Новорічні свята відгриміли і залишилися позаду, зима в самому розпалі. Здавалося б, яка робота? Але дачникам самий час расчехлять свій інвентар і починати нову посівну кампанію.\nСьогодні будемо вибирати квіти, насіння яких в цей час можна садити на розсаду (кінець січня — перший тиждень лютого). Наше завдання знайти такі рослини, у яких від моменту посіву до початку цвітіння проходить від 130 до 180 днів (4 — 6 місяців). Тобто, виконавши посів в січні, в червні ми побачимо квітучі рослини. У переліку можуть опинитися як однорічні, так і багаторічні культури. Останні при такому способі вирощування почнуть цвісти з самого першого сезону.\nЦе багаторічна рослина можна вирощувати, як однорічну культуру. Є різновиди з фіолетовою, білої і блакитний кольорами. Вибирайте ті гібриди, на посівних упаковках яких зазначено, що вони цвітуть вже в рік посіву.\nПри посадці насіння потрібно лише трохи присипати землею. Відповідний грунт повинен складатися з 2 частин дернової землі, 2 частин перегною і 1 частини річкового піску. Після закінчення процедури рассадний контейнер відразу переставляють в світле місце. При температурі від + 16 до +20 C перші сходи здадуться із землі через 18-25 днів.\nПідросли, що пройшли процедуру загартування рослини можна висаджувати на ділянку в травні. Відстань між саджанцями має бути від 15 до 20 см.\nДаний дзвіночок зручний тим, що висаджувати його можна як на сонці, так і в тіні. Йому всюди буде добре. Єдино, подбайте, щоб земля була добре дренованим, в міру вологою і некислим.\nЩоб цвітіння було більш яскравим, не скупіться на підживлення мінеральними добривами, а щоб більш тривалим — своєчасно обрізайте відцвілі пагони.\nЦей яскравий однолетник часто можна зустріти на дачних ділянках. З його допомогою Вам вдасться в буквальному сенсі перетворити ландшафтний дизайн саду.\nНасіння слід висаджувати в пухкий грунт, що складається з дернової землі, торфу і річкового піску в пропорції 6: 2: 1. При кімнатній температурі насіння зійде за 10-20 днів.\nПоливати сіянці потрібно обережно, так як вони дуже капризно реагують на перезволоження грунту. Вода, яка використовується для поливу, повинна бути попередньо відстояна при кімнатній температурі. Черговий полив виконуйте лише після того, як поверхневий шар грунту підсохне.\nЯк тільки сіянці зміцніють, можна буде виконати їх пікіровку по окремим горщикам. Перед висадкою на постійне місце особливу роль відіграє регулярне загартовування.\nВ сад підрослу розсаду можна висаджувати з другої половини травня. Між сусідніми саджанцями слід відступати по 20-25 см.\nПри правильному підході цвітіння почнеться в липні і триватиме дуже довго, аж до жовтневих заморозків.\nЦе яскраве запашне багаторічна рослина з пишними малоквіткових суцвіттями різного забарвлення стане прикрасою дачної ділянки. Сьогодні у продажу можна зустріти безліч гібридів. Найбільш красиво виглядають махрові гвоздики Шабо.\nНасіння слід сіяти в невеликі борозни завглибшки всього близько 3 мм. Для їх створення Вам допоможе звичайна шкільна лінійка. Крок в ряду — 2,5 см. Коли посадка завершена, зверху борозенки слід присипати попередньо прожареним в духовці річковим піском.\nРассадний контейнеру повинна здійснюватися накрити поліетиленовою плівкою, поверх якої додатково кладуть газету для затемнення. Оптимальною для проростання буде температура в межах від +18 до +20 C. З появою сіянців із землі укриття потрібно розібрати, а рассадний контейнер — перенести в світле місце.\nПри перенесенні у відкритий грунт вибирайте максимально сонячний ділянку з сухою добре дренованим землею.\nУ наших краях це барвисте багаторічна рослина часто вирощують, як однорічну культуру. У південних регіонах України за цією квіткою закріпилася інша назва — «панська ромашка».\nНасіння у гайлардии не назвеш маленькими. Садити їх слід по 5 штук в один посівної горщик. Сходи з’являться із землі на 12-15 день після посіву.\nУ травні, коли мине загроза поворотних нічних заморозків, розсаду можна пересаджувати на ділянку. Між саджанцями витримуйте відстань в 30 см. Місце має бути сухим і сонячним, а грунт — пухкої.\nУ продажу Ви знайдете цілу розсип гібридних сортів цього яскравого багатолітника. Наші сусіди в минулому році прикрасили Геленіум навіть простір за парканом (біля дороги).\nСадити насіння потрібно в спеціальний субстрат для розсади, який продається в садівничих магазинах. Через 20-24 дня після появи сходів слід виконати пікіровку по окремим горщикам. Оптимальна температура для розвитку розсади — від + 15 до + 18 C.\nУ відкритий грунт підросли саджанці можна переносити не раніше кінця квітня. Місце має бути сонячним і відкритим. Уже в перше літо ці яскраві багаторічники порадують Вас своїм цвітінням.\nУ народі широко поширене ще одна назва цієї рослини — «Левиний зів». Існує величезна різноманітність антуриумов, що розрізняються як за кольором і екстер’єру, так і за розміром. Наприклад, є махрові і карликові сорти. Такі квіти з легкістю прикрасять будь-яку клумбу, гарні вони і для зрізання.\nПри посіві насіння закладати в грунт не потрібно. Посадкову ємність до появи сходів накрийте зверху плівкою або склом і перемістіть в світле місце з розсіяним світлом (можна використовувати відповідних розмірів харчові контейнери з напівпрозорими кришками). Оптимальна температура для проростання — від +15 до +20 C. Час проростання — від 8 до 12 днів.\nЗ’явилися сіянці розвиваються вкрай повільно. Пікірувати їх потрібно лише через 30 днів після появи сходів. Ще через 1 — 1,5 тижні рослини вкорінюватися в індивідуальних горщиках, і їх можна буде починати підгодовувати повним мінеральним добривом.\nВисаджувати розсаду в середній смузі України потрібно в другій половині травня. Перед цим її потрібно потроху гартувати, щодня виносячи на нетривалий час на балкон або лоджію. Порівняйте з прогнозом погоди, поворотних заморозків бути не повинно. Залежно від конкретного різновиду між сусідніми рослинами слід відступати від 20 до 30 см.\nЦе однорічна рослина славиться різноманітністю сортів. До Ваших послуг — компактні, низькорослі і навіть ампельні різновиди — вибирайте, що душі завгодно!\nНасіння потрібно садити без закладення в субстрат. Відразу після цього розсадні контейнери потрібно накрити склом або плівкою і переставити в місце з розсіяним світлом (від прямих сонячних променів їх необхідно притіняти). Оптимальна температура проростання — від +15 до +20 C.\nВже через 1,5 — 2 тижні з землі дружно здадуться сходи. Через місяць після цього їх можна буде розсаджувати відразу по 2-3 в окремі горщики. Ще через 2 тижні виконують першу підгодівлю комплексним добривом.\nВисаджувати попередньо загартовану лобелію можна, починаючи з середини травня, з кроком в 15-20 см. Місце має бути сонячним, грунт легкої. Цвітіння почнеться в середині червня і продовжиться аж до приходу заморозків.\nЦей багаторічник в наших краях прийнято вирощувати, як однорічна рослина. Цвітіння триває, починаючи з травня і аж до вересня. Це дуже зручно, адже Вам не потрібно буде підбирати заміщають рослини на місце тих, що вже відцвіли.\nЗакладати насіння в грунт не потрібно, просто рівномірно розподіліть їх по поверхні. Зверху розсадну ємність обов’язково накрийте плівкою або склом. Відразу після посадки її потрібно переставити на світле місце з постійною температурою від +10 до +15 C.\nПри дотриманні всіх умов сходи здадуться на поверхні через 14-21 день. Приблизно через місяць після цієї події сіянці пікірують по окремим стаканчиках.\nУ березні, коли рослини зміцніють, їх ще раз пересаджують — з стаканчиків в більш об’ємні горщики. Слідкуйте, щоб грунт в горщику не пересихав і постійно залишався злегка зволоженим.\nПриблизно з другої половини квітня приступають до щоденної загартуванню розсади.\nКальцеолярія добре відгукується на внесення комплексних мінеральних добрив. Виконувати підгодівлі слід з періодичністю — 1 раз в 2 тижні.\nЦе неймовірно ніжніше багаторічна рослина з пелюстками кольору неба прикрасить будь-яку дачну учасник.\nПосадковий грунт повинен бути пухким і родючим. При температурі +12 C насіння проклюнутся з землі через 21-42 дня. Обов’язково зробіть пікіровку по окремим горщикам (затягувати з нею не потрібно).\nДо висадки у відкритий грунт підросла розсада готова в 15-х числах травня. Є ймовірність, що ці рослини також будуть цвісти і на 2 рік після посадки.\nМеконопсис воліє родючий, пухкий і добре зволожений грунт.\nЦе одна з найбільш популярних багаторічних культур, що використовуються для прикраси терас, балконів, веранд, альтанок і т.д. Різноманіття сортів дозволяє задовольнити найвибагливішого дачника.\nЩоб сходи з’явилися швидше, розсадний контейнер необхідно ставити на добре освітлене місце. Оптимальна температура проростання — від +20 до +24 C.\nУ березні молоді рослини готові до пікіровки. Після неї вирощування слід продовжити в більш прохолодному приміщенні.\nНа дачі пеларгонію необхідно висаджувати на сонячні ділянки. Земля повинна бути родючої і пухкої. Щоб цвітіння було барвистим, необхідно регулярно поливати і підгодовувати ці рослини комплексними мінеральними добривами.\nДля збільшення густоти кущиків не бійтеся час від часу виконувати прищипивание.\nЦі рослини відрізняються неймовірно барвистими соковитими суцвіттями. Насіння садять в контейнери, після чого тару ставлять прямо в сніг (зверху закидають снігом). Процедура стратифікації цій культурі необхідна.\nСходи з’являються ранньою весною. Коли у них сформується по 2-3 листочка, їх потрібно розсадити на постійне місце (воно повинно бути обов’язково світлим). Бажана грунт — родючі суглинки з нейтральною реакцією pH.\nПоливати дельфиниуми слід помірно, перезволоження вони не потерплять. Якщо хочете домогтися яскравого цвітіння, не скупіться на підживлення.


