Компанія SVEN в період з 1 червня по 31 серпня 2009 року проводить акцію\n«НЕ Pionerське ЛІТО»\nКожний, хто придбає звукопідсилювальний комплект у складі:\nактивний мікшерний пульт MA–0602D – 1 шт., рекомендована роздрібна ціна 420$;\nакустичні системи 9153 – 2 шт., рекомендована роздрібна ціна 430$ (за 2 шт.);\nмікрофони провідні DD–915 – 2 шт., рекомендована роздрібна ціна 40$ (за 2 шт.),\nотримає в подарунок CD-програвач CDJ–200, ціна якого 241.24 $.\nАкційний комплект можно придбати в дилерській мережі компанії SVEN або безпосередньо в офісі компанії за адресою: Україна, 04073, м. Київ, пров. Куренівський, 17.\nЯкщо у вас виникнуть запитання, пов’язані з акцією, звертайтеся за тел. +38 (044) 492-18-64, +38 (044) 492-18-68 у відділ продажів або пишіть менеджерам відділу продажів за електронними адресами, вказаними на сайті www.sven.ua.\nМікшерний пульт MA-0602D\nАкустичні системи 9153\nСимволи і ритуали. У Всесоюзній піонерській організації імені В. І. Леніна діяло єдине Положення про символи, атрибути та ритуали. Символи дитячої комуністичної організації — піонерський прапор, прапор загону, піонерський галстук і значок, сурма, барабан.\nРитуали — піонерський стрій, салют, почесті державному прапору СРСР, Державному прапору союзної республіки, піонерському — прапору дружини, прапору загону. Особливе місце серед ритуалів займають почесна варта, покладання гірлянди Слави, присвоєння загону імені героя, присвоєння звання «Почесний піонер».\nПрапор загону — символ честі та згуртованості піонерів, знак їх приналежності до конкретного піонерського колективу. З прапором загону піонери виходять на збори, лінійки, паради, свята, походи, екскурсії, трудові справи. На марші прапороносець йде безпосередньо за вожатим і головою ради загону, попереду сурмача і барабанщика. На недільнику, туристському привалі прапор встановлюється або закріплюється на видному місці.\nПрапороносець повинен уміти виконувати такі команди: «Шикуйсь!», «Струнко!», «Вільно!», «Кроком марш!». Місце зберігання прапора — в піонерській кімнаті поруч з прапором дружини. Тут також, як правило, зберігаються сурми і барабани.\nСурма скликає піонерів. Її сигнали супроводжують ритуали. Сурмач загону — відповідальне піонерське доручення. Сурмач повинен уміти виконувати стройові прийоми із сурмою і подавати сигнали: «Слухайте всі», «Збір», «На прапор», «Похідний марш», «На лінійку», «Тривога» та деякі інші. На піонерській лінійці місце сурмача — на правому фланзі шеренги поруч з барабанщиком, в колоні загону — за прапором.\nПризначення барабана — супроводжувати стрій під час походів, демонстрацій, парадів. Барабанщик загону (його, як і сурмача, обирає збір або рада загону) повинен уміти виконувати стройові прийоми, виконувати «Марш», «Дріб».\nВітання піонерів — салют. Піонер віддає салют, перебуваючи в строю і поза строєм: при виконання «Інтернаціоналу», Гімну Радянського Союзу і гімнів союзних республік, при відповіді на піонерський девіз, за командою «Рівняння на прапор!», біля Мавзолею, у пам'ятників В. І. Леніну і пам'ятників і обелісків полеглим героям. А також при здаванні рапорту, при зміні караулу біля прапора, при оголошенні подяки перед строєм, нагородженні, при отриманні Червоного прапора, прапора загону або піонерських атрибутів, вітаючи військовий і піонерський строї.\nНа параді, лінійці, проходячи мимо трибун, піонери виконують команду «Струнко!» з рівнянням направо або наліво. Під час вітання керівників піонерської організації, почесних піонерів салют віддають тільки старший вожатий, голова ради дружини, загонові вожаті, голови рад загонів, асистенти біля прапора, які ведуть колону.\nПіонерський прапор — червоне полотнище, на якому зображено піонерський значок і девіз «До боротьби за справу Комуністичної партії Радянського Союзу будь напоготові!». До головного прапора Всесоюзної піонерської організації було пришпилено два Ордени Леніна.\nЧервоний прапор — пам'ять вікової боротьби російського народу за своє вільне майбутнє. З червоним прапором вийшов Дмитро Донський битися на Куликовому полі, з червоним прапором піднімалося народне ополчення, червоного кольору – Прапор Перемоги. Червоний прапор – це і нагадування про пролиту кров самих піонерів. Червоний прапор – це прапор кольору палаючого вогнища, кольори життєствердження і краси. Прапори були навіть у піонерських загонів (на побутовому рівні це шкільний клас) — червоні з піонерським значком, номером загону і почесним ім'ям загону.\nПіонерська сурма і барабан. Ці назви з'явилися майже одночасно зі словом «піонер». Історія цих музичних інструментів так само значна, як і історія людства. Але це щось більше, ніж просто музичні інструменти. Звуки сурми і барабана – це заклик до піонерів, до їх єднання, до їх діяльності, спрямованої на захист Батьківщини, служінню добру, до пошуку і утвердження справедливості.\nЗначок піонерів був описаний в Положенні про дитячі комуністичні групи імені Спартака (стара назва піонерів) від 28 серпня 1923 року: на червоному прапорі, що розвивається, зображено серп і молот, палаюче вогнище, девіз «Будь готовий!».\nПіонерський значок. 14 грудня 1925 року з'явився другий варіант значка (на ньому додано мавзолей Леніна). У 1927 році на значку з'явилося зображення Леніна. У 1934 році значок знову змінено — девіз змінився на «Завжди готовий!». У вересні 1942 року значок прийняв форму п'ятикутної зірки, в центрі вогнище і девіз «Завжди готовий!». У 1944 році замість вогнища в центрі зірки з'явилися серп і молот, а над зіркою почали зображатися три язики полум'я. У 1962 році було ухвалено останній зразок значка: в центрі п'ятикутної зірки — профіль Леніна, під ним девіз «Завжди готовий!», над зіркою — три язики полум'я. Існували загонові значки піонерії — червоні із зображенням піонерського значка.\nПіонерська галстук — символ приналежності до піонерської організації, частинка прапора піонерської організації. Три кінці галстука символізували непорушний зв'язок трьох поколінь: комуністів, комсомольців і піонерів. Галстук зав'язувався спеціальним вузлом. Носили його в урочисті, святкові, пам'ятні дні. Голова дружини мав червоний галстук з жовтою облямівкою.\nЗатискач для галстука. У довоєнні роки одним з атрибутів піонерської форми був спеціальний затискач, яким скріплялися кінці піонерського галстука. Атрибут цей був не обов'язковий.\nЦікава символіка затискача. П'ять полін вогнища означають п'ять континентів. Три язички полум'я — Комінтерн (3-й Інтернаціонал).\nЗникнення в післявоєнні роки затискачів з ужитку має декілька причин. В першу чергу це розпуск самого Комінтерну, в полум'ї якого згорають поліна-континенти (відповідно, символіка втрачала сенс). Посприяв цьому і масовий психоз, що охопив широкі піонерські маси в кінці тридцятих. Комусь раптом здалося, що в полум'ї вогнища при уважному розгляді можна виявити все — від нацистської свастики до профілю Троцького.\n«Я, І. П., вступаючи в ряди Всесоюзної Піонерської організації, перед лицем своїх товаришів урочисто присягаюся: гаряче любити свою Батьківщину; жити, вчитися і боротися як заповідав великий Ленін, як учить Комуністична партія; завжди виконувати закони піонерів Радянського Союзу.»\nЗакони піонерів Радянського Союзу:\nПіонер відданий Батьківщині, партії, комунізму.\nПіонер готується стати комсомольцем.\nПіонер рівняється на героїв боротьби і праці.\nПіонер шанує пам'ять загиблих борців і готується стати захисником Вітчизни.\nПіонер — кращий у навчанні, праці та спорті.\nПіонер — чесний і вірний товариш, що завжди сміливо стоїть за правду.\nПіонер — товариш і вожатий жовтенят.\nПіонер — друг піонерам і дітям трудящих усіх країн.


Душа птаха – Сторінка 19 – Тетяна Фролова\n– Я так і думав. Я недаремно сьогодні по лісі бродив. Я шукав подолай-тг ?Довго шукав, але таки знайшов. Ось вона. Зашиєте траву в дитячу подушеч поясок дівчинці, та й собі. По вікнах хрестики намалюйте чи наліпіть. Окрс кімнату свяченою водою. Всяка нечисть того боїться. Думаю, що сьогодні в; дете мати поважних гостей. Думаю, що сьогодні до вас прибуде її величність гова королева. Її треба зустріти, як годиться.\n– Ого! Чим же ми їй так до душі припали?\n– Вся біда в тому, що у неї нема душі. А чим припали? Дівчинка ваша їй сг балася. За неї вона й побореться.\n– Боже мій!\n– Не бійтеся. Я вас в біді не покину. Не даремно мене люди називають ч ником. Щось в тому є. Я сьогодні буду з вами. Боюся, що вам буде важко. Су тивники злі і підступні. Я їх знаю. Стикався з ними.\n– Ой, лікарю.\n– Боятися їх не треба. Ми, однак, сильніші і розумніші. Ви тільки траву с позашивайте та свяченої солі посипте. Із собою те зілля і сіль мусите мати, чне смеркатися, я прийду. Тільки доньку свою якось… Підготуйте.\n– Мені інколи здається, що їй все це байдуже.\n– Молода ще. З таким не стикалася, то й не вірить. Це нормально.\nОт і вечір. Бабуся Ліда зробила все, як лікар казав. Оксанка заснула, про ку так і не згадавши. Коли зовсім стемніло, прийшов лікар. Все йшло за п~ Бабуся Ліда з ліхтариком сіла на свій стільчик, а лікар сів у темному куті т- відразу його й не помітиш. Доки годинник у вітальні не відбив дванадцять на було сидіти спокійно. А далі… А далі все почалося по якомусь дивови- сценарію. Найперше на підвіконні з’явилася вже знайома лялька. Руки у не на місці. Вона зупинилася на підвіконні, але стрибати не спішила. Лялька нулася до вікна і злякано пропищала:\n– Ай, тут пахне зіллям. Тим противним зіллям. А ще на підвіконні щось таке насипане. Гаряче. Не можу.\n– Стрибай, – почувся владний голос знадвору.\n– Не можу. Я тану.\n– Стрибай швидше. Кому сказала?\nАле лялька стояла непорушно і з підвіконня починала вже стікати вода. Тоді посеред кімнати знову з’явилася снігова хмара, а з неї, як і минулої ночі, винирнула холодна жінка.\n– A-а, ти знову тут? – побачила вона пані Ліду.\n– Я ж тебе…\nТа й не доказала, бо бабуся жбурнула в неї жменю свяченої солі, перемішаної з подолай-травою.\n– Ай-ай! – закричала Снігова фея і стала осідати, танути.\n– Що тут відбувається? – почувся потужний голос Снігової королеви. Так, це була вона. В короні, в білій мантії, а в руках у неї був крижаний скіпетр. Бабуся Ліда того не знала, а лікар знав, що-, коли Снігова королева доторкалася до когось своїм скіпетром, то той миттєво обертався на крижану бурульку.\n«Її негайно треба обезброїти, – подумав лікар. – Поки скіпетр у неї, вона непереможна. Вона може накоїти багато лиха. Але як же ж… Як же ж її обезброїти?»\n– Ваша величність, допоможіть мені.\nЦе Снігова фея, що вже зовсім стікала водою, просила допомоги у Снігової королеви.\n– Це що там сичить? A-а! Це ти, моя фея? Що це ти? Звела нанівець весь наш задум, а тепер ще й допомоги просиш?\n– Та я ж не знала, що все так…\n– А чому ж ти не знала? Ти думала, що все так просто? Просто у нас нічого не буває. Все просто тільки у примітивних казках. Я тебе питаю: де моя принцеса?\n– Вона… Вона… Спить.\n– Принцеса мала бути у мене, в моєму королівстві. Стікай собі водою і не проси допомоги. Ти була поганою феєю. Розвела тут… Мене зараз цікавиш ти, смілива жінко.\nІ Снігова королева спрямувала свій скіпетр на пані Ліду.\n«Вона ще далеко, – подумав лікар. – Але, якщо вона зробить ще кілька кроків…»\nДосі непомічений, лікар по-молодечому стрибнув до Снігової королеви. Вона здивовано глянула на нього.\n– А ти звідки тут взявся?\n– Я прийшов, щоб поквитатися з тобою за всі твої злі витівки проти людей.\n– І за Кая?\n– І за Кая також.\n– А ще за що?\n– За те, що ти тут. Ти не українська казка. У нас таких холодних і злих казок не буває. Решту своїх злих справ ти знаєш сама. Забирайся звідси у свої вічні с А найперше опусти свій скіпетр.\n– Не опущу. Зараз ти був би мертвий. Але ти тепер мене не цікавиш. Me- кавить он та жінка, – скіпетром вказала на пані Ліду. – А ще дитина, котра сг З неї буде гарна принцеса.\n– Не буде.\n– Буде, лікарю. Ти ж знаєш, у мене своїх дітей нема. От я і мушу подбат; принцесу.\n– Іди звідси. По-доброму тебе прошу. Я тебе знаю, але й ти мене добре зн_\n– Так, знаю. І зовсім ти не лікар. Ти прикидаєшся лікарем. Насправді ж т рівник. Ти робиш нам, казковим персонажам, багато прикрощів.\n– Ти забула сказати – злим казковим персонажам.\n– Так, власне… Але ж я – Снігова королева. Мене ж знають у всьому світ\n– Ти просто не можеш мене знищити. Ти не смієш.