Акції Петриківка Кам'янського на сьогодні - GoToShop.ua\nПетриківка 1.5 43 43 відгуків додати в улюблені видалити з улюблених\nДуже вигідно! Залишилося 10 днів 22 Травня - 5 Червня 2022\nПоточні та майбутні акції магазинів Петриківка Кам'янського\nЯкщо Ви зайшли на наш сайт, це означає, що Ви знайомі з економією і бажаєте обходитися без переплат. Завдяки нам непотрібні витрати назавжди підуть з Вашого життя, а про постійну нестачу грошей взагалі можна буде забути. На нашому корисному електронному ресурсі ми зібрали актуальні знижки та акції добре відомої торгової мережі Петриківка. Регулярно вивчаючи наш веб-сайт, кожен покупець отримує можливість бути в курсі всіх цікавих пропозицій його улюблених магазинів.\nАкції та знижки супермаркету Петриківка оновлюються постійно, а про їх початок чи закінчення завжди можна дізнатися, якщо уважно розглянути картинку товару. Також Ви там знайдете і мініатюрний будильник. Його роль полягає у тому, щоб показати, скільки днів залишилося до завершення акції. Користуючись нашим сайтом, пам'ятайте, що ми не представники магазину Петриківка, а лише займаємося акумуляцією інформації про знижки та розпродажі. Наша місія - допомогти Вам швидко знайти акції в потрібному супермаркеті, заощадити Ваш час і, відповідно, гроші.\nВідзначимо, що якщо регулярно переглядати наш веб-сайт, можна завжди бути в курсі, які товари в магазині Петриківка продаються з дисконтом. Тому припиніть здійснювати необдумані витрати - озбройтеся потрібною інформацією і сміливіше відправляйтеся за покупками!


Законопроект про прокуратуру – Акція «Захисти своє право на захист! Ганебним законопроектам «Про прокуратуру» – «Ні»!» – біля Верховної Ради України, вул. Грушевського, 18/2, перед засіданням Погоджувальної ради, 7 жовтня 2013 року, 10:00\n7 жовтня 2013 року (понеділок) в 10:00 – Біля Верховної Ради України (вул. Грушевського, 18/2) перед засіданням Погоджувальної ради розпочнеться акція «Захисти своє право на захист! Ганебним законопроектам «Про прокуратуру» – «Ні»!».\nУчасники акції принесуть депутатам витяги з Конституції України про повноваження прокуратури, написані великими літерами, щоб вони змогли їх побачити.


Як позбавитись віруса? - Теревені\n#1 Посилання на це повідомлення #1 Володя (vs wladlen)\nВідправлено 20.07.2007 – 20:44\nНевідомо що за вірус поможіть.\nВбиває будь-який антивірус ще до перезагрузки системи, тільки включиш зразу процес завершує.\nПанда - перевірка до встановлення.\nАваст - при перезагрузці\nКашпіровський - з диску LiveCD XPE\nДокторВеб - з диску LiveCD XPE\nЦілу купу антитроянців (приблизно 6-7 штук)\nНод32 - дохне зразу\nНічого не помагає. Підкажіть Чим швидше!\nЛастiвочка (10.10.2007 11:50) писав:\nПропоную в цій темі писати про всі проблеми з вірусами, троянами і рештою гидоти\nПовідомлення відредагував phobos: 11.10.2007 – 15:44\nВідправлено 20.07.2007 – 21:06\nА якщо з флешкі антівір завантажити ?\n#3 Посилання на це повідомлення #3 .......\nВідправлено 20.07.2007 – 21:19\nхана йому чистити тре повністю... зніми вінт і відформатуй його.\nНаступного разу буде попередження!\nПовідомлення відредагував phobos: 22.07.2007 – 20:04\n#4 Посилання на це повідомлення #4 Володя (vs wladlen)\nВідправлено 21.07.2007 – 00:40\nЗ флешки нічого не помагає(також знімає). Відповідь про форматування не підходить.\n#5 Посилання на це повідомлення #5 Archon-ua\nВідправлено 21.07.2007 – 01:03\nКароче бери вінт і йди скануй на іншому кампутері.... бачу іншого виходу немає...\n#6 Посилання на це повідомлення #6 Володя (vs wladlen)\nВідправлено 21.07.2007 – 01:37\nArchon-ua (21.07.2007 02:03) писав:\nЯ пробував - тепер є два таких кампа .\nВідправлено 21.07.2007 – 03:23\nякщо хрюша або хепе, то роби відкат системи. мені допомогло одного разу. як варіант. також рекомендую загрузитись командною стрічкою без загрузки всьо решти. потім з командного рядка запустити антивірус і просканувати всьо харашенько.\n#8 Посилання на це повідомлення #8 Володя (vs wladlen)\nВідправлено 21.07.2007 – 10:20\nXobb_Xopxe aka hobit (21.07.2007 04:23) писав:\nЯкий антивірус може це вбити?\n#9 Посилання на це повідомлення #9 Роланд\nВідправлено 21.07.2007 – 10:50\nДик, ти кажеш, що вір вбиває процес антивіра ще при включенні...\nІ послухай Xobb_Xopxe aka hobit'a - грузись з командної стрічки\nПовідомлення відредагував Роланд: 21.07.2007 – 10:52\n#10 Посилання на це повідомлення #10 Володя (vs wladlen)\nВідправлено 21.07.2007 – 11:52\nРоланд (21.07.2007 11:50) писав:\nЖодна перезагрузка не йде, крім звичайної - тупо комп. перезагружається.\nВідправлено 22.07.2007 – 20:08\nWladlen (21.07.2007 02:37) писав:\nТобто? Другий теж заразився? А який антивірус на другому стояв?\nWladlen (21.07.2007 12:52) писав:\nПри перезавантаження тисни кнопку Ф8.\n#12 Посилання на це повідомлення #12 Володя (vs wladlen)\nВідправлено 23.07.2007 – 11:20\nphobos (22.07.2007 21:08) писав:\nНу не тримай мене за тупого.\nВідправлено 23.07.2007 – 11:29\nА якщо вінт підключити до Linux системи і там сканувати ?\n#14 Посилання на це повідомлення #14 Володя (vs wladlen)\nВідправлено 23.07.2007 – 11:44\nArchon-ua (23.07.2007 12:29) писав:\nТакої можливості нажаль не маю.\n#15 Посилання на це повідомлення #15 Archon-ua\nВідправлено 23.07.2007 – 11:52\nНу а з LiveCD якогось лінукса завантажитись ?.. (щоб не встановлювати)(хоча тра буде ше і антивірус знайти)\n#16 Посилання на це повідомлення #16 Evol\nВідправлено 23.07.2007 – 13:48\nWladlen (20.07.2007 21:44) писав:\nяка версія касперського була?\nякий вірус так і не знаєш? тоді попробуй поставити VMWare і в ній касперського. системні файли мабуть не вилікує, але який вірус покаже, і якщо він буде на viruslist.ru то можливо там будуть інструкції для його знешкодження\nВідправлено 24.07.2007 – 16:24\nЯ думаю, там проблема зовсім не в вірусі\n#18 Посилання на це повідомлення #18 Володя (vs wladlen)\nВідправлено 24.07.2007 – 20:28\nEvol (23.07.2007 14:48) писав:\nКашпіровський - на тому диску 5, а на хард пробував і 6\nЩо таке VMWare?\n#19 Посилання на це повідомлення #19 Evol\nВідправлено 24.07.2007 – 20:50\nWladlen (24.07.2007 21:28) писав:\nпопробуй 7 версію касперського.\nа VMWare то віртуальна машина, на неї можна поставити віндовс, антивірус, підключити свої диски до неї і попробувати почистити. думаю системні файли воно не почистить, але всі решту мало б. та й будеш точно знати, який вірус\n#20 Посилання на це повідомлення #20 Володя (vs wladlen)\nВідправлено 24.07.2007 – 21:26\nEvol (24.07.2007 21:50) писав:\nякраз принесли мені касперського 7 і нову панду.\nКасперського вбило не давши навіть настроїти.\nА панда видала цікаве запитання:\nПанда не може бути установлена. Видаліть програму Virus Chaser - що це таке не знаю вперше бачу і на кампі не можу знайти, навіть в реєстрі нічого не згадується!


Полтавців об’єднала історична пам’ять\nВідповідно до Закону України «Про увічнення перемоги над нацизмом у Другій світовій війні 1939-1945 років», Україна розпочала нову традицію святкування 8 та 9 травня в європейському дусі пам’яті та примирення.\nСотні полтавців завітали 8 травня на Театральну площу аби разом вшанувати найкращих дочок і синів України, які в страшний період Другої світової війни стали на захист своєї землі.\nНайкращі вокалісти, музиканти та хореографічні колективи міста своїм мистецтвом занурили полтавців в атмосферу спогадів. Через усю програму проходив лейтмотив історичної пам’яті народу, любові до Батьківщини.\nСвоє слово до присутніх на заході полтавців звернув міський голова Олександр Мамай:\n− У ці щасливі і водночас гіркі дні, ми з теплотою у серці згадуємо наших славних ветеранів. Тих, хто не жаліючи свого життя і здоров’я, пішов у саме пекло війни заради майбутнього поколінь. Вони зробили усе для того, аби сьогодні ми жили на вільній землі під мирним небом. Святий обов’язок кожного з нас – пам’ятати про той подвиг, свято берегти у своєму серці вдячність за можливість жити, працювати, виховувати дітей у вільній Україні. І, щонайголовніше, ми повинні передавати цю вдячність із покоління в покоління. Молодь має знати свою історію, має знати своїх героїв. Бо лише ті народи будуть сильні і знані у світі, які пам’ятають свою історію!\nПодібні заходи змушують замислитися, спонукають до вивчення історії свого народу, прививають патріотизм, шанобливе ставлення до тих, чиїми силами збудоване їхнє сьогодення.