«Скадовськ збирає друзів – 2019». | Нова Каховка радіо новини | Новокаховська міська радіоорганізація.\nЧервень 8th, 2019, опублікував admin\nОрганізатори Фестивалю – Херсонський державний будинок художньої творчості, Координаційна рада Федерації дитячих громадських організацій Херсонської області «Веселкова країна дитинства», Скадовський центр дитячої та юнацької творчості. Цього року до Скадовська завітали понад 3000 обдарованих дітей з усіх куточків України та зарубіжжя віком від 3 до 18 років.\nПротягом двох фестивальних днів хореографічні колективи, вокалісти, майстри народно-прикладного мистецтва, художнього читання, дитячі театральні колективи показали свою майстерність в різних номінаціях.\nЗа підсумками журі творчі колективи КЗ «Новокаховська дитяча школа мистецтв» отримали наступні нагороди:\nАнсамбль танцю «Первоцвіт» (керівник Марина Ющенко):\nестрадна хореографія, молодша вікова категорія – 6-9 років, танок «Дитячі розваги» – диплом І ступеня;\nстилізація народного танцю, середня вікова категорія – 10-13 років, танок «Сопілочка» – диплом І ступеня;\nсучасний танок, середня вікова категорія – 10-13 років, танок «Думки вголос» – диплом І ступеня;\nКалюжна Дар’я (номінація вокальне мистецтво: естрадний вокал (соло) середня вікова категорія 10-13 років, керівник Олександр Гребенюк) – диплом І ступеня;\nучбовий театр «Колібрі» (керівник Олена Тюкалова):\nномінація театральні колективи: вистава «Марко з Котигорошівки» – диплом Гран-Прі;\nномінація театральні колективи: вистава «Дюймовочка» – диплом І ступеня;\nКривіцька Марія, Слушаєв Микита, Слушаєв Дмитро (номінація художнє читання, керівник Олена Тюкалова) – дипломи І ступеня;\nБухтіярова Олександра, Ольховик Ксенія (номінація художнє читання, керівник Олена Тюкалова) – дипломи ІІ ступеня;\n« Довженко повертається в Нову Каховку\nМІСЬКИЙ БЮДЖЕТ ПЕРЕВИКОНАНО »


Купити квитки на автобус в Большое Сытьково - ціни, розклад на Tickets.ua\nКвитки на автобус в Большое Сытьково\nАвтобусні квитки до Большое Сытьково\nЗа вікном 21 століття, більше немає потреби гаяти час у чергах автовокзалів та автостанціях. Купити квиток на автобус до Большое Сытьково можна онлайн лише за декілька кліків. Сайт Tickets.ua має зручну систему пошуку, яка дозволяє знайти необхідні рейси, переглянути розклад маршруток та придбати автобусні квитки. Щоб ознайомитися зі всіма доступними пропозиціями, достатньо зазначити дату відправлення, кількість пасажирів та місце призначення. Оплата квитка здійснюється за допомогою банківських карт Visa/MasterCard.\nМаршрутка у Большое Сытьково\nЩоб замовити недорогі автобусні квитки в Большое Сытьково, варто переглянути розклад автобусів. Чим швидше ви почнете пошук, тим більшим буде вибір пропозицій від перевізників. Це можливість обрати та придбати найдешевші автобусні квитки з запропонованих. Для вашої зручності на сайті Tickets.ua система автоматично проставляє позначки «краща ціна» та «найшвидший». Щоб якомога краще спланувати поїздку, звертайте увагу на час і пункти відправлення та прибуття.\nЯк купити автобусні квитки у Большое Сытьково онлайн?\nУнікальний ідентифікатор користувача сесії для повідомлення в Cлужбу турботи про клієнтів: 0307368153


Катерина Котенкова: в питанні тарифів Зеленському належить складне рішення. Politeka\nКатерина Котенкова: в питанні тарифів Зеленському належить складне рішення\nУкраїнці все частіше виходять протестувати проти непомірного зростання комунальних тарифів\nСитуацію на каналі «Знай ua» коментує Катерина Котенкова.\nВона нагадує, що тільки в Чернівецькій області за перші дні 2021 року було відзначено кілька випадків перекриття доріг громадянами, обуреними зростанням тарифів. Схожі випадки були й в Полтавській області.\nНа думку політолога Андрія Золотарьова, для Володимира Зеленського це найнебезпечніша і токсична тема. Українці розуміють, що Донбас, Порошенко, корупціонери - це все складні проблеми, які не можуть мати простих рішень. Але тарифи - інша річ. Будь-яке їх підвищення рикошетом вдарить по президенту, хоча формально подібними питаннями займається не він, а Кабмін.\nЗолотарьов вважає, що незабаром українці просто махнуть рукою і перестануть платити за комуналку. Тоді нас чекає криза неплатежів.\nТакож є ризик «тарифного Майдану», якщо протестні акції очолять опозиційні політики.\nНарод не готовий прийняти виправдання Зеленського, що він не займається тарифними питаннями. Від нього потрібні конкретні кроки по боротьбі зі свавіллям монополістів - наприклад, розв'язання проблеми захмарних зарплат в тому ж «Нафтогазі».\nУкраїнці готові затягнути пояси, але зовсім не заради того, щоб олігархи продовжували багатіти.\nЯкщо ж інтереси монополістів виявляться на першому місці, то у відповіді за все буде саме Зеленський - хоча б тому, що в Україні політика персоналізована. Люди вимагатимуть відповіді саме від того, кого вибрали та кому вручили владу.\n«Виходить так: одним все, іншим нічого. Але люди хочуть справедливості», - вважає Котенкова.\nРаніше вона прокоментувала новорічне привітання Володимира Зеленського.\nТакож вона оцінила вартість новорічного столу.\nАндрій Мальований розповів, що Держекоінспекція пред'явила порушникам понад 43 млн гривень збитків за тиждень\nЖиття 18-річного українця трагічно обірвалося в Польщі, мама в розпачі: "Вже тиждень чекає тіло"\n"23 днів коми і мінус 30 кілограм": Українка повернулася з того світу після боротьби з вірусом, розповівши про пережите\nЗарплати від 60 тисяч гривень: українцям назвали вакансії, де платять такі гроші\nВсе через високу конкуренцію між роботодавцями...\n"Більше потрібен на фронті": українець все життя мріяв вчити дітей, але Донбас змусив його взяти в руки автомат\nСуми в литовських платіжках за комуналку вразили українців: "Нам так взагалі не світить"\nВодій не впорався з кермом...\n14 січня, 17:13\nЛікар розповіла, коли вірус дасть українцям спокій і що прийде йому на зміну: "Може боліти горло і..."\n15:19 Розповніла Корольова приголомшила видом в купальнику, зірку просто не впізнати: "Худнути ніколи не пізно..."


Агро-новини 1 вересня – Терен\nАгро-новини 1 вересня\nаналіз, АПК, гумус, земля, сільгосптехніка, цукор\nВер 01, 2016, 14:43\nПродаж машин для заготівлі кормів упав на 17%\nСоюз німецьких машинобудівників (VDMA) представив дані по виробникам машин для заготівлі кормів та сіна (косарки, ворушилки, валкувачі) за 2015/2016 рік, констатувавши падіння продажів на 17%, повідомляє Тraktorist.ua.\nЗа минулий господарський рік було продано 14735 одиниць техніки. По причепах (включаючи причепи-підбирачі) продажі скоротилися на чверть — всього продано 650 одиниць.\nVDMA пов’язує таку ситуацію з низькими цінами на молоко і стриманою внаслідок цього поведінкою на ринку покупців.\nВерховна Рада України з роками знімає все більше і більше обмежень щодо контролю земель, заявив в інтерв’ю «Сегодня» директор з науки і розвитку Інституту громадянського суспільства Анатолій Ткачук.\nВ Україні вироблено перші 5 тис. т цукру\nВ Україні вироблено 5,01 тис. т, пише прес-служба «Укрцукру».\nЗа добу вироблено 1,14 тис. т цукру та перероблено 10,1 тис. т цукрових буряків. Зараз працює 4 цукрові заводи, які розміщені у Вінницькій області.\n«За пуском заводів Ви можете спостерігати на інтерактивній карті на головній сторінці порталу», — сказано у повідомленні.


ArcheAge - краща ММОРПГ останніх часів. Хто чекає? - Сторінка 2 - Тернопіль - Форум Файного Міста\nArcheAge - краща ММОРПГ останніх часів. Хто чекає?\n11.01.2014, 14:53 #2327828 #21\nВідповідь: ArcheAge - краща ММОРПГ останніх часів. Хто чекає?\nну шо, хтось лабає зараз на ЗБТ? Якщо так, то може хтось на Кіпрозі є?\n13.01.2014, 20:59 #2329008 #22\nа що тобі може вдалось ключик на ЗБТ заполучити, якщо так то ділись де і як взяв, я б невідмовився вже зараз в АА пограти\nЄ інфа в неті, що майли вже почали орендувати на кінць лютого рекламні місця на топових сайтах, тому крайній срок для початку ОБТ це березень...\n14.01.2014, 11:46 #2329246 #23\nКороче сьогодні зранку захожу на мейловський сайт АА, і бачу що продають преміум пакети раннього доступу на ОБТ з ключиком до ЗБТ, тай я з дуру взяв і купи той преміум за 600 рублів)))\nтому на бльжчі тижні буду безпросвітно залипати а АА.\n13.02.2014, 14:40 #2346075 #24\nСтарт ОБТ вже скоро\n13.02.2014, 20:45 #2346290 #25\nта всім до сраки шо там вже скоро\nЗнайти дописи від harman123\n23.02.2014, 00:01 #2350739 #26\nНу ось і стартувала сьогодні... Хто на якому сервері грає ?\n23.02.2014, 08:53 #2350802 #27\nЯ тільки встав і згадав про відкриття))) вот і думаю на якому почати ))\nВостаннє редагував Fredi: 23.02.2014 о 09:11.\nНадіслати ПП для Fredi\nЗнайти дописи від Fredi\n23.02.2014, 14:34 #2350953 #28\nДопис від Avanko\nДопис від Fredi\nЯ з regman граємо на Мелісарі, але там зараз закрита реєстрація нових персонажів і взагалі майже на всіх серверах ведика загруженість, всюди черги це дуже портить проект...\n24.02.2014, 13:25 #2351588 #29\nНормально пограти можна хіба вночі\n17.03.2014, 14:23 #2364465 #30\nну вже розслабон на всіх серверах - черг немає. Але рега відкрита не половині лише, і лише на пізніших серверах...\n17.03.2014, 17:56 #2364636 #31\nЯ хз. На вихідних зайшов роздивитися шо то за АА таке. В результаті граю 10-15 хвилин - викидає. Перепробував всьо по черзі на тій сторінці де поради пишуть, аж до пункту вирубати свої програми з автозагрузки і переставляти вінду. Вобшем на цьому моє знайомство з АА закінчилося\nОС: Win8.1 x64\n31.03.2014, 14:27 #2372147 #32\nніхто немає закинутого акаунта з персом на Мелісарі?? Може комусь не пішло і так далі. Я би з радістю прийняв в дар.\n01.04.2014, 14:14 #2372814 #33\nАну тернопіль скажить мені на якому сервері починати ? що б разом грати\nНадіслати ПП для jievko\nЗнайти дописи від jievko\n09.04.2014, 14:20 #2376925 #34\nМелісара, там є наші. Хоча дехто вже забив після закінчення према. Та й я сам трохи розчарувався через грьобаний Мейлру. Та й цацка сама щось не дуже аж так захопила.. зрештою інтерес дещо згас.\n03.05.2014, 12:17 #2387409 #35\nНа рахунок того, що це краща РПГ то це м`яко кажучи перебільшено... Після перегляду декількох відео геймплею несхотілось навіть качати а мій колега який так довго чекав на реліз погравши близько місяця просто видалив.\nНадіслати ПП для Ternopoljanyn\nЗнайти дописи від Ternopoljanyn\n22.05.2014, 15:42 #2396318 #36\nЦитата На рахунок того, що це краща РПГ то це м`яко кажучи перебільшено... Після перегляду декількох відео геймплею несхотілось навіть качати а мій колега який так довго чекав на реліз погравши близько місяця просто видалив.\nну ти знайшов коли коментувати)))) коли гра вже загнулась)\n24.01.2015, 07:45 #2501447 #37\nArcheAge краща ММОРПГ останніх часів Хто чекає\nШось мене задовбали останнім часом запитання на форумі. Таке враження, шо нема шо запитати - то запитують про шо-небудь. І то ладно б про шось толкове, а то хто-зна-шо...\n26.01.2015, 12:44 #2502336 #38\nгру вбили донатом (хело мейл-ру), плюс слабка захищеність від чітерства.... А шкода, перспективи були непогані.\n26.01.2015, 14:50 #2502383 #39\nНу є ще європейська версія з фрітуплей.\nЧасовий пояс GMT +2. Поточний час: 01:16.


У Кембридже відмовилися від лекції Стросс-Кана | The Internet news\n← Син Х’юстон збирається отримати частину спадку\nУ Кенії убили улюбленого носорога принца Уільяма →\n370 активісток університету підписали петицію про відміну лекції зі світової економіки через сексуальний скандал навколо екс-глави МВФ.\nДомінік Стросс-Кан повинен був виступити перед студентами Кембріджського університету 9 березня, проте обурені учні внз вирішили, що замість знань звинувачуваний в сутенерстві фінансист принесе лише ганьбу одному з найголовніших університетів Англії і світу.\nЧлени жіночої студентської організації направили в Кембріджський громадський союз петицію про відміну лекції.\n– Таким чином, ми надаємо послугу Стросс-Кану, позбавляючи його від потреби говорити про сексуальний досвід з жінками, які не перестають звинувачувати його в згвалтуванні і сексуальних домаганнях, – пояснила одна з протестанток, Рут Грехам.\nПроте президент Кембриджского громадського союзу Кеті Лем офіційної заяви з приводу відміни лекції не робить, а, навпаки, захищає Стросс-Кана, бачачи в нім професіонала в економіці.\n– Я не думаю, що лекція від Стросс-Кана недоречна в стінах університету. Це не означає, що ми його підтримуємо або навпаки, – заявила Кеті Лем.\n21 лютого Стросс-Кана викликали в поліцейський відділок в якості свідка у справі про організацію мережі проституції у Франції і США і різко змінили його статус на обвинувачений, помістивши в камеру на дві доби. Після допиту екс-главу МВФ відпустили, проте наказали явитися до суду 28 лютого.\nУперше сексуальні скандали затьмарили репутацію Стросс-Кана в лютому 2011 року. Тоді покоївка американського готелю звинуватила його в згвалтуваннях. Пізніше звинувачення були зняті, але проте главі МВФ довелося покинути свій пост.\nЕкс-студенту, який застрелив 7 людей в медич...\nДрон розбився на північному заході Пакистану...\nГлава МАГАТЕ винить в кризі на Фукусиме ядерників\nЮкия Амано вважає, що наслідки аварії на «Фу...\nОпубліковані любовні листи президента Ніксона\nНаписані від руки послання майбутній дружині...\nУ Мавританії заарештували колишнього спільника Каддафі\nУ аеропорту Нуакшота влади затримали екс-нач...


