із міністром освіти Дмитром Табачником. І останній дарує імениннику картину…\nСвого часу інший регіонал Борис Колесніков казав про Табачника: что он вообще делать умеет, кроме того как книжки и картины из и так небогатых украинских музеев тырить?\nЯ не знаю, чи запитувався цим Пінчук, коли брав із рук міністра освіти картину. Але от вартістю такого подарунка мав би поцікавитися. Якщо свято дотримується норм антикорупційного законодавства.\nТакі ж питання виникають і при ознайомленні з двома іншими фото. От якось не віриться, що ще одна картина та величезний подарунок в упаковці не тягнуть на 536,5 грн.\nУ Європі можновладці вже звикли, що разом із подарунком можуть отримати і чек з його вартістю. Щоб у випадку будь яких питань щодо порушення антикорупційних норм мати докази у протилежному.\nВ Україні такої традиції ще немає. Але з когось треба починати. От попався лідер молодих регіоналів, то може правоохоронці візьмуться за нього? Опитають свідків, зроблять експертизи, перевірять, де купувалися подарунки, і вирішать: є чи не має порушення антикорупційного закону у діях депутата.\nКазав же сам Пінчук в інтерв’ю «Українській правді»:\n- Борьба с коррупцией идет уже не на словах, а на деле – это тоже правда. И то, что уже нет для Партии регионов "своих" и "не своих" – это абсолютная правда!\nОт на прикладі Пінчука і побачимо, як «не словом, а ділом» влада бореться з корупцією. А то знаєте, голова громадської організації «Молоді регіони» може поганий приклад показати новому поколінню біло-блакитних. А завтра ж вони йтимуть у владу… печеним залізом викорінювати корупцією.\nТЕГИ: Партия регионов,корупция


Металеві барні стільці для комерційного та домашнього вжитку: як вибрати\nПопулярність того чи іншого закладу харчування залежить від низки факторів: місця розташування, кухні, цінової політики і, звісно, комфортної атмосфери. Однією зі складових комфорту бару, кафе чи ресторану є меблі, зокрема, стільці. Важливо, аби вони не тільки ідеально вписувалися в загальний стиль закладу, але й були максимально зручними.\nЯкщо кафе, бар чи піцерія виконані в сучасному стилі, то найоптимальнішим варіантом є високі барні стільці. Незважаючи на те, що на ринку представлені пластикові, дерев'яні і металеві моделі, саме останні користуються найбільшим попитом у власників закладів громадського харчування.\nСеред переваг, які притаманні metal bar stools:\nміцність і надійність,\nможливість регулювати висоту стільця,\nнаявність механізмів обертання,\nпростота в догляді,\nВибираючи моделі для облаштування бару, слід звернути увагу на деякі нюанси. Зокрема, фахівці радять віддати перевагу конструкціям зі спинкою – адже відвідувачам буде комфортніше відпочивати. Також бажаним елементом є підставки для ніг. В каталогах магазинів представлені стаціонарні моделі, а також варіанти, у яких сидіння крутиться.\nЩо стосується конструкції, то виробники пропонують моделі як на чотирьох ніжках, так і на одній: остання має бути досить міцною і широкою – для забезпечення стільцю стійкості. Щодо сидіння, то на ринку представлені моделі, декоровані шкірою або шкірзамінником чи іншим штучним матеріалом із наповнювачем.\nОкрім барних стільців для комерційного призначення, на ринку, зокрема, в Інтернет магазині superiorseating.com, представлені моделі для домашнього вжитку. Споживачі мають можливість вибрати рішення в залежності від своїх фінансових можливостей, а також з урахуванням стилю, в якому виконано приміщення – заклад громадського харчування чи кухня в домі чи квартирі.


Брошура “Історія Олімпійських ігор”\nВ брошурі зібрано та систематизовано в хронологічному порядку Олімпійські ігри починаючи з 1896 року по 2010 рік. Матеріал буде корисним як для вчителів так і для учнів.\nЗавантажити матеріал: Історія Олімпійських ігор\n10 клас, 11 клас, 5 клас, 6 клас, 7 клас, 8 клас, 9 клас, Матеріали до уроків, Підручники та посібники, Середня освіта, Старша школа, Фізична культура\n26.06.2018 о 12:02\nМатеріал однозначно зацікавлює. Ваша робота є пізнавальною. Вважаю, що саме такою історією Олімпійських ігор зацікавляться в багатьох школах як наставники, так і школярі. Дякую!\nМатеріал, представлений у публікації цікавий, яскравий, а, головне, має велике пізнавальне значення як для учнів, так і для вчителів та класних керівників. Брошура допоможе провести будь-який позаурочний захід. Сподіваюсь на те, що даний матеріал автор знає як використати на уроках фізичної культури. Дякую за роботу!\n14.07.2017 о 23:05\nЦікавий і пізнавальний матеріал, який я, як класний керівник, із задоволенням використаю у своїй роботі з учнями. Ця розробка допоможе зацікавити учнів, можливо, викликає бажання більше дізнатися про історію спорту, чи чиїсь олімпійські досягнення надихнуть поставити свої рекорди.\n28.06.2017 о 09:44\nМетодична розробка потрібна для розвитку пізнавальної сфери учнів, дорослих. Матеріал готовий для використання на різноманітних уроках, заходах. Публікація гарно ілюстрована, легка для сприймання.Автор серйозно підійшов до справи.


Існує ряд методів вирішення соціально-трудових конфліктів, які за ознакою поведінки конфліктуючих сторін можна розділити на такі групи: внутрішньоособистісні, структурні, міжособистісні, переговори, відповідь агресивні дії.\nВнутріособистісні методи впливають на окрему особистість і полягають у правильній організації своєї власної поведінки, в умінні висловити свою точку зору, не викликаючи захисної реакції з боку опонента.\nСтруктурні методи впливають переважно на учасників організаційних конфліктів, що виникають через неправильний розподіл функцій, прав і відповідальності, погану організацію праці, несправедливої системи стимулювання працівників. До таких методів відносяться: роз'яснення працівникам вимог до роботи, використання координаційних механізмів, розробка й уточнення загальної мети, створення обгрунтованих систем винагороди членів трудового колективу.\nМіжособистісні методи передбачають вибір стилю поведінки учасників конфлікту, щоб звести до мінімуму шкоду своїх інтересів.\nПереговори виконують певні функції, і являють собою набір прийомів, спрямованих на пошук взаємоприйнятних для протиборчих сторін рішень.\nВідповідні агресивні дії - методи, які є вкрай небажаними для подолання конфліктних ситуацій, так як їх застосування призводить до вирішення конфлікту з позиції сили.\nО.В. Ромашов виділяє кілька типів дозволу соціально-трудового конфлікту:\n1) автономний, коли конфліктуючі в процесі соціально-трудових відносин сторони здатні зняти проблеми самостійно, власними силами, в межах своїх завдань і функцій;\n2) Загальноорганізаційні, коли соціально-трудовий конфлікт може бути вирішений тільки в результаті організаційних змін;\n3) самостійний, коли конфліктуючі сторони самі вирішують проблему, спираючись на власні можливості, бажання і здібності;\n4) публічний, коли у вирішенні конфлікту беруть участь оточуючі, вони співчувають, радять, схвалюють або засуджують;\n5) адміністративний, коли врегулювання відбувається тільки в результаті втручання і відповідних рішень адміністрації.\nРозрізняють такі форми вирішення соціально-трудового конфлікту:\n1) реорганізація, тобто зміна організаційно-трудового порядку, що викликав конфлікт, а не боротьба і вмовляння щодо конфліктуючих сторін;\n2) інформування, тобто соціально-психологічна регуляція, спрямована на перебудову сприйняття ситуації у свідомості конфліктуючих сторін, формування правильного погляду на конфлікт, пропаганда вигоди мирного його дозволу;\n3) трансформація, тобто переведення конфлікту зі стану марною ворожнечі в стан переговорів;\n4) відволікання являє собою перенесення уваги конфліктуючих сторін на інші проблеми, бажано загальні, що сприяють їх згуртуванню заради спільної справи ;\n5) дистанціювання, тобто виключення конфліктуючих сторін їх загальних організаційно-трудових відносин шляхом, або переведення однієї з конфліктуючих сторін на інше робоче місце, або пряме звільнення;\n6) ігнорування, тобто умисне неувага до конфлікту з тим, щоб він розв'язався сам по собі або щоб не допустити подальшого загострення конфлікту;\n7) придушення конфлікту відбувається в тому випадку, якщо причини конфлікту не знімаються, а конфліктну поведінку забороняється під загрозою адміністративних санкцій для однієї або обох сторін;\n8) комформность перевагу, тобто рішення на користь більшості, або задоволення інтересів сильнішою в соціальному відношенні сторони.\nІнформація, релевантна " 80. Методи, типи і форми вирішення соціально-трудових конфліктів "\nметодом проб і помилок, або використовують досвід вирішення аналогічних конфліктів, що мали місце на інших підприємствах; 4) об'єктивні чи суб'єктивні причини конфлікту. Якщо конфлікт викликаний об'єктивними причинами, то для його дозволу потрібні організаційно-трудові зміни, що вимагають великих матеріальних і часових витрат, а якщо суб'єктивними причинами, то його дозвіл буде більш\nтипи конфлікту. Внутрішньоособистісний конфлікт виникає через стан незадоволеності людини будь-якими обставинами його життя, пов'язаного з наявністю у нього суперечать один одному інтересів, прагнень і потреб. Міжособистісний конфлікт є найпоширенішим типом конфлікту; він виникає між людьми через несумісність їхніх поглядів, інтересів, цілей, потреб.\nвирішенню наступних конфліктних ситуацій); 3) нормалізація морального стану (у конфлікті дозволяються накопичені негативні настрої, відбувається очищення моральних орієнтацій), 4) інноваційна (конфлікт змушує, стимулює зміни, демонструє їх неминучість; через конфлікт офіційно визнається і вирішується якась проблема). Визнання позитивних функцій соціально-трудового\nметодів: 1) метод прямого впливу (директивного) керуючого на керованих, а через них на керований процес (накази, розпорядження); 2) метод непрямого впливу (через інтерес) впливу керуючого на керованих і через них на керований процес, 3) метод самоврядування (коли учасники процесу самі приймають і виконують прийняті рішення, тобто виробнича\nметод вирішення соціально-економічних проблем і регулювання протиріч між класом найманих працівників і класом власників. Незважаючи на зміни, що відбулися в економічній і соціальній сферах сучасного західного суспільства, класові відмінності і суперечності інтересів найманих працівників і роботодавців зберігаються. У цьому випадку соціальне партнерство - це спосіб пом'якшення класових\nформи об'єднання найманих працівників; 2) роботодавець відповідно до міжнародної класифікації статусу зайнятості - це людина, працюючий самостійно і постійно наймає для здійснення трудового процесу одного або декількох працівників. Зазвичай у світовій практиці він називається власником засобів виробництва. Але в практиці російських соціально-трудових відносин роботодавцем також\nметоди управління трудовим колективом і виробництва в цілому. Соціальний розвиток обмолоту персонал організації з його традиціями, уподобаннями, інтелектуальним потенціалом і професійно-кваліфікаційними якостями, способи задоволення матеріальних і духовних потреб працівників, міжособистісні і міжгрупові відносини, морально-психологічну атмосферу в колективі. Соціальну\nтипи. 1. Суцільний і виборчий. Суцільний соціальний контроль носить безперервний характер, спостереженню й оцінці піддається весь процес організаційно-трудових відносин, всі індивіди, складові трудову організацію. При виборчому контролі його функції щодо обмежені, вони поширюються тільки на найголовніші, заздалегідь визначені, сторони трудового процесу. 2.\nтипи власності, головними з яких є загальна і приватна. Історично вихідною була спільна власність. Вона грунтувалася на спільній праці і спільному присвоєння його результатів. Надалі з'явилася приватна власність. У Росії відповідно до закону визнаються приватна, державна, колективна і інші форми власності. Приватна власність - це така форма