\n– Я хоч і чарівник, але не настільки могутній, щоб тебе знищити. Йди зві? і я відпущу тебе з миром при умові, що ти сюди більше не прийдеш ні тепе: колись.\n– Я піду, але найперше я знешкоджу цю жінку. Вона мені щось не подобае- Занадто смілива. Тільки-от… Є якась межа, яку я чомусь не можу перестуг А-а-а! Тут хрестики. І ця нестерпна трава.\n– А ще ось що.\nІ лікар чи чарівник сипнув королеві в очі дві жмені свяченої солі.\n– Ай, – закричала Снігова королева, стала терти очі і випустила з рук світ петр. Лікар прожогом кинувся до нього, сипнув свяченої солі і наступив не Йому запекло, але це вже не було так небезпечно. Під ногами захрумкотіла ь і скіпетр, символ королівської влади, розсипався на крижаний пил. Королев ще терла очі, та врешті-решт зрозуміла, що сталося.\n– Скіпетр! Мій скіпетр!\n– Нічого страшного. Ти собі новий з льоду витешеш. Тільки вибачай, у нг ред літа льоду нема. Це вже там, у себе, у вічних снігах.\n– Новий скіпетр не матиме такої сили. Це був родинний.\n– От і сидітимеш у своєму сніговому королівстві і не потикатимешся в християнський світ. Завойовниця!\n– Я й не думала, що ти такий підступний.\n– Це хто там про підступність говорить?\n– Ні, я звідси просто так не піду. Я мушу на останок…\nВона переводила погляд то на сплячу дівчинку, то на пані Ліду, що під хс ним поглядом Снігової королеви сиділа, як загіпнотизована.\n– Ах, ти так? – розсердився лікар. – Я того не хотів. Я насправді того не х Я думав, що ми з тобою розійдемося миром. Ти сама напросилася.\nІ він дістав з кишені дзеркальце. Проти такого королева встояти не могла. Ще давно-давно один могутній чарівник закляв Снігову королеву, заборонивши їй дивитися на себе в дзеркало.\n– Подивишся – тут тобі й гаплик.\nА тут – дзеркало! Справжнісіньке!\n– Звідки ти знав про це? – заплакала Снігова королева, закриваючи лице руками. А її погляд так і тягнувся до того спокусливого дзеркала.\n– Забери його, забери, – просила вона, вже не дуже скидаючись на Снігову королеву.\n– А ти йди звідси. І більше сюди не приходь.\nІ вже знадвору почувся її розпачливий голос.\n– Не прийду. Нізащо на світі не прийду. Хай вам грець!\nТут до тями прийшла пані Ліда.\n– Ой, дякую вам, пане лікарю. Чи вже навіть не знаю, як вас і називати: чи лікарем, чи чарівником.\n– А є всього потрохи. Бо кожен добрий лікар – це чарівник, а кожний добрий чарівник – це лікар.\n– Правду люди казали.\n– А люди завжди правду кажуть. Ну… Давайте прибирати. Он які калюжі. Дівчинка прокинеться – то й злякається.\nНа підвіконні лежала розцяцькована ляльчина спідничка і жмут її світлого волосся. Незабаром вже мало зійти сонце. Мав настати новий день, літній, сонячний, безхмарний.\n– Тепер у вас буде все добре. Більше вона сюди не поткнеться.\nБабуся часто читала Оксанці казки: і довгі, і не дуже, і страшні, і смішні. Та ніколи не читала дівчинці казку про Снігову королеву. А дівчинка росла собі і нічого того не знала. То й добре, що не знала.\nЖурився криничний журавель і все дивився в небо на журавлині ключі пропливали над ним.\n– Щасливі, – казав. – Вони можуть летіти у вирій. А я, наче прив’язанні тієї криниці. Хоч би раз над землею злетіти і побачити її з висоти. А якби піс вирій! О, я був би тоді щасливий. Я побачив би інші світи і все-все запам’ятаг щоб потім розповісти…\nКому розповісти – криничний журавель про те не знав, але полетіти – це велика мрія криничного журавля. Він сумно дивився в небо, а тим часом дився, дістаючи людям з криниці воду. Люди звикли до нього, бо журавель тут давно, і вони навіть не уявляли собі, що в їхнього криничного журавля д птаха. Вночі, коли всі спали, він пробував злетіти, але з того нічого не виході не пускала земля і криниця. І з очей криничного журавля капали сльози, але ~ якось ніхто не помітив, бо сльози криничного журавля були так схожі на вод\nТа якось на світанку пролітав ще один журавлиний ключ, мабуть, остач Сумним поглядом проводжав його криничний журавель. Цей сумний погляд мітив вожак журавлиної зграї та й гукнув з високості:\n– А чому, брате, ти так сумно дивишся на нас? Полетіти хочеться?\n– Ще й як хочеться. Та марні сподівання. Ніколи не злетіти криничному ж\_ леві.


Чому у жінки під час вагітності постійно змінюється настрій? Їй хочеться то плакати, то сміятися, то її все дратує, то все здається чудовим, часом вона відчуває надзвичайний прилив сил і енергії, а деколи хочеться провести весь день в ліжку. Секрет цих змін дуже проста: це робота гормонів, які відповідають за наступ і підтримання вагітності. Сьогодні ми розповімо про норми гормонів при вагітності, і про те, які їхні функції в організмі.\nГормони – це біологічно активні речовини, які виробляються в залозах внутрішньої секреції. Поступаючи в кров людини, вони регулюють обмін речовин, кожен з них при цьому виконує певні функції в організмі. Під час вагітності організм майбутньої мами піддається великому навантаженні, тому природою передбачено, що і рівень гормонів в цей час підвищується, забезпечуючи зростання і розвиток плоду, а також правильний перебіг вагітності. Крім цього, на гормональну систему матері впливають гормонів плаценти і самого плоду.\nПротягом дев'яти місяців лікарі будуть пильно стежити за гормонами під час вагітності, так як від їх рівня багато в чому залежить здоров'я матері і дитини.\nТТГ гормон при вагітності\nрівень гормонів щитовидної залози відіграє дуже важливу роль і в звичайному житті, а в період вагітності тим більше. ТТГ (тиреотропний гормон) виробляється гіпофізом. Він відповідає за освіту двох інших гормонів: Т3 – трийодтироніну і Т4 – тироксину. Всі ці гормони тісно взаємопов'язані – якщо рівень Т3 і Т4 підвищений, то вони пригнічують роботу ТТГ, а якщо підвищений ТТГ, то пригнічується вироблення Т3 і Т4. Таким чином гіпотиреоз – це стан, коли вміст у крові Т3 і Т4 знижений, а при гіпертиреозі підвищено.\nЩе в Давньому Єгипті було помічено, що під час вагітності щитовидна залоза трохи збільшується в розмірах. Тому заміжні жінки надягали на горло дуже тонку шовкову нитку. Якщо вона рвалася – пару можна було вітати зі швидким збільшенням в сім'ї.\nНормою ТТГ гормону при вагітності є показники 0,4 – 4,0 мМО / л, точне значення вказується лабораторією в примітках. Найбільш низьким його значення буде в першому триместрі, крім того, при багатоплідній вагітності завжди спостерігається зниження рівня ТТГ.\nЯкщо майбутня мама відчуває деякі нижчезазначені симптоми, вона обов'язково повинна повідомити про це своєму лікареві:\nПоганий або навпаки, підвищений апетит;\nНезрозуміле підвищення або пониження температури тіла;\nБудь-який з цих симптомів може вказувати на зміну рівня гормонів при вагітності, тому потрібно консультація ендокринолога.\nПерший аналіз, який буде здавати жінка при настанні вагітності – це визначення рівня ХГЛ (хоріонічного гонадотропіну людини). Його вміст у крові збільшується дуже швидко і досягає максимуму до кінця першого триместру. Якщо рівень ХГЧ вище норми, це непряме свідчення багатоплідної вагітності, про яку точно буде відомо після ультразвукового дослідження.\nВсе аналізи крові на гормони під час вагітності будуть включати показники рівня прогестерону і естрадіолу – двох головних гормонів. Рівень естрадіолу відповідає за повноцінне функціонування плаценти, а якщо він низький, то може виникнути загроза викидня. Прогестерон відповідає за розвиток плода і збереження вагітності, без його достатнього рівня неможливо взагалі її наступ. Найвища концентрація прогестерону відзначається в першому триместрі.\nДля визначення вад розвитку плоду на 16-18 тижні гестації лікарі проводять пренатальний скринінг, в якому досліджуються такі гормони, як ХГЧ, АФП (альфа-фетопротеїн), НЕ (некон'югований естріол). Цей етап обстеження ні в якому разі не можна пропускати, так як відхилення від норми гормонів при вагітності на цьому терміні можуть бути ознакою ряду ускладнень, які вимагають вжиття заходів.\nРівень цукру в крові – ще один обов'язковий аналіз, який за час вагітності жінці доведеться здати кілька разів. Гормон інсулін виробляється підшлунковою залозою. Нерідко в період гестації цукор в крові може бути підвищеним, особливо великий ризик подібного стану при багатоплідній вагітності. Стан жінки в такому випадку обов'язково контролюється лікарями – призначається спеціальна дієта або лікарські препарати. Після пологів цукор зазвичай швидко приходить в норму.\nАнтимюллерів гормон і вагітність\nОдним з цікавих гормонів, відкритих в останні роки, є АМГ – Антимюллерів гормон. Він має важливе значення для репродуктивної здатності жінок, проте назву отримав через дії, що чиниться на організм чоловіків. У них АМГ виробляється до початку статевого дозрівання. А у жінок є залежність вагітності від антімюллерова гормону. АМГ починає вироблятися ще у внутрішньоутробному періоді і не припиняє свою роботу до настання менопаузи. На його рівень не впливає ні харчування, ні спосіб життя, ні будь-які інші фактори, за винятком ваги. Чи не контролюється він ні менструальним циклом, ні гонадотропинами.\nАМГ показує реальну кількість існуючих фолікулів, що вкрай важливо при плануванні вагітності. Норми для дорослих жінок складають від 1 до 2,5 нг / мл. Підвищення рівня АМГ може свідчити про синдром полікістозних яєчників або затримці статевого розвитку. Однак в разі необхідності проведення ЕКО підвищений рівень АМГ тільки на користь – шансів завагітніти у жінки буде більше. Знижений рівень АМГ може свідчити про передчасне статеве розвитку або швидке наближення клімаксу. Існує деяка залежність низького рівня гормону від надмірної ваги.\nНеобхідність своєчасних аналізів і порівняння їх з нормами гормонів при вагітності, таким чином, очевидна. Але правильніше буде обстежитися ще на стадії планування вагітності. В цьому випадку при відхиленнях від норм жінка встигне пройти необхідну терапію і зачати дитину без ризиків для виношування.


Івано-Франківська обласна державна адміністрація :: Віталій Федорів та Генконсул Угорщини Йожеф Бугайла обговорили питання міжнародного співробітництва\nНа Прикарпаття завітав Генеральний консул Угорщини в Ужгороді Йожеф Бугайла, щоб обговорити поглиблення міжнародного співробітництва. Саме цьому була присвячена сьогоднішня робоча зустріч заступника голови обласної державної адміністрації Віталія Федоріва із угорською делегацією, яку очолив керівник дипломатичного відомства.\n«Івано-Франківськ стає ще ближчим до Європи. Через кілька годин офіційно розпочне свою роботу «Угорський культурно-освітній центр» – важливий майданчик для розвитку співпраці між Івано-Франківськом, Україною та Угорщиною, для єднання українського та угорського народів», - зазначив Віталій Федорів. Управлінець переконаний, що відкриття центру дасть ще більший поштовх для налагодження економічних, культурних та туристичних зв’язків між двома країнами, пришвидшить комунікацією угорського та українського бізнесу, сприятиме залученню інвестицій.\nЙожеф Бугайла підтвердив важливість відкриття цієї культурно-освітньої установи в Івано-Франківську у зміцненні дружніх міжнародних відносин. «У нас є хороші стосунки, дружні відносини наші розвиваються швидкими темпами, і я сподіваюся, що в цьому році настануть позитивні зміни у нашій співпраці, - запевнив Генеральний консул Угорщини. - Так як нас поєднують спільні ідеї, у нас і в подальшому будуть спільні точки, у яких ми вироблятимемо та розвиватимемо нашу співпрацю».\nГість зазначив, що продовжується реабілітація українських воїнів в Угорщині та триває програма літнього відпочинку дітей, батьки яких загинули під час подій на Майдані, в ході АТО/ООС у східних областях України, дітей із внутрішньо переміщених сімей, із малозабезпечених та багатодітних сімей. Цього року Угорщина прийматиме 600 дітей з України. Загалом протягом 2014-2019 рр., за організації угорської сторони і сприяння ДСУУ, у літніх таборах було організовано відпочинок в Угорщині для 4 000 дітей з різних регіонів України.\nПід час зустрічі йшлося також про проектну, інвестиційну діяльність, розвиток та поглиблення міжнародної співпраці у галузях освіти, культури, молодіжної політики, життєдіяльність української національної меншини в Угорщині тощо.\nСторони висловили переконання, що завдяки спільним зусиллям як на рівні держав, так і регіонів, можна зробити чимало справ, які підуть на користь обидвом народам.


