НАВІЩО ДИТИНІ ЛЯЛЬКОВИЙ ТЕАТР? | № 9 "Десняночка"\n« ДОМАШНЄ СВЯТО\nПЛАН ПРОВЕДЕННЯ ФЕСТИВАЛЮ «ГАРМОНІЯ РУХУ» »\nПідготувала: музичний керівник Марченко О.І. і вихователь-методист Васильєва Н.А.\nЗгадайте своє дитинство. Хто з вас не мріяв хоча б один раз, щоб улюблені іграшки, що стали кращими друзями, ожили й заговорили?\nАле, виявляється, чудо “живої” іграшки все-таки можливо!\nХочемо нагадати Вам про ганчіркову м’яку ляльку, яку можна “пожвавити” за допомогою руки й “оживити” силою своїх емоційних переживань. Чи доводилося Вам коли-небудь знайомити малюка із цією іграшкою? Якщо так, то згадаєте його першу реакцію. Дитина вже звикла до навколишніх її звичайних ляльок, що завмерли в одній позі й виражає лише одну емоцію, а те й зовсім байдужим. І отут раптом вона бачить ляльку, що тягнеться до неї руками, киває головою, невимушено розкланюється й здоровається з начебто сама собою… Здивування, цікавість, бажання поторкати й розгадати таємницю “живої” іграшки – все виражається на особі маленької дитини.\nЗа першим незабутнім враженням треба освоїти можливостей ляльки, які виявляються практично безмежними.\nУ чому ж переваги такої іграшки і гри з нею? Ось декілька порад, як ви можете організувати вдома ляльковий театр:\n1. Одягаючи ляльку на руку, дитина “зливається” з нею, ототожнюється з персонажем, у який буде грати. З її допомогою вона може не просто відпрацьовувати моделі поводження, як це робить зі звичайною лялькою. З нею дитина здатний емоційно виразити все те, що її тривожить і хвилює, говорячи не від своєї особи, а від імені казкового персонажа, що живе в уявному світі.\nДо речі кажучи, саме тому ляльки-рукавички використаються дитячими психологами в психокорекційній роботі. На занятті психолог пропонує дитині розіграти спеціально для неї придуманий сценарій. У процесі подання, у тім або іншому виді відтворити ситуацію, що травмує дитину, дитина за допомогою ляльки-рукавички виражає свої переживання й агресію. Таким чином, діти позбуваються від їхніх страхів, що мучили, і негативних емоцій.\n2. Лялька-рукавичка, сама по собі несе деякий емоційний образ. Як правило, лялька – весела або смутна – зображує позитивного або негативного героя якої-небудь казки, мулт – або телефільму. Граючи з лялькою, дитина психологічно переживає роль. А виходить, здобуває настільки необхідний їй емоційний досвід проходження полярних станів. Кілька різнохарактерних ляльок-рукавичок допоможуть малюку відповістити на запитання, як це – бути злим або добрим, брехливим або правдивим, розумним або дурним, довірливим або підозрілим, сміливим або боягузливим, відкритим або замкнутим, дратівливим або спокійним… І нарешті, головне, як це – бути дорослим? У грі дитина більше не маля, вона – дорослий: вирішує дорослі проблеми, сама справляється з життєвими ситуаціями, самостійно робить вибір.\n3. У театральній постановці може брати участь вся родина, а щоб дитині було цікавіше, запросіть для гри її однолітків. Нехай кожний з малят вибере героя, що йому симпатичний. Навчіть дітей називати вголос свою роль і пояснювати в грі свої дії, озвучувати персонажа. “Я – жабка-скрекотушка”, “Я – лисичка-сестричка”, “Я -вовчок-сірий бочок” – кожний з героїв говорить із особливою інтонацією, виражає тільки йому властивий характер. І пам’ятайте, театр – це чарівне дійство, для якого потрібно забезпечити відповідну “магічну” обстановку: півморок, лаштунки, за допомогою свіч або різнобарвного підсвічування можна створити таємничу гру світла й тіні.\n4. Театралізовані ігри є різновидністю сюжетно-рольових ігор. Вони мають спільну будову й ознаки: зміст, творчий задум, роль, сюжет, рольові та організаційні дії, правила, рольові та організаційні взаємини. Джерелом змістовності цих компонентів с навколишній, світ. Враження навколишньої дійсності є опорою для творчості дорослого і дітей. Кожна форма, зміст можуть бути розіграні в кількох варіантах. Істотна відмінність театралізованих ігор – заздалегідь відомий сценарій, в основі якого лежить зміст казки, вірша, оповідання тощо. Головний сюжет мовби веде за собою гру. Але, полегшуючи розвиток теми, він разом з тим зменшує можливості дорослого і дітей творчо її розвивати.\n5. Активна участь дитини у підготовці та ході гри розвиває в неї самостійність, ініціативу, творчість.\n6. Можна запропонувати дитині імпровізувати з іграшками, по ходу придумувати сюжет. Імпровізовані ігри дають можливість розвивати дитячу творчість, фантазію, пам’ять, мову.\n7. Ніколи не слід повторювати буквально, одну й ту ж саму гру. Щоразу треба придумувати новий варіант або влаштовувати сюрприз на початку, в середині чи кінці гри. Несподівані ситуації, різноманітність у розігруванні сюжету, ролей зацікавлюють дитину, спонукають її до власних пошуків, знахідок.\nБажаємо успіхів, розвитку творчості і фантазіі Ваших і Вашої дитини. Слід тільки спробувати, і Ви побачите, як захоплююче і цікаво буде Вашій дитині, скільки радісних емоцій це дійство принесе їй, а через неї – і Вам!\n- коментарі до “НАВІЩО ДИТИНІ ЛЯЛЬКОВИЙ ТЕАТР?”\nГрудень 6, 2015 о 4:28 pm\nДуже цікаві і корисні ваші поради.Я обовязково ними скористаюся для проведення дня народження моєї дитини.


Торкніться опції Списки розсилки у верхній частині екрана Бесіди.\nТоркніться опції Новий список у нижній частині екрана Списки розсилки.\nПісля вищезазначених дій буде створено новий список розсилки. Коли ви надсилаєте повідомлення до списку розсилки, воно буде надіслано всім контактам зі списку, які зберегли ваш номер телефону в адресній книзі телефона. Контакти з цього списку отримають звичайне повідомлення. Відповіді контактів відображаються як звичайні повідомлення на екрані Бесіди. Ці відповіді не надсилаються іншим контактам зі списку розсилки.\nВідкрийте розділ Списки розсилки.\nТоркніться значка «i» поруч зі списком, який потрібно змінити.\nВідкриється екран Інформація про список, на якому можна:\nзмінити назву списку розсилки;\nдодати або вилучити отримувачів зі списку, торкнувшись Змінити список…\nПеретягніть список розсилки, який потрібно видалити, ліворуч.\nТоркніться опції Видалити.\nАбо торкніться опції Змінити, потім значка «–» поруч зі списком розсилки, який потрібно видалити, і виберіть Видалити.