Блок розпалювання Sho-Me Ultra Slim купити, низькі ціни, відгуки, безкоштовна доставка ►В Гаражі\nКод товару: SM 35W U S\n3 або більше: 636 грн.\n4 або більше: 629 грн.\n5 або більше: 616 грн.\nЦе блок розпалу Ultra Slim від компанії SHO-ME, який представляє собою універсальний компонент для ксенонових або бі-ксенонових ламп. Він підходить до будь-якої марки легкових автомобілів. Один з головних плюсів, є його компактний розмір, тому він не займе багато місця під капотом і полегшить установку. Так само блоки Ultra Slim - це блоки нового покоління, у них перехід від стадії підпалу, до стадії напруження і світіння відбувається набагато плавніше, що головним чином збільшує строк експлуатації лапочек на 30%, а так само повне цифрове управління. Принцип роботи, даної моделі, по системі AC, вона передбачає, що в установку вбудований стабілізатор постійного струму, який при нормальному режимі роботи усуває мерехтіння на лампах і продовжує її роботу.\nДля безпечного використання блок розпалу захищений від короткого замикання, зворотної полярності і від підключення без ламп. Добре зарекомендували себе в роботі при низьких температурах до -40 ° C, і високих температурах до +105 ° C. Споживана потужність 35 Вт. Стартова напруга запуску лампи 23000 В. Діапазон вхідної напруги від 9 В до 16 В. Максимальна сила струму при запуску - 15 А. Номінальне споживання струму - 3 А.\nУ комплект входить один блок розпалу й проводами підключення.\nІнтернет-магазин "В Гаражі" реалізує тільки оригінальну продукцію Sho-Me. Ви можете не переживати за якість продукції. На вимогу клієнтів, ми надамо будь-які докази. Купити Блок розпалювання Sho-Me Ultra Slim недорого можна в нашому магазині. Ми знаємо на скільки важливо Вам отримати покупку якнайшвидше в зв'язку з цим інтернет-магазин "В Гаражі" відправляє ваші покупки швидко. Ми працюємо у всіх містах України швидко отримати продукцію Sho-Me можна в містах: Дніпро, Львів, Одесу, Київ, Запоріжжя, Харків, Черкаси, Полтаву, Житомир та інші міста. Ми сподіваємося, наші ціни Вас приємно порадують і звичайно залишитеся задоволені якістю нашої роботи і Блок розпалювання Sho-Me Ultra Slim\nВідгуки (0) о Блок розпалювання Sho-Me Ultra Slim\nБлок розпалювання (баласт) Mlux Cargo 50 Вт...\nБлок розпалювання (баласт) MLux 35 Вт для ламп D1S, D1R...\nКомплект блоків розпалу Convoy сan-Bus slim 35W зі вбудова...\n- Sho-Me (1)\n+ Infolight (15)


Нова стара архітектура європейської безпеки - Політика - dt.ua\nНова стара архітектура європейської безпеки\n26 червня, 2009, 15:44 Роздрукувати Випуск №24, 26 червня-3 липня\nВеличезний за своїми розмірами і значенням географічний простір, який, за вже шаблонним висловом, ...\nВеличезний за своїми розмірами і значенням географічний простір, який, за вже шаблонним висловом, простягнувся від Ванкувера до Владивостока, вкотре в історії і вперше після 1991 року втягнувся в геополітичну гру історичної ваги. Одразу внесемо ясність — правила цієї гри не передбачають поділу гравців на поганих чи добрих. Кожен із них має свою правду, і вона варта уваги і розуміння з боку інших гравців. Ставка у грі надзвичайно висока — безпека і добробут держав і народів.\nПочаток цієї гри є неминучим результатом діяльності самих гравців — ключових держав. Принаймні протягом останнього десятиліття у перегонах за просування власних інтересів вони свідомо і несвідомо робили зовнішньополітичні кроки, які невпинно загострювали протиріччя між ними, в результаті створивши небувалу з часів холодної війни системну напругу в міжнародних відносинах. І всі вони несуть відповідальність за те, що цей географічний простір потребує тепер конструктивних розв’язок, нових ініціатив, здатних зміцнити розхитану будівлю безпеки.\nПершою такою ініціативою стала пропозиція Російської Федерації розпочати діалог щодо нової архітектури європейської безпеки. Про останню говорили багато, але діяти почали лише після минулорічної війни в Грузії, коли президент РФ Д.Медведєв запропонував укласти Договір про європейську безпеку (ДЄБ). Договір має стати наріжним каменем у підвалинах безпекової будівлі. Офіційно оголошена мета цієї ініціативи заслуговує на всіляку підтримку, адже полягає вона у подоланні глибокої недовіри, яка запанувала у відносинах між основними гравцями світової політики, у забезпеченні відходу від застосування подвійних стандартів, у заміні хибних за суттю односторонніх підходів до розв’язання проблем безпеки на підходи колективні.\nПитання, однак, полягає в тому, чи є вона реально, а не формально, справді конструктивною і справді новою? І, що ще більш важливо, чи спроможна вона розв’язати наявні суперечності, збалансувавши при цьому інтереси ключових гравців в інтересах людей і цілих народів, долі яких, власне, й розігруються?\nЗа лаштунками гри\nНа початку 2009 року російське зовнішньополітичне відомство констатувало, що в 2008 році Росія «в цілому завершила етап «зосередження» і повернулася на міжнародну арену в ролі однієї з провідних держав світу». Ключовим у наведеній цитаті є навмисно взяте авторами в лапки слово «зосередження». Це слово — сигнал міжнародним партнерам Росії, потужніший за будь-які інші її тези та ініціативи, оскільки є прямою цитатою з легендарної ноти 1856 року геніального дипломата, міністра закордонних справ, а згодом і канцлера Росії, князя Олександра Горчакова. Вказуючи на цю історичну паралель, сучасні російські політики і дипломати проводять для своїх зарубіжних партнерів чітку аналогію між подіями останніх вісімнадцяти років та другої половини ХІХ століття.\nТоді, зраджена партнерами, економічно спустошена та політично принижена поразкою у Кримській війні Росія перебувала на краю прірви, але знайшла в собі сили утриматися від падіння ціною відмови від активної участі в міжнародних відносинах, де, на її думку, запанували подвійні стандарти і право сильного. Натомість Росія спрямувала зусилля на внутрішній розвиток. На обвинувачення ж нещодавніх кривдників у самоізоляції через сердитість на них Горчаков і відповів своєю історичною фразою: «Росія не сердиться, Росія зосереджується». З цього моменту Росія почала зосереджуватися, щоб через десятиліття тріумфально повернутися на міжнародну арену.\nІсторія повторюється, і після майже двох десятиліть зосереджування Росія вкотре повертається до великої геополітики як рівноправний гравець. Вона повертається, потребуючи тріумфу, на роль якого чудово підходить ДЄБ. Вона повертається, добре пам’ятаючи всі свої поразки, приклади застосування до неї подвійних стандартів та утиски з боку партнерів, але, хочеться сподіватися, при цьому на них не сердячись.\nЗрозуміло, що за таких обставин одразу після повернення, ще практично на порозі, Москва вголос заявила про необхідність переглянути наявні правила гри з метою «формування справедливого та демократичного устрою світу». Зрештою, нічого нового. У світовій політиці так завжди було і так буде з Росією або з будь-якою іншою достойною державою, що має геополітичні амбіції і володіє інструментами для їх реалізації. Питання лише в тому, який саме світ ховається за цим російським формулюванням?\nТих, хто в цьому зв’язку очікує на новації від дипломатії нашої північної сусідки, найімовірніше, очікує розчарування. Уся підготовча робота Росії останніх років на цьому зовнішньополітичному напрямку свідчить про її прагнення не стільки створювати нову архітектуру європейської безпеки, скільки старими «дідівськими» методами відновити форму і зміст архітектури, яка існувала до 1991 року.\nЩодо форми, то останніми роками з вуст російських політиків і дипломатів найчастіше звучала теза про неприпустимість розширення НАТО, яке, на їхню думку, є головним дестабілізуючим чинником європейської безпеки. Постійне привернення уваги до цієї проблематики мало свій результат — воно створило видимість її винятковості і відволікло увагу від інших, значно глибинніших процесів, які відбувалися за лаштунками.\nУ ці ж роки Росія малопомітно для широкого загалу вела системну і послідовну роботу зі створення інституційних механізмів власного геополітичного впливу на заміну зруйнованим Організації Варшавського договору та Ради економічної взаємодопомоги, які з 1949 до 1991 року власне і представляли її частину архітектури європейської безпеки. Бачачи на тому боці незмінні обличчя держав та їхніх об’єднань, які пережили бурю 1991 року, Москва, у свою чергу, почала збирати навколо себе старі й нові прихильні до неї держави і створювати власні нові об’єднання.