Маски для волосся - купити маску для волосся в інтернет-магазині eZebra\n( кількість товарів: 556 )\nМаски для волосся вже давно перестали використовуватися виключно у салонах краси та стали звичним засобом для багатьох дівчат, адже дозволяють нейтралізувати негативний вплив на шевелюру зовнішніх факторів, повернути пасмам блиск, гладкість і шовковистість. Відомі бренди пропонують подібні засоби у широкому асортименті, випускаючи спеціальні лінійки для домашнього використання.\nПризначення і тонкощі вибору\nМаска для волосся підбирається залежно від її призначення. Виробники пропонують наступні варіанти:\nЗволожувальні. Містять натуральні олії та інші поживні компоненти, здатні усунути сухість та ламкість валосся. Використовувати їх варто власницям фарбованого та знебарвленого волосся для нейтралізації негативного впливу кислот, які входять до складу фарбників, а також любителькам частих укладок з використанням фену, плойок та великої кількості стайлінгу.\nВідновлювальні. Підходять для пошкодженого та посіченого волосся, надають блиску та шовковистості. У складі може міститися глина, різноманітні натуральні олії та рослинні екстракти, які сприяють розгладженню пасм, усуненню сухості кінчиків і ламкості.\nМаски для росту волосся. Особливий тип продукту, який стимулює пробудження сплячих волосяних фолікулів. До формули включають реп’яхову, розмаринову, касторову та інші олії, здатні не лише відновити ріст нових волосин, але й уповільнити їхнє випадіння за рахунок стимуляції кровообігу в шкірі голови та живлення клітин корисними мікроелементами.\nПри виборі відповідного засобу слід враховувати ряд факторів:\nтип шевелюри — сухе, жирне, пряме чи кучеряве волосся;\nпризначення продукту — поживний, зволожувальний, відновлюючий, стимулюючий ріст;\nспосіб і особливості використання — професійні засоби мають концентрований склад, для роботи з ними необхідні особливі навички та інструмент.\nБлискучі локони та бездоганна зачіска з оригінальною косметикою для волосся від європейського магазину Ezebra\nУ нас ви можете вибрати й купити маску для волосся будь-якого складу і призначення за прийнятною ціною. У каталозі представлені оригінали продуктів кращих світових брендів виключно з якісною професійною косметикою, замовити яку можна з доставкою по Києву та Україні. Для зручності пошуку відповідних товарів сайт оснащено вбудованими фільтрами, є детальні описи, фото, відгуки реальних покупців і рекомендації з вибору, а за необхідності ви можете завжди звернутися за допомогою до наших чуйних консультантів.\nBIOVAX GLAMOUR COFFEE ІНТЕНСИВНО ЗМІЦНЮЮЧА МАСКА ДЛЯ ВОЛОССЯ 150МЛ\n141,00 ГРН85,00 ГРН\nBIOVAX GLAMOUR CAVIAR ІНТЕНСИВНО РЕГЕНЕРУЮЧА МАСКА ДЛЯ ВОЛОССЯ 150МЛ\nLOREAL PROFESSIONNEL SERIE EXPERT VITAMINO COLOR МАСКА ДЛЯ ВОЛОССЯ 250МЛ\n706,00 ГРН564,00 ГРН\nFANOLA CURLY SHINE МАСКА ДЛЯ КУЧЕРЯВОГО ВОЛОССЯ 1Л\nFANOLA NUTRI CARE МАСКА ДЛЯ СУХОГО ВОЛОССЯ 500МЛ\nGARNIER FRUCTIS PAPAYA HAIR FOOD МАСКА ДЛЯ ВОЛОССЯ\n202,00 ГРН173,00 ГРН\nANWEN ПАРОСТКИ ПШЕНИЦІ І КАКАО МАСКА ДЛЯ ВОЛОССЯ З ВИСОКОЮ ПОРИСТІСТЮ 200МЛ\nDELIA CAMELEO SILVER МАСКА ДЛЯ СИВОГО І СВІТЛОГО ВОЛОССЯ 200МЛ\nKALLOS VEGAN SOUL ВЕГАНСЬКА ЖИВИЛЬНА МАСКА ДЛЯ СУХОГО ТА ПОШКОДЖЕНОГО ВОЛОССЯ 1000МЛ\nKALLOS VEGAN SOUL ВЕГАНСЬКА МАСКА ДЛЯ ОБ’ЄМУ ВОЛОССЯ 1000МЛ\nECOLATIER ORGANIC ALOE VERA ВЕГАНСЬКА МАСКА ДЛЯ ВОЛОССЯ 250МЛ\nECOLATIER ORGANIC CANNABIS TEXTURIZING ВЕГАНСЬКА МАСКА ДЛЯ ВОЛОССЯ 250МЛ\nJOICO PROSERIES2 DEFY DAMAGE ІНТЕНСИВНА РЕГЕНЕРУЮЧА МАСКА ДЛЯ ВОЛОССЯ 500МЛ\nJOICO BLONDE LIFE ОСВІТЛЮВАЛЬНА МАСКА ДЛЯ ВОЛОССЯ КОЛЬОРУ БЛОНД 150МЛ\nJOICO K-PAK COLOR THERAPY LUSTER LOCK МАСКА ДЛЯ ФАРБОВАНОГО ВОЛОССЯ 250МЛ\nKALLOS AL MIDOLLO & PLACENTA РОСЛИННА МАСКА ДЛЯ ВОЛОССЯ 1000МЛ\n135,00 ГРН110,00 ГРН\nJOICO K-PAK COLOR THERAPY LUSTER LOCK МАСКА ДЛЯ ФАРБОВАНОГО ВОЛОССЯ 150МЛ\n901,00 ГРН638,00 ГРН\nKLORANE ОЧИЩАЮЧА МАСКА У ФОРМІ ПУДРИ 2В1 КРОПИВА ГЛИНА 8 X 3Г\n553,00 ГРН437,00 ГРН18,21 ГРН / g\nKALLOS KJMN ORANGE МАСКА ДЛЯ ВОЛОССЯ АПЕЛЬСИНОВА 1000МЛ


Свіжа кров 1 сезон дивитися онлайн безкоштовно в хорошій якості\nСвіжа кров 1 сезон дивитися онлайн\nРежисер: Ентоні Філіпсон, Білл Іглз\nАктори: Бен Тавассолі, Марк Едді, Рейчел Палмер, Еріон Бакарі, Анна Ченселлор, Марк Боннар, Кімберлі Ніксон, Марк Стрепан, Доріан Лок, Айіша Харт\nОпис серіалу Свіжа кров 1 сезон українською мовою\nЗнайти першопричини, пояснити мотиви, увійти в образ злочинця - такі методи роботи Стефана і Раша, які звикли мати справу з ситуаціями, які не мають логічної підоснови. Молоді люди беруться за розкриття неймовірно заплутаних історій, застосовуючи на практиці весь досвід і особисті якості, закладені в детективів природою. Відчути підступ за версту - це вони вміють добре, але ось правильно сформувати картину подій - на це, як звичайно, йде маса часу.\nГерої намагаються не випустити з уваги жодну деталь, доказ або показання свідків. Правда, часто буває так, що очевидці видають розлогі розповіді, заглиблюючись в особисті припущення. Ось тут і доводиться відсікати фальш від реалій, щоб не піти хибним шляхом. Одного разу хлопці потрапляють в дивний стан. В їх руках опиняються дві справи, які новачок легко прийме за простацьке розслідування. Але чим далі вони просуваються, тим більше приходять до думки, що окремі пошуки обов'язково приведуть їх до зіткненню. Як можуть бути пов'язані два різних злочини? І коли слідчі почали спотикатися об непередбачені обставини? Лише спільні зусилля відкриють завісу страшної таємниці.\nДивитися онлайн серіал Свіжа кров 1 сезон всі серії підряд безплатно\nДивитися нові серії Свіжа кров 1 сезон українською онлайн безкоштовно на телефоні і планшеті


З 1 березня БТІ працюватиме за новою адресою\n23 лютого 2016 11:43 Суспільство\nФронт-офіс КП «Харківське бюро технічної інвентаризації» з 1 березня розміщуватиметься в Центрі надання адміністративних послуг Жовтневого району (Адміністрація Жовтневого району, вул. Полтавський Шлях, 11).\nПро це сьогодні, 23 лютого, повідомив директор Департаменту державної реєстрації Олег Дробот.\nЯк зазначив директор департаменту, цей центр адмінпослуг зручний для заявників своїм розташуванням - він знаходиться в кількох хвилинах ходьби від пл. Павлівської, крім того, центр має в своєму розпорядженні просторі кабінети для зручного прийому громадян.\nЗа словами Олега Дробота, співробітники БТІ вестимуть прийом і видачу документів, а також проводитимуть консультації. «Якщо заявник раніше подав документи в БТІ на пл. Павлівській, 4, то за їх отриманням необхідно буде звертатися за новою адресою», - повідомив Олег Дробот.\nЗазначимо, що БТІ працюватиме щодня з 9:00 до 17:00 (у п'ятницю - до 16:00), перерва - з 13:00 до 14:00, вихідні - субота і неділя.\nНагадаємо, що необхідність у тимчасовому перенесенні БТІ виникла в зв'язку з проведенням реконструкції пл. Павлівської та ремонтних робіт в будівлі, де знаходиться підприємство. Після реконструкції в Харківському міському бюро технічної інвентаризації планують відкрити ще один центр надання адміністративних послуг та центр з нерухомості.\nТеги: Дробот, БТІ, Полтавський шлях