Реформи чи імітація | Сільські новини\nРеформи чи імітація\nУкраїна з нетерпінням чекає реформ. Їхню нагальну необхідність розуміють, здається, навіть на найдальшому хуторі. Нова Верховна Рада зробила свої перші, доволі неоднозначні кроки в цьому напрямку. Сьогодні про парламентський «зажинок» і його дію на місцеве самоврядування розповідає людина, добре з цим обізнана не лише завдяки посаді, а і власному неспокійному характеру - могилівський сільський голова Валерій Дружко з Царичанського району:\n- Детально аналізуючи останні законодавчі акти, напрошується висновок - діючі депутати не розуміють змісту законів, за які голосують. Погоджуюся, Закон України «Про державний бюджет на 2015 рік» необхідно було ухвалювати - краще поганий бюджет, ніж ніякого. Але проголосовані зміни до Бюджетного та Податкового кодексів не витримують ніякої критики. Експерти кажуть - навіть в столиці України вони запрацюють лише через декілька років! Боюсь навіть передбачати початок їхньої дії в сільській місцевості…\n- Валерію Володимировичу, а які нововведення турбують найбільше?\n- Це ситуація, в яку заганяють сільські громади. Держава давно намагається провести адміністративно-територіальну реформу. Ще влітку Верховною Радою був узятий за основу закон «Про добровільне об’єднання територіальних громад». Це єднання проходитиме згідно з перспективним планом формування територій. Але поняття «план» практично виключає добровільність! Тим паче, що перспективні плани об’єднання широкому загалу невідомі, не чути громадських слухань… На узгоджувальних нарадах всі прийшли до висновку - дане положення необхідно виключити із закону.\nАле 28 грудня ухвалений ЗУ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу щодо реформування міжбюджетних відносин», в якому прописано - кошти при децентралізації влади отримають лише ті громади, які об’єднаються згідно з перспективним планом реформування територій. Тобто об’єднаєтесь, як треба – отримаєте гроші, проявите ініціативу – виживайте, як можете. Невже в змінах до Конституції України, які планують внести вже в цьому році, не буде принципу рівноправності всіх громадян?\nЗараз нас запевняють, що держава віддасть органам місцевого самоврядування значну частину владних повноважень, але ніхто не може сказати - яких саме? Фактично нам пропонують «кота в мішку». Закликаю народних обранців та урядовців добре продумати - яким чином наші дідусі та бабусі зможуть реалізувати свої права на пільги та субсидії, на інші послуги? Затрати на збирання довідок через віддаленість об’єднаних сільських рад та районних центрів можуть обійтися їм дорожче за самі пільги.\n- Фінансування сільських комунальних закладів змінене…\n- Так, нас позбавили 25% податку на доходи фізичних осіб, зарахованих до доходів Держбюджету, та заборонили фінансувати власні комунальні заклади. На 2015 рік передбачене їхнє фінансування з бюджету сільської ради за рахунок субвенції з районного бюджету. Сьогодні бюджети затверджені і видно, що субвенції на дошкільний заклад освіти вистачить на сім місяців. А потім що - закривати заклад, звільняти працівників? Хотілося б почути пояснення – на якій підставі сільським радам заборонили фінансувати власні комунальні заклади дошкільної освіти та культури? В містах ці заклади будувала держава, а в селах вони створювалися нашими дідами та батьками, які були членами колгоспів і відповідно будувалися за їхні кошти! А зараз, якщо в громади існує своє бачення об’єднання громад, власні заклади просто заберуть без суду і слідства. Така практика в нашій історії вже була в роки колективізації. І таких правових колізій в нових законах багато.\nУ пояснювальній записці до проекту ЗУ «Про добровільне об’єднання територіальних громад» наведені розрахунки фінансових вигод, які отримають об’єднані громади. У таблиці вказані орієнтовні суми коштів для об’єктів соціокультурної сфери. Наприклад, вартість капітального ремонту дороги з асфальтовим покриттям протяжністю 1,5 км складає 400 тис. грн. У 2012 році Могилівською сільською радою було виготовлено проектно-кошторисну документацію на капремонт дороги протяжністю 400 м, вартість склала більше 300 тис. грн. У 2012 році! Що це - відірваність наших урядовців від реалій життя чи свідоме введення людей в оману? Підсвідомо виникає порівняння його з диктаторськими законами попереднього режиму.\n- А як жителі Могилева сприйняли податок на нерухомість?\n- Людям невтямки, чому він встановлений за квадратні метри, а не виходячи з вартості нерухомості? Депутати практично зрівняли податок за напіврозвалену хату в глибинці і особняк в мегаполісі! Твердження, що органи самоврядування самостійно встановлюватимуть пільги і менші податки, через рік-два виявляться деклараціями. Коли на плечі об’єднаних громад ляже відповідальність за утримання закладів освіти та охорони здоров’я, органи самоврядування вимушені будуть збільшувати податки або навіть запроваджувати нові, бо за формулами освітніх та медичних субвенцій головний тягар ляже на місцеву владу. Не можу втриматися, щоб не висловитися по народному – на, село, отримуй трактор – й розпишись за паротяг!\n- Селяни дуже сподіваються вже з 1 січня 2016 року переоформлювати спадщину в сільських радах. Чи вдасться?\n- Ні, бо в ухваленому законі передбачені жорсткі вимоги до спеціаліста з переоформлення, він повинен пройти річне стажування в державного нотаріуса з 1 січня 2015 року. Зараз в сільських радах не реєструються шлюби, не видаються свідоцтва про смерть з однієї причини - ці дії повинні заноситися до єдиного електронного реєстру, а в селах немає Інтернету, який дає змогу це здійснювати. Така доля чекає і переоформлення спадщини. А власники телекомунікаційних компаній не поспішають вкладати кошти в розвиток сільських територій, і держава не в змозі їх до цього примусити. Ухвалюючи закони, до яких за тиждень-два необхідно вносити зміни, ми можемо втратити довіру європейських партнерів. Від нас зараз чекають в першу чергу реформування економіки, покращення інвестиційного клімату та подолання корупції, а нові закони лише створюють видимість реформ! Скажімо, реформування «газової сфери» не повинне зациклюватись на підвищенні тарифів для населення! Я впевнений - навіть поверховий аналіз діяльності газових монополістів дає можливість виявити море різноманітних схем, ліквідація яких зробить нашу газову галузь рентабельною і без «надування» цін для населення.\nДо створення нових законів слід підходити виважено, орієнтуючись не лише на досвід цивілізованих країн, а й українську ментальність. Пам’ятаєте, в роки перебудови з’явилися іномарки? То японський легковий автомобіль не заводився, якщо водій не пристебнувся паском безпеки або не зачинив двері. За кілька днів наші умільці усували подібні «незручності». Так от з нашим законодавством увесь час відбувається щось подібне. Бо ухвалюються закони, які завжди дають можливість «маневру».\n- А чи канув у Лету прокурорський нагляд радянського штибу, як було обіцяно?\n- У жовтні 2014 року, коли був прийнятий новий Закон України «Про прокуратуру», з усіх телеекранів лунало - він підвищить рівень демократії і законності в суспільстві! Та порівняння роботи прокуратури весною і наприкінці 2014 року, на мою думку, явно не на користь демократії і законності… Бо влітку 2014 року прокуратура надсилала до органів місцевого самоврядування запити наступного змісту: «відповідно до ст. 19 Закону України «Про прокуратуру» з метою здійснення нагляду за додержанням і застосуванням законів Вам необхідно надати до прокуратури наступні документи…», то зараз формулювання стали зовсім простими: «з метою представництва інтересів держави в суді, Вам необхідно надати до прокуратури матеріали сесій сільської ради за період квітня 2014 – січня 2015 років, у тому числі: рішення сесій, документи, на підставі яких ухвалені вказані рішення, протоколи голосування, списки присутніх (по кожній сесії окремо). Також необхідно надати списки депутатів сільської ради». Нас запевняли, що новим законом прокуратуру позбавили наглядових функцій, а насправді вийшла гра словами і робиться те ж саме, з іншими формулюваннями.\nА вимоги списків депутатів місцевих рад, копій особових справ посадових осіб місцевого самоврядування взагалі викликають підозри про участь прокуратури в закулісних політичних іграх, які не мають нічого спільного з демократією. Тим паче, що зараз прокуратура навіть не намагається прикриватися законодавством, а термін «інтереси держави» в нас взагалі законодавчо не визначений, тому прокурор трактує його на власний розсуд. Юристи стверджують - такі вимоги незаконні і безпідставні, але, мабуть, ще ніхто не ризикнув не надати документи – собі на збиток вийде. Жодних змін в роботі прокуратури на місцях поки що немає, і з кожним днем тануть надії, що вони будуть взагалі. По кримінальних справах вони поступилися власними інтересами по деяких резонансних справах (наприклад Павлюченків), а по менш гучних справах прокуратура продовжує відстоювати не закон, а «честь мундиру». І прикриває своїх співробітників, які при розслідуванні справ самі вчиняли кримінальні злочини. Я особисто є заручником такої ситуації. Але намагаюся з оптимізмом дивитися в майбутнє і щиро вірю - не за горами час, коли в суді прокурори все ж почнуть визнавати помилки правоохоронних органів, а суди будуть виносити справедливі рішення.\n- Що з найголовнішого Вам ще хочеться виокремити?\n- Успіх всіх реформ в Україні в першу чергу залежить від свідомості громадян. Український народ зараз як ніколи готовий до реформування, і тепер необхідно лише одне – політична воля керівництва держави та депутатів Верховної Ради. У нас з вами немає права на помилку ще й тому, що в жовтні 2015 року вибори до місцевих рад, і якщо наші люди не відчують покращення життєвого рівня, на місцеві вибори висунуться політичні пустобрехи, які задурять всім голови казками про красиве життя. А місцевим органам влади обіцяні серйозні повноваження! Це вже суттєва загроза для демократії в Україні та її розвитку.\nТому вже зараз необхідно терміново усунути всі недоліки в прийнятих поспіхом законах, а нові мають бути виважені і дієві. Лише так можна сподіватися на успіх реформ, на швидше закінчення війни.\n- Дякую за відверту розмову, Валерію Володимировичу!\nБесідував Григорій МИКОЛАЙЧУК. Дніпропетровська область.