У Києві майже 6 тисячам боржників по аліментах заборонено виїзд за кордон — Інформаційне агентство «Україна Інформ». Новини України. новини києва. Новини України та світу. Останні новини України. Інформаційне агентство.\n8 липня 2019, 14:01


На місце вічного спочинку, або репортаж з похорону Івана Франка • Фотографії старого Львова\nВ неділю, 28 травня, в Україні відзначатимуть роковини смерті великого письменника та громадського діяча Івана Яковича Франка. Тоді, в 1916 році, в похоронній процесії взяло участь близько 10 тисяч осіб. 1 червня 2016 року про похорон дуже скрупульозно писала газета “Діло”. Подаємо текст без змін зі збереженням стилістики.\nВчера, в ясний, соняшний день маєвий, коли сонце хилило ся до заходу, золотячи зелену землю своїм теплим промінєм, відвели ми Івана Франка на місце вічного відпочинку. Гарний день дала Мати-Природа на останню земну мандрівку свому Великому Синови, який звеличав її красу в безсмертних піснях.\nСміло можна сказати, що Львів давно вже не видїв такого похорону. Була се величава національна манїфестація, гідна імени Великого Покійника. Не вважаючи на воєнний час, де одні в полї, а другим трудно приїхати, так, що учасниками похорону була головно місцева публика, число учасників можна числити до 10.000. А скільки би їх було, як би так могла була приїхати вся інгелїґенція з цїлого краю, всї селянські маси, як би могла вислати своїх делєґатів закордонна Україна!\nВже зараз з полудня почали напливати перед дім жалоби величезні маси народу. Українська молодїж усїх львівських шкіл, українські орґанїзації й товариства м. Львова, Українські Сїчові Стрільцї, словом весь український Львів прийшов віддати Іванови Франкови останню прислугу.\nБула також заступлена провінція, що правда, тільки делєґатами, бо висилати масові депутації в теперішнім часї неможливо. З тих самих причин не було також селянства.\nНа тлї міських одягів відбивала тільки гуцульська дївчина з Криворівнї коло Жабя, куди Покійний виїздив звичайно на лїтнїй побут. Несла вона вінець “від приятелїв з Криворівнї”.\nІван Франко в домовині\nрозпочав ся в 5. год. по пол. Відправляв о. Гургула, співав хор львівських українських товариств під управою композитора п. Василя Барвінського.\nДомовину винесли з дому Українські Сїчові Стрільцї. Коли її уміщено на похороннім возї, з підвисшеного місця перед вілею Покійного\nпромовив д-р Кость Левицький,\nпрощаючи Івана Франка від наших начальних орґанїзацій в імени цїлого народу. Він говорив:\n“Сумна Громадо! Клониш свої голови перед новою домовиною, в якій криють ся тлїнні останки великого дїяча народного, смілого борця за українську справу, що перейшов тернисту далеку дорогу та ізнеміг ся в дорозї. Непереможна недуга жорстоко зломила орґанїзм великого духа, яким був Іван Франко. Поляг перший каменяр років сїмдесятих минулого столїтя, що з невеликим гуртком своїх товаришів молотом поступу, культури і науки став пробивати тверду скалу, що стояла у дорозї та здержувала відродженє українського народу. Стояв на передї непохитно і завзято; нї голод нї холод нї душна спека не здержали його. Він перебув у тяжкій працї поверх сорока лїт, аби своїм молотом пробити ся до сонця правди і волї. Тим молотом був великий дар Божий: талант ґенїя народного.\nПохорон Івана Франка. Похоронна процесія на вул. Академічній. Львів, 31 травня 1916 року\nПоет, белєтрист, критик, історик, драматурґ, популяризатор, журналїст і муж великої науки та широкої дїяльности народної — такої всесторонної, що справдї не богато таких примірів найдеть ся в історії людської культури. Від молодого соціялїста-революціонера та полїтично-соціяльного вязня, осудженого спершу й своїми — зачалась його дорога. Незражений першими невдачами у тяжкій боротьбі, іде вперед до народної роботи і тут великий його дух приступом пробиває всякі перешкоди. Розмах широкого таланту не вяжеть ся рамами партійної дїяльности. Він стає всюди до визначної працї в українськім таборі, де тільки робить ся добре дїло для піднесеня українського народа: на полї просвітнім, економічнім, полїтичнім і науковім; добуває собі значінє ученого, стає дїйсним членом Наукового Товариства ім. Шевченка, членом академії наук, та вибиваєть ся як світоч новочасного українського письменства у своїх і перед лицем культурного світа других народів. Про него можна сміло сказати, що не закопав свого таланту, але розвинув його так широко і далеко, що заблестїв ясною звіздою над українською землею.\nІван Франко добув собі місце першого поета галицької України та станув в рядї передових мужів вселенної України.\nСей велит українського письменства умирає неоплаканий своїми — на самотї, бо люта хуртовина воєнна роздерла на боки його найблизшу родину. За те пращає його нинї весь український нарід, українське громадянство — виражаючи його в далеку дорогу — на вічний супочинок! А тою сердечною сльозою всего українського народа є вдяка грядущих поколїнь за невмирущі перли-смараґди українського письменства, плоди його незрівнаної творчости духової, — які він полишив свому народови в спадщинї! Ся спадщина — се великий скарб народний, а на сторожі його стане безсмертне імя Івана Франка!\nНевсипуща праця, ідейне завзятє і тяжка боротьба — отсе трильоґія його житя. Отсе його суспільний заповіт для грядущих поколїнь українського народа, що має провадити нарід до воскресеня України! Нинї його дух відзиваєть ся до нас: сим знаменем побідиш, народе!\nПохорон Івана Франка\nВін поляг, передовий лицар за волю, славу і честь українського народа, не діждавшись здїйсненя ідеї вольної України, але вірив непохитно, що Україна вибєть ся на волю до самостійного житя, викликаючи своїм пророчим духом, що приходить пора велика, та нам не пора Москалеви й Ляхови служить, а час зажити своїм житєм для добра всего українського народа! Се клич полїтичний сучасного времени. Нехай за сим кличем ідуть дальше ряди національних робітників, борцїв у завзятій боротьбі, та коли пробють скалу супротивностий і супостатів та піднесуть в гору непорочний стяг вольної України, помянуть вони все вдячно память першого піонїра визволеня України — Івана Франка від рода в род!\nВічна йому память!”\nПо промові похід рушив. На передї йшли непроглядні ряди шкільної молодїжи, починаючи від малих пластунів, далї Соколи в одностроях, за ними Українські Сїчові Стрільцї, потім жіноцтво, хор, віз з вінцями, віз з домовиною.\nЧасть вінцїв несла молодіж. Український Сїчовий Стрілець нїс срібний вінець від Українського Сїчового Війска, масу вінцїв уміщено на окремім похороннім возї, а найгарнїйші прикрашували віз з домовиною. Між ин. були отсї вінцї:\nБатькови — Родина.\nВеликому поетови, свому співробітникови — Редакція “Дїла”.\nІванови Франкови — Народний Комітет.\nІванови Франкови — Toв. “Сїч”.\nНайбільшому українському поетови — Українська Громада.\nНайдорозшому Товаришови — Бандрівський.\nКраєве товариство господарське “Сїльський Господар” у Львові — Будителеви українського селянства.\nДорогому Прителеви — Сїмї Драгоманова, Шишманова, Труша.\nТов. “Відродженє” — Каменяреви відродженя України.\nСпівцеви визволеня України і Волинї.\nБорцеви за волю України — “Сокіл Батько”.\nНародному письменникови — Редакція “Свободи”.\nСвому великому учителеви — Українське студентство.\nНезабутному драматурґови — “Українська Бесїда”\nВід приятелїв з Криворівнї.\nВелитови української культури — “Загальна Українська Культурна Рада”.\nНайзаслуженїйшому почесному членови — Видїл Наукового Товариства ім. Шевченка.\nОздобі української науки — Секції Наукового Товариства ім. Шевченка.\nНайвизначнїйшому Сучасному Письменникови — Учительська Громада.\nМойсеєви українського народу — Вдячна молодь драгоманівської орґанїзації.\nІванови Франкови — У. С. С.\nСвому Членови — “Народна Торговля”.\nНевтомному каміняреви — Ученицї Василіянок.\nВеликому каміняреви — Укр. С. С. ц. к. полк. І. “Ми ломимо скалу”.\nОборонцеви поневоленої жінки — Жіноча Громада.\nСпівакови Самостійної України — Укр. Сїчовий Союз.\nМистцеви Слова — Дружина Українського Театру.\nНезабутному драматургови — Укр. Бесїда.\nВзорови витревалости і працї — Молодїж акад. ґімн.\nКаміняреви України — Тов. Карпатія.\nКаміняреви — Днїстровики.\nТому, що нїс просвіту в народ — Просвіта.\nБогато вінцїв і букетів занесено просто на кладовище.\nПолонені Українцї з Фрайштадту замовили телєґрафічно терневий вінець з синьо-жовтими лентами, одначе телєґрама прийшла так пізно, що не можна було вволити їх волю.\nішов у першім рядї приятель Покійного радн. К. Бандрівський, що опікував ся ним в часї недуги, син Покійного Петро, офіцир УСС і брат Покійного селянин. Далї йшла репрезентація ЗУР. д-р Кость Левицький, д-р Кирило Трильовський і Микола Ганкевич, члени видїлу і наукових секцій Наукового Товариства ім. Шевченка, радн. Барвінський, редакція “Дїла”, пп. Труш і Трушева (дочка Драгоманова), делєґати з провінції і непроглядні ряди місцевої інтелїґенції.\nМіж делєґаціями з провінції\nЗ Дрогобича пп. Юлїян Дроздовський, Володимир Крисько і Василь Ратальський, Українська Громада Дрогобича жертвувала 1000 К. на школу ім. Франка, яка має повстати в осени в Дрогобичи, і 300 К. на памятник Франка.\nЗ Станиславова делєґацію української ґімназії складали директор д-р Микола Сабат, професори Гнат Павлюх, Павло Чайківський, Олег Целевич і Осип Кассіян, ученики Микола Сендецький, Йосиф Слоневський і Олександер Гузар. Директор і професори ґімназії репрезентували також українські інституції. В імени українського громадянства Станиславова явив ся в Науковім Товаристви ім. Шевченка директор д-р Сабат, щоби зложити заяву глибокого співчутя по причинї смерти Івана Франка.\nЗ Самбора радн. Василь Бережанський, проф. Олекса Бойцун і проф. Тадїй Залєський.\nЗ Перемишля проф. Евген Форостина і проф. Володимир Зубрицький.\nЗ Коломиї проф. Никифор Даниш.\nЗі Стрия проф. Андрій Микитяк.\nЗ Яворова адвокат д-р Роман Секела і директор укр. прив. ґімн. Ярослав Біленький.\nКрім сих було ще богато делєґацій, яких одначе серед здвигу народу годї було занотувати.\nМіж учасниками похорону йшли також\nколишнї польські приятелї Покійного\nначальний редактор “Kurjera Lwowsk-oгo” Болеслав Вислоух, поет Ян Каспрович, посол Ян Стапінський, д-р Біґельайзен, дир. Тот і ин.\nПохід ішов з вул. Понінського вулицями Св. Софії, Зиблїкевича, Академічною, площею Галицькою і Бернардинською, вул. Пекарською на Личаківське кладовище.\nДоходила 8. година, як похоронний похід став у брамі кладовища. Домовину взяли Українські Сїчові Стрільцї й занесли на плечах на місце призначеня. Зложено її тимчасово в готовій гробници, заки буде вимурована окрема гробниця для Івана Франка.\nПо відправі похоронного обряду перший промовив\nпроф. д-р Олександер Колесса,\nпрощаючи Покійного від українських культурних Товариств.\nСхарактеризувавши Франка як дослїдника української бувальщини і будівника будуччини, як людину, громадянина і поета, бесїдник перейшов до строго наукової дїяльности Франка і сказав: “Його наукові працї з обсягу історії, лїтератури і фолькльору, повні нових вислїдів, освітлені бистрим, критичним умом, кермовані строго научними методами, окрилені легкою живою, плястичною формою, здобували йому широкий розголос в найповажнїйших кругах учених цїлого культурного світа, підносячи рівночасно і повагу Наук. Товариства ім. Шевченка і культурний рівень і престїж нашого народу. Він впровадив нашу науку і лїтературу на широкий, европейський шлях”.\nДалї бесїдник величав Франка як одного в творцїв української національної ідеольоґії і закінчив:\n“З болем глубоким і жалєм важким тратить Тебе, Великий Сину України, і прощає Тебе моїми устами Наукове Товариство ім. Шевченка, якого Ти був наймогутнїйшою пружиною, його славою. Прощає Тебе Товариство “Просвіта” як одного з найкращих борців за права люду і його широку просвіту. Прощає Тебе Культурна Рада, як одного з Велитнів Української Культури.