\nНа Європейський Союз відповіли Євро-Азійським економічним співтовариством (його міг би доповнити ще й добре відомий Україні Єдиний економічний простір, але поки що не склалося), на загалом контрольовану західними партнерами Організацію безпеки та співробітництва в Європі — контрольованими Росією Співдружністю незалежних держав та Шанхайською організацією співробітництва (разом з Китаєм), і на головний подразник — Організацію Північноатлантичного договору — теж знайшлася належна відповідь у вигляді Організації Договору про колективну безпеку.\nПротягом певного часу ці організації залишалися крихітними карликами в геополітиці, яких ніхто не сприймав усерйоз. Навіть СНД сприймалася скоріше як зручна абревіатура для позначення пострадянського простору, ніж як реально діюче міждержавне об’єднання. Однак поступово організації набирали обертів, ставали дедалі помітнішими в регіонах своєї діяльності і на певному етапі з’ясувалося, що в розпорядженні Росії перебуває ціла мережа взаємопов’язаних інституцій, у яких вона відіграє провідну роль і членами яких є її ідеологічні партнери. Саме тоді й настав час вивести ці організації в люди.\nСпочатку російська дипломатія напівформально і небезуспішно нав’язувала наявним безпековим організаціям співробітництво із власними креатурами, наголошувала на неможливості гарантування повноцінної безпеки та розвитку співробітництва без їхньої участі. А в грудні 2007 року пролунав перший офіційний гучний дзвоник. Тоді Росія і Білорусь в останній момент поставили під загрозу зриву засідання Ради міністрів ОБСЄ своєю, здавалося б, безневинною вимогою включити до одного з рішень цього заходу ОДКБ поруч із ЄС і НАТО.\nЗахідні партнери до такого повороту були явно не готові, але, зрештою, ефект несподіванки спрацював і під тиском часу вони здалися. Символічний прорив відбувся — ЄС, НАТО і ОДКБ були поставлені в один ряд. Після цього залишалося лише розвивати успіх. І ось уже набирають нечуваних до цього обертів заяви російських представників усіх рівнів про неспроможність історично усталених організацій безпеки в Європі виконувати покладені на них завдання. Хоча цілком зрозуміло, що проблема не в самих можливостях цих організацій, які ще далеко не вичерпані, а в тому, що вони паралізовані протистоянням держав, у відносинах між якими запанували антагонізм інтересів та взаємна недовіра.\nПаралельно, вже цілком формально, розвивається співробітництво загальновизнаних міжнародних організацій із новими. В рамках ООН та ОБСЄ держави — члени ОДКБ за прикладом Євросоюзу виступають єдиним фронтом, виголошуючи спільні заяви з окремих питань порядку денного. У свою чергу, російський президент у ході саміту Росія—ЄС у листопаді 2008 року наголошує, що обговорювати нову архітектуру європейської безпеки слід із залученням не лише НАТО і ЄС, а й СНД та ОДКБ, при цьому остання оперативно заявляє про єдність підходів своїх держав-членів до цієї проблематики.\nЯкщо така взаємодія організацій і справді дає змогу зміцнювати безпеку та поліпшувати життя людей, її варто оцінювати тільки позитивно. Однак дедалі очевиднішим стає той факт, що з цілої низки ключових питань європейської безпеки позиції та оцінки, наприклад, НАТО і ЄС, з одного боку, і СНД та ОДКБ, з іншого, стають відкрито чи приховано, але діаметрально протилежними. Занадто часто на кожне слово одних знаходиться слово у відповідь інших.\nСкладається враження, що загальна мета російського курсу на розвиток цих організацій зовсім інша, — саме вони мають забезпечити паритетність позицій Росії та Заходу в геополітичній грі щодо колективної безпеки і саме по кордонах їхніх держав-членів за негативного розвитку подій пройде нова лінія безпеки в Європі.\nСхожа ситуація склалася й зі змістом запропонованої нової архітектури європейської безпеки. У 1991 році втрата основного ворога в особі СРСР дала змогу зробити різкий поворот від так званої жорсткої (роззброєння, контроль над озброєннями, військово-технічне співробітництво) до м’якої безпеки (захист прав людини та основних свобод, економічна і довкільна безпека). У найзагальніших рисах різницю між цими двома підходами можна представити так: якщо предметом взаємодії урядів з питань жорсткої безпеки є запобігання та врегулювання конфліктів між державами, то з питань м’якої безпеки — конфліктів між людиною і державою.\nСаме у сфері м’якої безпеки Росія та її найближчі союзники і відчувають найбільший дискомфорт, перебуваючи під постійною критикою своїх західних партнерів. І принаймні часткове розв’язання цієї проблеми вбачається їм у поверненні до питань жорсткої безпеки. До цього вони інколи наполегливо закликають, а подеколи рішучими кроками й відверто підштовхують своїх партнерів. Звісно, правозахисна проблематика вже ніколи не буде на периферії уваги держав, однак її збалансування питаннями жорсткої безпеки дозволило б Росії докорінно змінити характер дискусії з питань безпеки та, за привабливим висловом російських дипломатів, покращити «загальноєвропейський політичний клімат».\nЗ таким-от багажем зовнішньополітичних завдань та інструментів їх досягнення Росія входить у гру. А що ж інші гравці, насамперед США і ЄС? З 1991 року, користуючись історичним моментом, вони всіма засобами нарощували власні потужності та розширювали сфери впливу, передусім шляхом приєднання колишніх соціалістичних держав до ЄС і НАТО та поширення дії різного характеру міжнародних норм на нові держави.\nЧерез низку причин, і не в останню чергу через нову роль Росії, ці методи вже втрачають свою ефективність. Але на заміну їм нічого нового ані США, ані ЄС запропонувати не можуть. Вартою уваги є хіба що остання ініціатива президента США Б.Обами «перезавантажити» відносини з Росією. Очевидно, що цьому американському підходові наразі бракує конкретики, яка нехай і в загальних рисах, але все ж вже присутня в російській ініціативі щодо ДЄБ.\nТа по суті очевидно, що на відміну від свого російського колеги Обама пропонує зосередитися не на перебудові нашого спільного дому, а на поліпшенні стосунків між сусідами, які його населяють. На перший погляд, це, безперечно, крок у правильному напрямку, оскільки спрямований він на покращення змісту, а не форми міжнародних відносин на євроатлантичному просторі. Головне, щоб американському лідерові вдалося наповнити цей курс реальним і конструктивним змістом і щоб система відносин із Росією не виявилася настільки ураженою вірусами, що, скільки її не перезавантажуй, вона все одно щоразу зависатиме.\nОтже, в цілому видається, що за таких обставин головне завдання Вашингтона і Брюсселя в цій грі полягає в тому, щоб не втратити здобуті позиції і при цьому певним чином задовольнити вимоги Москви.\nУперше на міжнародному рівні Д.Медведєв закликав до роботи над ДЄБ ще 5 червня 2008 року в Берліні. Символізм очевидний, а мета ініціативи благородна. У місті, яке протягом десятиліть було однією з найгарячіших точок євроатлантичної безпеки і де «роз’єднувальна лінія» була не політичною тезою, а безжальною залізобетонною реальністю людського життя, російський президент закликав укласти новий договір з метою «подолання успадкованої від холодної війни конфронтаційної логіки в європейських справах» та формування системи колективної безпеки «рівної для всіх держав, без розділювальних ліній і без зон з різним рівнем безпеки».\nТоді на цю ініціативу не звернули належної уваги, вважаючи її черговим прикладом російської геополітичної риторики. Значною мірою так і було, а її виголошення взагалі могло бути лише даниною юридичній освіті Д.Медведєва, його професійній вірі в ефективність правових норм. Крім того, подальший розвиток подій дає підстави вважати, що на момент виголошення російська ідея залишалася саме ідеєю і конкретного змістового наповнення не мала. Не мала вона його і через два місяці, коли була озвучена вдруге. Проте цього разу ефект був зовсім інший.\nНа тлі численних обвинувачень на адресу Росії у протиправній війні проти Грузії повторена пропозиція Д.Медведєва розпочати консультації щодо нової архітектури європейської безпеки шляхом обговорення ДЄБ прозвучала дуже доречно. На користь було й те, що Д.Медведєву в цьому питанні відверто підіграв президент Франції Н.Саркозі. Перебуваючи в цейтноті під час переговорів зі своїм російським колегою на піку спроб припинити війну в Грузії, він підтримав його пропозицію, чим здивував багатьох спостерігачів. Адже ДЄБ як ініціатива Медведєва—Саркозі виглядав значно перспективніше, ніж як ініціатива одного Медведєва. На певний час здалося, що ідея ДЄБ таки зможе стати ефективним об’єднавчим інструментом. Втім, невдовзі марність цих сподівань стала очевидною.\nН.Саркозі продовжував надавати російському колезі свою підтримку аж доти, доки в жовтні та наприкінці листопада не прозвучали перші заяви В.