Усіх не закопаєш! Проблема із кладовищами у Рівному. Місто - Новини Рівного та області - Рівне Вечірнє\nУсіх не закопаєш! Проблема із кладовищами у Рівному\nВласники двох земельних ділянок погодились віддати їх для розширення меж кладовища «Нове» у Рівному, бо влада запропонувала їм натомість по 10 соток для будівництва на вул.Скрипника. Але чимало депутатів міської ради на сесії вагались, чи схвалювати такий обмін. На результат голосування вплинула репліка голови — до кінця року без цього обміну на кладовищі не залишиться місця для поховання померлих.\n— Площа кладовищ у Рівному уже дуже велика, і нам потрібно їх щоразу розширювати. Робити це можна, лише купуючи у селян паї навколо кладовища. Якщо знайти нову земельну ділянку, щоб там можна було організувати кладовище, то туди потрібно підводити комунікації: світло, дорогу, воду та будувати ритуальний зал. Це все колосальні затрати. На кладовищі «Нове» — це усе вже є. Більше того, зараз не знайти такого місця. Адже будь-яке село збунтується, коли дізнається, що на їхній території Рівне хоче облаштувати кладовище. Згадайте, яка проблема була у Львові. Це місто досі шукає місце, де розмістити своє сміттєзвалище. Те ж саме буде і в нас. Жодне село не дасть для Рівного землі під поховання. Однак на державному рівні уже повинні задуматися про будівництво крематоріїв. Хоч це не можна нав’язати насильно, потрібно, щоб люди цього захотіли. Наприклад, в жодній країні світу немає безкоштовного поховання. Якщо ви ховаєте померлого в Чехії, Китаї або іншій країні, то мусите платити гроші за оренду тієї землі. Тому люди зацікавлені піддавати тіла своїх рідних кремації, щоб отримати прах. У нас же на кладовищі «Нове» поховано більше 70 тисяч осіб. Стільки людей у Вараші не мешкає, як ми у Рівному вже поховали. І цей процес безкінечний.\nМикола Володько, начальник КП «Спецкомбінат-ритуальна служба»:\n— Кремація — це один із способів поховання. Однак цей процес добровільний. Кожен буде робити відповідно до власних переконань. Зауважу лише, що це один з найкращих виходів із ситуації. Сподіваюсь, що колись у нас так і буде. Адже це європейський шлях. Наразі нам доводиться лише скуповувати вільні паї біля кладовищ, постійно розширяючи їхні межі. Загалом у Рівному поховання здійснюється на таких кладовищах: «Нове», Басів Кут, Тинне та Тютьковичі.\nАнатолій Чугуєвець, міський депутат з округу, де проблема з місцями на кладовищі:\n— У районі Басового Кута на кладовищі місць для поховання скоро не буде. Але є дві підходящі території для нового цвинтаря: на полі між «Агропереробкою» та Тинним, якщо там Рівне купить людські паї, та за вулицею Присадибною у сторону Квасилова. Організувати нове кладовище важко, проте це буде дешевше, ніж обмінювати паї. Якщо розібратися, то одна земельна ділянка в районі вулиці Скрипника, яку ми обмінюємо на паї біля цвинтаря, коштує приблизно 15 тисяч доларів.\n# крематорій # кладовище\nПопередня стаття У Рівному просять зробити проїзд вздовж Усті\nНаступна стаття «Рівняємось на Венесуелу»: Хомко розповів як можна вирішити проблему зі сміттям\nНа ринку в Рівному треба поштовхатися. Ціни на фрукти (ФОТО)\nУ багатоповерхівку на вулицю Коновальця примчали 12 рятувальників\nЕкстрено загальмував - життя дитині врятував\nНовий земельний скандал: 3,5 га забирають у ветеранів і віддають СБУ?\nГерман закликає рівнян: давайте покращувати Лебединку разом!\nОблив фекаліями вдосвіта міськсуд у Рівному\nРівняни визначилися, кого хочуть бачити міським головою – опитування\nРівняни борються з нашестям рудих слимаків, які усе виїдають\nУ Рівному дерево розтрощило авто\nЦВК призначила на 25 жовтня вибори депутатів ОТГ та їх голів у 64 громадах Рівненщини 22:20\nУ середу без світла будуть 12 сіл та 25 вулиць 21:00\n«Листи щастя»: як перевірити і сплатити нові штрафи за порушення ПДР 20:30\nНа ринку в Рівному треба поштовхатися. Ціни на фрукти (ФОТО) 20:20\nНові коронахворі: лідери Рівне та Дубно 19:42\nСуд поновив Зиму на посаді головного лікаря Рівненської обласної лікарні 19:15\nРівнянка створює трендові зачіски, якими захоплюються у Європі (ФОТО) 19:00\nПожежні команди з трьох сіл будинок врятували, а хлів- не змогли 17:30\n«Регіна»: двоє пішло, п’ятеро прийшло 17:16\nВикрав чуже авто, бо хотів покататись 16:30


Якщо твоє харчування не є здоровим — ти потребуєш навернення! | CREDO\n17 Жовтня 2019, 19:45 2735 КАІ\n«Їжа перестає бути засобом для життя, і стає шляхом нищення», — написав Папа Франциск у листі до Продовольчої та сільськогосподарської організації ООН (FAO) з нагоди Всесвітнього дня продовольства (16 жовтня).\nЗа найновішими даними ООН, понад два мільярди людей — тобто фактично чверть людства — не мають доступу до «безпечного, поживного і достатнього» продовольства, а щонайменше 820 мільйонів страждають від голоду. При цьому у світі майже стільки само людей, які страждають від ожиріння і неправильних харчових звичок.\n«Нездорове харчування вимагає навернення», — зазначив Святіший Отець.\nПапа вказав, що неправильні харчові звички — проблема не виключно розвинених країн. Вона стосується також і територій, де їжі небагато, але люди харчуються щоразу гірше, наслідуючи моделі харчування, імпортовані з багатого Заходу. Папа застеріг від харчових патологій, викликаних «надміром», із якого виникають такі хвороби, як цукровий діабет, захворювання системи кровообігу, інші форми дегенеративних захворювань. Він зазначив, що проблеми з’являються також і через «недобір», про що свідчить збільшення числа смертей від булімії чи анорексії. Тому «навернення вимагає весь наш спосіб життя й діяльності, а харчування це тільки точка відліку».\nСвятіший Отець підкреслив, що з порушеннями у харчуванні можна боротися «тільки культивуючи стиль життя, натхнений вдячністю за отримані дари, і практикуючи стриманість, поміркованість і самоконтроль». На думку Папи, простіший і тверезіший спосіб життя відкриє нам очі на турботи і потреби людей довкола нас. А також допоможе нам у боротьбі з індивідуалізмом та егоцентризмом, які «служать єдино лише створенню голоду і суспільних нерівностей». Франциск нагадав, що головну роль у цих питаннях має зіграти сім’я. «У сім’ї, завдяки особливій чутливості й мудрості жінок і матерів, ми вчимося, як радіти плодам землі, не зловживаючи ними».\nМайже мільярд людей голодують\nМи можемо виграти боротьбу з голодом, якщо співпрацюватимемо пліч-о-пліч, — сказав генеральний директор FAO Ку Донжу.\nВодночас він застеріг, що зусилля для ліквідації голоду за останні 10 років були «щоразу менші». Попри те, що покласти край голоду і недоїданню — це друга з установлених Цілей врівноваженого розвитку, які ООН узгодила до 2030 року. Тим часом кількість голодних і недогодованих у світі зросла після кількох років відносної стабілізації.\nВ Африці майже на 20% більше людей, які недоїдають, ніж тих, хто не страждає від голоду. Беручи це до уваги, міжнародна організація «Save the Children» постановила звернути цього року увагу на проблему браку продовольчої безпеки в Африканському Розі. За даними цієї організації, майже 13 млн людей там страждають від голоду, причому більше половини цієї кількості — діти. Ситуація там ще більше загострилася внаслідок сильних посух, які впали на ці землі влітку.\nЙого відзначають щороку в день 16 жовтня, почавши від 1979 року, бо саме цього дня в 1945 році постав FAO. 1980 року Генеральна асамблея ООН підтримала встановлення цього Дня, оскільки «продовольство це наступний пункт виживання і благополучного розвитку людини, і становить її фундаментальну потребу» (резолюція 35/70 від 5 грудня 1980). Крім того, два десятиліття — 1997-2006 i 2008-2017 — ООН оголосила «Десятиліттями боротьби з бідністю».\nїжа боротьба з бідністю голод Послання Папи