\nТи міг сказати до свого народу:\nЯ ж весь вік, весь труд тобі дав,\nУ незломнім завзятю,\nІ підеш ти в мандрівку столїть,\nЗ мого духа печатю.\nНа скрижалях нашої історії і нашої культури виписав Франко огненими словами своє Велике Імя.\nЧесть і поклін Його памяти!”\nДругий з черги промовив від української преси\nчлен редакції “Дїла” д-р Михайло Лозинський\n“Пращаючи Великого Покійника від української преси, я перше всего складаю поклін тій части його творчости, яка знайшла вислів в публїцистичній дїяльности.\nПублїцистична дїяльність Покійного стоїть в тїснім звязку з цїлістю його творчости, є тільки одною з форм її і по части її синтезою. В поезії, оповіданю, повісти, драмі, науковім дослїдї творив Франко вартости тривкі, постійні, вічні; в публїцистицї поет, белєтрист, учений давав синтезу свої творчости для щоденного ужитку.\nЩо-до скількости творить публїцистична дїяльність Покійного величезну більшість його творчости. Є вона така богата, така всесторонна, так глибоко врізувала ся в житє громадянства, впливаючи на його світогляд, що як би Франко не оставив нїчого більше крім своєї публїцистики, то й сим був би він великим чоловіком в українськім громадянстві і одною з історичних постатей в історії нашої національної культури.\nЗ індивідуального становища, зі становища лїтературної слави, публїцистична дїяльність Покійного була безперечно дробленєм Його таланту. Але зі становища суспільного була вона великою громадською службою, яка свідчить, що великий поет і вчений був також великим громадянином. Для нього мало було творити вічні вартости; він кидав ся в вир щоденного житя, де публїцистика була для нього оружєм боротьби за ідею. І де тільки не проявляла ся його публїцистична дїяльність! За час його більше сороколїтної письменської працї не було українського видавництва — не говорячи вже про чужі, — де він не забирав би голосу, коли тільки бачив, що воно може служити трибуною для ідей, яким він віддав на службу своє житє.\nПублїцистична праця — безіменна і гине в мори щоденного житя. Але вона не безслїдна. І публїцистична праця Покійного вже сповнила свою місію: вона перетворила світогляд громадянства і тим жити-ме в грядущих поколїнях.\nА до неї долучаєть ся та часть творчости Покійного, яка містить в собі тривкі, постійні, вічні вартости. Лишив він нам у нїй безчисленні і безцїнні скарби, з яких черпати-муть грядущі і грядущі поколїня.\nІ тому місце, на якім складаємо Великого Покійника на вічний відпочинок, не буде для нас місцем суму, тільки місцем слави і гордощів національних. Приходити-муть на його могилу наші нащадки складати поклін його Ґенїєви і відходити-муть з почутєм національних гордощів, що Україна мала такого сина.\nЗокрема хочу попращати Великого Покійника як один з тих, що не тільки вчили ся на його творах, але слухали живого слова з його уст, як один з тих, що буди свідками, а також співучасниками його працї. Ті хвилї, коли на нас сходило тепло сонця його творчости в безпосередних з ним зносинах, ми збережемо в наших душах у досмертній вдячности. За ті хвилї складаємо йому, прощаючи його при кінци його земного шляху, глибоку і щиру подяку.\nВід радикальної партії прощав Покійного\nпосол д-р Кирило Трильовський.\nВказав на те, що Іван Франко був сївачем тих думок, які лягли в основу дїяльности радикальної партії. Вказав на переслїдуваня, які він мусїв зносити за ширенє тих думок не тільки від чужих, але і від своїх.\nВказав, як Франкова праця для ідеї перетворила цїлу суспільність. Він дав українській нації другий національний имн: “Не пора, не пора, не пора Москалеви й Ляхам служить”. “Під Украйни єднаймось прапор!” — кликав він, і ся війна з’єдинила нас в один табор, який бореть ся за те, щоби здїйснили ся Франкові слова:\n“Встане славна Мати Україна\nЩаслива і вільна!\nВід Кавказу аж до Сяну річки\nпрощав Покійного від Українського Сїчового Війска. Стрільцї пішли сповняти заповіт Франка дїлом. Його віще слово кріпило їх у важких днях, коли рідна земля була залита ворогом. Його пісня загріває їх до побіди.\nпромовляв від українського населеня занятих ц. і к. армією українських земель. Глибоке зворушенє переривало йому промову. Українське населенє Волини клонить голову перед заслугами Великого покійника і твердо вірить, що під прапором його ідей український нарід здобуде волю.\nВід Дрогобиччини, рідних околиць Івана Франка, прощав Покійного\nдир. Василь Ратальський.\nНема слів, щоб могти висловити жаль по такій великій втратї. Та хоч тїло Його складаємо в могилу, але дух Його вічно жити-ме між нами в Його торах. Дрогобиччина все тямити-ме, що з неї вийшов Іван Франко і старати-меть ся йти під Його прапором.\nП. Федь Федорцїв\nговорив від української молодїжи. Великий сум наляг на Україну, бо відійшов від нас великий, ясний Дух. Покійний любив молодїж і молодїж Його любила. Любив він її за смілість її мрій, а вона Його любила за вїрлиний лет Його думки. І коли Йому зле було серед суспільности, Він знаходив розладу серед молодїжи.\nВід українського жіноцтва прощала Покійного\nп-на Орися Величківна,\nвказуючи на заслуги Покійника як пропаґатора ідей про рівність жінки в суспїльности.\nП. Микола Ганкевич\nпромовив від українських соціялїстїв, зазначуючи заслуги Покійного як першого сївача соціялїстичний ідей в Галичинї. Страшні, люті були се часи, а одначе Покійний мав відвагу й силу голосити в ті часи ідеї соціялїзму. Власти переслїдували, свої відвертали ся від нього. В своїй автобіоґрафії оповідає він, як в Коломиї опинив ся без гроша, як жив кілька днів кількома крайцарами, знайденими над берегом Прута, як ждав голодової смерти, аж припадково його приятель Ґеник виратував його від неї. Серед таких обставин жив і творив Покійний. Не можна поминути, що коли свої відвернули ся від нього, він знайшов пристановище в польській демократичній і соціялїстичній пресї, ширячи через неї загальнолюдські ідеї. Але становище своєї суспільности не знеохочувало його. Він працював далї для української культури, аж плодами своєї працї здобув загальне признанє. Соціялїстичний пролєтаріят все згадувати-ме його з вдячністю, тямлячи, що зробив він для соціялїзму серед українського народу і для української культури.\nзаявляючи, що хоче попрощати Покійного від молодих письменників і артистів.\nДоходила вже 10. година, як учасники похоронного свята починали розходити ся, оставляючи Покійного в новій домівцї, в лонї Матери Землї.\nКондолєнційні письма і телєґрами.\nПротягом учорашного і нинїшного дня наспіли ще такі заяви співчутя і жалю:\nРедакція “Дїла” Зальцведель. Просвітний Видїл та всї українські орґанїзації табору в Зальцведель, схвильовані поражаючою вістю про смерть Поета, прилучають ся до народної жалоби і просять висловити Родинї своє глибоке співчутє. Д-р Кордуба, Петро Чалий.\nРедакція “Дїла“. Глибоко зворушені, пересилаємо вислови найщирійшої подяки і найвисшої почасти для памяти великого Покійника. Український просвітний Видїл Союза визволеня України в Вецлярі.\nРедакція “Дїла“. Спокій Твойому Духови і честь Твоїй памяти. Богдан Лепкий.\nНаукове Товариство ім. Шевченка. Фрейштадт. Просвітний Видїл Союза Визволеня України висказує співчутє з приводу смерти найбільшого із сучасних українського поета, ученого, громадянина. Вічна память великому Покійникови.\nРедакція “Дїла“. По важко болючій втратї Учителя, Страдальця, Мойсея, українського народа, якому не судило ся дійти до обіцяної країни, шлють на могилу тихі та щирі сльози ученицї 4. року жіночої учительської семінарії в Чернівцях.\nНаукове Товариство ім. Шевченка: Глибоко тронуті вістю про смерть нашого дїйсного і почесного члена д-ра Івана Франка, пересилаємо свій послїдний поклїн Його тлїнним останкам. Українське студентське товариство “Сїч” у Відни.\nНаукове Товариство ім. Шевченка. Увесь український нарід плаче над свіжою могилою невтомимого труженника, якого нїким заступити. Дїлимо ся з Вами сердечним жалем. Самбірські Українцї.\nНаукове Товариство ім. Шевченка. Полонені Українцї табору у Фрайштадті висказують безмірний жаль з приводу смерти нашого найбільшого сучасного поета і земляка Івана Франка. Просимо передати найщирійше співчутє Родинї великого Покійника. Домбчевський.\nСкульптура на могилі І. Франка\nУкраїнська Народна Канцелярія для Панї Ольги Франко. Як найщирійше співчутє з приводу невіджалованої втрати великого українського поета, вченого і народного дїяча засилає українське академічне Товариство православних богословів. Православна Академія в Чернївцях.\nРедакція “Дїла“. Найбільшому сучасному Українцеви останній поклін. Товариство учителїв середних шкіл ім. Сковороди в Чернївцях.\nРедакція “Дїла“. Несказано глибоким жалем зворушені по втратї великого Сина України, що згинув на шляху, не діждавши ся свитаючого сонця свободи, кидають і свою грудку на могилу ученицї жіночої учительської семинарії “Української Школи” в Чернївцях.\nНема Його вже між нами! Однак огненне Його Слово просвітить згодом пригноблений наш народ і дасть змогу пізнати яких батьків і чиї ми дїти! За шкільний Комітет в Володимирі Волинськім: (Підпис зі зрозумілих причин пропускаємо).\nВеликий і невимовний жаль висловлюємо по причинї смерти нашого незабутного поета і учителя всего українського народа. Ми, Українцї Волини, з окрема складаємо велику пошану останкам нашого найвизначнїйшого патріоти, учителя, поета і горожанина, котрий з найбільшою силою і яскравістю свойого могутнього таланту зосередкував в собі всї скарби, жаль, сум, кривду, ненависть до ворогів і разом світлу надїю і віщованє красшої будуччини дорогого нам Рідного Краю! Від Українцїв Волини Нашому дорогому і незабутньому Kpaянови Вічная Память! За Українцїв Волини (підпис зі зрозумілих причин пропускаємо).\nЗворушені до глибини серця вісткою, що не стало між живими нашого дорогого Учителя, Творця Каменярів, що вказав шлях борцям для добра і слави України, якою і Сам ішов до кінця Свого житя, висказуємо глибокий жаль і співчутє. Комісаріят УСС. у Володимирі Волинськім: Четар М. Саєвич з товаришами.\nВ хвилї великого суму, що впав на Український Нарід по причинї втрати найбільшого сучасного Ґенїя України, лучимо свій глибокий жаль з жалобою цїлого Народу. За “Український Жіночий Комітет помочи для ранених” у Відни: Марія Каранович, голова; Теодозія Демчишин, секретарка.\nНаук. Тов. ім. Шевченка. Глибоким сумом сповила наші серця звістка про смерть Того, що виховав нас своєю вольною думкою. Ми втратили учителя, борця, провідника! Нехай його думки ведуть нас і наш нарід до дальшої боротьби за волю, якої зоря засияла саме над нашим захмареним виднокругом! Просвітна комісія табору полонених у Раштатї: Бахталовський, Безпалко, Гуцайло, Іваницький, Бензя, Карманський, Катеринюк, Миколаєвич, Мороз, Паращук, д-р Смаль Стоцький.\nНаук. Тов. ім. Шевченка. Громада Українців полонених у Раштатї сповиваєть ся жалобою ізза звістки, що помер великий борець за будучність України. Все, що мав у житю, дав Він для ідеї, він горів, блискав, терпів у боротьбі за неї!\nНаук. Тов. ім. Шевченка. Національні, культурні й господарські стоваришеня українських полонених у Раштатї прилучають ся з полону до несказаної жалоби ізза смерти Франка, не забутого борця за волю й щастє України.\nНаук. Тов. ім. Шевченка. Полонені українські офіцири в Раштатї висказують свій глибокий біль по втратї великого поета, горожанина і виховавця, котрий протягом десятилїть вів український нарід до волї й культури.\nНаук. Тов. iм. Шевченка. Полонені учителї Українцї в Раштатї і редакція української часописи для полонених “Розсвіт” висказують свій біль ізза смерти великого каменяря, який своїм ґенїєм поклав могучі основи розвитку української журналїстики й культури. Осип Безпалко.\nРедакція “Дїла“. З приводу смерти великого національного поета прошу приняти слова мойого найглибшого співчутя. Д-р Виростек, капітан польського лєґіону, в Пйотркові.