Путіна і Д.Медведєва щодо змістового наповнення ДЄБ. Саме вони змусили французького президента схаменутися. І вже в лютому 2009 року в авторитетній французькій Le Monde з’явилася спільна стаття Н.Саркозі і канцлера Німеччини А.Меркель. Вона не лише продемонструвала глибину французько-німецького партнерства, а й у певному сенсі стала ввічливою спільною європейською антитезою тезам Путіна—Медведєва.\nПісля цієї публікації прізвища обох президентів дедалі рідше з’являлися поруч з абревіатурою «ДЄБ» і фразою «нова архітектура європейської безпеки» і це, зрештою, засвідчило повернення гравців на їхні традиційні місця. Розпочалася позиційна гра. Що ж віджахнуло європейців від основних принципів ДЄБ, озвучених російськими лідерами? Страх перед поверненням у минуле.\nНа думку Росії, в основу ДЄБ мають бути покладені п’ять принципів. Перші два полягають у тому, що жодна країна не має ексклюзивних прав на підтримання миру в Європі, та в необхідності встановлення базових параметрів контролю над озброєннями і розумної достатності у військовому будівництві. Важливіше значення для гри мають наступні три принципи, які вже ввійшли до політичного лексикону як принципи трьох «не»: не забезпечувати своєї безпеки за рахунок безпеки інших; не допускати дій, які послаблюють єдність загального простору безпеки; і, головне, — не дозволяти, щоб розвиток і розширення військових союзів завдавали шкоди іншим учасникам договору. Останній принцип є, безперечно, ключовим.\nЖ.Ж.Руссо не без сумної іронії зауважував, що «є принципи для розмов, а інші для застосування в житті, і розбіжність між ними нікого не обурює». Хай там як у житті звичайному, але в надскладному житті міжнародному ці слова є дуже слушними. Загалом усі три «не» належать до першого виду принципів. Вони будуть ефективними в політичній розмові лідерів держав, але завдадуть шкоди, якщо стануть реальністю міжнародно-правового життя, та ще й на такому чутливому і вразливому просторі, як євроатлантичний.\nПричина цього проста — на правовому рівні просто неможливо чітко передбачити всі форми порушень цих принципів, а отже, залишиться величезна «сіра зона» для подвійного тлумачення тих чи інших дій у світлі зобов’язань за ДЄБ. І, намагаючись втекти від проблеми подвійних стандартів, урешті-решт до неї ми й повернемося, однак тепер у набагато гострішій формі. Легко уявити, що обвинувачення в порушенні юридичних зобов’язань та заклики до відповідальності лунатимуть із завидною регулярністю.\nРосія вважає існуючу архітектуру колективної безпеки в Європі «пошматкованою» і заявляє, що ці «шматки», маючи на увазі наявні організації безпеки, продемонстрували неспроможність виконувати свою основну функцію — гарантувати безпеку. Однак якщо ДЄБ і справді ґрунтуватиметься на трьох згаданих «не», то справжнього об’єднання «шматків» в одне гармонійне ціле не відбудеться. Натомість, скоріше, грубою білою ниткою до наявних «шматків» буде пришито нові (і це буде перша розділювальна лінія), виникнення яких сама ж російська сторона і намагається не допустити.\nЗ відновленням впливу Росії, посиленням її закономірних розбіжностей з іншими партнерами в оцінках низки ключових проблем безпеки зведення в абсолют заборони на розширення військових союзів фактично створить нову розділювальну лінію в Європі, яка не знала цього поняття після завершення холодної війни. На даному етапі виглядає так, що з одного боку вона пройде по кордонах НАТО, а з іншого — ОДКБ та СНД. Для всіх інших держав, які з різних причин не належать до жодного із союзів, діятиме стара приказка — хто не встиг, той запізнився.\nЯк приклад візьмемо Україну, яка, зрештою, перебуває в центрі цієї геополітичної гри і, більше того, є однією з вагомих причин її початку (можлива позиція нашої держави щодо питання нової архітектури європейської безпеки — вкрай складне питання, яке потребує окремого висвітлення). Якщо ДЄБ ґрунтуватиметься на трьох «не» і Україна буде учасником цього договору, то легко уявити, що її курс на членство в НАТО або навіть окремі форми співробітництва з альянсом будуть кваліфіковані як найгрубіші порушення зобов’язань перед одними учасниками договору, а теоретично можливі аналогічні дії в рамках ОДКБ — перед іншими. Тож за будь-яких обставин Україні відводиться роль порушника міжнародно-правових зобов’язань, дестабілізуючого чинника європейської безпеки. І найсумніше, що такий самий ярлик буде навішено на неї в разі, якщо наша країна не приєднається до ДЄБ. Вихід залишається один — нейтралітет. Але кому потрібен нейтралітет, якщо він є вимушеним, а не вільним вибором народу?\nЗа такого розвитку ситуації безпека в цілому та наявні протиріччя зокрема будуть законсервовані, що якраз і створить максимально сприятливе середовище для посилення конфронтації та виникнення нових розділювальних ліній. Такого повернення в минуле, коли нова архітектура європейської безпеки насправді виявиться старою архітектурою, яку з такими труднощами вдалося зруйнувати, і боїться Європа. Саме тому з її столиць усіх рівнів дедалі частіше лунають чіткі заяви про те, що до роботи над новою архітектурою вони готові, але свобода вибору військового союзу навіть не обговорюється, як і дієвість наявних організацій безпеки.\nІ ось тут слід зрозуміти, що такі заяви Європи насправді вже є тактичною перемогою Росії. По-перше — тому, що її ініціатива не була відкинута, а обговорюється, і дедалі більше держав визнають потребу оновлення архітектури європейської безпеки. Таким чином, Росії вдалося нейтралізувати першу хвилю недовіри з боку її партнерів, втягнути їх у діалог. І не так принципово тепер, чи буде він результативним і чи буде остаточний результат відповідати первинним цілям.\nВажливого пропагандистського ефекту досягнуто — хай як дивно, але на тлі критично жорсткого російського зовнішньополітичного курсу останніх років завдяки ініціативі щодо ДЄБ вдалося створити підстави для того, щоб Росія увійшла в історію як держава, що в умовах системної кризи міжнародних відносин кінця першого десятиріччя ХХІ століття пропонувала конструктивні розв’язки, прагнула зміцнення безпеки. І за правильної інформаційної роботи цілком можливо, що нащадки в ДЄБ — як у проваленій ініціативі або як у чинному міжнародному договорі — бачитимуть не стільки саму безпеку, скільки Росію в ролі поборника безпеки.\nПо-друге — тому, що європейські партнери всерйоз сприйняли три «не» і протидія їм підштовхуватиме їх до поступок. Насправді ж, наважимося припустити, що Росія чудово розуміє суперечливий характер перших двох «не» і неприйнятність третього для її партнерів. Проте вона продовжує активно наполягати на ключовому значенні саме цього принципу для власної безпеки.\nЗ погляду її інтересів, це — чудова гра. Вимагаючи неприпустимо багато, Росія підвищує свої шанси на те, щоб отримати максимально можливе. Адже очевидно, що в обмін на відмову від цього «не» вона може розраховувати на істотні поступки в питаннях повернення до концепції жорсткої безпеки, на пом’якшення критики з проблематики м’якої безпеки, поступки щодо подальшої легітимації, піднесення підконтрольних їй міжнародних організацій. Росія послідовно йшла до цього, і сигнали про готовність іти на такі поступки вже можна помітити в заявах ряду європейських дипломатів та експертів.\nЗа такого сценарію, хоч би як завершилися переговори щодо нової архітектури європейської безпеки, в результаті отримаємо архітектуру стару — або символічно підправлену, яка існує зараз, або ж відновлену, яка тією чи іншою мірою існувала до 1991 року. На користь такого розвитку подій свідчить і постійно повторювана російськими представниками теза про те, що хоча Росія й наполягає на схваленні нових, єдиних для всіх, правил гри, але «нічого не збирається змінювати, ліквідовувати», що вона прагне не створювати для держав нові зобов’язання, а лише підтвердити наявні або з політичних перетворити їх на юридичні.\nПри цьому, однак, забувається, що така зміна форми архітектури в цілому чи окремих її елементів не змінює суті самої архітектури, а отже, й не вирішує наявних проблем, розбіжностей між гравцями, що збережуть свою гостроту. У цьому разі форма підмінює собою зміст, і невдоволення поступками, відчуття програшу та жага реваншу неминуче підштовхнуть гравців до чергового раунду гри.