Старосвітські батюшки та матушки. Повість-хроніка - Iван Нечуй-Левицький - Сторінка 36 з 80 / Бібліотека Української Літератури – UkrClassic.com.ua\nПогасили світло. В хаті стало поночі, хоч око виколи. Ніч була така тиха й темна, що навіть не було знать вікон, трохи прикритих гіллястими старими грушами. В темній кімнаті ще довгенько дзигоріли матушки, пересуджуючи сусід, але й вони потомились, і декотрі почали дрімати. Рідше стали розноситись по темних покоях голоси. Благочинний і старі священики вже хропли на всю хату. Тільки отець Мельхиседек не вгавав, не переставав жартувати й не давав другим спати, але й він ізнемігся, замовк і приставивсь, нібито заснув; він одначе не спав.\nТільки що всі почали дрімати, Мельхиседек достав з кишені картоплю й кинув в двері кімнати. Картоплина стукнула об двері, неначе куля.\n– Ой, щось стукнуло! – зашепотіли в кімнаті матушки.\n– А може, то так здалося через сон, – говорила Марта.\n– Їй-богу, стукнуло в двері, неначе хто вистрелив, – сказала одна матушка.\n– Та то, мабуть, двері на мороз лущать, – сказала Марта.\nМельхиседек встав, навшпинячки пробравсь в кімнату до матушок, підкрався до вікна й задряпав нігтями в шибку, аж тахля задзвеніла.\n– Ой, щось стукає та дряпає в вікно! – знов зашепотіли матушки.\n– Та, може, то миша шкребе об стіну, – промовила Марта.\nВсі матушки попідводили голови й глянули на вікно.\nВ ледве примітному вікні видно було чорну постать, вона розп'яла руки й притулилась до вікна неначе заглядала в хату.\n– Ой лишечко! Щось заглядає в вікно! Це якась мара або потороча! – крикнули матушки.\nНе встигли вони крикнути, за вікном вже стояла біла постать, розіп'явши проти вікна руки з білими широкими рукавами. Матушкам здалося, що то мрець, напнутий покривалом. Вони й справді полякались, повскакували з постелі й збились в одну купу коло лежанки. Благочинна скочила з ліжка й втекла аж до порога. Якесь опудало стояло за вікном, неначе мертве, непорушне, розставивши руки.\nВ світлиці всі заворушились. Прокинувся Балабуха. Прокинулись старі батюшки.\n– Що там таке? Чого ви галасуєте? – загомонів отець Мельхиседек.\n– Ой щось біле стоїть за вікном, – либонь, мрець. Іди лишень сюди та засвіти світло, – сказала Марта, сміливіша й проворніша од інших.\nО. Мельхиседек заглянув в кімнату. Біла постать зникла.\n– Де ж той мрець? – сказав Мельхиседек, дивлячись на вікно. – То, мабуть, ви хлиснули через міру пуншу до подушки, то вам і мерці показуються. От до нас вони не насміляться приступити.\nОтець Мельхиседек послав одного студента у садок, щоб він трохи налякав матушок. Двері рипнули. В хату ввійшов з реготом мрець, напнутий простирадлом, одчинив двері в кімнату й низенько поклонився матушкам. Страх минув. Паничі сміялись, а матушки доти лаялись, доки знов полягали в постіль. В світлиці знов усі загомоніли. Страх та жарти прогнали сон.\n– Їй-богу, спати не хочеться. Що його робити! – сказав отець Мельхиседек, і з тими словами він вхопив подушку й кинув на край довгої постелі. Подушка влучила в одного старого батюшку по лиці.\n– Ти бог зна що робиш, отець Мельхиседек: дурієш, як малий хлопець, – сказав старий батюшка й при тих словах швиргонув подушку назад, на отця Мельхиседека. Але подушка поминула його та влучила благочинного по голові.\nБлагочинний зобидився, схопився з місця, вхопив подушку й з усієї сили кинув, як йому здавалось, на о. Мельхиседека. Подушка знов бухнула по спині крайнього старого священика. Старий спересердя знов шпурнув подушку назад. Подушка бухнула в благочинного. Отець Мельхиседек лежав посередині й тільки чув, як подушка літала над ним, неначе здорова гуска, та десь гупала. Він не видержав і зареготався.\n– Дай боже вам побитись, а нам подивитись, – сказав він, не видержавши.\n– То це усе ваші жарти, панотче! То це ви пустуєте та не даєте нам спати! Давайте його душити! – крикнули батюшки й паничі.\nПаничі впіймали о. Мельхиседека й почали шарпати за сорочку. Благочинний і собі не втерпів: він ухопив Мельхиседека за сорочку й шарпнув так, що в його руках зосталось півсорочки; другі почали й собі сіпати й обскубли панотця так, що на йому зостався тільки комір та нарукавники.\n– Отуди ік дідьку! Теперечки я зовсім голий, – сказав Мельхиседек, лапаючи себе за комір, що теліпався на товстій шиї.- Господине! Дайте, будьте ласкаві, стару сорочку, бо на моїй шиї зосталось тільки намисто з коміра, – говорив Мельхиседек, одхиливши двері в кімнату.\nОнися встала, полапки знайшла в скрині стару чоловікову сорочку й подала о. Мельхиседекові. О. Мельхиседек убрався й лагодився лягти на постіль, але роздратований старий батюшка налапав Мельхиседека й знов сіпнув за сорочку так, що в його на шиї знов зостався тільки комір. Паничі обскубли решту й рукави.\n– Ой господине! дайте ще сорочку, та вже міцнішу, бо знов оті кати пошматкують, – благав о. Мельхиседек через двері.\nОнися трохи розсердилась, одначе встала, навпомацки дійшла до скрині, полапки вийняла з скрині стару сорочку й подала Мельхиседекові.\n– Так вам і треба, щоб не лякали! – говорила Онися Степанівна. – Але як цю подеруть, то вже більш не дам.\nГості вже більше не зачіпали Мельхиседека.\nТепер вже справді усі потомились. Розмова й жарти якось не клеїлись. Усі незчулись, як позасипали дуже міцним сном. Вже й мерці нікому не то що не показувались під вікнами, – навіть нікому не снились.\nТільки що надворі почало розвиднюватись і в кімнаті заворушились матушки, о. Мельхиседек тихенько встав, налапав кухля з раками, повитягав раки й попідкидав під кожухи двом старим батюшкам, котрі спали як побиті. Надворі почало сіріти. Отець Мельхиседек почав кричати на всю хату й побудив усіх. Старі батюшки ще спали.\n– Як сплять! Як святі, а вчора мене набили бебехами, як жиди Гамана, – сказав отець Мельхиседек, показуючи на сивих батюшків. – А доки ви спатимете! Вставайте, а то під вами ще й раки розплодяться, – гукнув отець Мельхиседек над самим вухом одного батюшки.\n– Ой, щось щипається! Чорт зна що вигадав! Чого ти, отець Мельхиседек, щипаєшся? – крикнув спросоння другий батюшка.\n– Дух святий з нами! Я лежу од вас за версту. Може, вас, панотче, блохи кусають, – сказав Мельхиседек з невинуватістю ягняти.\nСтарий батюшка знов крикнув і схопився з постелі. В його на нозі висів рак.\n– А ба! Я казав, щоб ви не спали так довго, бо під вами заведуться раки, – сказав отець Мельхиседек, потягаючись. – Може, й під цим старим завелись раки. Паничі, а йдіть печерувати раки.\nОтець Мельхиседек засунув руку під кожух і справді витяг звідтіль рака. Студенти кинулись і собі печерувати раки й витягли з-під панотця цілих п'ять штук. Старий панотець протер заспані очі, схопився з місця й почав облапувати себе навкруги. Він боявся, щоб раки часом не залізли, куди було не треба лізти.\nВ хаті піднявся регіт. Студенти ловили на постелі раки й складали на тарілку. Благочинний схопився з постелі й облапував кругом себе руками. Він боявся, чи не завелися часом за ніч і під ним раки. Отець Мельхиседек одхилив двері в кімнату, де покотом лежали матушки, набрав жменю раків і потрусив ними матушок.\n– Нате вам, матушки, на снідання павуків! – приказував Мельхиседек, посипаючи матушок зверху.\nМатушки спросоння вгляділи маленьких раків, і їм здалось, що то й справді здорові павуки.\n– Ой павук! Їй-богу, павук! Ой лишечко! – заверещала Марта, на котру впав один рачок.\nСлово "павук" зробило такий вплив, неначе іскра громовини. Матушки разом всі попрокидались, посхоплювались з постелі й повтікали до лежанки. Благочинна угляділа мохнатого рака й собі схопилась і стала на ліжку на ногах.\n« Назад1\t... 26272829303132333435\t36 37383940414243444546\t... 80Вперед »


«Промінь» запрошує на незвичний вечір у ресторані-караоке* | Волинь 24 - новини Волині та Луцька\n«Промінь» запрошує на незвичний вечір у ресторані-караоке*\n28 лютий, 16:15\nЛуцький розважальний центр «Промінь» запрошуємо на незвичайний вечір в ресторані-караоке.\nВже завтра на лучан чекає незвичний формат вечірки в ресторані-караоке «George’s Club». Який пропонує зустріти весну разом із гуртом «ALOHA».\nВечірки нового формату стартували минулої п’ятниці. Відтепер закінчувати робочий тиждень буде в рази приємніше, адже в ресторані-караоке можна не тільки смачно поїсти та вдосталь поспівати. Між співочими колами гостей «George’s Club» розважатимуть гурти нашого міста. Це прекрасна можливість культурно відпочити і підтримати місцевих музикантів.\nРесторан-караоке працює з 18:00, а о 22:00 розпочинається розважальна програма. Тому любителів більш спокійної атмосфери запрошуємо приходити раніше. Ті ж, хто віддають перевагу драйву, можуть насолоджуватися клубним відпочинком з 22:00.\nВ п’ятницю в закладі людно, то ж рекомендуємо завчасно бронювати столик для своєї компанії за номером телефону: 380 (50) 490 77 14.\nТеги: промінь, караоке, луцьк\nПлануєте свято? «George’s Club» запрошує на ідеальний банкет*\n10 серпень, 18:32\nGeorge’s Club, що у «Промені» запустив ігристу акцію для лучанок*\n29 квітень, 13:21\nАтмосферний зал для вишуканих святкувань у «Промені»*\n17 квітень, 13:01


Для чого досліджують коагулограму в аналізі крові\nКров — дзеркало стану організму людини. Лаборант може побачити в крові: що людина їв, що пив, вживав якісь ліки. Існує багато аналізів, доступних для проведення в лабораторії. Коагулограма (гемостазіограма) — це результат тесту крові на згортання. За допомогою неї можна визначити підвищена згортання у крові або знижена. Тест на коагулогамму не призначають в якості стандартного лабораторного дослідження, її застосовують для уточнення діагнозу за умови наявності відповідних показань. І так розглянемо, що це за аналіз коагулограма, як його розшифрувати у дорослого, при вагітності та у дітей.\nГемостаз — складний багатостадійний процес, що складається з декількох етапів. Це цілий комплекс ланцюгових реакцій в організмі, що відбуваються при пошкодженні стінки судини. Без якісної роботи системи гемостазу організм просто стік би кров’ю навіть з найменшої подряпини. Існує два шляхи, по яких запускається каскад реакцій згортаючої системи.\nЗовнішній шлях включається, коли утворення згустку ініціює пошкодження тканини, що оточує посудину (сам посудину теж повинен бути при цьому пошкоджений). Внутрішній шлях починає працювати при патологічному зміну або пошкодженні судинної стінки зсередини. Відрізняються два шляхи гемостазу тільки початком і пусковим механізмом (при першій реакції вивільняються різні фактори згортання), але всі ведуть до одного результату — зупинці кровотечі.\nВ процесі зупинки крові відбувається взаємодія факторів згортання. Це специфічні білки організму, які в нормі містяться в крові. З пошкодженої інтими судини вивільняються фактори, запускаючи каскад реакцій, в ході яких білки послідовно активують один одного. Як підсумок: фібриноген перетворюється в нерозчинний в плазмі фібрин, що випадає нитками. У них, як у павутині, застряють клітини червоної, білої крові і тромбоцити. Утворився згусток тромбирует пошкодження стінки судини і кровотеча зупиняється.\nПісля відновлення цілісності інтими судини запускається процес фібринолізу. Необхідність у тромби вже немає, а його відрив посприяє закупорці якого-небудь дрібного судини і розриву останнього.\nДля підтримки рівноваги, в противагу системі згортання крові працює противосвертывающая. Завдяки їй в організмі постійно утворюються тромби, кров підтримує своє рідкий стан. Дві системи врівноважують один одного. З-за цієї рівноваги кров постійно біжить по судинах, але при цьому при пораненні людина не помирає від масивної крововтрати. Порушення в системі сприяє або рясного кровотечі при пораненнях або згортанню крові в судинному руслі.\nЗа показниками аналізу коагулограми кровиможно оцінити роботу згортальної, протизгортальної систем і системи фібринолізу. Розшифровка коагулограми крові та її інтерпретація доступна тільки кваліфікованого лікаря.\nСвідчення до проведення дослідження коагулограми:\nоцінка роботи системи гемостазу, фібринолізу і протизгортальної системи;\nмайбутня хірургічна операція;\nвроджені захворювання системи згортання;\nпологи і кесарів розтин (теж своєрідні операції, що супроводжуються крововтратою);\nдля оцінки схильності до тромбоутворення при захворюваннях серцево-судинної системи;\nприйом глюкокортикостероїдів, анаболічних стероїдів, оральних контрацептивів;\nдопоміжна діагностика аутоімунних захворювань (антифосфоліпідний синдром при системному червоному вовчаку).\nПроведення і підготовка\nАналіз коагулограми на визначення згортання крові здають вранці натщесерце. Напередодні за 10-12 годин варто виключити з раціону смажену, гостру, жирну їжу, не можна вживати алкоголь. Безпосередньо перед аналізом крові на коагулограму можна пити воду, не можна палити. Варто припинити прийом всіх лікарських засобів (у тому числі антибіотиків за 1-2 тижні), гормональних контрацептивів. Якщо не дотриматися ці заходи, можна отримати спотворений результат.\nНа коагулограму беруть кров з вени, з допомогою спеціальних вакуумних пробірок або звичайного шприца з голкою з великим просвітом, не накладаючи джгут. Важливо, щоб процедура була мінімально травматичним для судинної стінки. У пробірці знаходиться антикоагулянт, щоб запобігти згортання крові in vitro. Результати аналізу коагулограми готуються кілька днів.\nКоагулограма крові оцінює основні та додаткові параметри. Норма коагулограми змінюється при такому физиологичесокм стані, як вагітність. Розглянемо норми і розшифровку коагулограми крові в таблиці.\nДо основних параметрів розшифровки коагулограми крові у дорослого відносяться:\nЧас згортання крові. Значення залежить від матеріалу пробірки, у якої проводився аналіз. У несиликоновой пробірці нормальне значення 5-7 хвилин, в силіконовій — 20-25 хвилин. У бланку для аналізу буде уточнено, яка пробірка використовувалася при його проведенні, щоб лікар зміг оцінити результат.\nФібриноген. Саме від концентрації цього білка залежить ефективність гемостазу, так як з нього утворюється фібрин — основний компонент тромбу. У вагітних жінок перед пологами кількість фібриногену в крові підвищується. Організм таким чином готується до запрограмованому майбутнього кровотечі.