Тарка таблетки, п/плен. обол., с модиф. высвоб. по 4 мг/240 мг №28 (14х2): инструкция + цена в аптеках | Tabletki.ua\nТарка таблетки, п/плен. обол., с модиф. высвоб. по 4 мг/240 мг №28 (14х2)\nИнструкция для Тарка таблетки, п/плен. обол., с модиф. высвоб. по 4 мг/240 мг №28 (14х2)\nИнструкция указана для Тарка таблетки, п/плен. обол., с модиф. высвоб. по 4 мг/240 мг №28 (14х2)\nВыбрать инструкцию для других видов «Тарка»\nВерапаміл не впливає на симпатичну регуляцію серця, оскільки не блокує бета-адренергічні рецептори. Тому обструктивний бронхіт та подібні стани не є протипоказанням для застосування верапамілу.\nТрандолаприл блокує плазмову ренін-ангіотензин-альдостеронову систему (РААС). Інгібування АПФ спричиняє зниження рівня ангіотензину ІІ у плазмі крові та призводить до зниження вазопресорної активності та зниження секреції альдостерону. Незважаючи на те, що останнє зниження незначне, може виникати невелике підвищення концентрації калію у сироватці крові разом із втратою натрію і рідини. Інгібування негативного впливу ангіотензину ІІ на секрецію реніну викликає підвищення активності реніну у плазмі крові. Це сприяє периферичній вазодилатації за рахунок активації простагландинової системи. Можливо, цей механізм бере участь у гіпотензивних ефектах інгібіторів АПФ та відповідає за певні побічні реакції. У хворих із артеріальною гіпертензією застосування інгібіторів АПФ спричиняє зниження артеріального тиску як у положенні лежачи, так і в положенні стоячи, приблизно однаково, без компенсаторного збільшення частоти серцевих скорочень. Периферична артеріальна резистентність знижується без зміни або з підвищенням серцевого викиду.\nСпостерігається підвищення ниркового кровотоку, i швидкість клубочкової фільтрації зазвичай залишається незміненою. Досягнення оптимального зниження артеріального тиску у деяких пацієнтів може потребувати кількох тижнів терапії. Антигіпертензивні ефекти зберігаються під час довготривалої терапії. Різка відміна терапії не супроводжувалася швидким підвищенням артеріального тиску.\nКлінічна ефективність i безпека\nДослідження не виявили фармакокінетичних або РААС взаємодій між верапамілом та трандолаприлом. Тому синергічна активність цих двох діючих речовин, що спостерігається, зумовлена їх комплементарними фармакодинамічними діями.\nДодаткові дослідження у пацієнтів з артеріальною гіпертензією\nЕфекти, що спостерігалися у пацієнтів з артеріальною гіпертензією та ішемічною хворобою серця\nУ рандомізованому відкритому сліпому дослідженні INVEST (INternational VErapamil SR/trandolapril STudy) було проведено оцінку летальності та захворюваності при терапії із застосуванням верапамілу SR порівняно з терапією із застосуванням атенололу у 22576 пацієнтів віком від 50 років з гіпертензією та ішемічною хворобою серця (ІХС). Пацієнтам в обох групах могли проводити титрування дози до максимально переносимої та/або призначати додатковий антигіпертензивний препарат, що не був включений у протокол дослідження. Трандолаприл було рекомендовано всім пацієнтам з нирковою недостатністю, діабетом або серцевою недостатністю незалежно від групи лікування. Період спостереження становив у середньому 2,7 року. Стратегія лікування із застосуванням верапамілу була еквівалентна терапевтичній стратегії із застосуванням атенололу у профілактиці летальності від усіх причин, інфаркту міокарда або інсульту у пацієнтів з артеріальною гіпертензією та ІХС. Результати дворічного контролю артеріального тиску були схожими між групами. Більше 80 % пацієнтів потребували застосування двох або більше препаратів для досягнення цільового рівня артеріального тиску. Трандолаприл застосовували одночасно з верапамілом 63 % пацієнтів та 52 % пацієнтів – одночасно з атенололом. Більше 70 % пацієнтів у дослідженні INVEST досягли цільового рівня артеріального тиску (< 140/90 мм рт. ст.). Пацієнти з артеріальною гіпертензією з високим ризиком, наприклад, з діабетом або захворюванням нирок, повинні були досягти ще більшого зниження рівня артеріального тиску, щоб їх стан можна було вважати контрольованим. У цілому досвід небажаних явищ був мінімальним, а частота їх виникнення – аналогічна при обох стратегіях лікування. У пацієнтів, які на момент включення у дослідження не мали цукрового діабету, частота вперше виявленого цукрового діабету була нижчою у групі верапамілу SR порівняно з групою атенололу (7,0 % проти 8,2 %, відношення ризиків – 0,85, р < 0,01).\nДослідження для пацієнтів з артеріальною гіпертензією та діабетичною нефропатією\nУ двох великих рандомізованих контрольованих дослідженнях ONTARGET (ONgoing Telmisartan Alone and in combination with Ramipril Global Endpoint Trial) та VA NEPHRON-D (The Veterans Affairs Nephropathy in Diabetes) вивчали застосування комбінації інгібітора АПФ з блокатором рецепторів ангіотензину ІІ (БРА). Дослідження ONTARGET проводили з участю пацієнтів з серцево-судинним або цереброваскулярним захворюванням, або з цукровим діабетом ІІ типу, що супроводжувався ознаками ураження органів-мішеней. Дослідження VA NEPHRON-D проводили з участю пацієнтів із цукровим діабетом ІІ типу та діабетичною нефропатією. Ці дослідження не виявили істотного корисного впливу на ниркові та/або серцево-судинні наслідки та летальність, у той час як спостерігався підвищений ризик гіперкаліємії, гострого ураження нирок та/або артеріальної гіпотензії порівняно з монотерапією. Ці результати стосуються також і інших інгібіторів АПФ і БРА, враховуючи їхні подібні фармакодинамічні властивості. Тому інгібітори АПФ та БРА не слід застосовувати одночасно пацієнтам з діабетичною нефропатією.\nДослідження для пацієнтів з артеріальною гіпертензією та цукровим діабетом ІІ типу або нирковою недостатністю (при швидкості клубочкової фільтрації < 60 мл/хв/1,73 м2)\nДослідження ALTITUDE (Aliskiren Trial in Type 2 Diabetes Using Cardiovascular and Renal Disease Endpoints) полягало у тестуванні переваг включення аліскірену до стандартної терапії інгібітором АПФ або БРА у пацієнтів з цукровим діабетом ІІ типу та супутнім хронічним захворюванням нирок або серцево-судинним захворюванням, або з обома супутніми захворюваннями. Дослідження було припинено достроково через підвищений ризик несприятливих наслідків. У групі аліскірену частіше, ніж у групі плацебо, виникали серцево-судинний летальний наслідок та інсульт, а також частіше повідомляли про побічні реакції та серйозні побічні реакції (гіперкаліємія, артеріальна гіпотензія і ниркова дисфункція).\nОскільки кінетична взаємодія між верапамілом і трандолаприлом або трандолаприлатом не встановлена, відносно даного комбінованого препарату в цілому застосовують індивідуальні кінетичні параметри цих двох лікарських засобів.\nВерапамілу гідрохлорид являє собою рацемічну суміш, що складається з рівних частин R-енантіомеру та S-енантіомеру. Верапаміл активно метаболізується. Норверапаміл є одним із 12 метаболітів, що визначаються у сечі, має 10-20 % фармакологічної активності верапамілу та становить 6 % виведеного препарату. Рівноважні концентрації норверапамілу та верапамілу у плазмі крові подібні. Рівноважна концентрація досягається через 3-4 дні після багаторазового прийому препарату 1 раз на добу.\nБільше 90 % верапамілу швидко абсорбується у тонкій кишці. Через екстенсивний метаболізм при першому проходженні через печінку середня біодоступність верапамілу у незміненому вигляді після одноразового прийому становить 22 % та демонструє велику варіабельність (10-35 %). Середня біодоступність після багаторазового прийому може підвищитися до 30 %. Середній час досягнення пікової концентрації у плазмі крові становить від 4 до 15* годин. Пікова концентрація норверапамілу у плазмі крові досягається через 5-15* годин після прийому дози. Їжа не впливає на біодоступність верапамілу (* – таблетки, вкриті плівковою оболонкою).\nВерапаміл екстенсивно метаболізується. У ході досліджень метаболізму in vitro встановлено, що верапаміл метаболізується за допомогою цитохрому P450 CYP3A4, CYP1A2, CYP2C8, CYP2C9 і CYP2C18. Встановлено, що після перорального прийому препарату у здорових добровольців чоловічої статі верапамілу гідрохлорид піддається інтенсивному метаболізму у печінці з утворенням 12 метаболітів, більшість з яких визначалася у слідових кількостях. Основні метаболіти були визначені як різні N- і O-деалкіловані продукти верапамілу. Серед цих метаболітів тільки норверапаміл спричиняє фармакологічну дію (приблизно 20 % початкової сполуки), що було встановлено у ході досліджень на собаках.\nСередній період напіввиведення після багаторазового прийому становить 8 годин. Близько 50 % введеної дози виводиться нирками протягом 24 годин, 70 % – протягом 5 днів. До 16 % дози виводиться з фекаліями. Близько 3-4 % препарату, що виводиться нирками, виводиться у незміненому стані. Загальний кліренс верапамілу майже такий самий високий, як і печінковий кровотік, і становить приблизно 1 л/год/кг (діапазон – 0,7-1,3 л/год/кг).\nЕтнічні відмінності. У пацієнтів негроїдної раси інгібітори АПФ є менш ефективними у зниженні артеріального тиску порівняно з пацієнтами європеоїдної раси.\nПацієнти з нирковою недостатністю. Порушення функції нирок не впливає на фармакокінетику верапамілу, що продемонстровано у ході порівняльних досліджень у пацієнтів з нирковою недостатністю термінальної стадії та осіб з нормальною функцією нирок. Верапаміл і норверапаміл незначною мірою видаляються за допомогою гемодіалізу.\nПацієнти з печінковою недостатністю. Біодоступність і період напіввиведення верапамілу збільшуються у пацієнтів із цирозом печінки. Однак кінетика верапамілу не змінюється у хворих із компенсованим порушенням функції печінки.\nТрандолаприл належить до проліків та гідролізується за допомогою естераз до активного діацидного метаболіту – трандолаприлату – спеціфічного інгібітору АПФ. Стан рівноважних концентрацій трандолаприлату досягається приблизно через 4 доби при багаторазовому прийомі трандолаприлу як у здорових добровольців, так і у молодих або літнього віку пацієнтів з артеріальною гіпертензією.\nЧас досягнення середніх значень пікової концентрації трандолаприлату у плазмі крові становить 3–8 годин. Після прийому дози трандолаприлу абсолютна біодоступність трандолаприлату становить приблизно 13 %. Їжа не впливає на Сmax і AUC трандолаприлату.\nЗв’язування трандолаприлу з білками плазми крові становить приблизно 80 % та не залежить від концентрації. Об’єм розподілу трандолаприлу становить близько 18 літрів. Зв’язування трандолаприлату з білками плазми крові залежить від концентрації та варіює від 65 % при концентрації 1000 нг/мл до 94 % при 0,1 нг/мл, що свідчить про насичення зв’язування зі збільшенням концентрації.\nТрандолаприл гідролізується за допомогою естераз до активного діацидного метаболіту – трандолаприлату.\nУ здорових добровольців трандолаприл швидко виводиться із плазми крові, середній період його напіввиведення становить менше 1 години. При багаторазовому прийомі трандолаприлу стан рівноважних концентрацій трандолаприлату досягається приблизно через 4 доби як у здорових добровольців, так і у молодих або літнього віку пацієнтів з артеріальною гіпертензією. У стані рівноважних концентрацій ефективний період напіввиведення трандолаприлату знаходиться у межах від 15 до 23 годин із залученням малої фракції введеного препарату, що, імовірно, демонструє зв’язування з білками плазми та АПФ тканин.\nПісля перорального прийому радіоактивно міченого трандолаприлу у чоловіків 33 % радіоактивності виявляється у сечі та 66 % – у фекаліях. Близько 9-14 % застосованої дози трандолаприлу виводиться із сечею у вигляді трандолаприлату. Незначна кількість трандолаприлу виводиться із сечею у незміненому вигляді (< 0,5 %). Загальний плазмовий кліренс трандолаприлу і трандолаприлату після застосування доз по 2 мг внутрішньовенно становить близько 52 л/год та 7 л/год відповідно. Нирковий кліренс трандолаприлату варіює у межах 0,15-4 л/год залежно від дози.\nДіти. У пацієнтів віком до 18 років фармакокінетику не досліджували.\nПацієнти літнього віку, стать. Фармакокінетика трандолаприлу досліджувалась у пацієнтів літнього віку (> 65 років) та у пацієнтів різної статі. Плазмові концентрації трандолаприлу підвищуються у пацієнтів літнього віку з артеріальною гіпертензією, але концентрації трандолаприлату та пригнічення активності АПФ у пацієнтів літнього віку та молодших пацієнтів з артеріальною гіпертензією подібні. Фармакокінетика трандолаприлу і трандолаприлату та пригнічення активності АПФ не відрізняються у пацієнтів різної статі з артеріальною гіпертензією.\nРаса. Різницю у фармакокінетиці у різних рас не досліджували.\nПацієнти з печінковою недостатністю. Концентрації трандолаприлу і трандолаприлату у плазмі крові хворих на цироз печінки легкого та помірного ступеня порівняно зі здоровими добровольцями були відповідно у 9 разів та у 2 рази вищими, але інгібування активності АПФ не було порушено. Пацієнтам з печінковою недостатністю слід зменшити дози.