Андрій Теліженко зустрічався з сенатором Роєм Джонсоном і обговорював компромат на Манафорта\nThe Washington Post: Сенатор Джонсон обговорював з українським дипломатом Теліженком компромат на Манафорта\n17:17, 28 жовтня 2019\nАмериканський сенатор-республіканець Рой Джонсон зустрічався в липні 2019 року з колишнім співробітником посольства України у США Андрієм Теліженком, щоб обговорити можливу співпрацю Національного комітету Демократичної партії США з українськими чиновниками щодо збору компромату на ексглаву виборчої кампанії Дональда Трампа Пола Манафорта. Про це пише The Washington Post.\nПро цю зустріч виданню розповів сам Теліженко. Він заявив, що зустрічався з Джонсоном на Капітолійському пагорбі, розмова тривала не менше 30 хвилин, після чого він спілкувався з працівниками Сенату протягом пʼяти годин. Теліженко сказав, що вони обговорювали «проблеми DNC» (Democratic National Committee, Національний комітет Демократичної партії).\nРаніше Теліженко заявляв, що комітет Демократичної партії працював з українським урядом у 2016 році, щоб зібрати інформацію про тодішнього голову виборчої кампанії Трампа Пола Манафорта. Теліженко сказав, що не памʼятає дату зустрічі з Джонсоном, але на його сторінці у Facebook їхнє спільне фото було опубліковано 11 липня.\n«Я був у Вашингтоні, і сенатор Джонсон дізнався, що я в окрузі Колумбія, його співробітники подзвонили мені та запропонували зустрітися. Я відповів, звичайно, я поговорю з вами», — заявив Теліженко.\nУ матеріалі йдеться, що ця зустріч вказує на активну роль Джонсона як члена Конгресу, задіяного в історії з можливим тиском на Україну з боку Трампа. Так, обізнаність Джонсона щодо ключових подій може зацікавити слідчих у справі імпічменту в палаті представників, а також ускладнити його роль присяжного під час судового розгляду в Сенаті. Відомо, що Джонсон був прихильником військової допомоги США Україні з 2015 року і неодноразово закликав Київ викорінити корупцію в Генпрокуратурі.\n25 травня Теліженко зустрічався у США з адвокатом президента Дональда Трампа Рудольфом Джуліані.\nХто такий Теліженко?\nАндрій Теліженко працював у посольстві України у США у 2015—2016 роках. У січні 2017 року видання Politico опублікувало матеріал, у якому йшлося про те, що українська дипломатична місія нібито втручалася в президентські вибори у США і підтримувала Гілларі Клінтон.\nОдним з головних спікерів публікації Politico був Андрій Теліженко. Він, зокрема, заявляв, що під час його служби в посольстві України у США з грудня 2015 року до червня 2016 року він бачив, як посольство надавало перевагу Гілларі Клінтон перед Дональдом Трампом. А посол Валерій Чалий, за його словами, особисто давав вказівки не підтримувати кампанію Трампа. Україна це заперечує.\nПосол США в Європейському Союзі Гордон Сондленд заявив у Конгресі, що президент Дональд Трамп направив його для співпраці зі своїм особистим адвокатом Рудольфом Джуліані в Україні.\n14 жовтня на закритих слуханнях в Конгресі виступила Фіона Хілл — колишня радниця Трампа у справах, повʼязаних з Росією. За її словами, Гордон Сондленд у липні порушив питання про можливості розслідувати діяльність сина нового кандидата в президенти від Демократичної партії Джо Байдена.\nКолишній посол США в Україні Марі Йованович дала свідчення Конгресу в розслідуванні про можливий імпічмент президента США Дональда Трампа.


Як прищепити лимон | Квіти в будинку (Садиба)\nОкуліровка є одним з найпоширеніших і простих способів щеплення.\nЦитрусові прищеплюють окуліруванням зазвичай навесні-влітку. Тут в якості прищепи потрібен навіть не держак, а всього лише нирка плодоносному рослини. Зазвичай я зрізаю нирки для щепи в різних місцях крони. Як правило, рослина переносить це безболісно. Рани швидко затягуються каллюс.\nНирку зрізаю якомога акуратніше. Головне - не вирвати провідний пучок, що йде в неї і зрізати з мінімальною кількістю деревини. Зазвичай я користуюсь не спеціальним окулірувальним ножем, а й лезом бритви. Воно досить гнучке, щоб підступитися до нирці і не пошкодити основний втечу.\nнирку вирізаю разом з листом. Потім видаляю листову пластинку і залишається тільки листової черешок. Він потрібен при маніпуляціях з ниркою. У корі підщепи роблю Т-подібний розріз в 10 см від рівня грунту. У дорослого підщепи це можна зробити на одній з скелетних гілок і вище.\nГоловна вимога - щоб в період щеплення у підщепи добре відокремлювалася кора. Нирку вставляю в Т-подібний розріз, обжимають корою. Наступна операція - обв`язка. Обв`язувати найпростіше вирізаної з поліетилену довгою стрічкою шириною 1 см. Вона добре тягнеться і щільно облягає обв`язують місце. Для приживлення щеплення рослина необхідно помістити в парникові умови (під поліетилен, наприклад). Якщо підщепу досить великий, можна зробити поліетиленовий рукав на невеликій ділянці гілки, де знаходиться щеплення.\nзазвичай щеплення приживається один-два тижні. У тому, що вона вдалася, переконуюся, коли листової черешок відвалюється від нирки. Невдалою можна назвати щеплення, коли черешок засихає і залишається прикріпленим на нирці. Тоді щеплення доведеться повторити ще раз. Тому краще прищеплюйте відразу 2-3 нирки в різних місцях.\nЯкщо ви вперше стикаєтеся з щепленням, я б порадив зрізати гілочку будь листяної породи і, не поспішаючи, повправлятися в окуліровці на малоцінні об`єкті. Адже в будь-якій роботі потрібна звичка і вправність. Не варто відразу вчитися на рослині, яке ви пестили й плекали року три.\nХочете знати, як прищепити лимон в домашніх умовах?\nЩеплення яблунь в серпні держаком і іншими способами\n5 Кращих способів щеплення дерев\nВирощування на штамбі агрусу, смородини і ірги