\nЗбільшується рівень фібриногену в крові крім наведеного прикладу:\nпри гострих запаленнях і інфекціях;\nпри гострих патологіях серця або судин;\nпри ендокринних порушеннях;\nпісля пологів або кесаревого розтину.\nДуже важливо відслідковувати зміст фібрину в крові, адже некотролируемое його підвищення призведе до небезпечного стану, при якому кров почне згортатися в непошкоджених судинах. Воно називається ДВС-синдром і може привести до летального результату.\nЗниження рівня фібриногену в складі крові відбувається у таких випадках:\nприйомі антикоагулянтів, стероїдів;\nдефіцит вітамінів групи С.\nАктивований частковий тромбопластиновий час (АЧТЧ). Це значення відображає час, необхідний для утворення фібрину. Нормальні показники АЧТЧ — 35-45 с, при використанні певних реактивів — 28-35 с. Вкорочення цього часу не має діагностичного значення. Подовження АЧТЧ свідчить про вроджених порушеннях системи згортання або про те, що напередодні пацієнт приймав антикоагулянти.\nПротромбіновий індекс (ПТІ), міжнародне нормалізоване відношення (МНВ). Параметр, за яким можна оцінити зовнішній шлях згортання. Дорівнює часу, що пройшов від пошкодження судини до утворення згустку. Обчислити індекс можна як відношення еталонного часу здорової людини і часу даного пацієнта. Самий універсальний показник — це МНО. Нормальні значення ПТІ 78-142%.\nТромбиновое час. Параметр характеризує час, за який фібриноген перетворюється у фібрин. Нормальний показник 10-20 секунд.\nЗбільшення значення спостерігається в розшифровці аналізу при:\nЗменшення показника фібриногену:\nостанній триместр вагітності та інші стани, які сприяють збільшенню кількості фібриногену в крові.\nЯк видно, коагулограма при вагітності відрізняється від нормальної. Розшифровку аналізу коагулограми крові може провести тільки лікар.\nТаблиця коагулограми при вагітності\nДо додатковим показниками коагулограми відносяться:\nАнтитромбін III. Визначення антитромбіну в крові допоможе оцінити роботу протизгортальної системи крові.\nПідвищення рівня коагулограми спостерігається при:\nнаявність гострих гепатитів;\nпі наявності гострих панкреатитів;\nлікування антикоагулянтами і стероїдами.\nвроджений і спадковий дефіцит факторів;\nРозчинні фібрин-мономерні комплекси. Показник дає уявлення про зміни молекули фібрину під дією факторів-попередників.\nПротеїн С. Один з найважливіших антикоагулянтных факторів. Норма в розширеному дослідженні 60-140%.\nФібриноген В — в нормі відсутній;\nВовчаковий антикоагулянт. Або антитіла до фосфоліпідів. В нормі відсутні в крові. Даний тип аутоантитіл викликає руйнування тромбоцитів і тим самим знижує здатність крові до згортання;\nD-димер — продукт розпаду фібрину. Концентрація в крові пропорційна лизированию цього білка. При підвищеному тромбоутворенні показник підвищується.\nТолерантність до гепарину. Пацієнту вводять гепарин. Потім кров забирають і визначається час утворення кров’яного згустку. Нормальне значення 7-15 хвилин.\nЗбільшується значення при:\nпри патології серця або судин;\nпри захворюваннях печінки (цироз, гепатит).\nЧас кровотечі по Дюка. Робиться прокол пальця і дослідник кожні 15 секунд знімає краплю крові, не торкаючись шкіри, аж до моменту припинення кровотечі. Нормальне значення 2 хвилини\nЧас рекальцифікації. Показник, що показує утворення фібринового згустку. Активований час рекальцифікації. Нормальне значення 50-70 секунд.\nЧас згортання крові. Відзначається, починаючи від часу забору крові до часу, коли в пробірці утворюється кров’яний згусток. Для визначення пробірку поміщають у термостат, ставлять на режим 37 градусів. Нормальні значення 5-7 хвилин (якщо забрали венозну кров).\nприйом гормональних протизаплідних.\nРетракція кров’яного згустку. Відображає здатність ниток фібрину сформувався згустку до скорочення. Зниження показника відбувається при збільшенні кількості еритроцитів. Зменшення — при розвивається анемії.\nРівень тромбоцитів. Тромбоцити відіграють ключову роль у гемостазі. При аналізі на коагулограму цей показник рідко визначається. Аналіз на тромбоцити здається разом з ОАК.\nТромботест. Відображає інтенсивність утворення фібринового згустку. I-III ступінь — згусток утворюється пухкий і неміцний. I—III ступеня характеризуються утворенням неповноцінного пухкого свободноплавающего згустку. IV ступінь оформлений згусток, приклеюється до стінки пробірки. VII ступінь — згусток від стінки можна відокремити лише дротяною петлею, пружний і дуже ущільнений.\nЩе раз нагадаємо, що розшифрувати коагулограму крові дорослої людини так і дітей може тільки лікар, тільки він скаже вам точні результати коагулограми. Сподіваємося ви дізналися норму коагулограми, за таблицею, при вагітності і в дорослої людини.\nКоли призначають аналіз на гемостаз крові


Династія Терещенків. Прагненням до суспільних користей - Business Class Magazine\nЗ козаків – у купці\nКоріння роду Терещенків – з Глухівщини, з останньої козацької столиці Лівобережної України. З 1708 року у Глухові містилася резиденція гетьманів Івана Скоропадського, Павла Полуботка, Данила Апостола, Кирила Розумовського, і місто було важливим торгово-економічним центром на прикордонні з Росією. Але з ліквідацією Катериною ІІ у 1764 році гетьманства Глухів поступово втратив своє значення. І саме тут свої перші кроки на торговельній ниві робив Артемій Терещенко.\nВін народився 1794 року в селі Локоть, на березі річки Обсти, і там уперше зайнявся дрібною торгівлею. Одружившись із купецькою дочкою Єфросинією Стеслявською, перебрався до Глухова, що в сорока верстах від Локотя. Тут подружжя продовжило торгівлю, розпочату Терещенком у рідному селі. Спершу – з візка, потім відкрили власний рундучок. Можливо, за успіх у справах, а, може, з іншої причини, за Артемієм закріпилося прізвисько «Карбованець». І так міцно, що деякі вважали його справжнім прізвищем торговця.\nЗ часом Терещенко перейшов винятково на операції з хлібом та лісом, накопичив пристойний капітал і вклав гроші у цукрову промисловість, що розвивалася швидкими темпами. Про успіхи та джерела багатства ходили різні легенди. Одна з них розповідала про скарб, начебто знайдений у котловані під фундаментом нового будинку на території давньої Глухівської фортеці. Цей будинок і зараз височіє на головній вулиці міста, що носить ім’я Терещенків.\nУ 1840-ті роки Артемій Якович обирався бургомістром Глухівського міського магістрату, у 1855-му став купцем 1-ої гільдії, у 1862 році одержав звання потомственого почесного громадянина. Воно надавалося купцям государем імператором за успішну комерційну діяльність та благодійність.\nОдна з таких справ Терещенка – відновлення Трьох-Анастасіївської церкви, спорудженої дружиною гетьмана Скоропадського у 1717 році, але на той час закритої після кількох пожеж. У 1846-му Артемій Якович дав гроші на утримання церковного причту, взяв на себе обов’язки старости, своїм коштом відновив, розбудував, прикрасив храм і піклувався про нього до кінця днів своїх. А ще – побудував так звані «присутні місця» для міського самоврядування, заснував притулок для сиріт та дітей із бідних родин, спорудив двоповерховий будинок для нього і призначив капітал на утримання, офірував значні суми на різні громадські потреби.\nАртемій Якович помер 1877 року і похований у новій Трьох-Анастасіївській церкві, спорудженій пізніше його синами Николою, Федором і Семеном.\nГідний син свого батька\nСтарший син Никола не мав можливості навчатися у престижному навчальному закладі, він закінчив лише Глухівське міське училище. Але природні здібності та гострий розум допомогли заповнити прогалини провінційної освіти. Ще молодою людиною він почав самостійну торгівлю хлібом: пропонуючи місцевим поміщикам послуги з продажу зерна, завжди точно виконував домовленості, увійшов у довіру й укладав угоди зі значною вигодою для себе.\nПотім, у пошуках нових ринків збуту, Никола Терещенко почав чумакувати – волами повіз хліб до Криму. Так добре його продав й закупив на зворотній шлях пристойну партію солі та риби, домовившись із місцевими торгівцями на майбутнє. Дуже швидко молодий підприємець став у Глухові головним скупником хлібу та головним продавцем солі, а пізніше, в період Кримської війни, він постачав війська продовольством та обмундируванням.\nСтарі глухівці дивилися на Николу Артемійовича як на «чаклуна, якому біси допомагають», й вигадок було достатньо. Але істина у тому, що Терещенко зумів досягти найбільшої вигоди з реформи 1861 року (скасування кріпосного права). Він скористався нездатністю багатьох поміщиків господарювати у нових економічних умовах і брав в оренду їхні землі та цукрові заводи.\nЗаймаючись підприємництвом, Никола Артемійович приділяв багато уваги громадській діяльності, яка стала для усіх Терещенків традиційною. Понад два десятиріччя Терещенко очолював глухівське самоврядування, що свідчило про загальну повагу земляків. Його діяльність поширювалася у трьох напрямках: земські справи, освіта, благодійність. Никола Артемійович був членом повітової училищної ради, попечителем Кролевецької міської лікарні, Глухівської прогімназії, дитячого притулку, заснованого батьком, був одним із директорів Глухівського відділення Товариства опікування про тюрми.\nНагромадження капіталу не було самоціллю – воно йшло паралельно з удосконаленням виробництва та створенням умов для ефективної роботи цукроварень. На підприємствах створювалися умови не лише для продуктивної роботи, але й для покращення побуту працівників. При кожному заводі були безкоштовна лікарня, школа або народне училище, окрім заробітної платні, видавали гроші ще й на продовольство, відкривали їдальні та чайні, де влаштовували вистави, громадські вечори.\nРідному Глухову Терещенки пожертвували загалом півтора мільйона карбованців: заснували безкоштовну лікарню та дитячий притулок, відкрили міське загальноосвітнє та ремісниче училища, звели нову Трьох-Анастасіївську церкву, побудували земську лікарню, чоловічу та жіночу гімназії, учительський інститут, будівлю банку тощо.\nЩедра й співчутлива душа\nДля Києва, де Никола Артемійович оселився у 1875 році, а його молодший брат Федір трохи пізніше, вони зробили ще більше. Придбавши особняк колишнього міського голови Павла Демидова, князя Сан-Донато, Терещенко перетворив його на палац в стилі ренесансу. Тут були житлові приміщення, контора цукрових заводів, і тут розмістилася художня колекція, розпочата ще в Глухові. Услід за Николою Артемійовичем пристрасними збирачами і меценатами мистецтва стали брат Федір та діти.\nЗавдяки їм Київ тепер має зібрання чотирьох державних скарбниць – Національного музею Т. Г. Шевченка, Музею російського мистецтва, Музею мистецтв імені Богдана і Варвари Ханенків та Національного художнього музею України. Три з них містяться в будинках, що належали Терещенкам, а останній, колишній Художньо-промисловий музей, споруджений за їхньої безпосередньої участі.\nПонад чверть століття Никола Артемійович активно працював на благо Києва, який став для нього рідним містом. Достатньо лише перелічити те, чого торкалася його жива участь, куди він робив свої вагомі пожертвування. Двоповерховий будинок Маріїнського дитячого притулку на розі Паньківської та Микільсько-Ботанічної вулиць (тепер тут Інститут психології), Община сестер-жалібниць Червоного Хреста з лікарнею (нині – вул. Саксаганського, 75), лікарня Київського благодійного товариства на вулиці Лабораторній, лікарня для чорноробів (зараз тут, на вул. В. Чорновола, 28, працює дитяча клінічна лікарня), безплатний трьохповерховий будинок для ночівель на 500 бездомних на вулиці Басейній (знесений у 1996 р.), 5-та чоловіча гімназія (будинок реконструйований під Транспортний університет),\n4-та чоловіча гімназія (тепер – підрозділ СБУ), жіноча торгова школа імені Пелагеї Терещенко – дружини Николи Артемійовича (Інститут удосконалення вчителів на вулиці Воровського), Політехнічний інститут, міське училище на вулиці Ярославів Вал (Інститут театрального мистецтва ім. Карпенка-Карого), Подільська жіноча гімназія на Покровській вулиці тощо.\nА ще – чималі пожертвування на будівництво й оздоблення Володимирського собору, Георгієвської церкви, Миколаївського собору Покровського монастиря, Покровської церкви на Солом’янці, церкви Олександра Невського на Печерську…\nВ останні роки Н. А. Терещенко, вже таємний радник, що дорівнювало генерал-лейтенантові, відзначив два ювілеї – 80-річчя та 50 років державної служби. 14 жовтня 1899 р. ювіляр прийняв 150 депутацій від міських властей, громадських комітетів, від цукрових заводів, шкіл та гімназій. У Володимирському соборі відбувся урочистий молебень, а для бідного люду їдальня Київського благодійного товариства влаштувала обід для 1200 осіб.\nЗаслуги Николи Артемійовича перед Києвом були відзначені перейменуванням Олексіївської вулиці, й у вітальному адресі говорилося: «Прагнучи назавжди увічнити серед киян незабутнє Ваше ім’я, Міське Управління надає одній із центральних вулиць, що прилягає до Вашої садиби, найменування «Терещенківської вулиці». А ще раніше, 1892 року, йому присвоїли звання почесного громадянина міста Києва.\nДругу дату – 23 квітня 1901 року – святкували не так гучно, але з непідробним поважанням. Терещенко був удостоєний ордена Білого Орла та французького ордена Почесного легіону. Ці нагороди додалися до орденів Володимира 2-го та 3-го ступенів, Анни 1-го ступеню, Станіслава 1-го та 3-го ступенів.\nНикола Артемійович помер 19 січня 1903 року. Два дні Київ прощався з людиною, яка так багато зробила для нього. Поховали Н. А. Терещенка у Трьох-Анастасіївській церкві в Глухові, поруч з батьками, дружиною Пелагеєю Георгіївною та братом Федором. А 23 серпня 1909 р. мешканці Глухова відкрили знаменитому землякові пам’ятник роботи М. Андреєва, майбутнього автора скульптурної «ленініани».\nПам’ятник стояв на площі між Спасо-Преображенською та Трьох-Анастасіївською церквами. Однак під час революції бронзова фігура була скинута й розбита. П’єдестал пізніше використовували для гіпсових фігур «вождів», тепер тут – меморіал полеглим у війні 1941–1945 років.\nЗа своє життя Никола Терещенко офірував на суспільну користь близько п’яти мільйонів карбованців і майже половину з них – Києву. Таким чином діяли і його сини Іван та Олександр, дочки Варвара й Ольга, онук Михайло. Минає час, а здобутки плідної і водночас непоказної благодійності продовжують служити людям.