Крок. Педіатрія. Модуль 1 - Сторінка 8\nПосттравматичний сіновііт лівого колінного суглобу\nДівчинка 12 років скаржиться на слабкість, втомлюваність, біль в суглобах та ділянці серця. В анамнезі – часті ангіни. При обстеженні – межі серця не розширені, тони звучні, функціональний систолічний шум. На ЕКГ – поодинокі право шлуночкові екстрасистоли, зниження Т, позитивні зміни при калій-обзідановій пробі. Який найбільш вірогідний діагноз?\nДівчинка 5 років хворіє 3 день. Температура тіла до 37,90 С. шкіра бліда. Живіт запавший, сигмовидна кишка спазмована, пальпується у вигляді тяжа, болісна. Відхідник зіяє, періодичні позиви на дефекацію. Випорожнення скудні зі слизом, зеленню, прожилками крові до 10-15 разів на добу. Найбільш вірогідний діагноз:\nХлопчик 3-х років раптово захворів. Голос став охриплим і осиплим, іноді - афонічним. З'явився грубий, гучний, сухий, непродуктивний кашель. Температура тіла 37,4oC. Об'єктивно: дитина спокійна, положення в ліжку вимушене (з фіксованим плечовим поясом). Дихання стенотичне, добре чути на відстані. Чітко видно постійну роботу дихальної мускулатури. Аускультативно: дихання жорстке, рівномірно ослаблене, особливо в задніх та нижніх відділах легенів. Вкажіть, який механізм домінує в патогенезі крупу?\nНабряк слизової оболонки гортані та трахеї\nСпазм мускулів гортані, трахеї та бронхів\nГіпесекреція залоз слизової оболонки гортані, трахеї і бронхів\nУ хлопчика 7 років під час профілактичного огляду в школі виявлена артеріальна гіпертензія. При обстеженні в кардіологічному відділенні скарг немає. Фізичний розвиток середній. АТ – 130/100 мм рт. ст. Функція нирок не змінена. Сечовий синдром відсутній. Рівень реніну плазми підвищений. Яка форма гіпертензії найбільш\nімовірна в цьому випадку?\nДівчинка 9 років скаржиться на гарячку, профузне потіння, біль у суглобах та серці Об’єктивно: на стегнах, сідницях, спині сітчасте ліведо, поліморфна висипка з дрібнокрапчастими крововиливами, дрібні підшкірні вузлики по ходу судин кінцівок. На третю добу розвився церебральний криз з головним болем, блюванням, менінгеальними симптомами. АТ- 160/90 мм рт. ст. Яке захворювання найбільш імовірне?\nДівчинка 13 років останні два тижні скаржиться на задишку, появлення набряку в області гомілок та стоп після фізичного навантаження. Після нічного сну набряки значно зменшуються. При клінічному обстеженні виявляється збільшення печінки, грубий систолічний шум над областю серця. Аналізи сечі і крові не змінені. Яке найбільш імовірне походження набряків у цієї дитини?\nХлопчик 10 років тиждень тому отримав тупу травму грудної клітки. Другу добу перебуває у кардіологічному відділенні з приводу травматичного перикардиту. На ехокардіограмі ознаки випоту в перикарді. За останню годину прогресують ознаки серцевої недостатності. Виникла загроза тампонади серця. Якою повинна бути першочергова лікарська тактика?\nДитина 20-добового віку надійшла до лікарні на 3-тю добу захворювання в тяжкому стані. Спостерігається фебрильна лихоманка, рясний поліморфний (плями, папули, везикули) висип на всьому тілі, слизових оболонках, практично всі везикули мають геморагічний вміст. З застосування якого лікарського засобу необхідно розпочати терапію?\nУ дитини 5-ти років температура тіла 38(С, дрібнокрапчастий висип, який розташовано на гіперемованому фоні шкіри, виражений біль у горлі. При фарингоскопії визначається ярка відмежена гіперемія м’якого піднебіння, набряк та збільшення мигдаликів, по ходу лакун рясні жовто-сірі нальоти, які легко знімаються шпателем, слизова оболонка після зняття нальоту не кровоточить. Який вид тонзиліту спостерігається у даному випадку?\nУ хлопчика 11 місяців з’явилися петехіальний висип та екхімози на шкірі тулуба, кінцівок, помірна носова кровотеча. Об’єктивно: блідість шкіри і слизових оболонок, шкірний геморагічний синдром. З боку серця та легень - без патології. Живіт м’який, печінка та селезінка не збільшені. Загальний аналіз крові: ер.-3,9 Т/л, Нв-110 г/л, КП-0,9, лейк.-6,8 Г/л, п.-3\_%, с.-38\_%, л.-57\_%, м.-2\_%, ШЗЕ-6 мм/год, тромбоцити - 30 Г/л. Час зсідання крові за Лі-Уайтом - 8 хв. Яке найбільш вірогідне захворювання у дитини?\nТрансімунна тромбоцитопенічна пурпура\nХлопчик, 9 років, з 3-річного віку хворіє на бронхоектатичну хворобу. Загострення виникають часто (3 – 4 рази на рік), після консервативної терапії - короткочасні періоди ремісіїї. Захворювання прогресує, дитина відстає у фізичному розвитку, шкіра бліда, акроціаноз, нігті деформовані у вигляді „годинникових скелець”. За даними бронхографії виявлено мішкоподібні бронхоектази нижної частки правої легені. Якою повинна бути подальша лікувальна тактика?\nПродовжувати консервативну терапію\nНедоношений хлопчик першої доби життя, народився на 29-му тижні гестації від вагітності з хронічною фетоплацентарною недостатністю, загрозою переривання. Маса тіла при народженні 1200 г, зріст 38 см, оцінка за шкалою Апгар 3/4 бали. Самостійного дихання немає, проводиться ШВЛ. Діагностовано респіраторний дистрес-синдром, розсіяні ателектази легень. Який препарат слід призначити в першу чергу?\nХлопчик 12 років звернувся зі скаргами на загальну слабкість, запаморочення, "метелики" перед очима. Вважає себе хворим протягом 10 днів, коли з’явились дані симптоми. Два роки тому лікувався в гастроентерологічному відділенні з приводу виразкової хвороби антрального відділу шлунка. Після порушення дієти на протязі двох тижнів відчував болі в епігастрії, періодично випорожнення чорного кольору. В аналізі крові ер.-2,9 Т/л, Нв - 60 г/л, КП - 0,7. Як необхідно трактувати анемію?\nДівчинка 2 років направлена дільничним лікарем до гематологічного відділення з діагнозом: анемія. З анамнезу відомо, що дитина з періоду новонародженості знаходилась на штучному вигодовуванні і до цього часу в раціоні переважають молоко та манна каша. Від м’яса, печінки, овочевих блюд дитина відмовляється. Обстежено: бліда, шкіра суха, ангулярний стоматит. В аналізі крові ер.-2,9 Т/л, Нв-62 г/л, КП-0,64, лейк.-6,0 Г/л, с.-42%, е.-2%, л.-46%, м.-10%, ретикулоцити-4‰, ШОЕ-10 мм/год. Який найбільш вірогідний генез захворювання?\nДівчина 14 років поступила до гастроентерологічного відділення зі скаргами на майже постійний біль в правому підребір’ї, нудоту, головний біль, періодичне підвищення температури тіла до 37,5?С. Об’єктивно: блідість шкіряних покровів, "синці" під очима, язик обкладений білим нальотом, сухий. При пальпації живота біль в дільниці жовчного міхура, позитивні симптоми Кера, Ортнера, Мерфі. При ультразвуковому дослідженні виявлено потовщення та ущільнення стінок, неоднорідність вмісту жовчного міхура, уповільнена евакуація жовчі. В аналізі крові: Лейк. - 12,2 Г/л, сегм. - 68%, еоз. - 4%. лімф. - 25%, мон. - 3%, ШОЕ - 20 мм/год. Найбільш вірогідний\nХронічний холецистит, період загострення\nХронічний гастродуоденіт, період загострення\nХронічний панкреатит, період загострення\nХлопчик 9 років скаржиться на слабкість, підвищення температури тіла до 38?С, біль в животі, випорожнення до 10-12 разів на добу, з домішками слизу, крові. В анамнезі алергія на цитрусові, молоко, шоколад. Декілька разів лікувався в інфекційному відділенні з діагнозами: дизентерія і сальмонельоз, які не були підтверджені бактеріологічно. Був запідозрений неспецифічний виразковий коліт. Який метод обстеження найбільш вірогідно підтвердить діагноз?\nХворий 6 років скаржиться на значну слабкість. Захворів гостро з підвищенням температури тіла, нездужанням, болем у суглобах і за ходом м’язів ніг. Об’єктивно: фіолетово-синюшна еритема навколо очей і над колінними суглобами. ЧСС – 120 уд.за хв., тони серця послаблені. В крові: лейк. - 12*109, ШЗЕ - 40 мм/год. Який найбільш імовірний діагноз?\nДівчина 11 років поступає в гастроентерологічне відділення в шостий раз за останні 2 роки зі скаргами на періодичні напади болю в животі, які виникають вранці після прийому їжі, а також перед заліками та контрольними роботами і звичайно супроводжуються метеоризмом та частими випорожненнями без патологічних домішок. Після акту дефекації біль в животі та почуття дискомфорту зникають. Дитина також скаржиться на часті головні болі, періодично - безсоння. В соматичному статусі відхилень не виявлено. За даними лабораторних та інструментальних методів обстеження органічна патологія кишківника виключена. З метою лікування діарейного синдрому в даному випадку найбільш доцільно призначити:


Ще чотири кандидати в президенти подали документи до ЦВК — Новини дня\nЩе чотири кандидати в президенти подали документи до ЦВК\nПолітика Середа, 23 січня 2019\nУ середу, 23 січня, ще чотири політики подали документи до Центральної виборчої комісії (ЦВК) для реєстрації їх кандидатами у президенти на виборах, які відбудуться 31 березня 2019 року. Про це повідомив речник ЦВК Костянтин Хівренко.\nЗокрема, подали документи лідер "Батьківщини" Юлія Тимошенко, депутат-мажоритарник Дмитро Добродомов, екс-спікер Верховної Ради Олександр Мороз та заступник голови партії ВО "Свобода", депутат Львівської облради Руслан Кошулинський.\nНагадаємо, у жовтні 2018 року Комітет виборців України нарахував 28 потенційних кандидатів, які мають намір взяти участь у виборах президента. Станом на 23 січня ЦВК зареєструвала 13 кандидатів у президенти України.\n« КВУ нарахував аномальну кількість потенційних кандидатів на посаду президента України ЦВК зареєструвала вже 22 кандидати у президенти »


Ведучі «Давай одружимося» покинули шоу після скандалу з нареченою - bre.com.ua\nВедучі «Давай одружимося» покинули шоу після скандалу з нареченою\nДівчина вже збиралася подавати в суд на популярну телепрограму.\nНа «Давай одружимося!» чоловіки і жінки приходять в пошуках любові, але деякі особи переслідують якісь свої інтереси. Так нова героїня передачі прийшла, щоб відновити справедливість. Ну і заодно заробити популярність за рахунок знаменитого шоу.\n32-річна власниця центру психоаналізу з Сочі Юлія прийшла на передачу вже вдруге. У перший раз вона заявила, що провідні ставлять неправильні установки жінкам, а вона їх потім зцілює. Навіть збиралася подати в суд на «Давай одружимося», але погодилася почекати з цим питанням, коли її запросили на передачу.\nЗамість відповідей на запитання ведучих Юлія вирішила провести загадковий ритуал зі склянками води, а потім монотонним голосом почала розповідати про свою роботу. Дівчина знову наполягала на тому, що свахи ламають долі героїнь передачі, принижуючи їхню честь і гідність.\n«Ні, дитинко, зміни, будь ласка, тон. Я не люблю, коли зі мною ось так розмовляють. Чи не дивляться в очі. Я не можу з вами спілкуватися », – намагалася напоумити наречену Лариса Гузєєва.\nУ свою чергу наречена пропускала все мимо вух і продовжувала сипати погрозами та образами. Серед малозрозумілих фраз ми розібрали тільки те, що Юлія передбачила швидке закриття передачі і поставила якісь блоки на здоров’я і особисте життя всіх трьох провідних. Виглядав цей монолог, прямо скажемо, моторошно.\nТоді Гузєєва звернулася до редакторів програми: «Ми або зупиняємо якось цей потік свідомості і ведемо передачу за звичним сценарієм, або прямо зараз закінчуємо. Я встаю і йду, і я не жартую », – заявила головна сваха країни.\nЗупинити лайку зміг тільки перший наречений, який завдяки щасливому випадку опинився психіатром. З потенційним партнером головна героїня трохи пом’якшала, але відразу дала зрозуміти, що він не в її смаку.\nНапруга між провідними і Юлією збереглося протягом всієї передачі. Чи не змогли розрядити обстановку навіть сюрпризи від женихів: пісня «Луч солнца золотого», партія на скрипці і навіть жартівливий прийом у психіатра.\nЯк тільки останній наречений закінчив свою презентацію, Лариса Гузева замість підсумку звернулася до своїх співведучим Розі Сябитовой і Василини Володіної: «Дівчатка, мені так не по собі. Можна я вперше за 12 років піду, а ви самі тут якось все це закінчите? »\nНа що Володіна відповіла: «А мені здається, ми вже закінчили». Всі три провідних, вперше за всю історію шоу, покинули майданчик до завершення передачі.\nНаречена трохи розгубилася, але встигла повідомити, що нікого з женихів не вибирає і не шукала тут свою долю. Потім продовжила розповідь у своєму дусі, поки в студії не згасло світло.\nКращі подруги не поділили хлопця шоу «Давай одружимося!»\nП’ять самих фрікові наречених «Давай одружимося»\nРоза Сябітова: «У мені більше сексуальності, чим в юної повногрудої спокусниці»\n«Дурна молодість»: Гузєєва показала ретрофото з короткою стрижкою\nАстрологічний прогноз на 2020 рік від Василини Володіної\nпрограма "Давай одружимося"\nПрикольні поздоровлення на Всесвітній день науки