«Робот Чаппі»: фантастична стрічка вже у прокаті | Велика Епоха\n«Робот Чаппі»: фантастична стрічка вже у прокаті\nФантастична стрічка «Робот Чаппі» від режисера фільму «Елізіум» Ніла Бломкампа вже в українському прокаті з 12 березня.\nІдея про можливість створення роботів, здатних думати і відчувати, як люди, давно бентежить уяву творців фантастичних блокбастерів. Режисер Ніл Бломкамп представив на суд глядача свою версію розвитку подібного досягнення науки людства.\nЛюдина спочатку вчиться у своїх батьків, потім у друзів і вчителів, формуючи тим самим свій власний погляд на життя і свої ідеали. Так і створений молодим ученим робот Чаппі. Він, як губка, всмоктує всі знання навколо себе. Молодий інженер Деон Вілсон, який дав життя бездушному металу, намагається навчити Чаппі бути людяним.\nАле так склалися обставини, що Чаппі потрапляє у зовсім інше середовище — до банди гангстерів — Ніндзя, його подружки Йоланди і спільника на прізвисько Америка. Розуміючи, який «козир» знаходиться у них в руках, бандити намагаються навчити робота хитрощам бандитизму, шахрайства, володінням зброєю тощо.\nЧи зможе Чаппі показати свою стійкість духу і сказати своїм новим «друзям» слово «ні»? Що, до речі, не завжди може зробити і людина, потрапивши в подібне середовище, не те, що несформований штучний розум.\nУ фільмі знялися разом із професійними акторами, такими як Хью Джекман, Сігурні Уівер і Дев Патель, люди, які не мають жодного досвіду в акторській майстерності — члени музичної групи. Музиканти зіграли ролі гангстерів — Ніндзі, Йоланди і бандита на прізвисько Америка.