Альпійські курорти та баварські криївки Степана Бандери • Фотографії старого Львова\nДля успіху перегорів 27 вересня 1944 року Бандеру “звільнено” із концтабору, однак утримувано під наглядом (як інтернованого) в західній Чехії на авіаційній базі у місті Єгер (тепер – Хеб), разом з іншими українськими політв’язнями.\nУ грудні 1944 року Бандера “получіл под Берліном дачу от отдєла 4-Д гестапо” – люблять цитувати кремлівські пропагандисти покази одного гестапівця. Однак, є й інші свідчення – протокол допиту “есбіста” Мирона Матвієйка, який вперше познайомився з Бандерою якраз в Берліні у 1945 році.\nОчевидно, що це було помешкання на Дальман-штрасе, 8 (Dahlmannstraße). Тут Бандера жив під домашнім арештом ще у 1941 році, а сім’я продовжувала мешкати аж до 1944 року включно. Згодом сам Бандера коротко оповідав в одному зі своїх інтерв’ю про ті перші місяці після “звільнення”: “Пропозиції співдії я відкинув… Німці держали мене під поліційним наглядом, з-під якого я втік на початку 1945 р.”.\nБаварській поліції розповів і деталі втечі: у січні 1945 року виїхав у місті Веймар, Тюрингія, зі своєю сім’єю. Прожив там три тижні… Чому зміг виїхати із Берліну? Тут представники різних українських політичних середовищ вели переговори про створення Українського національного комітету на чолі із Павлом Скоропадським, який мешкав поблизу цього міста – в селі Меллінген (Mellingen).\nОУН потрібно було вивести свого лідера з під-німецького впливу, нагляду і контролю. Відтак Микола Лебідь доручив організувати “зникнення” Бандери та нелегально доставити його з родиною до Австрії. Матвієйко мав чисті бланки для німецьких військових і заповнив один на Бандеру під прізвищем Романишин.\nСпецоперація ОУН вдалась – Андрій Пеленичка вивіз Бандеру, разом з дружиною і донькою Наталкою, до Інсбрука. Це тірольське місто на певний час стало родинним гніздом для Бандер. За свідченнями Євгена Стахіва опікувався тут ними Омелян Ортинський, який знайшов родині житло “в старім готелі над Іном, коло переходового мосту”.\nТут вони певний час мешкали і після капітуляції Німеччини. Згодом, коли сім’я переїхала – за свідченнями Матвієйка – в недалеку гірську місцевість, за цією ж адресою мешкав Осип Тюшка. Сюди ж, до цього свого шкільного і пластового друга, водночас і побратима по ОУН, Бандера часто навідувався. Назви гірського поселення Матвієйко згадати не зміг, але чекісти про неї вже знали…\nСьогодні на Berggasse, 19 розміщується музей Зигмунга Фрейда – батьки якого походили з української частини Галичини. Фрейд із сім’єю, через єврейське походження, утекли з Відня в 1938 році. Чи жив у цьому будинку Бандера – відкрите питання\nАктивістка діаспорного українського жіночого руху Галина Петренко, колишня дружина Івана Климіва-“Леґенди”, так згадувала свій короткий віденський період життя: “Їхали на фальшиві “маршбефелі” (дозволи на переїзд – Ю.Ю.), які приніс Степан Бандера. …посадив нас у поїзд, а сам вернувся до своєї родини — дружини і доні, які жили під Віднем. … Не мала нагоди зустріти і його дружину, хоч він часто у Відні говорив про неї з турботою, що не може ні їй, ні доні приділити належної уваги”.\n“Як уже прийшов Провідник з кацету (концтабору – Ю.Ю.), то вони ж постійно втікали з хати на хату, зі села до іншого села… Як вони тікали з Відня, то вже десятий бецирк (район – Ю.Ю.) Відня були зайняли большевики, а і Провідник, і Ярослав… їхали через Чехію автом до Німеччини. І налетіли літаки і страшно бомбили” (саме в цьому бомбардуванні Я.Стецько отримав поранення, яке на все життя зробило його інвалідом).\nКерівник бандерівської Служби Безпеки Степан Мудрик-“Мечник” у своїх спогадах “Закордонні Частини ОУН” (Львів, 1995) додає важливу деталь: “Перед капітуляцією гітлерівської Німеччини Степан Бандера переїхав до Тиролю в Австрії. Родина там жила, але С. Бандера часто досить довго перебував у Німеччині”.\nЗгодом Бандера розповів, куди саме поїхав у Тіроль із Відня. “В кінці війни у травні 1945 [року] я перебував в Інсбруці”. Тут, з метою маскування, взяв нове конспіративне прізвище – Карпяк, яке також отримали і всі члени сім’ї.\n“Під цим прізвищем в Інсбруку, а пізніше в Зеефельді під Інсбруком я був взятий на облік в поліцію”. Цікаво, що діти Бандери і в 1950-х роках для української громади й далі конспірувались як Карпяки.\nОднак і пізніше навідувалась до Тіролю. Так, у кінці 1947 року, один з членів ОУН, на допиті у чекістів ствердив, що “до останнього часу” Бандера проживав в Інсбруці, де також проживав його особистий друг Осип Тюшка.\nТим невідомим гірським поселенням під Інсбруком, назви якого Матвієйко не міг згадати на допитах, було тірольське поселення Зеефельд (Seefeld). Цю назву згадує у своїх спогадах Наталка Бандера. Знали її від свого “закордонного агента” і органи радянської держбезпеки.\nТак у донесенні одного з управлінь МҐБ УРСР до заступника міністра держбезпеки УРСР від 27 жовтня 1947 року зазначалось: “По последним данным, полученным от нашего закордонного агента […], известно, что руководитель “Провода Закордонних Частин” ОУН Степан БАНДЕРА, вместе со своей женой и дочерью в настоящее время находится в м. Зеефельд, возле Инсбрука (французская зона оккупации Австрии). По данным этого источника в Зеефельде якобы находится и ряд других руководящих лиц из бандеровского “Провода”” (можливо, мова йшла про О.Тюшку).\nНаразі вдалось відшукали лише одну підказку, де ж саме у тірольських Альпах мешкала родина Бандери. Богдан Казанівський, в некролозі на Володимира Лобая-“Вугляра”, зазначив: “Я тільки здогадувався, що він [Лобай] повинен зустрічатись з головою Проводу ОУН Степаном Бандерою, який зимою 1946 р. мешкав з родиною в горах в околиці Мезерну“.\nGarmisch-Partenkirchen – сьогодні головний курортний центр в Альпах Баварії. Німецький аналог українського “Буковеля”.\nОсип Бандера згадував, як у 1945 році відвідав родину свого племінника в околицях Ґармішу: “Знову поїхав відвідати його. З переїздом [Степана Бандери] до Баварії жив він з родиною – з уваги на безпеку – під прибраним прізвишем. Прибувши на подану адресу, застав тільки дружину з донею, бо Степан проживав цілий тиждень у Мюнхені, зайнятий організаційними справами”.\nКазарми гірсько-стрілецької дивізії “Едельвейс”, яка базувалась в Гарміші. У період “Холодної війни” війни в цих же казармах розгорнуто центр НАТО для вивчення СРСР\nНаталка Бандера згадує: “Рік 1952 був особливо небезпечний для нас, і ми з батьком переховувалися впродовж кількох місяців в маленькому селі Оберлав біля Гарміш-Партенкірхен”.\nОсип Бандера додає важливий нюанс про цей вимушений побут у баварських Альпах, взимку 1952-1953 років поблизу Гарміша: “Нещастя хотіло, що в тому часі всі троє дітей захворіли на запалення залоз і мусіли два місяці лежати в ліжку”.\nУ лютому 1946 р. вагітна на 6 місяці (Андрієм Бандерою) дружина із дочкою Наталкою переїхали на постійне місце проживання до Степана Бандери – із Інсбрука до Мюнхена. Однак, цього ж місяця вся родина змушена була знову терміново переселятись… в околиці міста Штарнберґ (Starnberg), що розташоване на березі однойменного озера, найбільшого в Німеччині.\nНаталя Бандера так описувала цей побут: “В самотній хаті в лісі наша родина (в 1947 р. нас було вже троє дітей) жила в одній кімнаті, де не було навіть електрики.\nВ той час ми, діти, довго хворіли на коклюш й кір і були недоживлені. Я ходила тоді до сільської школи в Зекінґу і, маючи лише шість років, мусіла щоденно відбувати шість кілометрів дороги через ліс”.\nДовелось чимало потрудитись, щоб з’ясувати, де це село Зекінг, щоб колись знайти цю хату. Навіть мюнхенські пластуни, які часто відпочивають у тих лісах стверджували, що такого поселення немає…\nОднак допомогла ще одна згадка, що Бандера “у 1949 мешкав у Соекунг-Штанберг на прізвище Степан Попель”. Зекінг, Соекунг – виявилось, що це різні варіанти українського написання німецької назви Söcking.\nТут-таки виробив нові документи на ім’я Стефана Попеля і зареєстрував на це ж прізвище в поліції Зекінгу себе і свою родину. Цим фіктивним прізвищем сім’я офіційно, поза межами української громади, користувалась з 1946 року і до смерті Степана.\nОлександра-Леся тоді мала лише шість років. Пластун і член ОУН Григорій Комаринський, який на прохання Провідника приглядав за дітьми в таборі, згадував: “Бандера дуже любив своїх дітей”.\nНа цій оселі Пласт Німеччини й далі щорічно проводить свій літній табір. Марта Мялковська розповідала, що приїзд Бандери на табір завжди був святом… З огляду на конспірацію у батьківські дні діти Степана були без батьків. Але тато – завжди несподівано – обов’язково приїздив і привозив помаранчів чи бананів на весь табір.\nВ. Комаринський згадує: “Тоді відбувалися табори перших три тижні для новаків, на яких були Андрій та Олександра, та три тижні після того для юнаків, де була учасницею Наталка…. Бандера теж просив мене заопікуватися дітьми, бо вже було два рази, що КҐБ хотіло викрасти дітей…\nЯ особисто мав зв’язок з німецькою поліцією…. Поліція дуже часто приїжджала до табору вночі і питалася мене, чи все гаразд. Така ситуація була до 1959 року, але діти вже були старші, і вже й мені було легше”.\nОхоронець Бандери В. Шушко дав наступну характеристику побутовим умовам цього житла: “…воду треба було носити, світити нафтою, а огрівали хату дровами, як у нашому селі перед війною. Правда, був аґреґат, за допомогою якого можна було мати світло, але його не вміли запускати, хіба у суботу, коли Провідник приїздив додому. Тоді серед лісу сяяло нормальне електричне світло”.\n“Провідник наголошував, – згадував Шушко – що перед тим було краще, бо там перебував Мирон Матвієйко із своїми хлопцями, а вони дров нарубали і аґреґат обслуговували і все, що потрібно, робили, закуповували харчі. Одне слово, хата жила”.\nПісля виїзду Матвієйка на лісових стежках періодично почали з’являтися різні підозрілі люди, ніби шукаючи грибів. Згодом, за отриманою інформацією із Франції, бандерівці припустили, що це, мабуть, полякам вдалося таки натрапити на сліди Провідника.\nНаталка Бандера згадувала, що певний час (після Зеефельду і Мюнхену, але перед Штарнберґом і до 1948 року) родина мешкала у місті Гільдесґайм. Осип Бандера зазначав, що коли сім’я Степана жила в околицях Гарміш-Партенкірхен, то був це “здається, Гільдесґайм“.\nТут, в англійській зоні окупації, від літа 1945 року і до березня 1946 року, у бараках німецьких льотчиків на “Флюґгафен”, діяв український табір для переміщених осіб. Мешкали українці і окремо – в місті.\nЗберігся спогад охоронця А.