\nПопередній досвід гравців\nІсторія, як бачимо, вкотре може повторитися. І щоб цього не сталося у вигляді трагедії, наведемо насамкінець одну історичну паралель. Наприкінці ХІХ століття ситуація в Європі за своєю складністю була дуже подібна до нашого сьогодення. Дедалі тугіше закручувався клубок протиріч провідних держав, дедалі більшало їхнє взаємне невдоволення. Росія після вимушеної паузи, спричиненої Кримською війною, повернулася в гру, в якій уже багато чого змінилося без урахування її інтересів. Німеччина захопила французькі Ельзас і Лотарингію і прагнула визнання своїх нових кордонів. Франція відчайдушно шукала шляхи для повернення втрачених територій. Англія постійно нарощувала свою військово-економічну потужність та ще й тінню була присутня ледь не в усіх європейських протистояннях та заворушеннях. Неспокійною була ситуація на Балканах, де перетиналися інтереси низки держав. Нарешті на Далекому Сході Росію турбувала Японія, війна з якою згодом справить важливий вплив на хід європейської історії.\nІ ось саме на такому тлі Росія, котрою лише чотири роки як правив молодий цар Микола ІІ, рівно за сто десять років до появи російської ініціативи щодо ДЄБ, у серпні 1898-го, запросила інші держави взяти участь у міжнародній конференції з метою забезпечення «справжнього і міцного миру» насамперед шляхом роззброєння та встановлення контролю над озброєннями. За великим рахунком, у тому історичному контексті амбітні цілі цієї ініціативи були аналогічні цілям, які ставляться тепер перед ДЄБ, — юридично закріпити нові правила геополітичної гри, які б гарантували безпеку держав. Для тогочасного світу така ініціатива була навіть більш сенсаційною, ніж сучасна спроба створити нову архітектуру безпеки.\nЦікаво, що в 1898 році все було майже так само, як і в році 2008-му: ініціатива — спонтанна, її змістове наповнення — нульове. Внесено її було несподівано, без попередніх консультацій з іншими державами. Перша реакція на російське запрошення — недовіра як з боку урядів, так і народів. За іронією історії, найгострішою була позиція Франції, тогочасного головного союзника Росії. Французька преса рясніла оцінками ініціативи на кшталт «слов’янська хитрість» та «німецький продукт». Але після першої хвилі недовіри й мовчання таки почалося активне публічне обговорення.\nУсвідомлюючи надзвичайну складність завдання, Петербург із самого початку мало розраховував на успіх своєї ініціативи, але чітко усвідомлював, що сам факт її внесення матиме потужний пропагандистський ефект, забезпечить «глибоке шанування народів» російському самодержцеві, оскільки підкреслить роль Росії як миротворця. Тож коли в європейських державах цього пропагандистського ефекту було досягнуто, Петербург був схильний не продовжувати розпочату справу, а, натомість, тихо поховати ініціативу в рамках безконечних засідань експертів.\nПопри всі перешкоди і сумніви, Перша конференція миру все ж таки відбулася всередині 1899 року в Гаазі. І хоча остаточні результати заходу істотно відрізнялися від первинної ідеї Росії, схвалені на ній документи та укладені договори таки створили нову архітектуру європейської безпеки. Її окремі елементи діють і донині, а дві зі схвалених конвенцій зробили справжню революцію в міжнародному праві. Це був успіх Росії.\nОднак головний урок історії полягає все ж таки в іншому — схвалені в Гаазі договори не розв’язали ключових протиріч між державами. Право як, безперечно, потужний засіб регулювання відносин між ними не змогло відіграти свою конструктивну роль, і виникнення правил гри не викликало в держав почуття необхідності їх дотримуватися. Причина цього доволі проста — справжнім ключем до гарантування безпеки є внутрішні переконання та цінності гравців, а не обов’язкові для них юридичні норми, і там, де присутній істотний розрив між ними, право стає безсилим.\nУ результаті страх держав за власну безпеку і взаємне невдоволення лише посилювалися. Зокрема і з цієї причини сто років по тому історики справедливо називатимуть ті ДЄБи ХІХ століття «небезпечним фасадом, який створив міраж безпеки», міраж, усю позірність якого історія так наочно й жахливо продемонструє через п’ятнадцять років після гаазького тріумфу, коли почнеться Перша світова війна.


Сергій Кравець: новини, біографія, фото, публікації\nОлена Кравець до 40 років стала матір'ю трьох дітей Тепер у родині 39-річної гумористки троє дітей\n15 серпня, 15:06 22.8т 44\nСергій Кравець - продюсер творчої студії "Квартал 95", чоловік Олени Кравець.\nСергій Кравець народився в Кривому Розі, першого травня 1971-го року.\nВищу освіту здобув в Криворізькому економічному інституту. Під час навчання у вузі Сергій Кравець приєднався до команди КВН вузу.\nУ вузі ж Сергій Кравець зустрів свою майбутню дружину - Олену. Обидва вони виступали в складі команди КВН "95 квартал" на протязі багатьох років.\nУ 2003-му році Сергій Кравець разом з дружиною переїхав до Києва. В цей же період часу команда КВН починає перетворюватися в автономне і незалежне творче об'єднання, студія "Квартал 95". У зв'язку з цим Сергій Кравець залишає безпосередньо сценічну команду, в свою чергу обіймаючи посаду продюсера творчої студії "Квартал 95", на якій він і пропрацював багато років.\nСтаном на 2019-й рік Сергій Кравець є лінійним продюсером української кінематографічної компанії "Toy Cinema", найбільш відомою завдяки документальному фільму "Дебальцеве", знятому на замовлення Міністерства оборони України.\nСергій Кравець захоплюється автогонками і регулярно бере участь в різноманітних гоночних змаганнях, в тому числі і тих, що проходять на міжнародному рівні.\nСергій Кравець одружився ще в 2002-му році. Дружина Сергія Кравця - Олена Кравець, актриса студії "Квартал 95", найбільше відома завдяки своїй беззмінній ролі Юлії Тимошенко в гуморесках і номерах шоу "Вечірній квартал".\nДіти Сергія і Олени Кравець - дочка Марія, яка народилася в 2003-му році, а також двійня - Іван і Катерина, які з'явилися на світ в 2016-му році.\nСергій Кравець намагається особливо не показуватися в інтернеті. Зрозуміло, у нього є своя сторінка в Facebook, на яку підписано менше тисячі осіб, що явно показує - аккаунт в Фейсбуці використовується виключно в якості особистої сторінки, а не публічного майданчика.\nУ свою чергу, сторінки в Twitter і Instagram, так само як і аккаунт або канал на YouTube у Сергія Кравця просто відсутні.\nПавло Казарін 26.7т 41\nЛариса Волошина 31.1т 537\nЮрій Бутусов 48.7т 231\nАnti-colorados 28.8т 55\nОлександр Скіпальський 26.5т 440\nІгор Мехеда 27т 90\nІгор Ейдман 10.9т 68\nСлава Рабінович 68.6т 49


Май 4, 2015 – 05:52\nЯкщо сусіди зверху галасливі, то вам не пощастило, адже тепер доведеться постійно стикатися з шумом і гамором з їхнього боку, а значить, можна забути про комфортний відпочинок.\nАле вихід є, можна зробити звукоізоляцію стелі, тоді все серйозно зміниться, а результат обов'язково порадує. Як звукоізолювати стелю?\nВ настоящее время можно провести свое свободное время легко и без скуки с помощью популярных логических игр онлайн - 3 в ряд , классики компьютерных игр, в которых нужно собрать три и более одинаковых предмета в один ряд - просто и интересно.\nВажливі й корисні поради\n1. Щоб ви змогли зробити звукоізоляцію стелі, необхідно знати про ті матеріали, які можуть бути використані під час виконання такої роботи. Особливим успіхом користується такий матеріал, як гіпсокартон, на даний момент практично всі хочуть виконати дану роботу, саме з його допомогою.\n2. Якщо є бажання, то можна вибрати й мінеральну вату, яка також завоювала особливий успіх сьогодні.\n3. Говорячи про такий матеріал, як пробка, ви повинні чітко розуміти, що є безліч шанувальників цього матеріалу, тому ви можете вибрати саме цей матеріал.\nГоворячи про звукоізоляцію, то за допомогою такого матеріалу, ви обов'язково досягнете потрібного вам результату. Але звичайно, якщо ви станете створювати одношаровий настил такого матеріалу, товщина якого буде дорівнювати - 10 мм, то це не допоможе, а значить, ви повинні подбати про створення товщини в 3-4 см, так як це найбільш оптимальний варіант.\nТі стелі, які виконуються з даного матеріалу, можуть похвалитися чудовими звукоізоляційними характеристиками. Тепер ви знаєте, що завжди можна вибрати саме цей матеріал, адже він дійсно стане показувати непогані результати в плані проведення подібної роботи, і ви обов'язково оціните це.\nТому підводячи підсумок, хочеться сміливо заявити, що якщо ви задумалися про проведення звукоізоляції стелі, то вам обов'язково вдасться провести таку роботу своїми руками. Більш того не потрібна консультація фахівців, так як нічого важкого тут немає.\nЯкщо ви бажаєте отримати дійсно найкращий результат, то краще всього вибирати пробку, тоді результат обов'язково порадує вас. Тепер ви зможете спокійно і затишно відпочивати, знаючи, що вас не потривожить шум від сусідів зверху.