о.Лоренс Фрімен OSB “Християнська медитація: стародавня мудрість для сучасного світу” |\nCтатті > Християнська медитація, спільнота WCCM > о.Лоренс Фрімен OSB > о.Лоренс Фрімен OSB “Християнська медитація: стародавня мудрість для сучасного світу”\nо.Лоренс Фрімен OSB “Християнська медитація: стародавня мудрість для сучасного світу”\n(фрагмент лекції з конференції “Meditatio 2013”)\nТе, про що я хочу з вами поговорити, є чимось дуже простим. Це щось, що є доступним для розуміння кожного, досить просто захотіти це зрозуміти. Йдеться про саму серцевину християнської молитви. Бути християнином і не молитися – це нісенітниця. Бути ж християнином, що молиться, означає входити в найсокровеннішу глибину реальності. Тематика нашої бесіди є дуже свіжою та актуальною, і в той же час вона є давньою, як саме Євангеліє. Йтиметься про повноту таїнства молитви, і особливо про споглядальний вимір молитви, про так звану “молитву серця”. Ми постараємося не розглядати молитву з точки зору духовності православної, чи західно-латинської, але звернемося до її розуміння, як традиції Євангелія. У цій аудиторії зараз присутні християни різних конфесій – католики, православні, лютерани, і т.д. Тут зібралися українці, росіяни, латвійці, поляки. Тут є присутність багатого різноманіття традицій та культур. Ми зібралися тут разом з тієї причини, що нас об’єднує щось спільне. Що ж це таке? Може це футбол? Або щось більш глибоке? Те, що нас усіх об’єднує – це таємниця нашої людяності, і таємниця Христа – таємниця віри. Ця основа є джерелом єдності, сила якого перевищує будь-які відмінності. Ісус молився про те, що б всі ми були одним цілим. Так само, як Він і Отець – Одне ціле (Ін 10:30). Наша єдність і є тим, що може розповісти людям про те, ким є Христос. Саме таким чином люди зможуть пізнати Того, Хто послав Його на землю. Тоді, не дивлячись ні на які відмінності ми зможемо пізнати диво людської єдності.\nНа мій погляд, молитва є основою цієї загальнолюдської єдності. Не молячись разом, ми ніколи не доторкнемся до єдності Христа, ніколи не переживемо цю єдність на рівні досвіду. Зараз ми трохи поговоримо, і потім я хотів би запросити вас побути у мовчазній молитві серця. Ми проведемо деякий час в єдності безмовності, в таємниці безмовної присутності Христа. Вся наша бесіда буде присвяченою питанню про те, як увійти в цю безмовність нашого серця. Нашим шляхом стане дуже проста практика, яку ми називаємо молитвою серця, медитацією або спогляданням.\nВідкриємо нашу бесіду історією з першого розділу Євангелія від Йоана, де Ісус вперше з’являється перед своїми учнями. Йоан Хреститель і два його учня бачать Ісуса, що проходить мимо. Йоан вказує на Ісуса, кажучи: «Ось Агнець Божий». Учні залишають Йоана, починаючи слідувати за Ісусом. Ісус обертається і зауважує, що вони йдуть за Ним – Він помічає та бачить їх. Він запитує їх: «Чого ви шукаєте?» Вони відповідають: «учитель, де живеш?» На що Ісус відповідає їм: «Ходіть і побачте». Учні йдуть за Ним далі, проводячи з Ним залишок дня. Таким чином Ісус вперше з’являється на сторінках Йоанової євангельської оповіді, найбільш містичного з усіх Євангелій. Ця проста історія є джерелом глибокого знання про християнський досвіді та учнівство. На нашому життєвому шляху усі ми буваємо подібні до Йоана Хрестителя, вказуючи за межу самих себе – на Ісуса. Роль цих покажчиків можуть зіграти також наші батьки, вчителі, сімейне оточення, священики, прочитані книги та переглянуті фільми. Щось, що вказує на Нього, спеціально для нас. Зміст виразу «Агнець Божий» є не завжди для нас зрозумілим але, так чи інакше, ми починаємо слідувати за Ним. У когось цей шлях починається в дитинстві, у когось – в більш пізньому періоді життя. У будь-якому випадку, спочатку ми не зовсім ясно розуміємо суть того, що відбувається. Ми починаємо регулярно ходити до церкви, приймаємо певні правила життя, намагаємося бути християнами – робимо все те найкраще, на що здатні. І ось, в якийсь момент Ісус обертається, і бачить, як ми слідуємо за Ним. Це найважливіший момент у відносинах – Той, за ким ми слідуємо, бачить нас і зауважує наше прагнення. Тепер ми самі бачимо, що нас бачать. У одного мого друга є чотирнадцятирічна донька. Нещодавно я запитав у нього, як вона поживає. Він сказав – «у неї все чудово, вона закохана в хлопчика у школі, тільки про нього і балакає». «О, перше кохання, як чудово» – відповів я. І перепитав – «а як справи у того хлопчика, як він реагує на її зацікавення?» Друг мені відповів – «хлопчик на жаль про це ще не знає!» Я сподіваюся, що одного разу цей хлопчик побачить, як дочка мого друга дивиться на нього. Тільки тоді взаємини дійсно почнуться.\n«Ісус обернувся й побачив, що вони йшли за Ним…» (Ін 1:38) З цього моменту починаються наші особисті взаємини з Ісусом. Глибина взаємин на цьому рівні починає нас міняти. Таким є початок споглядального виміру нашої віри. Потім Ісус запитує – «Чого ви шукаєте?». Що б ви відповіли, якби Ісус сьогодні поставив це питання особисто вам? Дуже пряме і просте питання. Але на нього дуже важко дати відповідь. Це питання змушує нас замислитися над тим, якими є наші цінності, яким є пріоритети нашого життя. Чого я шукаю? Успіху, багатства, особливих умінь? Чого я справді шукаю? Ставлячи це питання, Ісус промовляє свої перші слова у Євангелії від Йоана. Перше, що Він каже – це питання. І питання відкриває нашу свідомість. Ісус не дає нам готову відповідь, Він відкриває наш розум і наше серце своїм питанням. В Євангеліях Ісус задає 168 питань. Це чудово демонструє нам характер Його учительства. Істинний вчитель, як і вмілий лікар, завжди знає, які саме питання задавати своїм учням.\nІсус задає питання, і учні відповідають Йому ще одним питанням – «Учителю, равві, де Ти живеш?» Слово, яке апостол Йоан використовує для визначення «живеш, перебуваєш»  – те саме, що використовується в кінці Євангелія для опису взаємовідносин між Ісусом і Отцем. Це найважливіша концепція, на якій побудована вся розповідь Йоана. «Де ти перебуваєш?» Де я можу Тебе знайти? «Отець, що в Мені перебуває, Той чинить діла… Я в Отці, а Отець у Мені» (Ін 14: 10-11). Що відповідає Ісус? Він не залишає учням свою адресу, емейл – не дає ніякої інформації. Але замість усього цього Він дає їм запрошення – «Ходіть і побачте». Такою э базова динаміка християнського учнівства – усі ми відповідаємо на Ісусове запрошення взяти і пережити досвід того, «де Він перебуває». У цьому полягає головна відповідь. «Вони пішли і побачили, де Він жив, і пробули у Нього той день» (Ін 1:38) Учні проводять з Ним весь залишок дня, і залишок всіх своїх життів. Таким чином ця проста історія дає нам вичерпний опис того, що означає бути християнином.\nСв. Йоан закінчує згадкою – «було близько десятої години», це приблизно 4-та година дня. Що означає ця 4-та година дня, чи є це якоюсь важливою деталлю? Що ж це символізує? В Англії, звідки я сьогодні прилетів – це час чаювання. Але для ранніх християн це була одна з молитовних годин, в яку рання Церква починала свій день. Ця згадка підкреслює, що наші взаємини з Христом нерозривно пов’язані з молитвою, з місцем молитви у нашому часі і з часом, який ми приділяємо молитві.\nТепер задамо собі питання – що ми маємо на увазі під молитвою? Існує безліч форм молитви. Ми молимося різними способами і в різний час, згідно тій чи іншій школі духовності, яких у християнській традиції є велика безліч. Ми можемо молитися словами, співом, беручи участь в Євхаристії та в інших Таїнствах, читаючи Святе Писання, зветаючись до Бога з своїми проханнями або клопотаннями, прославляючи Бога тим чи іншим чином. Існує багато різних способів молитися, і кожен з них є священним. Нам ніколи не слід засуджувати спосіб молитви іншої людини, адже це завжди глибоко особистий і священний зв’язок з Христом.\nУявімо собі молитву у вигляді величезного колеса, спиці якого символізують собою різні форми молитви. Колесо є чудовим символом молитви, в силу свого зв’язку з образом подорожі, руху. Всі ми сьогодні приїхали сюди на якихось колесах. Якби ці колеса не стикалися з землею, ми б не опинилися тут – не було б руху. Тому молитва повинна торкатися простої поверхні нашого повсякденного життя. Молитва – наша подорож до глибин Бога. Всі спиці колеса сходяться у центрі. Що ж ми знаходимо у центрі колеса молитви? Будучи християнами, ми відповімо – молитву самого Христа, свідомість Христову. Апостол Павло вчить – «ми маємо розум Христа» (1 Кор 2:16). Він також додає – «не знаємо, про що молитися, як належить» (Рим 8:26). Це одне з найбільш таємничих його тверджень – ми не знаємо, як молитися. Але він продовжує – «Сам Дух заступається за нас невимовними зітханнями». Дух молиться в нас молитвою, що глибше за всі слова. Тут ми наблизилися до самої суті християнської молитви.\nНещодавно я відвідував Таїланд і Китай, і був в китайському храмі. Там було дуже шумно, величезні ряди людей були спрямовані в бік храмового жерця. Храм був сповнений шуму і активності. Я запитав у свого гіда – «про що вони всі моляться?». Він подивився на мене як на дурня, і відповів – «про те ж, про що і всі – про здоров’я, благополуччя, родючість та довге життя». У кожній релігії люди молитовно просять приблизно про одні і ті ж речи. Такими є базові людські бажання і потреби, і немає нічого дивного, що ми вносимо їх у процес своєї молитви. Але Ісус вчить нас – «знає Отець ваш, чого потребуєте, ще раніше за ваше прохання!» (Мф 6: 8). Всі ці способи молитви, де ми про щось просимо, є правильними і священними, але вони не описують саму глибинну суть християнської молитви. Що ж є цією суттю, серцем молитовного колеса? Якщо ми знаходимо молитву Христа у центрі колеса і всі спиці, всі форми молитви ведуть до цього центру, то суттю є сам по собі наш рух до молитви Христа. Суть християнської молитви – наша подорож до молитви Христа в нас. Ми перебуваємо там, де перебуває Він. Ми рухаємося з Ним, у Ньому і через Нього – до Отця, в Дусі. Такою є універсальна і проста теологія християнської молитви – ми зосереджуємося не на «нашій молитві», але на «Його молитві», йдучи з Ним до Отця в Дусі.\nЩо ще ми знаходимо в центрі колеса молитви? Всі колеса, за допомогою яких ми сюди прибули, мають в своєму центрі місце нерухомості, місце повного спокою. У колеса є вісь, без якої є неможливим обертання колеса, його рух. Тут ми бачимо ілюстрацію найважливішої таємниці молитви. Спокій в центрі, який ми називаємо спогляданням, є джерелом всієї енергії, необхідної для руху. Немає спокою – немає руху, немає ніякого напрямку у нашому житті. Так можна описати зв’язок між спогляданням і дією. Наш спосіб життя повинен обов’язково об’єднати в собі ці два виміри.\n Грец. μένω – жити, перебувати, бути. Використовується: «де живеш?» (Ін 1:38), «Отець, що в Мені перебуває, Той чинить діла» (Ін 14:10).