Василевича про те, як він зимою 1946-1947 року супроводжував Бандеру і його родину (з кількамісячним Андрійком) у 15-годиному переїзді потягами із станції “Р.” до околиць Ганноверу. Цей охоронець спільно із “В.Б” (Володимир Бичковичем), підшукав житло – кімнатку із маленькою кухнею.\nВасиль Шушко – згодом особистий охоронець Провідника ЗЧ ОУН – розкриває деталі, як Бандера мешкав на Півночі Німеччини: “Перебував [майже два роки (sic!)] в Гільдесґаймі при родині Бичковичів, де було чотири сини: найстарший Володимир (“Роман”, “Мартин”) студіював право, молодший Славко – медицину в Італії… Славко Бичкович дуже добре вивчив англійську мову і був перекладачем між Бандерою і англійською стороною”.\nШушко розкриває також важливу деталь – Бандера у Гільдесґаймі жив як “Володимир Бичкович”. Справжній Бичкович певний час жив із Шушком в місті Ауґсбурґ.\nЦікаво, що якийсь період особистим охоронцем.Бандери був Ярослав Бичкович, тобто той самий медик “Славко”, якого вище згадує Шушко. Славко знав добре теж італійську і німецьку мови, закуповував медикаменти для кур’єрів в Україну і давав пояснення, як користуватись ліками.\n“А коли [Володимир] Бичкович покинув Ауґзбурґ і виїхав до Гільдесґайму, я весь час листувався з ним та подавав короткі звіти. Саме з них Провідник, як казав пізніше, орієнтувався про правдивий стан серед української еміграції.\nЯв той час не знав, що Провідник Бандера перебуває у нього, але здогадувався, що він (Бичкович) має певний контакт. Приїжджаючи до Ауґзбурґу, він привозив пошту до Стецька, який проживав тоді там…”.\nВід літа 1948 до червня 1950 року родина Бандери жила в таборах для українських переселенців у Міттенвальді (Mittenwald), що входить до району Ґарміш-Партенкірхен. Спершу в таборі у “Піоніркасерне”, а після його ліквідації – восени 1949 року – у сусідньому таборі “Єгеркасерне”. Про цей табір є великий збірник спогадів із багатим фотоматеріалом.\nХоч таборове життя було складне, родина могла почувати себе тут краще та безпечніше в оточенні своїх людей. Дядько Степана – Осип Бандера – мешкав із своєю родиною в “Єґеркасерне”. Тож постійно відвідував дітей свого племінника. Охорону родини здійснював Роман Шостак.\nЗа свідченнями Наталки Бандери, родина жила без батька… батько навідував родину лише кілька разів на рік: “Я пригадую собі, як одного разу, важко хворіючи на запалення середнього вуха, я запитала Маму, хто є цей чужий пан, який схилився над моїм ліжком і гладить мене. Я цілковито забула свого Батька”.\nВ.Комаринський згадував, що під час жвавої дискусії Бандера виступив і сказав: “Я готовий сьогодні піти в Україну, щоб полагодити всі справи, але прошу тільки, щоб ім’я Бандери лишилося дальше, бо воно вже стало до певної міри символом”. Усі були проти того, щоб Бандера йшов в Україну.\nТеплий спогад про Бандеру в Міттенвальді залишився у професора Григорія Ващенка. У кінці серпня 1950 року відомий педагог розклав своє таборове ліжко, поклав щось під голову і ліг, прикрившись маринаркою (піджаком). Через півгодини в холодну кімнату увійшов незнайомець і промовив: “Пане професоре, Вам дуже незручно лежати. Я зараз принесу Вам постіль”.\nЗа декілька хвилин незнайомець повернувся з подушкою, коцом і простирадлом. Постелив постіль і, коли Ващенко ліг, старанно укрив його коцом. “В його руках я відчув велику душевну теплоту і уважність” – згадував професор, який вранці дізнався від сусідів, що його добродієм був Степан Бандера.\nТабори переселенців у Німеччині ліквідовувались. Українці емігрували далі, а більшовицькі комісії підмовляли біженців до повернення “на родіну”. Тому у червні 1950 року родина Степана переїхала в маленьке село Брайтбрун (Breitbrunn am Ammersee).\nСтепан Мудрик вказує номер будинку – 129, уточнюючи, що це “роздоріжжя на Іннінг і Гершінг”. Сам Бандера зазначав в листі до свого дядька і у поліційному протоколі інший номер будинку – 125.\nБудинок в Брайтбурні, який за описами підходить під той у якому мешкала родина Бандери. Фото Ю.Юзича\n“Ці чотири роки були найспокійніші та найщасливіші в житті моєї Матері, яка добре почувалася між мешканцями села і зжилася з ними. Щойно пізніше я зрозуміла, що на нас полювали совєтсько-московські репатріяційні комісії та агенти.\nПротягом тих чотирьох років ми були цілковито відірвані від українців, і це загрожувало нам, дітям, повним відчуженням від українства”.\nЗа свідченнями Шушка будинок у Брайбруні було орендовано у бурґмайстра (бюргермайера) – “на цей час навіть дуже комфортабельний, з центральним огріванням та всіма іншими вигодами”.\nДо Мюнхена в робочі дні Бандера – як “Степан Попель” – доїжджав автобусом, бо автомобілем було значно дорожче. Любив працювати зранку. Вставав о 5.30 ранку, щоб на 8.00 бути “в бюрі” (офісі).\nТак виглядав синій “Opel’ Kapitan”, який випускався у 1953-1955 рр., подарований діаспорою для С.Бандери. Автомобіль, офіційно зареєстрований за номером PKW АВ 63-3821, регулярно використовувався, зокрема і для подорожей в Альпи\nВ 1953 році, у листі до свого дядька, Степан писав: “У нас усе по-старому. Діти ходять до школи, і знову німецьке середовище відбиває своє п’ятно. В Мюнхені є щосуботи щось ніби садочок чи властиво пополудневі сходини для дітей різного віку.\nАле від нас задалеко доїжджати автобусом, а я не можу возити їх автом, бо нема часу. Славця здорова, тримається, тільки дається їй взнаки непереривний домашній “керат” і цілковите відлюддя — коли йдеться про українське середовище”.\nЦерква в Брайтбурні в яку ходив молитись Степан Бандера. Фото: Ю.Юзич\nЗ уст-в-уста серед українців Мюнхена передавалась одна цікава історія, пов’язана з Брайбруном. Батько Марти Мялковської шукав місце під пластовий табір поблизу Мюнхена.\nМісцеві селяни підказали, що йому краще звернутись до одного чоловіка, який може порадити найкраще місце. Цим загадковим незнайомцем виявився Степан Бандера. Згодом Євген Побігущий-“Рен” описав цю історію в деталях, вже після загибелі Провідника ОУН.\nУ січні 1955 року Степан написав своєму дядьку Осипу Бандері про причини такої змін: “На селі не можна було довше сидіти, бо там уже занадто добиралася большевицька агентура. Я дістав від чужих, пересторогу, щоб бути обережним, а потім показалися, ще 2 німців-аґентів НКВД” (“Лєгуда” і “Лємана”, яких вчасно викрила окупаційна влада і яких у 1954 році засуджено у Карлсруе).\n“Хату на селі ще затримали, потрохи уживають свої люди, а теж часом можемо й ми туди виїхати” – писав Бандера родичам. Спершу там жив два місяці інженер Павло Шевчук, що оформив документи до Канади і чекав на виїзд.\nЦе було вигідно для ОУН, бо так замітались сліди. А після виїзду Шевчука в будинку розмістилося кілька кур’єрів-бандерівців, яких вишколювали і вони мусіли жити серед природи.\nПереселення родини в столицю Баварії було тяжке. “Восени лишили були “власну” хату і пустились на циганське життя”, – писав С.Бандера своїм родичам – “Большевицькі аґенти розкрили мою адресу і зачали коло неї нишпорити, треба було “змитися”. Але лишився слід, по якім легко знайшли деінде. Така “забава” нічого не дає, тільки багато клопоту. Тому вернулись на старе місце, хоч воно трохи “на вогні”” (судячи зі спогаду Шушка – в Зекінг – Ю.Ю.)\n“Я нічого собі не робив би, бо, як кажуть, долі й конем не об’їдеш, але Слава дуже денервується. Якийсь час ще треба сидіти, а може вліті, як діти скінчать шкільний рік, десь переберемось, але вже з соліднішими мірами забезпеки”, – писав Степан.\nВ тому ж листі була й така теза: “Якось Панбіг оберігає до якогось часу. У місті трохи вигідніше як мені, так і дітям зі школою”.\nСтарша дочка згадувала згодом: “В 1954 р. ми переїхали до Мюнхену, головно тому, щоб заощадити Батькові щоденної небезпечної їзди (80 км.), як теж тому, що тут для дітей кращі можливості вчитися”.\nОхоронець Бандери В.Шушко підтверджує, що переїзд до Мюнхену відбувся “з причини дуже невигідного доїзду, бо треба було майже щодня долати велику дорогу і ще через ліс… діти повинні були йти до школи”.\nАле й додавав: “Немаловажне й те, що коло хати, де він мешкав, почали з’являтися різні підозрілі типи, а один навіть запитував, ніби він чув, що в будинку є кімната для винайму, одне слово, агентура не спала”.\nЦентральний офіс ЗЧ ОУН на Цеппелін-штрасе, 67 збудований Організацією у 1953 році. Тут працювало постійно понад 40 осіб, була і канцелярія (“бюро”) С.Бандери та його фотолабораторія. На першому поверсі радянські спецслужби періодично організовували теракти (вибухи).\nДосвід проживання родини у Мюнхені вже був. Із серпня 1945 року С.Бандера мешкав в мікрорайоні Мюнхен-Алях (Allach) за адресою Франк-Нісль-штрассе, 14 (Franz-Nißl-Straße) у домі німецької родини Вальтенбергер під ім’ям “Міхал Каспер”.\nУ лютому 1946 року сюди з Інсбруку прибули дружина і дочка. Однак, у цьому ж місяці стало відомо, що один з кур’єрів ОУН видав совєтам конспіративне ім’я та адресу проживання і тому довелось терміново пересилитись в околиці села Зекінг.\nМатвієйко розповів чекістам, що у Мюнхені Бандера постійно працює на Дахауерштрассе, 9 (Dachauer straße). Там базувались Українських Червоний хрест, Ліги політв’язнів…Головні проводи Пласту і СУМу тут сиділи в одній кімнаті. Розміщувалась тут-таки і редакція “Українського Самостійника”, кореспондентом якого С.Бандера був легалізований.\nМатвієйко також “спалив” квартиру Євгенії Гарабач, у якої часто бував Бандера. Гунденлінден-штрассе, 13 (Gundelindenstraße; при вході перші двері наліво, партер).\nНасправді, у цьому помешканні жила взірцева пластова родина Гарабачів, а Євгенія була секретарем у Бандери. “Чекістам” тяжко було зрозуміти мораль галицької родини, активної в громадському і церковному житті – тому побачили в цих відвідуваннях “любовний роман”.\nОкрім згаданої адреси родини Гарабач, екс-головний есбіст бандерівців вказав ще дві: Вільтруден-штрассе, 4 (Wiltrudenstraße) та Вальдфрідгоф – готель “Карйцгоф” (цю останню, наразі, ідентифікувати не вдалось).\nПластунка Марта Мялковська згадує, що коли родина “Карпяк” (Бандер) переїхала до Мюнхену, то всі троє дітей стали учнями української суботньої школи і активними членами Пласту.\nОднак, політична конфронтація еміграційному націоналістичному середовищі продовжувала наростати. Під час різдвяних Свят 1956 року з Мюнхену зник “зв’язковий” із України на псевдо “Скоб”, який проживав у “двійкаря” Богдана Підгайного.\nБандерівці вважали, що зниклий був агентом радянської розвідки і повернувся до СРСР. Підгайний пішов до німецької поліції і висловив припущення, що “Скоба” могли вбити, а про це все повинен знати “Степан Попель”, що мешкає по вул. Розенбуш-штрассе, 6.