В Антарктиді розгорнули прапор Львівщини - ЛЬВОВСКИЙ РЕГИОНАЛЬНЫЙ НОВОСТНОЙ ПОРТАЛ\ncometa / 27. 4. 2019 20:33\t/ Опубликовано в Общество\nКерівник 24-ої української експедиції, львів’янин Ігор Дикий спільно із іншими полярниками розгорнули прапор Львівщини на Антарктиді.\n“Отримав приємну звістку від полярника Ігоря Дикого – прапор Львівщини розгорнули на Антарктиді”, – зазначив голова Львівської ОДА Олег Синютка.\nЕкпедиція на Антарктиду розпочалась у другій половині березня і триватиме 12 місяців.\nНагадаємо, Національний Антарктичний Науковий Центр отримав рекордну кількість заявок від охочих працювати наступний цілий рік на станції “Академік Вернадський”.\nДослідника Антарктиди, доцента кафедри зоології Львівського національного університету ім. І. Франка Ігоря Дикого обрали керівником експедиції. Львів’янин уже тричі був учасником українських антарктичних експедицій на станції “Академік Вернадський”. Дослідник також провів на холодному континенті два повних роки (дві зимівлі). Кожні відвідини шостого континенту Ігором Диким супроводжувались сходженням на гірські вершини. Він встиг підкорити гори Де-Марія, Мілл, Скот, Шеклтон та Пік Століття Пласту.\nКоманда зимівників 24-ої експедиції: 10 чоловіків та 2 жінки (біолог Оксана Савенко і лікар Наталія Бабій). Восьмеро обраних членів експедиції вже хоча б раз зимували на станції, а четверо – новачки. Серед “старожилів” станції рекордсменом є Богдан Гаврилюк, для якого це повернення до Антарктиди має стати восьмим у житті. Четверо обраних спеціалістів вже нещодавно зимували разом (у 2015-2016 та 2017-2018 роках). Семеро спеціалістів – кияни та по одному зі Львову, Закарпаття, Харкова, Одеси та Херсонщини.\n30 апреля состоится видеоконференция глав МИД нормандского формата состоится


Злата Огнєвіч випустила кліп на пісню Мій назавжди: відео\n16 липня 2021, 10:37 Читать новость на русском\nютуб-канал Злати Огнєвіч\nЗлата Огнєвіч екранізувала нову україномовну композицію. Зірка вже тривалий час знімається в проєкті "Холостячка" і вдало вміє поєднати пошуки кохання та розвиток музичної кар'єри.\nДивіться також Поцілунок соліста і барабанщика: гурт Måneskin випустив провокативний кліп\nПроникливий кліп Злати Огнєвіч\nУ житті Злата закрила гештальт, що був пов'язаний з попередніми невдалими стосунками. Зараз вона повністю відкрита для справжнього кохання, яке мріє зустріти зовсім скоро. Знаменитість перебуває у повній гармонії з собою, внутрішнім світом. Вона впевнена в собі й точно знає, чого хоче.\nЯ починаю все з чистого аркуша. Саме тому співаю: "Мій назавжди, тільки я і тільки ти". У житті таким етапом для мене стала участь в головному романтичному шоу країни – "Холостячка",\nУ чуттєвому відео Злата показує свою жіночність, ніжність та звабливість. Вона відкривається перед прихильниками та перед новим у житті. Готова на зміни та не боїться закохуватися.


МИКОЛА ПОЛЮЛЯК: «БРОНЗА УПЛ – ЦЕ УСПІХ». Олег МАЗУРИК. Кам'янецький часопис "Ключ"\nМИКОЛА ПОЛЮЛЯК: «БРОНЗА УПЛ – ЦЕ УСПІХ»\nУ минулому сезоні кам’янецький баскетбольний клуб «ДіДіБао» виступав в Українській Першій лізі (УПЛ). Кам’янчани вибороли бронзові нагороди УПЛ, хоча в Кубку України нашим вдалося менше. Як оцінює цей сезон граючий тренер «ДіДіБао», кращий гравець УПЛ Микола Полюляк у нашій сьогоднішній розмові.\n– Не так давно, Миколо, ти грав в Українській Суперлізі за «Волинь-баскет», а також брав участь у матчі зірок Української Супер-ліги 2016-2017 рр, а в минулому сезоні повернувся в Кам’янець і як граючий тренер виступав за наш БК «ДіДіБао». Як тобі Перша ліга?\n– Цього року в УПЛ чемпіонат був сильним, адже багато команд УПЛ грали в Українській Вищій лізі (УВЛ), зокрема «Тернопіль», а «Луцьк-баскет» навіть грав у Супер-лізі.\n– Яке завдання було поставлене перед «ДіДіБао» на ЧУ в Першій лізі?\n– Спочатку мало що було відомо про суперників, тому було завдання вийти з групи у плей-офф, а потім по ходу чемпіонату планка піднімалася – вийти з 1-го місця та поборотися за медалі.\n– Із двох перших матчів у Тернополі ви один програли, а другий виграли, після чого порадували 10 переможними матчами, особливо двома в Чернівцях, яким перед цим поступилися в Кубку України.\n– У Тернополі ми зіграли перший матч чемпіонату. Основна маса гравців між собою до цього не грали. Харлампович та Конєв пішли. Разом грали лише Бойко, Неволін, Головинський, Головатюк і Чорнобай. Тому потрібен був час на налагодження взаємозв’язків на полі. З часом ми їх награли. Крім того, ми були сильніші, склад став збалансованішим та зігранішим, також команда проявила характер. Тому й пішли перемоги.\n– У двох останніх матчах у групі, коли було відомо, що ви виходите з групи, ви програли один матч Чернівцям і навіть один Калушу.\n– Так, ми вже знали, що виходимо з 1-го місця. Програти перед плей-офф також корисно, нас опустили «на грішну землю».\n– Наскільки був оптимальним цьогорічний склад «ДіДіБао»?\n– Це був один із кращих і навіть найкращий склад «ДіДіБао» за останні роки. Принаймні, якщо брати за особистостями – Неволін та й усі інші. Кушманцев і Забєлін вигравали Першу лігу, Станішевський вигравав Дитячу Євролігу. Багато хлопців грали у різних по силі чемпіонатах. На кінець сезону повернувся зі Львова Євген Харлампович. Прикро, що через травму він не зміг нам допомогти.\n– У плей-офф ви обіграли Чернігів та Запоріжжя. Чи можна було обіграти Луцьк?\n– Так, можна було. У грі з ним багато що виходило. Матчі були напружені, десь якісь моменти – удача були на їхньому боці. Можливо, досвід. У них хороші історія та структура, їхні хлопці грали в Вищій лізі і в Супер-лізі, в них досвідчені тренери. Якщо всі фактори скласти в єдине ціле, то вийде великий вирішальний фактор. Думаю, що нам ще й трохи не пощастило.\n– Та все ж, «ДіДіБао» виборов бронзу Першої ліги. Як ти її оцінюєш?\n– Звичайно ж, позитивно. Із 27 команд УПЛ – 3-тє місце. Хоча на кінець сезону було трохи розчарування, адже хотілося взяти 1-ше місце. Луцьк у фіналі виграв у Вінниці 23 очки та 13 очок.\n– А в «ДіДіБао» він виграв лише 2 очки в Кам’янці і 6 в Луцьку.\n– Тож, Луцьк – чемпіон і хороша команда, з ним можна було грати. Не можна недооцінювати суперника.\n– Чи ставив ти собі за мету стати кращим гравцем ліги?\n– Перед початком чемпіонату – ні. Кращого гравця оцінюють по грі самої команди. Команда виграла 3-тє місце й була однією з кращих в УПЛ. Ми виграли групу, яка, на мою думку, була однією з найсильніших у цьому сезоні.\n– Ти – кращий гравець Української Першої ліги. Що цікавіше – бути гравцем чи тренером?\n– Тренером бути цікаво, це новий виклик, нова діяльність, а також важка робота, особливо в наших реаліях.\n– Як «ДіДіБао» проводить міжсезоння?\n– Весело. Грали у баскетбол 3х3, де у всеукраїнському турнірі «MONBAT final road to Ljubljana» виграли зону України. Хлопці U-18 посіли в ньому 4-те місце у фіналі (див. «Ключ» №28, 13 липня та №32 10 серпня, 2018).\n– Що хотілось би змінити в новому сезоні?\n– Ще не думали. Хай він спочатку розпочнеться.


Українцям пояснили, як убезпечити себе від крадіжки коштів з карток - ЗНАЙ ЮА\nЗапам'ятайте ці назви: як не потрапити на гачок інтернет-злодіїв\nНе використовувати основну карту для платежів в інтеренті\n28 листопада 2018, 19:19\nВ Україні почастішали випадки крадіжки грошей із банківських карт. Шахраї навчились проводити маніпуляції з банківськими картками через інтернет-покупки їх власників.\nЕксперти порадили, як не стати жертвою інтернет-злодіїв.\nПо-перше, важливо не використовувати основну карту для платежів в інтеренті. Для цього можна завести окремий рахунок, розрахований спеціально для покупок у мережі.\nА поповнбвати картку краще безпосередньо передздійсненням опалти за покупку.\n"У такому випадку, навіть якщо інформація щодо вашої карти потрапить до рук зловмисників, ви зможете заморозити останній платіж і не втратите гроші, в крайньому разі — втратите суму чергового траншу", — пояснив експерт.\nКрім того українцям радять завжди користуватися магазинами, адреси яких знаходяться на доменах "ua" або "com". Оскільки такі ресурси легше відстежити і потім їхніх власників можна буде притягнути до відповідальності.\nТакож перед покупками важливо детаьно ознайомитися з сайтом, знайти відгуки про ресурс. Причому не варто звертати увагу на відгуки безпосередньо на майданчику магазину. Найкраще помоніторити про магазин в соціальних мережах, де часто люди пишуть про свої історії з тим чи іншим сайтом та проблеми з ним/ або навпаки порадять там купувати.\nВеликою проблемою є і той факт, що шахраї створюють сайти, які зовні дублюють популярних продавців, а насправді є фішинговими. Такі портали крадуть дані банківської картки. "Жертва" думає, що вводить дані своєї карти, номер, термін дії, CVV-код і пароль для того, щоб оплатити на сайті, але цю інформацію копіює спеціальна програма, а потім ви виявляєте, що з катки зникли гроші.\nЗвісно у такихвипадках слід звернутися з заявою до кіберполіції. Проблемний ресурс правоохоронці заблокують. Однак це не завадить шахраям створити новий.\nНагадаємо, у Києві нелюд напал на дитину та забрав мобільний телефон.\nЯк повідомляв портал Знай.ua, столичні копи накрили "сходку" впливових кримінальних авторитетів із усієї країни, які зібралися у Києві.\nТакож Знай.ua писав про те, що у Росії горе-злодії розрили заховання сибірської виразки. Їх шукають, оскільки вони могли заразитися та тепер являють загрозу для оточуючих.\nДивіться: Пограбування століття. Горе-злодіїв засікли камери\nТеги: інтернет покупки шахрайство злодій\nЗігріли й обібрали: шахраї за новою схемою виманюють останні гроші