\nГіперчутливість до діючих речовин або будь-якої з допоміжних речовин.\nПротипоказання у зв’язку з наявністю верапамілу гідрохлориду у препараті Тарка®.\nАтріовентрикулярна блокада ІІ або ІІІ ступеня (за вийнятком пацієнтів з функціонуючим штучним водієм ритму).\nСиндром слабкості синусового вузла (за вийнятком пацієнтів з функціонуючим штучним водієм ритму).\nСерцева недостатність зі зниженою фракцією викиду менше 35 % та/або тиском заклинювання легеневої артерії вище 20 мм рт. ст.\nФібриляція/тріпотіння передсердь при наявності додаткових провідних шляхів (наприклад, синдром Вольфа-Паркінсона-Уайта, синдром Лауна-Ганонга-Левіна). У таких пацієнтів при застосуванні верапамілу гідрохлориду є ризик розвитку шлуночкової тахіаритмії, включаючи фібриляцію шлуночків.\nПротипоказання у зв’язку з наявністю трандолаприлу у препараті Тарка®.\nОдночасне застосування з інгібіторами НЕП такими як сакубітрил і рацекадотрил (див. розділи «Особливості застосування», «Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій»).\nОдночасне застосування засобів, що містять аліскірен, пацієнтам з цукровим діабетом або нирковою недостатністю (при швидкості клубочкової фільтрації < 60 мл/хв/1,73 м2) (див. «Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій» і «Фармакодинаміка»).\nПотенційні взаємодії у зв’язку з присутністю верапамілу у препараті Тарка®.\nДослідження метаболізму верапамілу гідрохлориду in vitro показали, що він метаболізується за допомогою цитохрому Р450 CYP3A4, CYP1А2, CYP2С8, CYP2С9 та CYP2С18. Верапаміл проявляє себе як інгібітор ферментів CYP3A4 та Р-глікопротеїну (Р-gp). Повідомляли про клінічно важливу взаємодію з інгібіторами CYP3A4, що спричиняла підвищення рівня верапамілу у плазмі крові, тоді як індуктори CYP3A4 спричиняли зниження рівня верапамілу у плазмі крові, тому необхідний моніторинг щодо взаємодії з іншими лікарськими засобами. Сумісне застосування верапаміл/трандолаприл та препаратів, які в основному метаболізуються CYP3A4 або є субстратом P-gp може бути пов’язано з підвищенням концентрацій препаратів, що може збільшувати або подовжувати як терапевтичні, так і несприятливі ефекти супутнього препарату.\nХінідин: зниження кліренсу хінідину при пероральному застосуванні (~35 %). Можлива артеріальна гіпотензія. Можливий набряк легенів у пацієнтів із гіпертрофічною обструктивною кардіоміопатією. Електрофізіологічні ефекти хінідину і верапамілу на атріовентрикулярну провідність вивчали з участю 8 пацієнтів. Верапаміл суттєво перешкоджав впливу хінідину на атріовентрикулярну провідність. Було повідомлення про підвищення рівнів хінідину на тлі терапії верапамілом.\nКарбамазепін: збільшення AUC карбамазепіну (~46 %) у пацієнтів з парціальною епілепсією, що не піддаються лікуванню. Підвищення рівнів карбамазепіну, що може спричиняти побічні ефекти карбамазепіну, такі як диплопія, головний біль, атаксія або запаморочення.\nФенітоїн: зниження плазмових концентрацій верапамілу.\nКларитроміцин, еритроміцин, телітроміцин: можливе підвищення рівня верапамілу\nРифампіцин: зниження AUC (~97 %), Сmax (~94 %) і біодоступності після перорального застосування (~92 %) верапамілу, може зменшити гіпотензивний ефект.\nДоксорубіцин: при одночасному застосуванні доксорубіцину та верапамілу підвищується AUC (104 %) та Сmax (61 %) доксорубіцину у плазмі крові у хворих із дрібноклітинним раком легенів.\nІнгібітори ГМГ-КоА-редуктази («статини»)\nЛікування інгібіторами ГМГ-КоА-редуктази (такими як симвастатин, аторвастатин або ловастатин) пацієнтів, які приймають верапаміл, слід розпочинати з найменшої можливої дози та титрувати у бік її збільшення. Були повідомлення, що одночасне застосування верапамілу та високих доз симвастатину збільшувало ризик розвитку міопатії/рабдоміолізу. Якщо лікування верапамілом призначено пацієнтам, які вже приймають інгібітор ГМГ-КоА-редуктази (симвастатин, аторвастатин або ловастатин), дозу статину слід зменшити та установити відповідно до концентрації холестерину в сироватці крові.\nДабігатран: збільшення Сmax (до 90 %) та AUC (до 70 %) дабігатрану. Може підвищитися ризик кровотечі. При одночасному застосуванні з пероральним верапамілом може бути потрібним зменшення дози дабігатрану (див. інструкцію для медичного застосування дабігатрану щодо рекомендацій з дозування).\nІнші пероральні антикоагулянти прямої дії (ППАК):\nПідвищена абсорбція ППАК, оскільки вони є субстратами P-gp, та, якщо застосовно, також знижене виведення ППАК, які метаболізуються Cyp ЗА4, можуть збільшити системну біодоступність ППАК.\nДеякі дані дозволяють припустити можливе збільшення ризику кровотечі, особливо у пацієнтів з додатковими факторами ризику. Може знадобитися зменшення дози ППАК при застосуванні з пероральним верапамілом (див. інструкцію для медичного застосування щодо дозування ППАК).\nІвабрадин: одночасне застосування з івабрадином протипоказане через додатковий ефект зниження частоти серцебиття верапамілом по відношенню до ефекту івабрадину (див. «Протипоказання»).\nГрейпфрутовий сік: збільшення AUC R- (~49 %) та S верапамілу (~37 %), збільшення Сmax R- (~75 %) та S-верапамілу (~51 %) без впливу на період напіввиведення та нирковий кліренс. Не слід вживати грейпфрутовий сік разом з препаратом Тарка®.\nПротивірусні (ВІЛ) засоби: через здатність деяких противірусних (ВІЛ) засобів, таких як ритонавір, пригнічувати метаболізм плазмові концентрації верапамілу можуть підвищуватися. Необхідно проявляти обережність або зменшити дозу верапамілу.\nЛітій: повідомляли про підвищену нейротоксичність літію при одночасному застосуванні верапамілу гідрохлориду та літію без або з підвищенням рівнів літію у сироватці крові. Однак у пацієнтів, які постійно приймали однакову дозу літію перорально, додавання верапамілу гідрохлориду призводило до зниження рівнів літію у сироватці крові. Пацієнтам, які отримують обидва лікарські засоби, необхідно перебувати під ретельним наглядом.\nВнутрішньовенні бета-блокатори: внутрішньовенні бета-блокатори не слід призначати під час лікування препаратом Тарка® (див. «Протипоказання»). Поєднання верапамілу з бета-блокаторами може спровокувати серйозне порушення атріовентрикулярної провідності, яке у деяких випадках може призвести до тяжкої брадикардії: може також виникнути серйозне пригнічення серцевої діяльності.\nЕтанол (алкоголь): підвищення плазмових рівнів етанолу. Етанол підвищує ризик артеріальної гіпотензії.\nІнгаляційні анестетики: при одночасному застосуванні інгаляційних анестетиків та антагоністів кальцію, таких як верапамілу гідрохлорид, кожен з них слід ретельно титрувати, щоб уникнути надмірної депресії серцево-судинної системи.\nІнгібітори НЕП: одночасне застосування інгібіторів АПФ з інгібіторами НЕП, такими як сакубітрил (доступний як фіксована доза у комбінації з валсартаном) і рацекадотрил, протипоказано, оскільки одночасне застосування інгібіторів АПФ та неприлізину (нейтральна ендопептидаза, НЕП) може підвищити ризик виникнення ангіоневротичного набряку (див. розділи «Протипоказання» та «Особливості застосування»). Одночасне застосування інгібіторів АПФ з сакубітрилом/валсартаном протипоказано, оскільки це підвищує ризик розвитку ангіоневротичного набряку (див. розділи «Протипоказання» та «Особливості застосування»).\nІнгібітори mTOR або вілдагліптин: одночасне застосування інгібіторів АПФ з рацекадотрилом, інгібіторами mTOR (такими як сиролімус, еверолімус, темсиролімус) і вілдагліптином може призвести до підвищеного ризику розвитку ангіоневротичного набряку (див. розділ «Особливості застосування»).\nКалійзберігаючі діуретики, добавки калію або калієвмісні замінники солі\nХоча рівень калію в сироватці крові зазвичай залишається в межах норми, у деяких пацієнтів, яким застосовують трандолаприл, може виникнути гіперкаліємія. Калійзберігаючі діуретики (наприклад спіронолактон, тріамтерен або амілорид), добавки калію або калієвмісні замінники солі можуть призвести до значного збільшення вмісту калію в сироватці крові. Слід також дотримуватися обережності при одночасному застосуванні трандолаприлу з іншими препаратами, що підвищують вміст калію в сироватці крові, наприклад з триметопримом і котримоксазолом (триметоприм/сульфаметоксазол), оскільки відомо, що триметоприм діє як калійзберігаючий діуретик, як і амілорид. Тому комбінація трандолаприлу з вищезазначеними препаратами не рекомендується до застосування. Якщо існує показання до одночасного застосування, їх слід застосовувати з обережністю та за умови частого моніторингу рівня калію в сироватці крові.\nЦиклоспорин: гіперкаліємія може виникати під час одночасного застосування інгібіторів АПФ з циклоспорином. Рекомендується моніторинг рівня калію в сироватці крові.\nГепарин: гіперкаліємія може виникати під час одночасного застосування інгібіторів АПФ з гепарином. Рекомендується моніторинг рівня калію в сироватці крові.\nТерапія діуретиками або іншими антигіпертензивними засобами: комбінація з діуретиками або з іншими антигіпертензивними засобами може посилювати антигіпертензивний ефект трандолаприлу. У хворих, які отримують діуретики, особливо при порушенні водно-сольового балансу, на початку лікування інгібіторами АПФ може надмірно знизитися артеріальний тиск (див. розділ «Особливості застосування»). Імовірність посилення гіпотензивних ефектів препаратом Тарка® може бути мінімізована шляхом припинення прийому діуретиків перед початком терапії. Якщо припинення терапії діуретиками не є можливим, початкову дозу препарату Тарка® потрібно зменшити.\nТрандолаприл може послаблювати втрату калію, спричинену тіазидними діуретиками.\nПоєднання з блокаторами рецепторів ангіотензину ІІ (БРА) або аліскіреном: дані клінічних досліджень продемонстрували, що подвійна блокада ренін-ангіотензин-альдостеронової системи (РААС) шляхом комбінованого застосування інгібіторів АПФ з БРА або аліскіреном асоціюється з підвищеною частотою виникнення побічних ефектів, таких як артеріальна гіпотензія, гіперкаліємія та погіршення функції нирок (включаючи гостру ниркову недостатність), порівняно із застосуванням одного засобу, що діє на РААС (див. «Протипоказання», «Особливості застосування», «Фармакодинаміка»).\nПротидіабетичні засоби: як і у разі застосування інших інгібіторів АПФ, одночасне застосування протидіабетичних засобів (інсуліну або пероральних гіпоглікемічних засобів) може призвести до посилення ефекту щодо зниження рівня глюкози в крові з підвищеним ризиком виникнення гіпоглікемії.\nЛітій: трандолаприл може затримувати виведення літію з організму. Слід часто контролювати плазмові концентрації літію.\nПрепарати золота: рідко повідомляли про нітритоїдні реакції (симптоми, що включають приплив крові до обличчя, нудоту, блювання та артеріальну гіпотензію) у пацієнтів, які проходили лікування ін’єкційними препаратами золота (натрію ауротіомалатом) одночасно з інгібітором АПФ, включаючи препарат Тарка®.\nГемодіаліз: повідомляли про анафілактоїдні реакції на поліакрилонітрильні мембрани з високою щільністю потоку, що використовувалися для гемодіалізу, у пацієнтів, яким застосовували інгібітори АПФ. Як і з іншими антигіпертензивними засобами цього хімічного класу, застосування інгібіторів АПФ потрібно уникати пацієнтам, які знаходяться на нирковому діалізі.\nНестероїдні протизапальні засоби (НПЗЗ): як і у разі усіх антигіпертензивних засобів, застосування НПЗЗ (включаючи ацетилсаліцилову кислоту у підвищених дозах як протизапальний засіб, наприклад, для послаблення болю) може спричиняти послаблення гіпотензивного ефекту трандолаприлу. При додаванні або відміні НПЗЗ необхідно посилити контроль артеріального тиску у пацієнтів, які приймають трандолаприл. Крім того, описано, що НПЗЗ та інгібітори АПФ проявляють адитивний ефект щодо підвищення рівня калію у сироватці крові, в той час як функція нирок може послаблюватися. Ці ефекти є оборотними і спостерігаються, як правило, у пацієнтів із порушеною функцією нирок.\nОдночасне застосування фторхінолонів та інгібіторів АПФ може викликати гостру ниркову недостатність.\nЗастереження у зв’язку з присутністю трандолаприлу у препараті Тарка®\nТрандолаприл може спричиняти ангіоневротичний набряк, включаючи набряк обличчя, кінцівок, язика, голосової щілини та/або гортані. У пацієнтів негроїдної раси повідомляли про підвищену частоту розвитку ангіоневротичного набряку при застосуванні інгібіторів АПФ порівняно з європейцями. Підвищений ризик виникнення ангіоневротичного набряку може бути у пацієнтів, які одночасно застосовують терапію інгібіторами mTOR (наприклад, сиролімус, еверолімус, темсиролімус) та вілдагліптином (див. розділ «Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій»).\nОскільки одночасне застосування інгібіторів АПФ та неприлізину (нейтральна ендопептідаза, НЕП) можуть підвищити ризик виникнення ангіоневротичного набряку, одночасне застосування інгібіторів АПФ та інгібіторів НЕП (такі як сакубітрил і рацекадотрил) протипоказане (див. розділи «Протипоказання», «Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій»).