16 днів проти насильства | Брусилівська районна державна адміністрація Житомирська область, Брусилівський район\nБрусилівська РДА » Протидія торгівлі людьми. Протидія домашньому насильству. » 16 днів проти насильства\nДата: 25.11.2020 15:22\n- формування свідомості усіх верств населення щодо нетерпимого ставлення до насильства. Дати початку та завершення Кампанії вибрані не випадково. Вони створюють символічний ланцюжок, поєднуючи заходи проти насильства стосовно жінок та дії щодо захисту прав людини, підкреслюючи, що будь-які прояви насильства над людиною, незалежно від її статі, є порушенням прав людини.\nШістнадцятиденний період кампанії охоплює наступні важливі дати: 25 листопада – Міжнародний день боротьби з насильством щодо жінок. Офіційно цей день був оголошений Генеральною Асамблеєю ООН у 1999 році.\n10 грудня – Міжнародний день прав людини. Цьогоріч девіз кампанії «Розфарбуємо світ в помаранчевий колір: покоління рівності виступає проти зґвалтувань».\nГоловна мета кампанії – привернути увагу до чутливої теми гендерного насильства, а також об’єднати суспільство у боротьбі з ним. Як повідомляє МОЗ України, в Європі приблизно 25% жінок страждають від фізичного або сексуального насилля. Особи, які зазнали насильства, частіше мають порушення психічного здоров’я (депресивні стани, схильність до суїциду), проблеми пов’язані з сексуальним та репродуктивним здоров’ям, схильність до алкоголізму.


«Тьоткін гардероб» і що одягати навесні, щоб не перетворитися на тітку - Поради для всіх\nГоловна/Поради/«Тьоткін гардероб» і що одягати навесні, щоб не перетворитися на тітку\nВесна щосили заявляє свої права, а поки сидимо вдома, є прекрасна можливість розглянути уважно свій гардероб. Основне питання — як не перетворитися на тітку, яка так тобі не подобається, коли дивишся на себе в дзеркало. Звичайно, виділити якийсь окремий критерій «теточности» буде складно, але схожі риси, безумовно, є.\nУ двох словах спробуємо розібратися, а потім подивимося, на що рекомендують звернути увагу стилісти. Як виявляється, недостатньо купити модний стильний костюм, в першу чергу бажано знати, якого результату ти хочеш досягти. Від редакції нашому сайті невеликий матеріал про сучасні тренди.\nМодні костюми для жінок\nНапевно, десь на підсвідомому рівні жінки спеціально перетворюють себе в «тіток», щиро при цьому вважаючи, що так вони виглядають набагато серйозніше і деловитей. Існує якийсь негласний кодекс, яким жінки починають слідувати в якийсь період часу. Це однотипні костюми мешковатого крою без будь-яких изяществ. По типу «і так зійде».\nНасторожити повинні забарвлення, так і дизайн. Всякі там рюшечки, квіточки, бісери і люрексы. Це щось з позаминулого століття. Особливо пригнічують сірі і землисті відтінки, але бувають і крайнощі — композиції яскравих кислотних кольорів, які залучають до мішкуватій кроєм ще більше нездорової уваги. Однак у пошуках альтернативи теж важливо дотримуватися міри. Заглянь ось сюди.\nУ Москві справжня весна! Я бачила перші проліски😱 повітря такий, весняний, всі ходять в пальто красиві! ⠀ Ви любите пости про як не треба. Вони збирають максимальну кількість лайків та коментарів. ⠀ Половина з цих коментарів — «а як треба-то???» ⠀ Але коли ми пишемо, як треба, ні лайка, ні коментарів. Тому ми розгублені 😅 потрібні пости про те, як треба? ⠀ Сьогодні — про антитренды весни 🌷 як не треба робити, якщо хочете бути стильними🙃 а якщо не хочете — ваше право. ⠀ Гортайте галерею! ⠀ Ми готуємо для вас щось грандіозне! Чекаєте?\nA post shared by МАМ СТИЛІСТИ (@style.moms) on Mar 11, 2020 at 11:31am PDT\nСтилісти пропонують не зациклюватися на одному стилі, набагато цікавіше приміряти на себе щось інше, бути різною. Однією з причин проблемного гардеробу називають відсутність різноманітності.\n«Мода — як їжа: не треба зациклюватися на одному блюді!». Ця цитата останнім часом все частіше спливає у розмовах з клієнтами. . Вмійте бути різними! На жаль, сама головна проблема більшості гардеробів — відсутність різноманітності. Настільки багато прикипають до одним і тим же сполучень, що не бачать інших. На розборах гардеробів найчастіша фраза: «А що, можна було?» . Різноманітність образів досягається: ✅завдяки підвищенню насмотренности ✅завдяки практиці в реальних магазинах ✅завдяки навчанню ✅завдяки вашим бажанням змінюватися! Ці 4 фактори здатні творити чудеса! . Наприклад, я постійно пробую нові стилізації не тільки для образів клієнтів, але і на собі. Нещодавно знову заїхала у @lyyk_store щоб спробувати адаптувати для себе жіночні або романтичні сукні. А це, до речі, ваш головний запит зараз в директе. Я себе насилу бачу тільки в одному такому платті. Але, коли додаю: ✅аксесуари ✅пояса ✅акцентну взуття ✅стильні сумки ✅розпашній верх, ситуація змінюється! Починаю з цікавістю розглядати. . До речі, що стосується взуття, то зараз @lyyk_store велика поставка класних човників і ботильйонів самих різних кольорів на невисокому каблучку кіттон хілл! Неймовірно витончені і при цьому зручні! Витримають тривалі танці та прогулянки😉 А що ще нам напередодні весни треба? . Ну, і при примірці, звичайно ж не втрималася без своїх улюблених костюмів і комфортних смарт-кежуал образів. Вони зараз завдяки еко-шкірі звучать по іншому! . До речі, у них зараз йде відмінний розіграш сертифікатів спільно з мережею балетних студій (ну, це я їх так називаю😉), салоном краси і майстерні букетів. Я хочу виграти сертифікат на «фітнес з естетикою балету». Можливо, хоч це змусить мене ходити на спорт 🤣 . Що скажете про різноманітність образів у своєму гардеробі? Чи є вона у вас? Або ви вибрали одне-два звичних поєднання і їх використовуєте?\nA post shared by СТИЛІСТ-ІМІДЖМЕЙКЕР СПб (@irina_kahovskaya_stylist) on Mar 5, 2020 at 10:44pm PST\nЯкщо звертати увагу на костюм, то слід пам’ятати про те, що в моді досі віддається перевагу мінімалізму. Ось доречна добірка, щоб точно зрозуміти, про що йде мова.\nНадихаємося весняним мінімалізмом❤ ⠀ Лаконічність, естетика і жіночність — так би я охарактеризувала дану підбірку. ⠀ І я ще раз зазначу: жіночність проявляється не в облягаючому силуеті, не у відкритому декольте або короткій спідниці. Жіночність всередині, це енергія любові і смаку до життя. ⠀ Впевнена хода, доглянутий вигляд, приємний аромат, вогонь в очах, прихована сексуальність — це, на мій погляд, уособлення жіночності, яку не приховає жоден оверсайз❤\nІноді вирішальним фактором виступає поєднання кольорів. Майже завжди доречні контрасти, які підкреслюють образ. Є сенс знову заглянути до стиліста, щоб дізнатися, які кольори радують око в цьому сезоні.\nПродовжуємо тему колірних поєднань. Схожі пости шукайте за тегом #сочетание_цветов_lu ⠀ Надихаємося кольором і налаштуватися на позитивну хвилю❤\nКілька порад, як не заплутатися в трендах. Мода еволюціонує дуже швидко, тому вчорашню сукню, яке чудово на тобі сиділо, сьогодні може виглядати, м’яко кажучи, не дуже. Познайомся уважно з цієї підбіркою, вона про що тобі розповість.\nНЕ ПОТРІБНІ МЕНІ ВСІ ЦІ ВАШІ ТРЕНДИ.⠀ ХОЧУ БУТИ КРАСИВОЮ!⠀ ⠀ Натхнення для рубрики #снимите_это_немедленно я черпаю з повідомлень у Директ 😋⠀ ⠀ напередодні дня Валентина було дуже багато питань на цю тему.⠀ Ну що ж, ще 8 березня попереду, та й взагалі весна на носі.⠀ Так що сьогодні про сукні, що підкреслюють достоїнства. 👗⠀ ⠀ ⠀ У вашій шафі висить таке чарівне? ⠀ Щоб де потрібно, підкреслювало, ну а що приховати треба, — приховувало? ⠀ ⠀ Якщо ще немає, не сумуйте.⠀ Є шанс отримати його⠀безкоштовно.⠀ І не тільки плаття, але ще й туфельки, і брюки, і пальто…⠀ ⠀ Ставте ❤ і бігом в попередній пост за подробицями🏃🏽♀⠀ Призовий фонд акції вже майже⠀ 20 тис + капсула 🔥\nA post shared by СТИЛІСТ ОНЛАЙН (@diliarosh) on Feb 17, 2020 at 8:25pm PST\nБез наочного прикладу буває складно уявити, як це все виглядає на ділі. Ось підбірка від стиліста, як зазвичай буває «до» і «після». Результат приголомшливий!\nДорогі мої, допоможіть вибрати🌟 . Учениці «Базової формули гардеробу» 5 потоку вдосконалюють свої гардероби🌟 Вони величезні молодчинки: почали серйозну трансформацію своєї свідомості в тому, як збирати гардероб, ґрунтуючись саме на своєму коді зовнішності, на своєму способі життя і своїх цілях. . У кожній я бачу серйозні зміни способу, більш глибоке розуміння себе і саме своєю гармонії. . Коли я спостерігала за створенням Журналів Стилю в процесі курсу (не побоюся назвати їх кладезью знань про персональний стиль, до яких можна звертатися і доповнювати все життя), читала коментарі і висновки до кожного уроку, перевіряла домашні завдання моя душа наповнювалася радістю від того, що їх світ і розуміння своєї краси змінюється кардинально. Як вони усвідомлюють свою магію, своє жіноче начало і вчаться виражати її💗 . Це був чудовий і значущий потік і для мене. Ми разом з командою вдосконалили курс та його проходження. Спасибі моїм дорогим ученицям, що з таким задоволенням відгукнулися на конкурси, на незвичайні завдання💪🏻 Ви — моя сила і моя мотивація🌟 . А зараз прошу вас допомогти вибрати переможницю серед тих, хто зважився виставити свої фото «до» і «після». Хто працював зі своїм гардеробом, показуючи незвичні поєднання із звичних речей, хтось відправився в магазин. Методика універсальна і може підійти саме під ваш випадок. . У нас є чудові призи: 1. футболка від мого улюбленого @pivot_design_rus 2. сережки від стильного бренду прикрас @tanissa.jewelry 3. ще одні яскраві сережки від @beily.store . Чекаю в коментарях цифру з перетворенням, яке вам здалося цікавим і, можливо, зможете написати чому🌷 . Дівчата дуже хвилюються і чекають від вас підтримку 💗\nA post shared by СТИЛІСТ-ІМІДЖМЕЙКЕР СПб (@irina_kahovskaya_stylist) on Mar 20, 2020 at 12:55am PDT\nНаймодніші жінки не завжди покладалися на одяг. Хода, постава, погляд — це речі, які визначають образ. А стиль і одяг завжди можна підібрати. З цим немає проблем, інтернет в кожного під рукою, просто питанню потрібно приділити увагу. Поділися цією статтею з іншими, а також пиши у коментарях все, що думаєш з цього приводу. Незабаром ми знову потішимо тебе цікавим зі світу моди. До зустрічі!