Почуйте нас! – Слово Просвіти\nЗвернення до Президента України Порошенка П. О., Уряду України та Верховної Ради України\nНа рівні душі й серця хвилює і болить питання продажу землі сільсько-господарського призначення. Більша частина українських селян, що ще живуть у селах, або недавно поїхали в міста шукати заробітку і кращого життя, до землі ставляться, як до святині, і не допускають думки, щоб зробити її товаром. Але в тому, щоб не допустити запуску ринку землі, є і економічна доцільність для держави.\nПитання ринку землі (продаж в одні руки не більше 200 га) малограмотне з точки зору сільськогосподарської науки і дуже лукаве щодо українського народу. Людей у селі меншає: старші вимирають, а молодь, не маючи роботи, покидає рідні місця. Складається враження, що уряд Гройсмана (не вірю, що він не розуміє справжнього становища в сільському господарстві) дотискує село, щоб там лишилося мінімум населення, а більшу частину земель обробляли великі агрохолдинги, яким байдуже і до сіл, і до українських чорноземів, і до українських селян. Якщо запрацює ринок земель сільгосппризначення, купити її зможуть тільки ті скоробагатьки, що закупили дорогу іноземну сільгосподарську техніку і вже тепер обробляють землю, яку оформили, як довгострокову оренду (до 50 років) найпростішим способом — посіяли, зібрали, підготували ґрунт до весняного чи осіннього посіву, розрахувались (не дуже щедро) з орендодавцями — і їх у селі не видно, бо вони живуть у великих мегаполісах, або за кордоном, маючи українські паспорти. Знищується чорнозем? Занепадає соціальна сфера? Немає робочих місць? Ну то й що!\nЦих “хазяїв” такі дрібниці не турбують. Якщо і знайдеться хтось із фермерів, що зможе придбати ті 200 га, то яку передову агротехніку він на цьому клаптику застосує? Люди, посвячені в агрономічну науку і практику, розуміють, що українській землі загрожує велика небезпека. Чорноземи формувалися на нашій благодатній території тисячоліттями, а довести ґрунти до деградації можна за 50–100 років, а то й швидше. Не можна цього допустити! Справа не тільки в земельних ринкових відносинах, а в технологіях виробництва сільськогосподарських культур.\nОсь основні засади господарювання на землі:\n1. 10—12-пільні сівозміни;\n2. зберегти, а де треба насадити нові лісосмуги, які збережуть ґрунти від вітрової ерозії;\n3. забезпечити внесення органіки щороку в одне (як мінімум) поле сівозміни, а для цього відновити знищене тваринництво;\n4. 15—20 % площ засіяти бобовими багаторічними травами (корм для тваринництва і незамінна користь для ґрунту);\n5. в сівозміні 1—2 поля соняшнику та інших технічних культур;\n6. для тваринництва сіяти кукурудзу на силос і зелений корм (корм і хороший попередник для озимої пшениці);\n7. обмежити до розумних розмірів застосування мінеральних добрив, отрут для боротьби з хворобами, шкідниками та бур’янами;\n8. не допускати до роботи в сільському господарстві людей, які не мають відповідної освіти;\n9. підтримувати тісні зв’язки з науковими закладами;\n10. дбати про інфраструктуру села, розвиток зеленого туризму (де можна створити умови), розвиток переробки сільськогосподарської продукції (робочі місця і економія на транспорті), розвиток народних промислів. Багато чого люди підкажуть, треба тільки повернути їм віру в те, що свою країну, державу, добробут, красу можна (і треба!) робити своїми руками, розумом, умінням, а не шукати кращої долі по чужинах. Звертаюся до Вас, керівників усіх рангів нашої Держави, від імені мого покоління, що вже відходить: не робіть зла Україні! Дослухайтесь наших голосів, порад, напутніх слів і (поки не пізно) рятуйте українське село — його землю, культуру, сільськогосподарську науку, звичаї. Це Україна, а ми всі її діти. Слава їй, рідній!\nВід імені своїх ровесників і не тільки\nЗінаїда ГРУШКО-КОЛІНЬКО, поетеса, агроном, економіст, почесна громадянка Синельниківського району Дніпропетровської обл.


Порно відео чат з вражаючою ScarletRogue на порно відео чаті Sex-videochat.net і привати\nПорно відео чат з розкішної ScarletRogue\nСекс відеочат з ScarletRogue, Де блискуча інтрігантка ScarletRogue прямо зараз зазиває в свій еротичний відеочат. Добірні приват записи з ScarletRogue викликають інтерес навіть самих пріситівшіхся фанатів онлайн сексу. Багато вже зовсім скучили по чудесним дівочим вигинів.\nЦя розкішна красуня дає унікальну можливість побачити її збудливу порнографічне відео. Добірні приватні сцени з ScarletRogue Приковують увагу навіть найбільш досвідчених глядачів.\nЯкщо хтось бажає дізнатися неповторні емоції і насолодитися виконанням сокровенних мрій, то вам неодмінно слід виявитися віч-на-віч з ScarletRogue. У сольному виступі вкрай важлива взаємодія з шанувальником. Ця неабияка дама постійно модернізує свої Скіл і вражає чимось свіжим в своїх сольних трансляціях . І найвідданіші шанувальники, і всі хто вперше надумали подивитися секс відчути залишаться абсолютно задоволені.\nгаряча зірка найкраще вміє пред`являти свої чарівні особливості. Модель обожнює танцювати на камеру без сорому. Гаряча дівчина завжди прислухається до прохань шанувальників і вона пробує виконати їх все. Її тіло гіпнотизують і обіцяють максимальне кайф кожному.\nчудовим цицьками і обладнаний дупі присвячена центральна роль в порно відео чатах з ScarletRogue. Цією дівчині є, чим похвалитися і вона ніколи не упустить шанс здійснити це. Вона відмінно вміє розслаблятися і сама ж отримувати задоволення від цього дійства.\nВам достатньо звернути увагу на те, як шикарно вона рухається. Неможливо не помітити, що ця догідлива богиня добре володіє умінням спокушання представників чоловічої статі.\nцукерці навіть не слід позбавлятися від одягу, щоб порадувати своїх фанатів. Чат для дорослих з ScarletRogue Припаде до вподоби всім, хто мріє відтягнутися і подивитися на чудове сольний видовище . Серед глядачів, які люблять красу і неприборкану пристрасть, дуже популярний сольний порно чат з цієї пристрасної музою.\nЦя гармонійна штучка може запасти в душу майже будь-якого глядачеві. Дайте волю своїм мріям прямо зараз! Порно відчути з такою виконавицею не зможе когось залишити незадоволеним. Знайти цей порно чат онлайн можна коли зручно.\nМодель ScarletRogue зараз не в мережі. Можу показатись з іншими моделями!\nСмотрите записи приватов ScarletRogue


Спецвзуття для працівників харчової промисловості Спецвзуття для працівників харчової промисловості Спецвзуття для захисту від вологи Спецвзуття для захисту від вологи Спецодяг вологостійкий Спецодяг вологостійкий Спецодяг вологостійкий\nМи працюємо у сфері виготовлення взуття з ПВХ вже більше 18 років.\nВиготовляємо чоботи чоловічі і жіночі, чоботи фермерські, мисливські, рибальські різних розмірів та кольорів.\nЩе у ті далекі 90-і роки ми були провідним підприємством у Західному регіоні. Пройшли роки. Змінився устрій, змінилась влада, вдосконалилась техніка та технології, на зміну старим матеріалам прийшли новіші, змінились вимоги до якості та ряд стандартів.\nАле наша першість збереглася. Тому що немає, серед сьогодні існуючих в регіоні, конкурентів щодо якості взуття з ПВХ. Організація процесу виготовлення продукції та контролю за ним є настільки високою, що задовільняє смаки та вимоги навіть найвибагливіших клієнтів. Окремий (вхідний та вихідний) контроль проходять усі матеріали, з якими ми працюємо. Постійне вдосконалення устаткування дозволяє забезпечити відповідність продукції існуючим стандартам та вимогам.\nВведена автоматизація дозволила суттєво знизити ціни на продукцію та конкурувати, щодо якості, з іноземними виробниками.\nКваліфікований колектив робить співпрацю з нами легкою та приємною. Хороша, перевірена роками, організація доставки готової продукції до замовника приємно дивує.\nКрім того, у нас Ви можете не лише придбати продукцію, котра є у великій кількості та в асортименті на складі, але і замовити відповідну кількість моделей і розмірів взуття, яке Вас цікавить.\nЗавітати до нас у гості та переконатися у справжній львівській гостинності допоможе карта, яку ми створили, щоб полегшити Вам шлях.