У природі знаходиться багато інфекцій, збудники яких представлені різними видами. Коли пташка на волі, вона сама створює собі необхідні умови існування, комфорт же домашніх та декоративних птахів & nbsp; цілком залежить від людини.\nДо найбільш часто зустрічається інфекційних хвороб птахів відноситься:\nвіспа -вузлові новоутворення\nспирохетоз - ураження нервової системи і рухових центрів головного і спинного мозку\nхвороба Пачеко - відмова печінки\nдеформація дзьоба і випадання пера\nвірус поліоми -ураження репродуктивних органів і підшлункової\nінфекційний бронхіт - ураження дихальних і репродуктивних органів\nДля того щоб уникнути зараження птахів інфекційними захворюваннями дотримуйтеся основних правил, не ігноруйте припис ветлікарів і не пускайте на самоплив багато процесів.\nОсобливе значення має чистота в клітці. Саме в незібраної клітці, серед посліду і несвіжої їжі можуть розвиватися хвороботворні бактерії, які і є причиною інфекційних захворювань. Отже, правило номер один & ndash; чистота в клітці, свіжий корм і вода.\nВідсутність свіжого повітря також сприяє розвитку хвороб, тому місце проживання птахів має розташовуватися в добре вентильованому приміщенні, але ні в якому разі не на протязі.\nНе допускайте стресових ситуацій, оскільки у птахів в ці моменти відбувається зниження імунітету, що призводить до зараження.\nЛікарі ветеринарної клініки БЕР рекомендують приносити на огляд недавно придбаного вихованця або дорослого улюбленця для огляду і виключення можливих інфекційних захворювань. У випадки виявлення відхилень тут же буде надана відповідна допомога. Не забувайте, що захворювання легше запобігти, ніж вилікувати. Багато інфекційні хвороби можуть призводити до летального результату. Саме тому так важливо своєчасно прийняти ряд необхідних заходів, щоб убезпечить ваших вихованців від захворювання.


Декоративні дерева бонсай: таємниці мініатюрних рослин\nГоловна Блог Від деревної живиці до самоцвітного дерева – чарівні трансформації кабошонів\nІсторія і символіка – таємниці мініатюрних рослин\nКласифікація: види та стилі бонсай\nДиво з каменів – все про самоцвітні рослини\nБонсай – справжній витвір мистецтва, мальовничий, вишуканий та наділений глибоким смислом. Вважається, що він гармонізує навколишній простір, вселяє в душу мир і спокій, сприяє серйозним роздумам та медитації. Наш інтернет-магазин теж готовий запропонувати Вам такий інтер’єрний аксесуар – ось тільки виконані унікальні дерева із бурштину! Детальніше про ці вражаючі речі розповість стаття.\nНа Сході здавна існує повір’я, що доля залежить від оточуючого середовища. Тому так важливо, щоб поряд із Вами завжди були естетичні, зручні та корисні предмети. І особливе значення надається флорі – вона накопичує позитивну енергію, приваблює достаток і удачу, дозволяє досягти моральної досконалості та задовольнити потяг до краси.\nВтіленням такої філософії стали бонсаї (слово походить від двох ієрогліфів, що буквально перекладаються як «рослина на таці»). Їх почали вирощувати в III ст. до н. е. в Китаї, а в VI-XII ст. мандрівні ченці навчили цьому ремеслу японців. В результаті воно завоювало найбільше визнання саме у Країні Сонця, що сходить: вишуканими саджанцями милувалися на чайних церемоніях, державних святах і навіть релігійних ритуалах – люди, котрі терпляче культивували паростки, ототожнювалися з божествами. Даоси вірили, що подібне заняття допомагає піднестись у царину безсмертя, а послідовники Будди бачили у маленьких деревцях персоніфікацію того, під яким досяг просвітлення їхній духовний учитель.\nВ ХІХ ст. про екзотичний промисел дізналися і європейці. Перша демонстрація бонсаїв відбулася у 1889 р. на Всесвітній виставці у Парижі. Деякі відвідувачі відгукувались про них як про «штучно та потворно знівечені», проте уже в 1909 р. на експозиції в Лондоні з’явився цілий павільйон з такими рослинами. Їх купували аристократи й капіталісти, щоб зібрати панорамні ландшафти, доповнені іграшковими будиночками, залізницями, фігурками селян та тварин. Нині організації з селекції і розповсюдження мініатюрних дерев наявні у багатьох країнах – вони активно торгують плодами своїх зусиль, причому вартість одного ексклюзивного екземпляра може перевищувати мільйони доларів!\nЯпонське дерево бонсай не є генетично окремим видом – для них використовують звичайні клени, дуби, азалії, рододендрони, ялівець, сосни, бруслину, фікус мікрокарпа. Карликовими вони стають завдяки обмеженню місця для коренів, ретельному живцюванню, прищипуванню бруньок, обрізанню та моделюванню гілок. А розміри таких рослин варіюють від 2,5 см (їх називають «кесі-цубу», себто «крихітки») до 1,5-2 м – «імператорських».\nІснують різні види бонсай. Класифікують їх за розміром:\nКесі-цубу: до 2,5 см - крихітний розмір;\nСито: 2,5 - 7,5 см - крихітний розмір;\nГафу: 13 - 20 см - крихітний розмір;\nКомон: до 18 см - маленький розмір;\nМябі: 15 - 25 см - маленький розмір;\nКатаде-моті: до 40 см - середній розмір;\nКатаде-моті: 40 - 60 см - великий розмір;\nОмон: 76-120 см - великий розмір;\nБондзю: більше метра - величезний розмір.\nМета садівника, котрий працює з бонсаями – отримати максимально реалістичну і життєстійку рослину, яка достеменно імітуватиме ті, що знаходяться у дикій природі. Утім, водночас із цим завданням, увага приділяється й екстер’єру дерева. Так:\nтрикутна крона нагадує про священну буддійську гору Сумеру та баланс між небом, землею і людиною;\nкругла уособлює чашу, де зберігається багатство;\nвигнутий стовбур символізує хоробру боротьбу із труднощами та негараздами;\nбрили, накидані між коренями – успішно здолані перешкоди.\nСвоє тлумачення мають і конкретні рослини – воно аналогічне до того, що означає дерево з бурштину. А отже, Ви маєте змогу дібрати те, яке найкраще відповідатиме Вашим інтересам та потребам! Ось короткий список:\nдуб – алегорія сили, мужності й витривалості;\nсосна – емблема міцного здоров’я, наполегливості, нев’янучого щастя, вміння дистанціюватися від повсякденних проблем;\nклен втілює тактовність, мудрість, велич;\nялина служить уособленням самодостатності, свободи від чужих упереджень, впевненості у собі;\nрододендрон – символ жіночої вроди, вірності, пристрасної любові та домашнього затишку;\nяблуня нагадає про плодючість, радість і вічну юність.\nСпоглядаючи прегарний бонсай з променистих червоних, помаранчевих, багряних, золотавих та коньячних кабошонів, легко забути, що шматочки застиглої смоли не лише ефектні, але й наділені незвичайними властивостями. Ось що чекає на Вас, коли Ви наважитесь придбати дерево з бурштину:\nнатуральні самоцвіти розсіюватимуть негативні емоції, запобігатимуть сваркам, небезпекам, обману та брехні, проганятимуть меланхолію, сум і апатію;\nзгідно з наукою фен-шуй, сонячні камені добре впливають на фінансовий стан – сприяють підвищенню заробітної платні, укладенню вигідних контрактів, накопиченню грошей. Результат буде ще помітнішим, якщо поставити річ у південній чи південно-східній зоні приміщення;\nзастигла смола попереджує хвороби горла, легень та дихальних шляхів, нормалізує сон, знижує тривожність, дратівливість, нервовість;\nбурштин одвічно шанували як сімейний талісман – він підтримує зв’язки між родичами, допомагає знайти турботливого і щирого супутника життя, охороняє батьків та малюків.\nОкрім того, неповторний самоцвітний бонсай – цікавий аксесуар, який ідеально вписується у декор. Стриманий класицизм, вигадливе бароко, сучасний мінімалізм або «сканді» – річ стане «родзинкою» будь-якого убранства. Та що забезпечує таку універсальність? Секрет полягає у процесі виробництва – досвідчений майстер дбайливо контролює усі його етапи, від розробки ескізу до нанесення спеціального лаку, який захищатиме шедевр від пилу, вологи та фотостаріння (зміни кольору через ультрафіолетове випромінювання). Глечик-підставка, конфігурація різьбленого стовбура, химерні вигини гілок, забарвлення і розташування кабошонів, з яких скомпонована крона – враховані щонайдрібніші деталі. Завдяки цьому рослина виглядає яскраво, правдоподібно та дуже привабливо.\nДерево-бонсай з бурштиновим камінням\nДекоративне дерево з бурштину\nЯнтарне дерево-бонсай з декоративною підставкою\nВ інтернет-магазині «Янтар Полісся» Ви можете купити дерево бонсай з бурштину, щоб прикрасити ним своє власне житло, в дарунок друзям чи близьким, а також як сюрприз для ділових партнерів, колег, приятелів. Стильна і довговічна річ, вручну виготовлена із сертифікованих матеріалів, буде доречною у найрізноманітніших ситуаціях!\nЩо таке фен шуй - принципи древнього вчення Особливості сприятливих ...\nНеокласицизм - назад до античності Романтизм - емоції як джерело ...