На Львівщині на хабарі викрили лісничого військового лісгоспу – Новинарня\nHome / Україна / Межа закону / На Львівщині на хабарі викрили лісничого військового лісгоспу\nУ Львівській області правоохоронці затримали на хабарі працівника ДП “Сколівський військовий лісгосп”.\nПро це інформує пресслужба Спеціалізованої прокуратури у військовій і оборонній сфері Західного регіону.\nЗа даними слідства, посадовець отримав хабар за відпуск і реалізацію ділової деревини поза межами аукціонних торгів та за заниженими цінами. Кошти вилучили під час огляду місця події.\nЗараз вирішують питання щодо повідомлення затриманому про підозру, обрання запобіжного заходу та відсторонення від займаної посади.\nДосудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області, за матеріалами та спільно з оперативними співробітниками Управління стратегічних розслідувань у Львівській області ДСР НП України.\ndon't missвійськолісЛьвівська областьхабар


“Нарешті визріла до того, щоб не нести у дім хвойних трупів”, – чи варто купувати зрубані ялинки | Про Те\n30, Червень, 2022, 3:46\nОказії “Нарешті визріла до того, щоб не нести у дім хвойних трупів”, –...\n“Нарешті визріла до того, щоб не нести у дім хвойних трупів”, – чи варто купувати зрубані ялинки\nНарешті визріла до того, щоб не нести у дім хвойних трупів! Та й не така вже злиденна, щоб затиснути 340 гривень. То я не моралізую і не пропагую, то я справді тішусь.\nМоя пухнаста новорічна Дівчинка невеличкого зросту – 90 сантиметрів. Коли вчора побачила, як красивезні ялини, сосни, ялиці сотнями викидають з фури, формуючи величезну братську могилу, стало по-дурному зле.\nТак, частину з них спеціально вирощують у розсадниках, чіпують, легально продають і немає у цьому нічого злого. Але паралельно у цей час, масово і незаконно вирубують те, що має у природі жити для того, щоб жили ми. Купуючи зрубане дерево, ми породжуємо попит…\nТак дивно, але живі, висаджені у відерках ялини на ринку знайти непросто. Обганяла усі точки – нарахувала 7 штук. За два тижні винесемо дівчину – Хвойку на балкон, аби вона не розвеснянилась молодими бруньками. Потім, якщо дозволять, посадимо біля школи, якщо ні – знайдемо місце в парку. Хотіла не моралізувати, але… Таки прошу!\nНе купуйте зрубаних ялин. Ставте красиві штучні, творіть ексклюзивні ялинкові композиції, купуйте живі, з корінням – це зовсім інша енергетика, це ще одне життя в домі на новорічні свята! І ще одне дерево під сонцем, яке ніколи не буває зайвим.\nЗимовий каток до 1-го березня: у Тернополі засяяла головна ялинка (відео)\nСьогодні у Тернополі засяє головна ялинка міста\nУ Черкасах знайшли кота, байдужого до ялинок\nТернополянка відмовилася від смаколиків на новорічні свята заради ялинки\nТернополянка купувала ялинку майже за три тисячі гривень\nУже скоро в Тернополі засвітять вогні на головній ялинці міста\nпопередня статтяДружина Андрія Пушкаря просить про допомогу в проведенні слідства у справі загибелі її чоловіка\nнаступна статтяСергій Надал ініціював повторне присвоєння звання Героя України Степану Бандері


Відкрита виставка до 150-річчя з дня народження С.Л. Дроздова – засновника та першого директора Білоцерківського краєзнавчого музею | Білоцерківський краєзнавчий музей\nПодія | 07 квітня 2017\nУ Білоцерківському краєзнавчому музеї 7 квітня 2017 року відкрита виставка до 150-річчя з дня народження С.Л. Дроздова (1867 – 1933 - ?) – засновника та першого директора Білоцерківського краєзнавчого музею.\nСтепан Леонтійович Дроздов, без сумніву, є найбільш важливою постаттю у культурному житті Білої Церкви 1920-х років.\nБілоцерківський краєзнавчий музей був заснований у 1924 році як Окружний музей старожитностей і розташовувався в Зимовому палаці графів Браницьких. З метою поповнення фондів музею велику роботу проводив директор С.Л. Дроздов, який надав частину своєї приватної колекції для створення музею та клопотався про повернення до Білої Церкви колекції колишнього музею Браницьких. Так, зусиллями Дроздова була врятована значна частина колекції Сквирського музею К. Болсуновського.\nНа виставці можна ознайомитися з опитувальними листами "Описание Вашего прихода с его историческим прошлым", зібраними у 1907–1909 роках С.Л. Дроздовим та М. Завадським як краєзнавче джерело з історії та культури Правобережної України, які розсилалися по церковних парафіях. У цих листах висвітлюються питання з історії місцевої церкви, села (містечка) щодо звичаїв населення, легенд і переказів, археологічних пам’яток. Також можна ознайомитися з альбомом К.В. Болсуновського (1871–1905), який був як і С.Л. Дроздов, членом багатьох учених архівних комісій та археологічних товариств. Представлено фото археологічних та нумізматичних знахідок з колекції С.Л. Дроздова та книги, передані Дроздовим музею, серед яких Кобзар Т.Г. Шевченка 1917 р.


Святкували 26-ту річницю Незалежності\nУ районі пройшли святкові заходи з нагоди відзначення 26-ї річниці Незалежності України .\nЗ вітальним словом виступив голова райдержадміністрації Валентин Панчук.\nБуло відзначено кращих працівників промисловості, сільськогосподарського виробництва, соціальної, гуманітарної та інших сфер. Керівники району Валентин Панчук та Петро Тамбовцев вручили їм Почесні грамоти районної державної адміністрації та районної ради, грошові премії.\nУ цей день проведено ряд культурно-мистецьких заходів, зокрема, виставку декоративно-прикладного та образотворчого мистецтва.\nЖиві квіти лягли до пам’ятника Тарасу Григоровичу Шевченку, пам’ятного знаку «Борцям за волю України», пам’ятника загиблим воїнам - учасникам АТО та Меморіалу загиблим воїнам у Другій світовій війні.\nДелегацію від району на свято до м.Вінниця очолили заступники голів РДА та районної ради Валентин Пастушенко та Іван Русін.\n2017-08-29 14:27:46 « Повернутись


Легкі вправи для красивих грудей | Наша мама | Все для молодих мам і батьків\nЛегкі вправи для красивих грудей\n10:00, 21.06.2018 | Категорія: Мама\nПогодься, не настільки важливий розмір грудей, як їх форма і пружність. Саме тому сьогодні знайомимо тебе з легкими вправами, які підтримають груди у чудовій формі.\nПовноцінне харчування потрібно не просто лише для того, щоб бути володаркою стрункої фігури, крім зазначеного воно ще й робить жіночі груди істотно красивішими. Слід сказати, що жодна дієта не принесе результатів, якщо ви одночасно з нею, не будете доглядати за своєю шкірою і виконувати необхідні вправи, розраховані на грудні м’язи.\nОтже, які ж вправи слід виконувати?\nВправа 1. Для його виконання вам потрібно м’яч діаметром п’ятнадцять сантиметрів. Стисніть його між долонями на рівні грудей і з усіх сил намагайтеся поєднати долоні протягом десяти секунд. Після цього, зробіть перерву на п’ятнадцять секунд і повторіть вправу. Після його завершення у вас повинне з’явитися відчуття втоми в області пахв і зовнішньому підставі грудей.\nВправа 2. Зчепите руки в замок за головою, лікті розведіть в сторони. Після цього тридцять разів постарайтеся, максимально напружуючи м’язи, поєднати лікті перед собою.\nВправа 3. Встаньте в дверний отвір (він не повинен бути занадто широким), після чого, напружуючи всі м’язи тіла, у тому числі, і м’язи грудей, постарайтеся, як би, "розширити" його в сторони. До речі, для того щоб збільшити ефект від вправи, можна трохи нахилитися вперед.\nТеги: груди, форма, косметологія, краса, вправи


17 Грудень 2016, 17:47\nПрезидент США Барак Обама заявив, що покійний президент Рональд Рейган «перевернувся б у могилі», якби дізнався про позицію прихильників Республіканської партії щодо схвальних заяв обраного президента Дональда Трампа про президента Росії Володимира Путіна. Про це він заявив на останній цьогорічній прес-конференції у Білому домі.\nЗа його словами, Росія «менша і слабша» за Сполучені Штати і не виробляє нічого, «крім нафти, газу і зброї». Водночас Москва здатна створити неприємності Вашингтону, якщо американські політики ставитимуть партійні інтереси вище національних, як це роблять деякі республіканці, додав Обама.\nВодночас він додав: «У Росії не так багато рішень ухвалюють без участі Путіна».\nДональд Трамп складе президентську присягу й обійме посаду президента США 20 січня 2017 року.