Нащадок гетьманів, хірург та історик церкви: Герої Крут, уродженці Полтавщини – Новини Полтавщини\nГоловна сторінка > Полтавщина > Нащадок гетьманів, хірург та історик церкви: Герої Крут, уродженці Полтавщини\n«Завдяки Крутам УНР визнали державою», – лаконічно пояснив у інтерв’ю інтернет-виданню «Історична правда» значущість звитяги доктор історичних наук Володимир Сергійчук. Патріоти стали на захист IV Універсалу Центральної Ради, яким вперше у ХХ столітті було проголошено державну незалежність і стримали на кілька днів російсько-більшовицьку навалу. Відтак УНР встигла одержати визнання своєї державності 9 лютого 1918 року від Німеччини, Австро-Угорщини, Болгарії і Туреччини.\nРеалії новітньої російсько-української війни, відзначення сторіччя Української революції 1917-21 років спонукають активніше підкреслювати історичну тяглість між «першими кіборгами» сто років тому і захисниками національної державності нині. Знання про події столітньої давнини, зокрема й про бій під Крутами вкрай актуальні, бо вони перегукуються з нашим часом, адже агресор той самий – Росія.\nУ цьому матеріалі автор спробував систематизувати вже з’ясовані й вивчені дослідниками дані й розпорошену по різноманітних джерелах інформацію. Це короткі відомості-оповіді про 12 звитяжців – учасників бою, чиє життя було пов’язане із Полтавщиною: командира Юнацького куреня, дворянина, нащадків Івана Котляревського та гетьмана Павла Полуботка, історика церкви, сина священика, хірурга планетарного масштабу й сестру-жалібницю армії УНР, козака Холодноярської республіки і військовика полку «Чорні Запорожці»; студентів Української господарської академії, яка функціонувала в чеському місті Подєбради на початку 20 століття. Про загиблих і тих, кому поталанило вижити у вирі тодішньої російсько-української війни й написати спогади про бій під Крутами.\nОдним із тих, хто захистив Київ бодай на кілька днів від ворога, був уродженець Полтавщини Аверкій Гончаренко. Він народився 22 жовтня 1890 року в селі Дощенках Лохвицького повіту Полтавської губернії (нині Варвенський район Чернігівської області). 1912 року закінчив із відзнакою Чугуївську військову школу. У 1916-му в званні капітана командував батальйоном. За бойові заслуги нагороджений хрестом св. Георгія з мечами. Згодом викладав у Київській школі прапорщиків. Під час Української революції в 1917 році сотник Гончаренко українізував цей навчальний заклад і домігся його перейменування на Першу юнацьку військову школу імені Богдана Хмельницького, а в липні став її курінним командиром.\nУкомплектували школу учнями колишніх військових шкіл з освітою не нижчою шести класів гімназії. Із них сформували Юнацький курінь з чотирьох сотень по 150 юнаків та 20 старшин. 23 грудня 1917 року курінь, маючи на озброєнні 16 кулеметів, зайняв позиції під Бахмачем, де прийняв перший бій із російсько-більшовицькими окупантами. Відступили з боями від Бахмача до станції Крути. Тут згаданий підрозділ українських курсантів, яким командував Аверкій Гончаренко, стримував натиск війська Муравйова.\nЗ ініціативи «Просвіти» та управління культури облдержадміністрації у Полтавському краєзнавчому музеї імені В. Кричевського відкрито постійно діючу експозицію, присвячену УНР. Тут знайшлося гідне місце Аверкієві Гончаренку. Увічнили ім’я Героя і в Лохвиці: завдяки місцевому краєзнавцю і активістові «Просвіти» Олександрові Панченку й очолюваному ним Інституту Українського Вільного Козацтва імені Антона Кущинського на одній із центральних вулиць райцентру встановлено меморіальну дошку.\nМала батьківщина героя Крут Миколи Васильовича Божка-Божинського – село Калкаїв Хорольського повіту Полтавської губернії (тепер – села Старий і Новий Калкаїв Семенівського району). Саме там, неподалік сучасного райцентру Семенівка 23 жовтня 1895 року в дворянській родині Божків-Божинських – Василя Трохимовича та Наталії Сергіївни народився син Микола. Упродовж останніх десяти років історики відшукали чимало інформації про дворянина з-під Семенівки. Із серпня 1907 до 1915 року він навчався в Лубенській гімназії. Науковий співробітник інституту історії України НАН України Віталій Скальський віднайшов в архівах і опублікував документ про закінчення цього навчального закладу. Атестат зрілості засвідчує, що Микола найкраще опановував основи законодавства, Закон Божий, німецьку й французьку мови та математику. Невдовзі переїхав до Києва: успішно склав іспити й розпочав навчання на фізико-математичному факультеті Університету Св. Володимира. Утім, студента вабили не лише юриспруденція, іноземні мови та точні науки: Микола з головою поринає у громадське життя, стає українофілом, долучається до партії есерів.\nУ 1917 році Божка-Божинського обирають товаришем (тобто заступником – авт.) голови Тимчасового виконавчого комітету партії об’єднаної народної організації лівих соціалістів України. Ліві українські есери активно підтримали Універсали Центральної Ради та її державотворчу діяльність. Зокрема, Микола на початку січня 1918 року працював помічником діловода у Міністерстві земельних справ УНР. Разом із іншими патріотами-однодумцями пішов добровольцем на фронт. У бою під Крутами 29-30 січня 1918 року захищав від російсько-більшовицької агресії молоду державу. Під час того бою 30 січня потрапив у полон і був розстріляний російськими окупантами. 19 березня 1918 року Миколу Божка-Божинського з почестями поховали на Аскольдовій могилі у Києві.\nУ постійно діючій експозиції про Українську революцію 1917-21 років Полтавського краєзнавчого музею розміщено коротку інформацію про Героя та його фото. Також світлину Миколи Божка-Божинського разом із іншими фото реальних захисників станції Крути показано наприкінці художнього повнометражного художнього фільму «Крути-1918».\nЛюбов Устимович, майбутня просвітителька і патріотка, мати Героя Крут, народилася 1 (13) березня 1865 року в с. Бурбине Хорольського повіту Полтавської губернії (нині Хорольський район Полтавської області) у козацькій сім’ї Миколи Устимовича – нащадка гетьманів Павла Полуботка і Данила Апостола. Закінчила Вищі жіночі курси, учителювала на Полтавщині. Влаштовувала у селі Софине під Хоролом просвітницькі уроки для селян, розповідаючи про українських письменників, передусім Тараса Шевченка. У середині 80-х років Любов Устимович виходить заміж за Якова Миколайовича Шульгина – історика, українофіла, автора численних історичних праць, серед яких «Павло Полуботок, полковник Чернігівський».\nПодружжя мало трьох синів і доньку Надію. Володимир Шульгин, студент фізико-математичного факультету Київського університету, фундатор (1913 р.) і голова Київської Української Студентської Громади, нащадок українських гетьманів поліг смертю хоробрих під Крутами. Видатна українська драматургиня Людмила Старицька-Черняхівська у газеті «Нова Рада» так відгукнулася про смерть Героя: «Чи є хто з українців в Києві, хто б не знав Володю Шульгина? Його ніхто не звав Володимиром Яковичем, не вважаючи на те, що він вже кінчив університет, так хотілося кожному сказати щось тепле, ласкаве цій всім дорогій, всім любій, всім рідній людині. Одколи скінчив гімназію, він став душею молоді і теплим зв’язком між нею і старшим поколінням, бо він був увесь — любов до України. Палкий організатор, палкий промовець, теплий заступник всіх тих, що постраждали за Україну, любий, дорогий, незабутній Володя Шульгин. Він згромаджував, єднав молодь і разом з тим всією своєю істотою збуджував в людей старшого віку віру в долю України».\n«Певним відкриттям для мене стало те, що під Крутами було щонайменше двоє дівчат-санітарок, пишаюсь тим, що вдалося відшукати світлину однієї із них», – зауважує історик Юрій Юзич, ініціатор кампанії «Пам’ятай про Крути». На його думку, серед уродженців Полтавщини може бути Олена Мельничук (доктор Кобизька). Інформацію про неї надруковано у другому томі книги «Подєбрадський полк Армії УНР» (автор Віктор Моренець, співавтор Роман Коваль), який вийшов друком у 2017 році.\nУ 1913 році закінчила залізничну школу у місті Фастові. У 1913-1916 роках студіювала ази надання медичної допомоги в Київській земській фельдшерській школі. Паралельно навчалася на вечірніх курсах для дорослих столичної гімназії Стельмашенка в Києві, де долучилася до українофільських громадсько-політичних юнацьких середовищ. У 1917 році вчителювала у 2-класовій школі в с. Острові на Київщині. У 1918 році служила в комісії з виборів до Установчих зборів та Трудового конгресу при МВС.\nСестра-жалібниця Армії УНР Олена Мельничук була серед тих, хто надавав першу медичну допомогу, хто рятував життя нашим воякам під Крутами. У лютому 1918 року із Студентським куренем Січових стрільців виїхала з Києва. З березня 1919 року призначена старшою сестрою-жалібницею в 1-й запасний шпиталь (на 600 ліжок) і виїхала до Галичини. У цьому шпиталі, окрім обов’язків сестри-жалібниці, завідувала культурно-освітньою справою.\nБула в польському полоні у Коломиї (05.1919-08.1920 рр). У складі Армії УНР інтернована до табору в Каліші (12.1920 р.) та Щипйорна (Польща). Звідти переїхала до Чехословаччини у 1922 році.\nДослідник Віктор Моринець з Прилук Чернігівської області ретельно вивчив обидва її резюме, які вона подавала до навчальних закладів Чехословаччини. У одному резюме, у графі «місце і дата народження» Олена чітко вказала місто Миргород на Полтавщині (1899 рік). Утім, в іншому документі вже зробила себе на рік молодшою (12.07.1898 р.) і назвала місцем народження село Острів (тепер це Рокитнянський район Київської області, – авт.). Чому так? «Тут може бути кілька варіантів. Напевно, це викликано специфікою життя політичного емігранта, побоюваннями переслідувань з боку спецслужб радянської імперії, бажанням їх «заплутати». Або бажанням видати себе за іншу особу, бо перший раз вже відмовили у прийомі в академію», – розмірковує Юрій Юзич.\nМельничук подавала заяву на економічно-кооперативний відділ Української господарської академії в Подєбрадах, але дістала відмову через брак вакансій. Була зарахована надзвичайним слухачем на літературний підвідділ літературно-історичного відділу Українського високого педагогічного інституту ім. М. Драгоманова – дворічної педагогічної школи учителів для нижчих шкіл і позашкільної освіти у Празі, яку створено зусиллями українських емігрантів-громадських діячів при фінансовій допомозі уряду Чехословаччини. Навчалася в інституті ім. Драгоманова до середини 2-го курсу (1929 рік). Проте, педагогом стати не судилося. Сестра-жалібниця армії УНР все ж продовжила шлях медика. У книзі «Українська еміграція. Культурна праця української еміграції між двома світовими війнами» її автор, історик, уродженець Полтавщини Симон Наріжний написав, що Олена Мельничук «навчалася на медичному факультеті Карлового університету у Празі, стала фахівцем із внутрішніх хвороб». Як і більшість українських емігрантів, після поразки Перших визвольних змагань поринула у громадське життя – була одним із очільників Спілки українських лікарів Чехословаччини. А ще Симон Наріжний пише про неї, як про автора публікацій у тодішній львівській медичній газеті «Лікарський вісник». У Чехословаччині померла та похована (1973 рік).\nНа відміну від Олени Мельничук, яка через поразку перших визвольних змагань вимушена була обрати шлях емігранта, життя ще одного медика-учасника бою Юрія Вороного склалося так, що довелося жити в окупованій країні. Майбутній видатний хірург, доктор медичних наук, професор народився 21.08.1895 року у селі Журавка Полтавської губернії (нині Варвинський район Чернігівської області) в родині козаків. Основним принципом сімейного виховання, за твердженням сестри Юрія – Марії Василенко, було не дбати про себе, про багатство, навіть не про славу, а лише про славу України. Справді, сім’я Вороних дала нашому народу ряд непересічних особистостей. Феодосій (дідусь Юрія, 1837-1910) був філологом за фахом, професором Ніжинської та директором Прилуцької гімназій. Будучи студентом Київського університету, Феодосій Вороний виступив з ідеєю створення безплатних недільних шкіл для молоді, став одним із організаторів та найбільш активних діячів в роботі першої в Києві чоловічої недільної школи. Цей факт, зокрема, відзначала Олена Пчілка в своєму нарисі про події в Києві 60-х рр. ХVIII cт.. Тато Юрія – Георгій Феодосійович (28.04.1868–20.11.1908) є одним з найвідоміших вчених-математиків, яких дала світовій науці українська земля. Ще за життя його наукові здобутки справляли на сучасників враження геніальних спалахів думки, він був визнаний фахівцями одним з найяскравіших талантів у галузі теорії чисел на межі ХІХ-ХХ століть.\nА «термін «діаграма Вороного» ввели в теоретичну комп’ютерну науку в середині 1970-х років. Родина Вороних належала до свідомої української інтелігенції і багатьом з них в 30-і роки довелося поплатитися своєю свободою та навіть життям. Дружина Юрія Вороного – Віра Нечаївська у 1917 році була членом Української Центральної Ради від жіночої спілки.\nДитинство Героя Крут Юрія Вороного минуло у Варшаві, де батько Георгій викладав математику в університеті. Навчався Юрій на медичному факультеті Університету Святого Володимира у Києві (з 1913 р.) й аспірантурі. Учасник Української революції 1917-21 рр.\nДиплом Київської державної медичної академії (Київського медичного інституту) Юрій отримав у 1921 році, а з 1923 року працював в академії ординатором. Пан Юрій намагався знайти спосіб допомогти людям з хворобами нирок – від цього помер його батько Георгій. У 1926 р. Юрій Юрійович призначений асистентом науково-дослідницької кафедри факультетської хірургії Харківського медичного інституту, яку очолював видатний учений, автор численних розробок з трансплантології та переливання крові, професор В.М. Шамов. 1931 року Вороний призначений старшим науковим співробітником Інституту гематології і переливання крові (Всеукраїнського інституту невідкладної хірургії і переливання крові) у Харкові. Лікар з сім’єю – дружиною Вірою Йосипівною та дітьми жив на території Харківської міської лікарні в окремому будинку, на другому поверсі.