Зовнішня чистове оздоблення будинку з бруса - Каркасне Будівництво\nГлавная страница / Строительство своими руками / Зовнішня чистове оздоблення будинку з бруса\nБудинок Декабрь 2, 2014 – 06:14\nОсь і побудований ваш довгоочікуваний будинок, однак одного зведення стін і даху недостатньо. Тепер необхідно зайнятися зовнішньою і внутрішньою обробкою будинку. Однак перед тим як починати роботу, необхідно розібратися з матеріалами, які для цього використовуються, і вибрати відповідні для вашого конкретного випадку. Фахівці радять проводити зовнішню чистову обробку вже після того, як будинок всядеться.\nЧистове оздоблення стін дерев'яного будинку\nДля зовнішнього оздоблення дерев'яного будинку можна використовувати штукатурку, вагонку, сайдинг, цегла і навіть камінь. Ці матеріали є досить практичними, легко монтуються (крім цегли та каменю), добре захищають стіни від зовнішніх впливів, а також можуть служити тривалий час. Причому ці матеріали, особливо панелі і сайдинг, дуже прості у догляді і невибагливі. Тим більше більшість сучасних матеріалів не тільки роблять будинок красивим зовні, але і підвищують комфорт усередині будівлі, продовжую термін використання вдома, збільшують теплоізоляцію будівлі, а також забезпечують міцність і стійкість стін. Для обробки можна також використовувати декоративну штукатурку. Вибір матеріалу залежить від смаку господаря будинку.\nЧасто для оздоблення використовується профнастил. Популярними останнім часом стають вентильовані фасади, а також обклеювання стін керамічними матеріалами. Однак стосовно вентильованих фасадів потрібно сказати те, що вони частіше використовуються для багатоповерхових будинків.\nПриродно, перед тим, як зайнятися обробкою, необхідно перевірити всі стики і шви, при необхідності повторно законопатити шви, обробити деревину антисептиками. Вибирати обробку потрібно, виходячи з конструкції будинку, кліматичних умов, загального стилю будівлі і смаку господаря будинку. Починати чистову обробку слід з гідроізоляції стін, далі укладається теплоізоляція і поверх неї нашивається пароізоляція. Далі виробляється, власне, обробка.\nЯкщо брус при будівництві використовувався сухий, то обробка може бути проведена відразу після закінчення будівництва, при цьому не обов'язково чекати усадки будинку.\nВ принципі, якщо будинок з бруса виглядає привабливо без обробки, то його можна залишити таким, як він є. Тим більше що будинок з бруса має дуже цікавий вигляд. Необхідно тільки просочити деревину захисними антисептичними засобами, які перешкоджатимуть гниттю матеріалу і пошкодження його різними комахами, і покрити лаком або фарбою.\nЧистове оздоблення цоколя і даху\nЗовнішня чистове оздоблення будинку з бруса (від цоколя до покрівлі) передбачає також обробку даху. Для обробки цоколя можна використовувати штучний камінь, який буде виглядати дуже красиво. Хоча можна використовувати і штукатурку. Щоб штукатурка тріскалася, накладають її з використанням армуючої сітки.\nОднак перед тим, як починати обробку, цоколь потрібно підготувати. Поверхня повинна бути рівною, все непотрібні виступи збиті, а якщо є тріщини, то їх потрібно заповнити цементним розчином. Далі цоколь грунтується. Природно, необхідно передбачити і гідроізоляцію цоколя. Після цього цоколь можна обкласти каменем, обклеїти плиткою або залишити штукатурку (потім вона забарвлюється в потрібний колір).\nПокрівля теж є важливим елементом. Для чистової обробки знадобляться ізоляційні матеріали і, власне, покрівля.\nДля початку необхідно облаштувати ізоляційний шар. Для початку на обрешітку укладається утеплювач (мінеральна вата або пінопласт), облаштовується шар ізоляції від вологи. Тепер можна приступати до укладання покрівельного матеріалу. Природно, цей матеріал потрібно вибрати. Для дерев'яного будинку найкраще підходить бітумна черепиця, металочерепиця та профнастил, які є досить легкими і функціональними. Під час укладання покрівлі необхідно звернути увагу на те, що всі стики повинні бути добре герметизовані, в іншому випадку всередину будинку може потрапити вода.\nЗробити чистову обробку зовнішнього боку будинку з дерева потрібно до того моменту, як деревину зашкодять птиці або погодні умови, тому затягувати з обробкою не варто.


Сніг та сніг навколо ліг,\nТихо стеляться до ніг...\nПокриває все довкола, —\nМорозець, морозець! —\nРадості в очах...\nІ земля замерзла,\nТа й вона не встане.\nПроменем засвітить, —\nОй же баба\nМамо, iде вже зима\nУночі була велика завірюха. Снігу нападало багато. Щиглики, синички, снігурі літають, пищать. Їсти хочуть.\nА їжі нема — все замело снігом.\nДивляться діти на пташок.\n— Давайте допоможемо їм. Пташки дуже корисні, — гукнув Петрик.\nВзяли тоненьку дощечку. Прив’язали мотузки й повісили на дерево. На дощечку насипали крихот хліба, сім’я з льону й конопель. Налетіли пташки. Клюють, цвірінькають. А діти любуються.\n— Дайте нам зерна, ців-ців! —\n— Дайте рукавички! —\n— Вам, дівчатка і хлоп’ятка,\nЙ на обід ані зернинки. —\nНовий рік — з усіх свят свято\nКолись його зустрічали не під ялинкою, а під квітучою вишнею. Вишню заздалегідь вирощували в діжечці, й кожен старався, щоб деревце зацвіло якраз під святковий день.\nЗвичай дарувати новорічні подарунки теж існує з давніх-давен. У Єгипті в одній із царських гробниць знайшли вазу. Їй було понад три тисячі літ. На вазі прочитали напис: «Відкриття року гарного!» Важко уявити нинішнє новорічне свято без щедрого веселуна — Діда Мороза. А тим часом колись це був сердитий дідуган, що приходив на ялинку з прутом настрахати неслухняних дітей. Поступово Дід Мороз перевиховався і став лагідним та добрим.\nКожен народ святкує Новий рік по-своєму. У нас, в Україні, хлопці й дівчата здавна виряджалися в кумедне вбрання, водили від двору до двору «козу», співали щедрівок, бажали людям гарного врожаю, щастя та здоров’я.\nВ Англії, хто приходить на новорічну гостину, приносить і кидає в камін вуглинку. При цьому гість бажає, щоб родинне вогнище господаря не згасало багато, багато літ.\n— Ялинка, ялинка\nІ цяцьк€ами можна гратись.\nПорубаєте ліси, —\nА у лісі скрізь вовки\nБідний зайчику, прости!\nДід Мороз несе торбину,\nДід Мороз не спить в цю ніч.\nЗ подарунком в кожну хату\nВін ступає на поріг:\n«З Новим роком вас, малята!\nВи побільшали на рік!»\nЯкі зимові види спорту ти знаєш?\nЧи любиш ти прикрашати ялинку?\nРозкажи про свої приготування до Нового року.\nЗанедужала завірюха. Зажурилася. Їй би сніжинками та кришталевими бурулями погратися. Адже Новий рік надходить! Так ні: війнув теплий вітер, і завірюха геть змокріла й залягла під блакитною красунею ялинкою.\nМолоденька ялинка стояла в центрі міського парку, гойдала на вітах галасливих горобців, білощоких синичок, а віднедавнечка ще й червоногрудих снігурів.\n— Що з тобою? — запитала ялинка в завірюхи. Вона була до останньої голки привітна та добра. — Тобі чимось допомогти?\n— Ох-ох-ох, — простогнала завірюха. — Поламав мої крила теплий вітрисько-пустун. Соромно й на люди показатися. А мені ж Новий рік зустрічати!\n— Не журися, зараз одужаєш. Я ж чарівниця, — заспокоїла ялинка.\nХитнула вона пухнастими гілочками — і вмить примчав холодний вітер. Підхопив він знесилену завірюху й закружляв її у сніговому танку. А молоденька ялинка й собі почала витанцьовувати на галяві парку.\nРаптом зацвіріньчали горобці:\n— Цвірінь! Цвірінь! Сумує дівчинка Марійка. Батьки її зараз у далекому відрядженні, а бабуся мала купити і причепурити ялинку, та несподівано захворіла. Така біда!\n— Я знаю Марійку, — сказала ялинка. — Вона славна дівчинка, завжди мене голубить, не ламає моїх гілочок. Я подарую їй золотаву шишку.\n— Ти краще сама піди до Марійки, — зацінькали білощокі синички. — Ти ж чарівна, можеш пройти і крізь муровані стіни будинку...\n... Коли посеред кімнати з’явилася блакитна красуня ялинка, Марійка з бабусею вражено скрикнули. На ялинці червоніли снігурі, пурхали горобчики та стрибала руденька білочка. Ялинка поволі закружляла у танку, а білочка кинула Марійці золотаву шишку. Що то було за свято — годі й казати! Навіть бабуся з радості одужала. А коли ялинка повернулась до рідного парку, вдячна завірюха прикрасила її блакитні гілочки срібними сніжинками.\nсто блакитних зірочок.\nХоди, зайчику, до нас,\nНа Різдво горить Ялинка...\n— Щедрий вечір, хато-світлице,\nСійся-родися, житечку, пшенице!..\n— Дайте, дайте хлібчика\nдля кібчика-кобчика —\n— Дайте каші в горщику\nдайте ще і борщику.\n— Дайте масла грудочку\nснігуру й снігурочці,\nі рябенькій курочці\nтакож дайте грудочку.\n— Дайте лисці-лисочці\nкиселю у мисочці,\nА в тім саду три тереми,\nА в першому красне сонце,\nА в другому ясен місяць,\nЩедрівку, що найбільш тобі сподобалась, вивчи напам’ять. Пощедруй своїм друзям.\nНамалюй орнамент з листя і квітів.\nЗроби аплікацію «Зима», «Ялинка», «На гірці».\nІз холодних країв,\nпоприходили білі слони.\nОн під вікнами стали, вухаті,\nаж стемніло трішечки в хаті.\nБудуть з нами вони до весни —\nА весна засміється в гаю —\nпідуть знову на північ свою.\nСклади розповідь за малюнком «Білі слони» і поданим початком:\nПрокинулася одного разу Наталка, визирнула у вікно, а на вулиці стільки намело снігу!\n— То я ж можу покататися на санчатах! Бім, ходімо на гірку...\nЩо сталося на гірці, розкажи сам.\nлітає, як муха,\nзалітає за кожуха.\nДмитрик накатався на санчатах з льодяної гори і на ковзанах по замерзлій ріці, прибіг додому рум’яний, веселий і говорить батькові:\n— Ой як весело зимою! Я б хотів, щоб завжди зима була!\n— Запиши твоє бажання в мою кишенькову книжку, — сказав батько.\nПрийшла весна. Дмитрик вволю набігався за яскравими метеликами по зеленому лугу, нарвав квітів, прибіг до батька й каже:\n— Що за чудо ця весна! Я б хотів, щоб весна завжди була!\nБатько знову витягнув книжку і наказав Дмитрику записати своє бажання.\nНастало літо, Дмитрик з батьком вирушили на сінокіс. Весь довгий день веселився хлопчик: ловив рибу, назбирав ягід, перекидався в духмяному сіні і ввечері сказав батькові:\n— Ось уже сьогодні я повеселився вволю! Я б хотів, щоб літу кінця не було!\nІ це бажання Дмитрика було записане в ту ж книжку.\nНастала осінь. В саду збирали плоди — рум’яні яблука і жовті груші. Дмитрик був у захваті і говорив батькові:\n— Осінь краща від усіх пір року!\nТоді батько дістав свою записну книжку і показав хлопчику, що він те саме говорив і про весну, і про зиму, і про літо.\nА яку пору року любиш найбільше ти? Чому?