«Бюджетна» комісія: 22 мільйони – на допомогу мешканцям області » Херсонщина за день - новости Херсона и Херсонской области, Kherson News\nСьогодні, 17 березня, депутати провели термінове засідання постійної комісії обласної ради з питань бюджету та фінансів. Головувала на ній заступник голови комісії, депутат Херсонської обласної ради Оксана Стогній.\nНа порядку денному одне питання: внесення змін до рішення XXXI сесії обласної ради «Про обласний бюджет Херсонської області на 2020 рік». Зокрема мова йде про виділення коштів на придбання необхідного обладнання в рамках боротьби із коронавірусом.\nЧлени комісії одноголосно підтримали питання про виділення коштів з подальшим відшкодуванням за підсумками виконання обласного бюджету у наступному звітному періоді. Так, 22 млн грн з обласного бюджету планується виділити на закупівлю 18 апаратів штучного дихання. Це питання і буде винесено на розгляд депутатського корпусу.\nОстаточне рішення буде прийняте на позачерговій сесії Херсонської обласної ради, яка відбудеться вже завтра, 18 березня 2020 року.\nВ Херсоне обнаружен вход в подземные галереи 12973\nШуцкий вернулся в Херсон 10985\nГлава Черноморской таможни Шуцкий подготовил отчет... 12572\nВіталій Булюк розповів про збирання голосів у Херс... 12658\nПредприниматели Херсона просят Саакашвили останови... 11189\nРеалии: Комада Шарика и Швондера работает над прог... 21648\nЗ перших вуст: Про життя військового кожного дня 14410\nНастоящие ребята они такие: оторвало ногу – положил в рюкзак… 16041\nКиборги: Что означает верить… 14106\nИстория: На кордоне Киборги 14582\nСпецоружие Геническа 16420