\nТерапію сакубітрилом/валсартаном не слід розпочинати раніше ніж через 36 годин після застосування останньої дози трандолаприлу. Лікування трандолаприлом не слід розпочинати раніше ніж через 36 годин після застосування останньої дози сакубітрилу/валсартану (див. розділи «Протипоказання» і «Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій»).\nТакож повідомляли про інтестинальний набряк у пацієнтів, які лікувалися інгібіторами АПФ. Можливість розвитку цієї реакції слід враховувати у пацієнтів з проявами болю в животі (з або без нудоти чи блювання).\nПацієнтам, у яких виникає ангіоневротичний набряк, слід негайно припинити терапію та перебувати під спостереженням до зникнення набряку. Ангіоневротичний набряк обличчя, як правило, проходить самостійно. Набряк, що поширюється не лише на обличчя, але й на голосову щілину, може бути небезпечним для життя через ризик виникнення обструкції дихальних шляхів. Ангіоневротичний набряк язика, голосової щілини або гортані вимагає негайного підшкірного введення 0,3-0,5 мл розчину адреналіну (1:1000) разом із проведенням інших терапевтичних заходів у разі необхідності.\nРівень калію в сироватці крові\nЗастосування інгібіторів АПФ може спричинити розвиток гіперкаліємії, оскільки вони пригнічують вивільнення альдостерону. Цей ефект зазвичай незначний у пацієнтів з нормальною функцією нирок. Проте у пацієнтів з порушенням функції нирок та/або пацієнтів, які приймають добавки калію (включаючи замінники солі), калійзберігаючі діуретики, триметоприм або ко-тримоксазол (триметоприм/сульфаметоксазол) і особливо антагоністи альдостерону або блокатори рецепторів ангіотензину, може розвиватися гіперкаліємія. Слід з обережністю застосовувати калійзберігаючі діуретики та блокатори рецепторів ангіотензину пацієнтам, які приймають інгібітори АПФ, а також слід контролювати рівень калію в сироватці крові та функцію нирок (див. розділ «Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій»).\nФактори ризику розвитку гіперкаліємії включають одночасне застосування засобів для лікування гіпокаліємії, цукрового діабету та/або дисфункції лівого шлуночка після інфаркту міокарда.\nІнгібітори АПФ можна використовувати, поки не буде проведено радикальне лікування реноваскулярної гіпертензії, або у випадку, коли таку процедуру не можна застосовувати. При застосуванні інгібіторів АПФ пацієнтам з одностороннім або двостороннім стенозом ниркової артерії підвищується ризик розвитку тяжкої артеріальної гіпотензії та ниркової недостатності. Діуретики можуть ще більше підвищити цей ризик. Порушення функції нирок може виникнути у вигляді лише невеликої зміни рівня креатиніну в сироватці крові, навіть у пацієнтів з одностороннім стенозом ниркової артерії. У таких пацієнтів лікування необхідно починати в лікарні під пильним медичним спостереженням, із застосуванням малих доз та ретельним підбором дози. Застосування діуретиків необхідно припинити, та в перші тижні лікування потрібно здійснювати моніторинг функції нирок і контроль рівня калію в сироватці крові.\nДля пацієнтів з кліренсом креатиніну менше 30 мл/хв може бути необхідним зменшення дози трандолаприлу. Обстеження пацієнтів з артеріальною гіпертензією завжди має включати оцінку функції нирок.\nУ пацієнтів з нирковою недостатністю, хронічною серцевою недостатністю або двобічним стенозом ниркової артерії, або однобічним стенозом ниркової артерії з однією функціонуючою ниркою (наприклад у пацієнтів із трансплантованою ниркою) існує ризик погіршення функції нирок. У деяких пацієнтів без видимих захворювань нирок при одночасному застосуванні трандолаприлу з діуретиками може підвищитися рівень азоту сечовини крові та креатиніну сироватки крові.\nОдночасне застосування фторхінолонів та інгібіторів АПФ може викликати гостру ниркову недостатність у пацієнтів, особливо у тих, що мають ниркову недостатність помірного та тяжкого ступеня, та у пацієнтів літнього віку. Слід оцінювати функцію нирок перед початком лікування і контролювати її під час лікування фторхінолонами та інгібіторами АПФ.\nІснують докази, що одночасне застосування інгібіторів АПФ з блокаторами рецепторів ангіотензину ІІ (БРА) або аліскіреном підвищує ризик виникнення артеріальної гіпотензії, гіперкаліємії та погіршення функції нирок (включаючи гостру ниркову недостатність). Тому подвійна блокада РААС шляхом комбінованого застосування цих лікарських засобів не рекомендується (див. «Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій», «Фармакодинаміка»). Якщо потреба у терапії подвійною блокадою є абсолютно необхідною, її слід застосовувати лише під ретельним наглядом спеціаліста та частим моніторингом функції нирок, рівнів електролітів та артеріального тиску.\nПрийом інгібіторів АПФ не можна розпочинати у період вагітності. Пацієнткам, які планують вагітність, потрібно замінити цю терапію альтернативним антигіпертензивним лікуванням, яке має встановлений профіль безпеки для застосування у період вагітності. У разі діагностування вагітності лікування інгібіторами АПФ слід негайно припинити, і, при необхідності, розпочати альтернативну терапію (див. «Протипоказання» та «Застосування у період вагітності або годування груддю»).\nСимптоматична артеріальна гіпотензія спостерігалася у пацієнтів з неускладненою артеріальною гіпертензією після застосування початкової дози трандолаприлу або її підвищення. Ризик розвитку цього стану збільшується при порушенні водно-сольового балансу внаслідок прийому діуретиків, дотримання дієти з обмеженням солі, діалізу, дегідратації, діареї або блювання. Таким пацієнтам перед початком лікування слід припинити застосування діуретиків та відновити об’єм циркулюючої крові (ОЦК) та рівень солей. Якщо припинення терапії діуретиками не є можливим, початкову дозу препарату Тарка® потрібно зменшити.\nУ пацієнтів, які застосовують інгібітори АПФ, спостерігалися агранулоцитоз та пригнічення діяльності кісткового мозку. Вважається, що ризик розвитку нейтропенії пов'язаний із дозою та видом прийнятого препарату і залежить від клінічного стану пацієнта. Ці реакції частіше можуть виникати у пацієнтів із нирковою недостатністю, особливо при колагенових судинних захворюваннях. У зв’язку з цим слід проводити регулярний моніторинг кількості лейкоцитів та рівнів білка у сечі у пацієнтів з колагеновими судинними захворюваннями (наприклад системний червоний вовчак, склеродермія), особливо якщо вони асоційовані з порушенням функції нирок та супутньою терапією, зокрема кортикостероїдами та антиметаболітами. Ці явища є оборотними після припинення прийому інгібітора АПФ.\nАортальний стеноз/обструкція вентрикулярного тракту відтоку\nТрандолаприл не слід застосовувати при аортальному стенозі або обструкції вентрикулярного тракту відтоку.\nУ пацієнтів при хірургічному втручанні або протягом анестезії засобами, що спричиняють артеріальну гіпотензію, трандолаприл може блокувати утворення ангіотензину ІІ у відповідь на компенсаторне вивільнення реніну.\nЗастереження у зв’язку з присутністю верапамілу у препараті Тарка®\nВерапамілу гідрохлорид впливає на атріовентрикулярний та синоатріальний вузли та пролонгує час атріовентрикулярної провідності. Застосовувати з обережністю, оскільки розвиток атріовентрикулярної блокади ІІ або ІІІ ступеня (що є протипоказанням) або однопучкової, двопучкової або трипучкової блокади ніжки Гіса потребують відміни наступних доз верапамілу гідрохлориду, а також призначення відповідної терапії у разі потреби.\nВерапамілу гідрохлорид впливає на атріовентрикулярний та синоатріальний вузли та дуже рідко може спровокувати виникнення атріовентрикулярної блокади ІІ або ІІІ ступеня, брадикардію та надзвичайно рідко – асистолію. Більш вірогідно, що такі симптоми будуть спостерігатися у пацієнтів із синдромом слабкості синусового вузла (синоатріальна вузлова хвороба), який частіше виникає у пацієнтів літнього віку.\nАсистолія у пацієнтів, які не мають синдрому слабкості синусового вузла, зазвичай короткотривала (кілька секунд або менше), зі спонтанним поверненням до атріовентрикулярного вузлового або нормального синусного ритму. Якщо це явище не швидкоплинне, слід негайно розпочати відповідну терапію (див. розділ «Побічні реакції»).\nЧерез вміст верапамілу у препараті перед початком лікування препаратом Тарка® необхідно компенсувати серцеву недостатність у пацієнтів із фракцією викиду більше 35 % та адекватно контролювати протягом усього періоду лікування.\nУ 120 пацієнтів із гіпертрофічною кардіоміопатією (більшість з яких були резистентними або інтолерантними до пропранололу), які отримували терапію верапамілом у дозах до 720 мг/добу, були відзначені серйозні побічні ефекти. У трьох пацієнтів констатовано летальний наслідок через набряк легенів; у них спостерігалася тяжка обструкція лівого вентрикулярного кровотоку і згодом дисфункція лівого шлуночка. У восьми інших пацієнтів був набряк легенів та/або тяжка артеріальна гіпотензія; у більшості цих пацієнтів спостерігався аномально високий (більше 20 мм рт. ст.) тиск заклинення у легеневих капілярах та виражена обструкція лівого вентрикулярного кровотоку. В 11 % пацієнтів спостерігалася синусова брадикардія, у 4 % – AV-блокада ІІ ступеня та у 2 % – зупинка синусового вузла. Необхідно враховувати, що ця група пацієнтів мала серйозне захворювання з високим коефіцієнтом летальності. Більшість побічних ефектів зникали після зниження дози, та лише у рідких випадках застосування верапамілу потрібно було відмінити.\nПрепарат слід застосовувати з обережністю пацієнтам із тяжким ступенем печінкової недостатності.\nВагітність. Препарат не слід застосовувати вагітним або жінкам, які планують завагітніти. Якщо під час лікування цим лікарським засобом підтверджується вагітність, його застосування необхідно негайно припинити і, якщо необхідно, замінити іншим лікарським засобом, дозволеним для застосування вагітним. Пацієнткам, які планують вагітність, необхідно змінити даний препарат на інший антигіпертензивний лікарський засіб, що має встановлений профіль безпеки при застосуванні у період вагітності (див. «Протипоказання» та «Особливості застосування»).\nЕпідеміологічні дані щодо ризику тератогенності, спричиненої впливом інгібіторів АПФ під час І триместру вагітності, не були переконливими; однак незначне підвищення ризику не можна виключати.\nЗалежно від індивідуальної чутливості пацієнта здатність керувати автотранспортом або іншими механізмами може бути погіршена, особливо на початку лікування. Слід враховувати можливість розвитку таких небажаних ефектів як запаморочення та втомлюваність. Препарат може підвищувати рівень алкоголю у крові та уповільнювати його елімінацію, тому ефекти алкоголю можуть посилюватися.\nДорослим застосовувати 1 таблетку 1 раз на добу, вранці, незалежно від прийому їжі. Таблетку слід ковтати цілою, не розжовуючи та запиваючи водою.\nПацієнти літнього віку. У деяких пацієнтів літнього віку може спостерігатися більш виражений ефект зниження артеріального тиску через вищу системну біодоступність порівняно з молодшими пацієнтами з артеріальною гіпертензією.\nНайвища доза під час клінічних досліджень становила 16 мг трандолаприлу, що не призводило до появи ознак або симптомів непереносимості.\nПри передозуванні препарату можуть виникнути такі ознаки та симптоми, зумовлені верапамілом: виражена артеріальна гіпотензія, брадикардія, порушення серцевої провідності (наприклад атріовентрикулярний ритм з атріовентрикулярною дисоціацією та з атріовентрикулярною блокадою високого ступеня, включаючи асистолію) та негативна інотропна дія (наприклад серцева недостатність). Внаслідок передозування було зафіксовано летальні випадки. Про передозування можуть свідчити інші симптоми на тлі гіпоперфузії, наприклад метаболічний ацидоз, гіперглікемія, гіперкаліємія, ниркова дисфункція та судоми.\nЛікування. Після передозування таблетками трандолаприлу/верапамілу необхідно провести повне промивання кишечнику. Подальшому всмоктуванню верапамілу у шлунково-кишковому тракті необхідно запобігти шляхом промивання шлунка, прийому абсорбенту (активованого вугілля) та проносного.\nЛікування передозування має бути головним чином підтримуючим. Лікування передозування верапамілу гідрохлоридом включає парентеральне введення препаратів кальцію, бета-адренергічну стимуляцію та промивання шлунково-кишкового тракту. Через можливу відстрочену абсорбцію верапамілу внаслідок уповільненого вивільнення пацієнти можуть потребувати медичного спостереження та госпіталізації на період до 48 годин. Верапамілу гідрохлорид не виводиться за допомогою гемодіалізу.\nПри передозуванні трандолаприлом рекомендована внутрішньовенна інфузія фізіологічного розчину. Якщо виникає гіпотензія, пацієнту необхідно прийняти протишокове положення. У разі можливості також можна розглянути застосування інфузії ангіотензину II та/або внутрішньовенне введення катехоламінів. Якщо прийом відбувся нещодавно, потрібно вжити заходів щодо видалення трандолаприлу (наприклад блювання, промивання шлунка, прийом абсорбентів і сульфату натрію). Невідомо, чи можливо вивести трандолаприл (або його активний метаболіт, трандолаприлат) за допомогою гемодіалізу. При брадикардії, стійкій до медикаментозної терапії, показано використання кардіостимулятора. Необхідно проводити частий контроль основних життєвих показників, електролітів сироватки крові та концентрацій креатиніну.