\nТретього квітня 1933 року Юрій Вороний уперше в світі здійснив успішну пересадку нирки. Однак подію тривалий час замовчували. Медична громадськість довідалася про неї лише з доповіді англійських трансплантологів на Всесвітньому конгресі анестезіологів і реаніматологів, а також з публікації звіту про операцію в італійському журналі «Vinerva Chirurgica», у якому зазначалось, що нирка включилась у кровообіг і почала самостійно функціонувати. Юрій Вороний довів на практиці, що живій людині можна пересаджувати в клінічних умовах не лише фрагменти тканин, а й цілі трупні органи. Препарат пересадженої нирки дотепер зберігається на кафедрі патологічної анатомії Харківського національного медичного університету.\nУчасть у бою під Крутами мала вплив на подальше життя Юрія Вороного: попри його фантастичні наукові досягнення (операцію з пересадки нирки за своїм значенням у медицині експерти порівнювали з польотами людей у космос!!!! – авт.), спецслужби СРСР пильно стежили за «неблагонадійним» хірургом і «українським буржуазним націоналістом». Тож зі столиці мусив переїхати до Херсона. Там завідував місцевим хірургічним відділенням і створив медичний інститут. У ньому для вузів Києва, Харкова, Одеси готували студентів з числа фельдшерів, що мали досвід роботи у сільській місцевості. Наприкінці 1935 року Юрію був присуджений ступінь кандидата медичних наук без захисту дисертації, а в листопаді 1936 року він був призначений завідувачем кафедри хірургії Харківського стоматологічного інституту.\nПід час Другої світової війни, хірург опинився на піднімецьких територіях. Він зробив ще одну унікальну операцію – пришив дівчині відірвану вибухом снаряда праву руку. 23 лютого 1942 р. видатний вчений переїхав з Харкова до с. Нова Водолага Харківської області, де працював…звичайним сільським лікарем до 13 лютого 1943 р. Коли розпочався наступ радянських військ, 26 лютого 1943 року, нацисти взяли Юрія Вороного в полон. Утримували його в пересувному німецькому лазареті як полоненого санітара, що виконував всю чорну роботу. Під час зупинки лазарету в Житомирі, Вороному пощастило втекти.\nЗа перебування у німецькому полоні комуністичний режим заборонив йому бути практикуючим хірургом. З 25 січня 1944 року Юрій Юрійович почав працювати в лікувальних установах Житомира урологом, але не полишав наукових пошуків. У 1949 році, працюючи в Житомирській обласній лікарні, Юрій Вороний виконав ще 4 операції з трансплантації трупної нирки. У травні 1950 року хірург переведений до Києва в Інститут експериментальної біології і патології ім. О.О. Богомольця завідувачем відділення експериментальної хірургії. Через пару років він захистив дисертацію, присвячену питанням патогенезу і терапії травматичного шоку, здобув науковий ступінь доктора медичних наук. З цього моменту і до смерті у 1961 році він працював у Київському інституті гематології і переливання крові.\nЗа даними сайту «Історична правда», у бою під Крутами брали участь шість майбутніх православних священиків. Завдяки невтомній краєзнавчій праці полтавського письменника і просвітянина Петра Ротача є змога оприлюднити сторінки життя видатного релігійного діяча – Демида Бурка (Бурка-Корецького). Він народився 29 серпня 1894 року у с. Пирогів на Вінниччині. Водночас життя його пов’язане і з Полтавою та селом Яреськи Шишацького району. Церковний і громадський діяч, історик церкви, літератор. Делегат І Всеукраїнського військового з’їзду (05.1917). Референт інформаційного бюро Секретаріату військових справ Центральної Ради. Свідок проголошення Четвертого Універсалу. Учасник бою під Крутами у складі 1-ї Української військової школи ім. Богдана Хмельницького.\nПісля захоплення Києва московськими окупантами 8 лютого 1918 року повернувся на Поділля. З осені 1918 року – студент історичного факультету Українського Кам’янець-Подільського університету. Паралельно відвідував вечірній богословський курс. З травня 1920 року – в Армії УНP, воював у складі Волинської дивізії. Після поразки Перших визвольних змагань опинився в Польщі. Влітку 1921 року намагався таємно повернутися в Україну, але на кордоні його заарештували і віддали до суду. Одержав 5 років ув’язнення, але потрапив під амністію і через рік вийшов на волю. Продовжив навчання в Кам’янець-Подільському університеті. Працював викладачем української мови і літератури у семирічних школах. У 1931 році через репресії залишив педагогічну працю, служив у кооперації. У 1935 році Демида Бурка знову заарештували, але він утік і жив нелегально. Працював бухгалтером-ревізором у кооперативній артілі інвалідів. У своїй енциклопедії «Полтавська Шевченкіана» письменник і краєзнавець, активіст «Просвіти» Петро Ротач написав, що Демид Бурко «у серпні 1936 року відвідав с. Яреськи на Полтавщині. Переховувався за підробленими документами до 1941 року. Під час німецької окупації перебував у Полтаві. Спільно з дружиною був одним із організаторів Полтавського Українського Червоного Хреста. З жовтня 1941 – секретар Полтавського єпархіального управління УАПЦ. 12.05.1942 митрополитом Феофілом (Булдовським) висвячений на священика у Покровському соборі м. Харків. Служив настоятелем Миколаївської церкви м. Полтава. Підготував до друку видання Євангелія (у перекл. П. Морачевського) та молитовника (Полтава, 1942). У газеті «Голос Полтавщини» 1941–1943 надрукував низку статей з історії літератури і мистецтва, вірші і спогади з пережитого».\nВосени 1943 року у потоці біженців Демид Бурко потрапив до Німеччини, де в перші повоєнні роки очолював Миколаївську парафію у таборах для неповерненців. З 1973 року – член Ради митрополії УАПЦ. Протопресвітер. Активний співробітник журналу «Рідна Церква», де з 1954 року публікував серію статей-спогадів «З книги буття Української Церкви». Автор спогадів про визначних діячів УАПЦ (серед них митрополити В. Липківський, М. Борецький). Спогади відтворюють картину комуністичних переслідувань Церкви і є важливим джерелом з історії православ’я в Україні. Завершальним етапом релігійно-церковної публіцистики Демида Бурка стала книга «Українська Автокефальна Православна церква – вічне джерело життя» (1988, Бавнд-Брук, США). На її окремих сторінках знайшли місце полтавські враження автора. Помер на 94 році, похований на Штутгартському цвинтарі.\n15 січня 1942 року газета «Голос Полтавщини» на другій сторінці опублікувала спогад Демида Бурка «Трагедія під Крутами. Згадки учасника». У ній повідомляє про ще одного учасника бою з Полтавщини. Це син протоієрея Ігор Геращенко. Його загибель під Крутами підтверджується й у спогадах Олександра Удовиченка (діяч Української революції 1917-21 рр., військовий радник Симона Петлюри, командир Гайдамацького коша Слобідської України, командир 3-го Гайдамацького полку армії УНР, командир Третьої залізної дивізії армії УНР, віце-прем’єр УНР в екзилі в 1954-61 рр.– авт.) та у книзі журналіста Данила Яневського «Проект Україна». Обидва сповіщають про священика Геращенка, що «його єдиний син – студент загинув у бою під Крутами». Про Ігоря не вдалося поки що відшукати детальну інформацію. Попереду ретельна праця у архівах, аби з’ясувати біографію звитяжця.\nЮрій Юзич, співредактор сайту «Пам’ятай про Крути», вивчаючи біографію цього учасника бою, в архівах натрапив на цікавий факт. Як з’ясувалося, походив герой зі старовинного козацького роду. Причому коріння роду сягає аж до часів написання славетної «Енеїди»! Встановлено, що мати Героя Крут – Теодора Котляревська – далека родичка ще одного видатного полтавця, основоположника нової української літератури!\nІван Ількович Шарий народився у селі Вереміївка Полтавської губернії (нині Чорнобаївський район Черкаської області). До боротьби за волю України долучився ще на студентській лаві, навчаючись у Київському Університеті Святого Володимира. Поліція Російської імперії постійно переслідувала Івана. Адже він був не лише активним учасником «Студентської громади», але й очолював її самостійницький гурток. Закінчив університет 1917 року. Активний учасник Української революції 1917-21 років: вступає до партії соціалістів-революціонерів, від неї обирається делегатом Трудового Конгресу, бере участь у бою під Крутами, стає автором перших спогадів про цю подію.\nБоротьбу за УНР, проти російських загарбників різних мастей – як червоних, так і біло-денікінських, Іван Шарий продовжив протягом 1920-1923 років – у лавах козаків Холодного Яру: мав псевдо «Іван Чорний», очолював один із повстанських загонів. Після падіння Холодноярської республіки легалізувався і перебрався до столиці. У Києві в 1920-х роках викладав українську мову, навіть обійняв посаду директора Київського будинку вчених.\nПро родину та дитячі роки Поповича, про тих, хто впливав на формування його патріотичних поглядів ще належить з’ясувати. Проте, як встановив миргородський краєзнавець і журналіст Віктор Козоріз,«…у другій половині XIX ст. у Драбові мешкало кілька заможних селян, які носили прізвище Попович. Один з них, Макарій Захарович Попович, згадується серед дійсних членів православного місіонерського товариства Полтавської губернії, які мешкали в містечку Драбів і сплачували членські внески. Вірогідно, що саме він і був батьком майбутнього героя Крутів Олександра Поповича. Але коли помер Макарій Захарович, і чи дізнався він про героїчний вчинок свого сина – невідомо. Можемо стверджувати лише те, що навчаючись в Золотоніській чоловічій гімназії, Олелько Попович був знайомий з викладачем цієї гімназії, на той час уже відомим культурно-освітнім і громадським діячем Михайлом Злобинцем. Напевне, їхні шляхи перетиналися й пізніше, під час Української революції, оскільки у квітні 1917 року Михайло Злобинець став засновником золотоніської «Просвіти», яка підтримувала Українську Центральну Раду».\nВихідець із селянської родини, уродженець села Драбів Золотоніського повіту Полтавської губернії (нині Золотоніський район Черкаської області) Олександр (Олелько) Попович за 21 рік свого життя встиг немало досягнути на громадсько-політичному терені. Очолював повітові народні ради. Працював інструктором-організатором Української Центральної Ради у повітах Полтавщини та у таємному українському «Червоному Хресті» і товаристві допомоги бранцям-галичанам. Створював селянські спілки, розбудовував осередки Української партії соціалістів-революціонерів. Обирався гласним (депутатом) повітової та Київської губернської народних рад (аналог сучасних районної та обласної рад, – авт.). Кандидував до Українських Установчих Зборів… І хто знає, як би склалося подальше Сашкове життя, якби не російська окупація, якби УНР вистояла… Можливо, невгамовного випускника Золотоніської гімназії й механічного відділення Київського політехнічного інституту чекала блискуча кар’єра політика і громадського діяча. Можливо… Але життя Олександра Макаровича Поповича обірвалося під Крутами. 29 січня 1918 року він потрапив у полон. Після звірячих катувань Олександра розстріляли. 19 березня 1918 року Поповича з почестями поховали на Аскольдовій могилі у Києві.\n«Більшовики сприйняли пораненого юнака за свого і відтак відправили до харківської лікарні. Звідти Олександрові вдалося втекти», – цей епізод з життя ще одного учасника бо під Крутами Олександра Гайдовського-Потаповича з’ясували і оприлюднили упорядники книги «Крути».\nНародився у Полтаві 30 листопада 1901 року. Навчався у Другій Українській гімназії ім. Кирило-Мефодіївського братства. У 1918-19 роках періодично перебував у різних частинах армії УНР. Після поразки Перших визвольних змагань опинився у Польщі. Звідти переїхав до Чехословаччини на навчання. Юрій Юзич, співредактор сайту «Пам’ятай про Крути», дослідив, що полтавець «на еміграції став першим провідником «Дружини Українських скаутів» (05.08.1922 р.), яка згодом переросла у Подєбрадський кіш українських пластунів». Громадську працю Олександр Гайдовський-Потапович поєднував з навчанням. Фах економіста опановував на економічно-кооперативному факультеті Української господарської академії міста Подєбради (1922-1927 рр). Суттєво, що місце і дату народження він зазначив у резюме для вступу до академії, тож полтавські корені Гайдовського-Потаповича сумніву не підлягають. Батько і мати теж із Полтави, теж емігрували. Вони померли у радянській Чехословаччині й поховані в Подєбрадах. Юрій Юзич має документи, які це підтверджують: згадане резюме, некролог на маму тощо. У 1930-х роках Олександр Гайдовський-Потапович працював учителем на Закарпатті. З 1938 року разом із багатьма іншими патріотами вступив до «Карпатської Січі» – мілітарного утворення, котре захищало новопосталу незалежну державу – Карпатську Україну.\n«Чорні запорожці» – одне із найлегендарніших, елітних збройних формувань Армії УНР. Ним командував уродженець села Березова Лука Гадяцького району Полтавщини Петро Дяченко. Його земляк з Карпилівської волості Полтавської губернії (тепер с. Карпилівка Срібнянського р-ну Чернігівської обл.)\nВасиль Коваленко народився 30 грудня 1899 року. Хорунжий Армії УНР Василь Коваленко саме у полку під командуванням Петра Дяченка (цей полк ще називали «чорношличниками») проливав ворожу кров у боях проти російських загарбників – більшовиків і денікінців. Саме з «Чорними запорожцями» нерозривно пов’язана доля військовика Василя Коваленка – аж до інтернування в Польщу. Там поневірявся в таборах для інтернованих у Пикуличах, Вадовицях і Стшалковому. Лицар «Залізного хреста» за Перший Зимовий похід армії УНР. А до служби у «Чорних запорожцях» – доброволець Богданівського полку (з 15.04.1917 року) й учасник бою під Крутами в складі 1-ої Української військової школи ім. Богдана Хмельницького.\nЗ 1.04.1923 року мешкає у Чехословаччині. Навчався у господарських школах міст Горжиця та Рудниця. З 1927 року по 1932 здобував вищу освіту на хіміко-технологічному відділі Української господарської академії в Подєбрадах. У Чехословаччині мужній оборонець землі української й завершив свій земний шлях.\nОлег Пустовгар, регіональний представник Українського інституту національної пам’яті в Полтавській області .\nВалюта Купівля Продаж USD27.9500028.35000EUR33.7000034.30000BTC30264.552333450.2947