Дуже красивий і «білий» ремонт хрущовка 46 м - в курсі життя\nДуже красивий і «білий» ремонт хрущовка 46 м\nВідео: Елітний ремонт в хрущовці. Ремонт квартири від Бабич Андрія (м.Зябліково)\nМи бачили, як живуть маркетологи, дизайнери, банкіри, художники, але ніколи ще нам не доводилося бувати в гостях у телерадіоведущего і сценариста. Цей прикрий промах нам вдалося виправити, як тільки нас запросив до себе Олексій Поляков - автор розважального шоу на Youtube.\nКвартира, про яку піде мова, дісталася Олексію від дідуся приблизно десять років тому. Тоді ця хрущовка стояла в плані на знесення старого житла, і Олексій зробив свій перший ремонт досить поверхнево, так як протягом трьох років будівля повинні були знести.\nЯ зробив дуже простий ремонт в надії, що серйозна переробка чекає мене в новій квартирі. А потім будівлю несподівано пропало зі списку на знесення. Почалася криза 2008 року, і я близько семи років прожив в тому першому ремонті через те, що не знав, чи чекати знесення будівлі чи ні.\nІ ось недавно Олексій з дівчиною Олею і абіссінським котом Рамосом, названим на честь футболіста Серхіо Рамоса, вирішили, що ремонт їм життєво необхідний. Почали хлопці з перепланування. Перше, що пішло на знесення - стіни не функціонального коридору, що розділяв кухню і кімнати. За рахунок простору коридору хлопці збільшили площу ванної кімнати і кухні.\nОля за професією дитячий психолог і няня, великий друг дітей, так би мовити. Вона розповіла, що з давніх-давен збирає колекцію красивих знімків, в тому числі інтер`єрних. Коли назрів ремонт, вони з Олексієм сіли переглядати ці архіви і з подивом виявили, що у них один погляд на прекрасне. Олексій жартує, що не знає, що б вони робили, якби одному подобалася сучасна світла еклектика, а іншому - класика з темними меблями.\nСтиль квартири можна охарактеризувати, як еклектику з елементами скандинавського стилю, мінімалізму і лофт.\nВ принципі, до всього, що тут є, ми додумалися самі: починаючи від планування, закінчуючи дизайном. Ремонт тривав всього 2,5 місяці, хоча ми робили його капітально: міняли все, що тільки можна! Білі стіни позбавили нас від вибору відтінків, що теж прискорило процес.\nХлопцям дуже хотілося, щоб в інтер`єрі присутній зістарений біла цегла. Так як будинок - хрущовська споруда, цегла довелося купувати. Знайти ідеально підходить не вийшло, тому будівельникам довелося старити цегла вручну, відбиваючи його краю і укладаючи його злегка нерівно на прохання господарів. А ще цегла - це відмінна когтеточка для кота Рамоса.\nГоловною складністю при ремонті виявився пошук простих матеріалів: звичайної білої плитки для фартуха і міжкімнатних дверей. З`ясувалося, що мінімалістичні по дизайну речі є лише у зарубіжних марок за шалену вартість за нинішнім курсом.\nУ зв`язку з кризою перед хлопцями стояла задача зробити гідний ремонт за прийнятною ціною. Коли настала черга вибору кухні, вони по першому пориву вирушили в ІКЕА. З`ясувалося, що у шведської фірми стандартизовані розміри ящиків, які не підходять під розміри кухні. Так, найвужчий шафка в ІКЕА - 40 см, а Олексію з Олею було потрібно знайти 30 см. В результаті вони замовили свій гарнітур в «Стильні кухні», і вийшло це дешевше, ніж у шведського виробника.\nЗ ІКЕА хлопці взяли тільки дерев`яну стільницю, яка пішла також і на підвіконня. Олексій сам покривав її двома шарами яхтового лаку.\nВідео: Дизайн двокімнатної квартири 38 кв.м. Красиво, затишно, комфортно\nЦікава історія пов`язана з появою міжкімнатних дверей. Так як хлопці шукали щось строго визначене з «перламутровими ґудзиками», пошук затягнувся, і наші герої кілька місяців жили в просторі без єдиної двері (так-так, навіть без дверей у ванну кімнату). А потім вони натрапили в інтернеті на знімок дерев`яної розсувних дверей і зрозуміли, що хочуть зробити таку ж. В результаті обидві двері (в спальню і в ванну кімнату) їм зробив майстер Дмитро, який спеціалізується на роботі з деревом.\nЩе одна цікава деталь у ванній кімнаті - рідна стіна будинку, яку ми бачимо за дзеркалом. А столик під раковиною майстер Дмитро зробив із соснових ступенів.\nРечі хлопці зберігають у невеликій вбиральні і в комоді в спальні. Олексій згадує, що цей закуток був в квартирі дідуся завжди, тільки раніше він служив комори, а зараз має модне назва - «вбиральня».\nА ще Оля живить ніжну любов до єнота. Я не втрималася і схопила наймиліший принт в руки.\nЗвичайно, є ще дещо, що ні дороблено в квартирі. Як ви могли помітити, на стелях поки висять звичайні лампочки. У майбутньому вони заміняться якимись світильниками в стилі лофт. У просторі вітальні з`явиться диван і підставка для телевізора, так і в цілому квартиру чекає яскравий, новий декор.\nА поки тут багато вільного простору, по вівторках в прямому ефірі тут проводяться зйомки шоу Шрек Ілліч Гоголь. Одна назва вже викликає цікавість, що вже говорити про логотип, який прикрашає одну зі стін у вітальні.\nВідео: Звичайна двокімнатна хрущовка, до ремонту і після\nКвартблог вважає, що інтер`єри завжди розповідають історії своїх господарів. Ми бажаємо, щоб історії цієї квартири завжди були сповнені щастя і сміху. А самі поспішаємо залишити хлопців удвох. Все-таки потрібно мати совість і не забувати російське прислів`я «Гостям двічі радіють: зустрічаючи і проводжаючи».\nЧитайте також: Я такий КРАСИВОЙ кухні не бачив ДАВНО! ШИКАРНИЙ ремонт кухні 10 м.кв.\nУ нас була така убита квартира, що соромно було запрошувати гостей. Але після ремонту до нас хоч екскурсії води!\nСанвузол-крихта (2.7 кв.м). Ось це краса! Ремонт до і після\nОсь так красиво ми зробили кухню 5 м2. Майстер-клас (до і після)\nДуже бюджетний, але дуже красивий ремонт хрущовки 44 м.кв. Це варто побачити!\nЩе один ну дуже гарний ремонт невеликої кухні\nКоли дочка закінчила ремонт, батьки не повірили своїм очам ось це перетворення!\nЗ чого почати ремонт в дитячій кімнаті?\nОсь як обманюють при ремонті квартири! Топ 5 випадків, про які мені розповів один виконроб!\nКвартира 32 кв.м. До і після. Це варто побачити!\nРемонт кухні на 9 квадратних метрів\nІдеальний ремонт для кухні. Приклад.\nВін зробив дуже крутий ремонт санвузла своїми руками\nНезвичайний ремонт у звичайній двокімнатній квартирі. Майстер клас. Частина 1\nКапітальний ремонт в хрущовці 42 кв.м. Результат не залишить вас байдужими.\nЕкономічний ремонт своїми руками. "Зроби сам"\nКухню в сталінці після ремонту не впізнати! Продуманий кожен сантиметр\nОсь такий ремонт треба робити в новобудові. Вище за всіх похвал!