\nНижче наведені побічні реакції, про які повідомляли під час проведення клінічних досліджень, з постмаркетингового застосування або IV фази клінічних досліджень. Для кожної системи органів побічні реакції класифікуються за частотою наступним чином: дуже часто (≥ 1/10), часто (≥1/100, <1/10), нечасто (≥1/1000, <1/100), рідко (≥1/10000, <1/1000), дуже рідко (<1/10000), невідомо (частоту не можна встановити з наявних даних).\nІнфекції та інвазії: рідко – простий герпес; дуже рідко – бронхіт; невідомо – інфекція верхніх дихальних шляхів, фарингіт, синусит*, риніт*, глосит*, інфекція сечовивідних шляхів.\nЗ боку крові та лімфатичної системи: дуже рідко – лейкопенія, панцитопенія, тромбоцитопенія; невідомо – агранулоцитоз, зниження рівня гемоглобіну та гематокриту, гемолітична анемія*.\nЗ боку метаболізму і харчування: нечасто – гіперліпідемія; рідко – анорексія; невідомо – підвищення апетиту, гіперкаліємія, гіперхолестеринемія, гіперглікемія, гіпонатріємія, гіперурикемія, подагра, ферментні порушення.\nЗ боку психіки: дуже рідко – агресивність, тривожність, депресія, дратівливість, невідомо – безсоння, порушення сну*, галюцинації, зниження лібідо, сплутаність свідомості*.\nЗ боку нервової системи: часто – головний біль, запаморочення; нечасто – тремор, сонливість; рідко – синкопе; дуже рідко – крововилив у мозок, втрата свідомості, безсоння, порушення рівноваги, гіперестезія, парестезія, дисгевзія (порушення відчуття смаку); невідомо – транзиторні ішемічні атаки*, цереброваскулярна подія, міоклонія, мігрень, екстрапірамідні розлади, параліч (тетрапарез).\nЗ боку органів зору: дуже рідко – порушення/нечіткість зору; невідомо – блефарит, кон’юнктивальний набряк, розлади органів зору.\nЗ боку серця: часто – AV-блокада I ступеня; нечасто – серцебиття; дуже рідко – стенокардія, фібриляція передсердь, брадикардія, зупинка серця, серцева недостатність, тахікардія; невідомо – інфаркт міокарда, AV-блокада ІІ або ІІІ ступеня, синусова брадикардія, зупинка синусового вузла, асистолія, аритмія, шлуночкова тахікардія, ішемія міокарда, відхилення на електрокардіограмі.\nЗ боку судин: часто – гіпотензія, ортостатична гіпотензія, шок, гіперемія, припливи; дуже рідко – коливання артеріального тиску; невідомо – гіпертензія, ангіопатія, периферичні судинні розлади, варикозне захворювання вен, симптоматична або тяжка артеріальна гіпотензія.\nРеспіраторні розлади, порушення з боку органів грудної клітки та середостіння: часто – кашель; дуже рідко – астма, диспное, застійні явища у синусах; невідомо – бронхоспазм, запалення верхніх дихальних шляхів, застійні явища у верхніх дихальних шляхах, продуктивний кашель, запалення глотки, орофарингеальний біль, носова кровотеча, розлади дихання.\nЗ боку шлунково-кишкового тракту: часто – запори; нечасто – біль у животі, діарея, шлунково-кишкові розлади, нудота; дуже рідко – сухість у роті/горлі, панкреатит, блювання; невідомо – дискомфорт у животі, диспепсія, гастрит, метеоризм, гіперплазія ясен, гематемезис, кишкова непрохідність, інтестинальний набряк*.\nЗ боку гепатобіліарної системи: нечасто – зміни показників функціональних тестів печінки; рідко – гіпербілірубінемія; дуже рідко – холестаз, гепатит, жовтяниця; невідомо – холестатична жовтяниця*.\nЗ боку шкіри та підшкірної клітковини: нечасто – набряк обличчя, свербіж, висипання, посилене потовиділення; рідко – алопеція, неспецифічні шкірні розлади; дуже рідко – ангіоневротичний набряк, мультиформна еритема, дерматит, псоріаз, кропив’янка; невідомо – синдром Стівенса-Джонсона, токсичний епідермальний некроліз, пурпура, екзема, акне, сухість шкіри.\nЗ боку кістково-м’язової системи: дуже рідко – артралгія, міалгія, м’язова слабкість; невідомо – біль у спині, біль у кінцівках, біль у кістках, остеоартрит, м’язовий спазм.\nЗ боку нирок та сечовидільної системи: нечасто – поліурія; рідко – азотемія; дуже рідко – гостра ниркова недостатність*; невідомо – полакіурія.\nЗ боку репродуктивної системи та молочних залоз: дуже рідко – гінекомастія, еректильна дисфункція; невідомо – галакторея.\nЗагальні розлади: нечасто – біль у грудній клітці; дуже рідко – втомлюваність, астенія, набряк, периферичний набряк; невідомо – гіпертермія, погане самопочуття, нездужання.\nЛабораторні показники: дуже рідко – підвищення рівня лужної фосфатази, калію, трансаміназ, лактатдегідрогенази, ліпази, імуноглобуліну, γ-глутамілтрансферази; невідомо – підвищення вмісту сечовини, креатиніну, пролактину у плазмі крові.\nРегистрация UA/8978/02/03 от 22.10.2018 (приказ 1920 (2))\nАТХ-классификация C09BB10 - Верапамил + Традолаприл\nМНН Трандолаприл и верапамил\nФармгруппа Ингибиторы АПФ в комбинации с антагонистами кальция. Трандолаприл и верапамил.\nДействующие вещества верапамил, трандолаприл\nТарка таблетки, п/плен. обол., с модиф. высвоб. по 2 мг/180 мг №28 (14х2)\nТарка капсулы прол./д. №28 (14х2)


Голографічні диски DVD обійдуть - Opalkova\nДодому Технології Голографічні диски DVD обійдуть\nУ той час як на ринку вирують неабиякі війни між прихильниками Blu-ray і HD-DVD компанія InPhase спільно з Hitachi Maxell потихеньку розробили свій формат голографічного диска. І треба сказати, досить цікавий. Поява нового стандарту намічено на кінець 2006 року.\nЗа запевненням творців, такий носій здатний зберегти 300 гігабайт даних, теоретично можна розробити диск ємністю 1,6 терабайт. При цьому швидкість передачі інформації в 10 разів більше в порівнянні зі звичайними дисками.\nГолографічний носій трохи ширше DVD. Його діаметр становить 13 див. Однак він тонше, ніж його 12-міліметрові колеги. До того ж читання і запис в ньому можуть відбуватися одночасно. Секрет – у використанні технології інтерференції світла.\nПопередня статтяВ Ефіопії виявили нової людини\nНаступна статтяСвітло наростить мязи


Розділ десятий: 10 Такими властивостями і особливостями, як було сказано, відрізняються\n10 Такими властивостями і особливостями, як було сказано, відрізняються один від одного по дотику подобочастние тіла. Крім того, вони різняться за смаком, запахом і кольором. Під подобочастнимі [тілами] я маю на увазі, наприклад, [все] добувається в копальнях: мідь, 15 золото, срібло, олово, залізо, камінь та інше тощо, а також те, що з них виділяється; і крім того, [ частини] в тварин і рослини, наприклад: м'ясо, кістки, жили, шкіра, нутрощі, волосся, сухожилля, вени, з яких вже складені [тіла] непо-добочастние, наприклад: особа, рука, нога і тому 20 подібне; і в рослинах - це деревина, кора, лист, корінь і так далее26. [Неподобочастіие тіла] утворені другий нрічіпой; матерією [, т. е. матеріальною причиною], тих [тел], з яких вони складені, служить сухе і вологе, стало бути вода і земля (бо і те і інше має відповідної здатністю з найбільшою очевидністю), а діяльної [причиною] служить тепле і холодне (бо з води і землі 25 опи складають і роблять твердими [подобочастние тіла]), якщо це так, встановимо тепер, які види подобочастних [тел складаються] із землі, які з води і які з того й іншого разом. Якщо освіта [тіла] завершено, то воно [може бути] або яшдкім, або м'яким, або «жорстким, причому жорсткі і м'які [тіла], як вже було сказано, створені при затвердінні. 30 Випаровуються рідини складаються з води, не випаровуються - небудь з землі27, або із землі і води разом (наприклад, молоко), або із землі та повітря (папрімер, деревина), або з води та повітря (наприклад, оливкова олія). [Рідини], які згущуються від тепла, складові. Серед рідин деяке утруднення перед-388ь ставлять, мабуть, вино. Справа в тому, що вино може і випаровуватися, і згущуватися (наприклад, молоде вино). Це пов'язано з тим, що вином називають не один вид [рідини, а різні]; різний ж і [поводиться] по-різному. Так, молоде вино містить більше землі, ніж старе, тому воно особливо сильно густіє під дією тепла і порівняно слабо застигає від холоду: адже в ньому багато тепла і землі.\nТак, в Арка-5 дні вино в хутрі настільки висушується над димом, що, перш ніж пити, пужно відскоблити [плівку]. Оскільки ж все [вина] мають осад, переважання того або іншого - землі або води - [залежить] від кількості осаду. У рідинах, густеющей від холоду, переважає земля, а в густеющей і від тепла і від холоду змішані кілька [елементів], як, напри-* про заходів, в олії, меді і в солодкому вині. З [тел], утворених згущенням, ті, що затверділи від холоду, складаються з води, наприклад лід, сніг, град, іній, а [затверділі] від тепла-з землі, наприклад [обпалена] глина, сир, сода, сіль. [Тіла, затверділі] від того і від іншого, складаються з землі і води. Такого роду [тіла тверднуть] при охолодженні, тобто позбавляючись того й іншого - тепла і вологи, минає разом із теплом; сіль твердне, якщо 15 позбавити її однією лише вологи, так само як [тіла] із беспримесной землі, тоді як лід [утворюється, якщо позбавити воду] одного [тільки] тепла. А [ці тіла тверднуть, якщо позбавити їх] того й іншого; а значить, вони [тверднуть] від того і іншого - [від тепла і холоду] - і складаються з того й іншого - [із землі і води]. Отже, якщо вода випарувалася до краплі, як в [обпаленої] глині або бурштині, то такі тіла цілком складаються із землі. Янтарі »і те, що називають сльозами, утворилися при охолодженні, наприклад 20 смирна, ладан, камедь; по і бурштин схожий па цей рід [тел], і оп твердне: справді, адже [в ньому] видно потрапили всередину живі істоти . Справа в тому, що річка, виганяючи тепло, випаровує вологу (як якби киплячий мед капнув у воду). Одні [тіла] плавляться і не розм'якшуються, як бурштин і деякі камені, наприклад сталактити в печерах (опи адже утворюються схожим чином: не під дією вогню, а тому, що від пронизливого наскрізь холоду волога під дією минає з неї тепла йде за ним слідом). Інші [тіла] твердіють під дією 25 вогню ззовні. Якщо [тіло] не цілком, але переважно [складається] із землі, [воно] може розм'якшуватися, як, наприклад, залізо і ріг.\n(Лада п тому подібні [тіла] випаровують вологу майже так само, як деревина) 28. Оскільки до плавких [тілам] слід віднести [все], що плавиться від вогню, ці [тіла складаються] в ос-889а новном нз води, однак деякі [з них], наприклад віск, - з [землі і води] разом. [Тіла], що [розчиняються] у воді, [складаються] нз землі; а якщо пе [розчиняються] у воді і [ие плавляться] від вогню, то [складаються] або нз землі, або з обох [елементів]. Якщо, таким чином, всі [тіла] або рідкі, або тверді і названі їх властивості [проявляються] в тому або іншому з цих [станів], причому проміжного [стану] не існує, тоді ми переліку-5 лили все, чим [тіла ] відрізняються але складом: із землі, з води або нз кількох елементів разом - і за способом утворення: [під дією] вогню, холоду або того й іншого. З води [складаються] золото, срібло, мідь, олово, свинець, скло і багато хто не мають назви камені, бо всі вони плавляться від тепла29. З води, крім того, [складаються] деякі вина, сеча, оцет, луг, молочна сироватка і сукровиця, бо всі опи від холоду застигають. Залізо, ріг, нігті, кістка, жили, деревина, волосся, листя і кора [складаються] швидше із землі. Крім того, [сюди треба віднести] бурштин, смирну, ладан, 15 а тануть всі так звані сльози, сталактити і плоди, наприклад стручкові і злаки, адже [усі вони], одні в більшій, інші в меншій мірі, [складаються] з землі, бо один розм'якшуються, інші випаровуються і утворилися ні при охолодженні. До цього [можна додати] соду і сіль, а також [ті] види каменів, які [були утворені] пе при охолодженні і не плавляться. Кров і насіння [складаються] із землі, води і 20 повітря разом; в крові, що містить волокна, більше землі (тому вона твердне від холоду і розчиняється водою), а кров, позбавлена волокон, [складається] з води (тому вона і не твердне, [тобто не згортається]). Насіння ж твердне при охолодженні, коли разом з теплом волога йде.


Польща хоче відгородитися від України парканом - Korrespondent.net\nПольща хоче відгородитися від України парканом\nКорреспондент.net, 8 липня 2017, 21:30\nЗаходи необхідні в рамках боротьби з африканською чумою свиней.\nПольща планує побудувати паркан на кордоні з Україною та Білоруссю протяжністю 729 км у рамках боротьби з африканською чумою свиней (АЧС). Про це заявила заступник міністра сільського господарства Польщі Єва Лех.\nВідповідні рекомендації з боку економічного комітету розглядають у Раді міністрів Польщі.\nЗа попередньою інформацією, орієнтовна вартість будівництва такого паркану може скласти 100 млн злотих (27 млн дол.).\nНагадаємо, в Держспоживслужбі України прогнозують 200 спалахів чуми свиней у цьому році.\nТЕГИ: Польша, Беларусь, граница, забор, чума\nУ США оцінили готовність Росії до військових дій проти України2861\nРосія підготувала план саботажу - Нуланд270