Цього дня у нашому храмі було відслужено святкову Божественну Літургію. Її очолив настоятель протоієрей Ярослав Малерик. Йому співслужило духовенство храму: протоієрей Ярослав Матюнка, протодиякон Федір Савицький. Уривок з Євангелія від Іоана зачитав та проповідь виголосив отець - настоятель.\nУ другій половині дня до храму завітав Владика Симеон на запрошення о.Ярослава Малерика для освячення нової трапезної і класу для навчання дітей у Недільній школі при храмі.\nПриносимо щиру подяку всім хто допомагав будувати церковний будинок при храмі, нехай Господь допомагає і благословляє у всіх справах.


Справжньому господарю – фінансову підтримку - АТ\nСтворення Об’єднання співвласників багатоквартирних будинків (ОСББ) – чи не єдиний шанс відчути себе повноцінним власником свого житла. Там, де мешканці відчувають себе власником свого будинку і прибудинкової території, значно зростає шанобливе ставлення до власного майна.\nНаразі мало хто розуміє потреби власників житла, але ми йдемо в ногу з часом. ОКСІ БАНК вперше в Україні запроваджує спеціальну фінансову програму для ОСББ. Програма буде здійснюватися за сприяння Проекту Міжнародної Фінансової Корпорації (МФК, IFC) «Енергоефективність у житловому секторі України» (на рос. мові), що впроваджується за фінансової підтримки Швейцарської Конфедерації.\nМи створили особливі умови обслуговування для ОСББ в порівнянні з іншими юридичними особами:\nбезкоштовне встановлення та обслуговування клієнт-банку;\nбезкоштовне приймання платежів від фізичних осіб на користь ОСББ.\nОсоблива ставка для ОСББ – від 0,8% від суми надходжень.\nповний комплекс банківських послуг для юридичних та фізичних осіб;\nнадання в лізинг* (оренду) обладнання для енергозбереження (наприклад, теплові лічильники, теплові пункти тощо).\nусі особливості вашої діяльності, що гарантує максимальну вигоду за мінімальних затрат.\nОКСІ БАНК – швидке прийняття рішень!\n* партнер – лізингова компанія «Універсальна»


Операція по зменшенню грудей: як виправити помилки природи\nНезважаючи на те, що багато жінок прагнутьзбільшити бюст, вдаючись до послуг пластичних хірургів, досить багато дам страждає від великого розміру грудей, яку дала їм природа, і багатьом з них здається, що допомогти їм зможе тільки операція по зменшенню грудей. Занадто великий бюст може бути причиною безлічі незручностей. Часто жінки скаржаться доктору на біль в м'язах шиї, неприємні відчуття і напруга в плечах, втома, яка виникає в спині. До цього можна додати сильну попрілість шкіри під грудьми в літній час, сутулість і навіть порушення дихання. Саме всі ці негативні явища і призводять до того, що жінки з такою проблемою починають замислюватися про зменшення молочних залоз. Можливостей для того, щоб зменшити бюст, насправді не так вже й багато. Жінкам, які мають міцну статуру, можуть допомогти спеціальні вправи для зменшення грудей. До них відносяться вправи силового характеру із застосуванням гантелей. М'язова тканина молочних залоз отримує навантаження, а жирові клітини розчиняються - так розмір бюста змінюється в бік зменшення. Основними показаннями до маммопластике - пластичної операції на молочних залозах - є деформують зміни скелета, що виникають із-за великого навантаження. За косметичними показниками така пластична операція по зменшенню бюста проводиться набагато рідше. Після неї молочні залози стають набагато менше за розміром, виглядають більш пропорційними і привабливими. Під час маммопластики такого роду одночасно виправляють ще один дефект - розтягнення ареоли соска.\nПеред підготовкою до пластики грудей жінка повиннабути добре поінформована про техніку проведення такого втручання, про всіх можливих ускладненнях під час операції і після неї. Пацієнтка повинна розуміти, що деяких «чарівних» змін після маммопластики вона може і не отримати. На консультації асистент доктора виробляє завмер молочних залоз і розробляє план видалення певного обсягу тканин. Пацієнтка спільно з доктором обумовлює місця розташування розрізів при операції, щоб вид молочної залози згодом був більш естетичним. Пластичний хірург повинен детально пояснити жінці, які рубці можуть з'явитися після втручання, а також що треба робити для того, щоб післяопераційний період пройшов без ускладнень. На консультації перед проведенням зменшення бюста повинен проводитися аналіз можливих ризиків, адже вони присутні при будь-якому хірургічному втручанні. Пацієнтка повинна надати всі необхідні аналізи і результати обстежень. Такі дії необхідні, щоб виключити всі протипоказання, які може мати пластична операція.\nЖінка з надмірною вагою повинна обов'язковосхуднути перед операцією, інакше результати пластики можуть бути непередбачуваними при можливому подальшому схудненні жінки. В цьому випадку бюст може просто обвіснуть. Необхідною умовою підготовки до пластики грудей є бесіда з лікарем, який буде робити знеболювання при операції - з анестезіологом.Ето необхідно для того, щоб лікар зміг правильно підібрати відповідні саме для вас препарат і його дозу. Перед операцією жінка повинна добре відпочити. Харчування за кілька днів до призначеного дня має бути повноцінним і містити необхідну кількість вітамінів. Якщо пацієнтка курить, то потрібно залишити цю звичку, так як куріння ускладнює процес загоєння ран, які неминуче з'являться після зменшення грудних залоз. Не можна перед операцією приймати ліки, які розріджують кров, наприклад, аспірин. Такі препарати необхідно припинити приймати як мінімум за чотирнадцять днів до хірургічного втручання, щоб запобігти ризику виникнення кровотечі .. Жінці, яка зробила пластику зі зменшення грудей, в післяопераційний період лікарі рекомендують носити спеціальну компресійну білизну. Це бюстгальтер з натуральних тканин з широкими бретелями, який підтримує ослаблені після операції молочні залози. Після хірургічного втручання молочна залоза злегка набрякла, тому необхідно точно підібрати потрібний розмір бюстгальтера саме на цей період. Згодом набряк зменшується, і розмір бюстгальтера потрібно буде брати менше. Часто білизна для компресії продається прямо в клініці, в спеціальних аптеках, що позбавляє жінок від необхідності розшукувати його і спрощує завдання по підбору потрібного розміру.\nТаке втручання передбачає загальний наркоз,тому в день операції в шлунку пацієнтки не повинно бути їжі і рідини. Тому їсти або пити не можна вже напередодні дня, призначеного для пластики. У день, коли операція буде проводитися, бюст вимірюють і роблять фото його стану «до» (щоб можна було порівняти цей стан з тим результатом, який дасть пластична операція). Хірург робить маркером на молочних залозах пацієнтки необхідну розмітку, після чого жінку переводять в операційну палату. При операції по зменшенню грудей, як ми вже говорили, робиться загальна анестезія, яка передбачає внутрішньовенний або інгаляційний наркоз, який подається в дихальні шляхи. Хірургічне втручання по зменшенню грудей зазвичай триває два-три години. Час, витрачений на операцію, залежить від досвіду хірурга і обсягу роботи, яку необхідно зробити з конкретної пацієнткою. Після хірургічного втручання лікарі рекомендують першу добу провести в стаціонарних умовах. У перший час після операції може відчуватися біль в молочних залозах. Така болючість зазвичай проходить через кілька днів. Щоб період відновлення проходив швидше, а ризик ускладнень був нижчим, необхідно неухильно виконувати всі рекомендації лікаря. Приступати до своєї основної роботи ви зможете приблизно після тижня або двох після операції. Після маммопластики необхідно уникати важкої фізичної праці і тривалого перебування на сонці або в теплому приміщенні. Займатися фізичними вправами можна лише через місяць-два після хірургічних маніпуляцій з грудними залозами. Ефект від проведеної операції по зменшенню грудей ви зможете оцінити не раніше, ніж через півроку після втручання. Радимо почитати:\nЗменшення статевих губ малих і великих, корекція їх розмірів Все, що ви хотіли знати про пірсинг, але боялися запитати Збільшити губи гіалуроновою кислотою: яким буде результат? Ботокс - плюси і мінуси: все, що вам необхідно знати Механічна чистка обличчя Ринопластика - поширена пластична операція


ᐈ Як борсук і куниця судилися — корейська казка | Читати на Дерево Казок\nШість лебедів (Брати Ґрімм)\nДерево КазокКазкиКазки народів світуКорейські народні казкиЯк борсук і куниця судилися (корейська казка)\nКазки, Казки народів світу, Корейські народні казки 8 березня 2022 748\nМітки: борсук # казки про тварин # короткі казки # лисиця # хитрість\nЯкось борсук і куниця бігли лісовою стежкою і побачили шматок м’яса. Підбігли вони до своєї знахідки.\n– Я знайшов шматок м’яса! – закричав борсук.\n– Ні, це я знайшла шматок м’яса! – закричала на весь ліс куниця.\n– Це я знайшов! Нема чого даремно сперечатися!\n– Я перша побачила!\nТак вони сперечалися-сперечалися, ледве до бійки не дійшло.\nТоді борсук запропонував:\n– Ходімо до судді. Нехай він розсудить.\nА суддею у цьому лісі була лисиця.\nВислухала лисиця борсука і куницю та й каже:\n– Дайте мені знахідку.\nВіддали борсук і куниця судді шматок м’яса. Лисиця сказала:\n– Треба цей шматок поділити на дві рівні частини. Одну частину нехай візьме собі борсук, другу – куниця.\nЗ цими словами лисиця розірвала шматок на дві частини.\n– Це несправедливо, – заскавчав борсук.\n– У куниці шматок більший.\n– Ми цю біду виправимо, – сказала хитра лисиця і відкусила від долі куниці значну частину м’яса.\n– Тепер у борсука шматок більший, – закричала куниця.\n– Це несправедливо!\n– Нічого! Ми і цю біду виправимо! Я люблю, щоб усе було по справедливості.\nСказавши так, лисиця знову відкусила шматок м’яса, та вже від долі борсука. Тепер виявилося, що у куниці залишився шматок більший, ніж у борсука. Тоді лисиця не розгубилась і відкусила від шматка куниці.\nОтак вона вирівнювала шматки до того часу, поки від знахідки нічого не залишилося.\nМабуть, правду кажуть розумні люди: скупі і непоступливі завжди зазнають більших збитків.\nЧому вовк залишився без шкіри (корейська казка)\nСелянин і його тварини (мексиканська казка)