Колорадський жук поїдає кущі томатів з величезною швидкістю, залишаючи на місці пишною бадилля обгризають стебла. Боротьба з ним є дуже важким заняттям, що вимагає чималих зусиль від дачника, адже «смугастий» ворог володіє надзвичайною живучістю і плодовитістю.\nЩоб знати, як воювати, потрібно розуміти, з ким воюєш. Тому, перш ніж виходити на поле бою, необхідно вивчити всі слабкі і сильні сторони ворога.\nРодина колорадського жука – Північна Америка.\nКолорадський жук – дуже злісний шкідник. Помідори – це друге після картоплі ласощі для нього. Комаха харчується листям і молодими пагонами. Доросла особина має опуклу короткоовальні форму, жовте забарвлення з п’ятьма смужками на кожному надкриллі. Довжина жука – 1 сантиметр. Яйця він відкладає на нижній стороні листа. За раз самка метає до 70 світло-помаранчевих яєць. Личинка народжується темно-сірої, потім стає червоною. Стадія личинки триває 2-4 тижні. Потім настає стадія окукливания, яка протікає під землею. Лялечка жука – жовто-білувата, довжиною до 9 міліметрів, рухлива.\nУ паразита добре розвинені перетинчасті крила, саме з їх допомогою він робить далекі польоти по всій території городу. У похмуру погоду комахи повзають по землі. Живе полосатик близько року. Зимує жук в землі.\nЖуки – прекрасні літуни. Але, щоб піднятися в повітря, їм потрібна спекотна погода.\nЧим небезпечний колорадський жук\nНебезпека жука полягає в тому, що він дуже плідний. Число шкідників за сезон може збільшитися майже в двісті разів. Вміючи літати, він швидко поширюється по городу, осідаючи на соковитих листочках молодої розсади помідор. На тильній стороні листової пластини самка відкладає яйця, з яких швидко вилуплюються ненажерливі личинки. Саме вони завдають непоправної шкоди кущах, поїдаючи їх повністю, тим самим пригнічуючи рослина, яке не може нормально функціонувати. В результаті їх впливу можна втратити більше половини врожаю.\nПовністю позбавитися від популяції жука практично неможливо з наступних причин:\nжук володіє складною організацією життя, що робить його практично невразливим;\nвін швидко пристосовується навіть до найсильніших хімічних препаратів;\nшвидко розмножується, дуже ненажерливий;\nздатний адаптуватися до будь-яких кліматичних умов.\nБоротися з таким противником зовсім не просто. Його неможливо знищити «за раз», тому війна за врожай стає систематичною і часто псує життя городника, адже доводиться постійно шукати нові способи позбавлення від шкідника. Навіть, якщо немає видимих ??проявів комахи, не варто розслаблятися. Перемогти смугастого можна, вдаючись до такими методами:\nмеханічний – ручне збирання дорослих особин;\nбіологічний – залучення комах-помічників;\nагротехнічний – дотримання правил посадки, догляду за томатами;\nхімічний – знищення жука за допомогою сильних отрут.\nЄ також маса способів скоротити популяцію смугастого іноземця за допомогою народних засобів. При появі комах спочатку віддають перевагу безпечним методам. А при сильному розмноженні жука допустимо застосовувати хімічні препарати.\nРегулярний огляд бадилля допоможе виявити проблему в найкоротші терміни, поки жук не спинився потомство. У сонячні спекотні дні колорадські жуки поводяться найбільш активно, що дозволяє їх швидко зібрати руками. Складають відловлених особин в відро, куди попередньо наливають міцний сольовий розчин.\nЗ кущів шкідника можна скидатися за допомогою віника прямо в ємність. Замість сольового розчину нерідко дачники наливають у відро солярку або гас. Після закінчення збору загиблих особин спалюють поза садової ділянки. Виявлені кладки яєць знімають з куща разом з листочком.\nПодібні способи боротьби з жуком припускають залучення інших комах або пернатих, які поїдають смугастого шкідника.\nЗ великою охотою пожирають шкідника землерийки, кроти та інші нешкідливі істоти. У невеликих кількостях винищують жука садові жужелиці, сонечка, бабки, коники, павуки, богомоли, златоглазки. Закликати на допомогу хижих комах можна за допомогою звичайної мульчі з трави або соломи. Під нею створюється комфортний клімат для їх активації і розмноження. Крім того мульча буде стримувати зростання бур’яну.\nМожна розставити по городу приманки для птахів, які харчуються всякою живністю, в тому числі і жуком. Корисними для городу птахами вважаються: шпаки, ластівки, стрижі, зяблики та інші. Домашні кури, до речі, теж не проти поласувати жирними смугастика. Але спочатку їх потрібно привчити до такого меню, систематично додаючи в їжу по кілька штук дорослих особин.\nВ Америці з жуком успішно борються за допомогою клопа періллюса. У наших краях ця комаха, на жаль, не прижилося – він не може переносити холодну зиму.\nКрім всякої живності для винищення жуків використовують біологічні препарати на основі бактерій і грибів. Вони нешкідливі для людини і рослин, але здатні винищити багатьох шкідливих комах. Молодих личинок знищує Бітоксибацилін, Бікол, Колорадо, Фитоверм, Агравертін, Боверин. Обробку слід проводити не один раз, повторюючи обприскування після поливу або дощу.\nМало хто городники ризикують використовувати хімічні засоби проти колорада, так як бояться попадання отрути на плоди. Для знищення небезпечного томатного ворога в хід йдуть традиційні, перевірені часом методи, які успішно впораються з невеликою чисельністю комах і не отруять плоди. Народних рецептів існує багато. Ось деякі, найефективніші з них:\nНавесні перед висадкою розсади, землю посипають цибулевим лушпинням – колорадським жукам вона не подобається.\n40 грамів курячого посліду розмішують в 10 літрах води, поливають отриманою сумішшю помідорні посадки. На кожну грядку потрібно 10 відер такого розчину.\n100 грамів сечовини розводять у відрі води і поливають молоді кущики. Шкідник загине, а рослини одержать порцію азоту. Цей метод доречно застосовувати до настання цвітіння.\nГарячою водою заливають хвощ і кульбаба і кип’ятять протягом 20-30 хвилин. Відвар проціджують, остуджують, а потім обприскують посадки.\nБеруть шматок господарського мила і 100 грамів меленого червоного перцю. Інгредієнти розмішують у відрі води і обприскують томатну бадилля.\nСеред томатів вирощують календулу, хрін, наструцію або часник. Шкідник не любить запаху цих рослин.\nКілограм деревної золи розмішують у воді, а потім настоюють 1-2 дня. Далі в розчин додають господарське мило (для ефекту липкості) і обробляють отриманим складом кущі. Можна просто посипати землю золою, без додавання води.\n0,1 кілограм мідного купоросу змішують з 10 літрами води і обприскують рослини.\nГотують розчин з півлітра оцту, 100 грамів соди і 10 літрів води. Наносять на кущі томата методом обприскування.\nПо периметру томатних грядок висаджують квасолю.\nЗбирають 0,5 літрову банку жуків, поміщають в 10-ти літрову ємність з водою і зберігають у темному холодному місці тиждень. Перед застосуванням розводять 1: 2.\nЗ полину і золи готують шкідливу для жука суміш. Для цього беруть по 200 грамів трави і золи, заливають теплої води, дають настоятися. Потім проціджують розчин і поливають їм насадження.\n500 грамів тютюну розбавляють в 10 літрах води, настоюють 24 години, і обприскують отриманим засобом помідори. Процедуру повторюють раз в 10-14 днів.\nГотують водні настої з різних трав: чистотілу, соняшнику, тополі, білої акації, волоського горіха.\nВосени після збирання врожаю, на поверхні грядки розкладають шматочки картоплі. Голодний жук обов’язково до них добереться. Коли комахи обліплять бульби, їх потрібно протравити будь-яким отрутою і винести з дільниці. Так, на зимівлю залишиться набагато менше особин.\nОбприскування часниковими і полиневим настоями можуть загальмувати розвиток рослин. Тому захоплюватися такою обробкою не варто.\nЯкщо жук виявився спритним і встиг захопити велику територію, доведеться використовувати хімічні засоби, але будьте обережні – хімічні обробки, що проводяться проти жука, згубно впливають і на його ворогів.\nЗа 30 днів до збору врожаю все обприскування хімзасобів необхідно припинити!\nОдним з найефективніших засобів у боротьбі з комахами – технічний хлорофос. Позбутися від жука він допоможе тільки в тому випадку, якщо дозування буде вірною. Для обробки томатів потрібно 80% хлорофос, з розрахунку 30 грамів кошти на 10 літрів води. Можна триразово обробити томати Ділором, розчинивши 5 грамом препарату в відрі води.\nКращими сучасними інсектицидними засобами, що носять 3 клас небезпеки вважаються такі препарати, як:\nБанкол. Діє на центральну нервову систему шкідника. Рекомендується обприскування не більше 2-3 разів. Потім його дію знижується.\nРегент, потрапляючи на жука, паралізує його.\nБомбардир. Швидко вбирається рослиною. Впливає на жука контактно-кишковим шляхом.\nКомандор. Зберігається на рослинах протягом 21-30 днів. Потім обробку слід повторити.\nКарате. Впливає на жука через нервову систему. Тривалість дії становить більше 40 днів.\nКілер. Комбінований засіб проти безлічі небезпечних комах.\nЦі хімікати діють на жуків різноспрямовано, що дозволяє позбутися не тільки від дорослих особин, але і від вилупилися личинок. У боротьбі з дорослими особинами допоможе Актофіт. А впоратися з сотнями з’явилися черв’ячків покликані засіб Колорадоцід. До речі, це найбільш безпечні для людини препарати в порівнянні з іншими.\nНайбільш відомі отрути:\nКолорадський жук має властивість звикати навіть до сильних препаратом. Тому слід міняти засоби максимум після триразового застосування.\nАгротехнічні (профілактичні) заходи\nКолорадський жук потрапить на помідори часто зовсім випадково, внаслідок поганого догляду, неналежного огляду рослин, неправильної географії розміщення овочевих культур. Уникнути шкідництва жуком можна за допомогою профілактики. Знизити ризики появи шкідника на помідорах можна, дотримуючись правильний сівозміну. Не можна висаджувати томати поруч з картоплею – улюбленими ласощами комахи. Так як комаха накопичується під землею, то рекомендується щорічно змінювати місце посадки томатів, повертаючи культуру на колишній ділянку лише через 3-4 роки.\nВідомо, що шкідник атакує, перш за все, слабкі кущі. Тому рекомендується зміцнювати імунітет томатів ще на стадії розсади. Рослини необхідно обприскувати марганцевих розчином і стимуляторами росту, які підвищать імунітет томатних кущів.\nЗатримати вихід шкідники з під землі допоможе мульчування землі після висадки розсади на грядку. Для цих цілей підійде будь-який нетканий матеріал.\nВарто врахувати, що жук здатний пересуватися по всьому городу, осідаючи на найсмачніших культурах – пасльонових. Врятувати томати від нього допоможе їх висадка в теплицю, так як за її межі він залітає рідко.\nМожна поекспериментувати з підбором «несмачних» для жука сортів томатів. Найчастіше до таких відносять сучасні гібриди, які колорадо поїдає неохоче.\nНеглибоке розпушування на першому етапі вегетації томатів посприяє знищення лялечок комах, що мешкають в грунті. Вони проваляться глибше і загинуть там, так і не окуклятся.\nПісля збирання врожаю томатів потрібно якомога швидше зібрати і знищити залишки кущів – це позбавить жука комфортного місця проживання на час зими. Землю перекопують перед наступ заморозків, тоді більше половини личинок загинуть.\nПідвищити результативність роботи проти жука сприяє комбіноване застосування різних методів боротьби з живністю.\nБоротися з колорадським жуком можна різними способами. Яким саме, вирішує сам городник, виходячи з погодних умов, наявності препаратів і кількості шкідника. А можна взагалі захистити томати від появи паразита. Для цього достатньо проводити регулярний огляд насаджень і дотримуватися методи профілактики. А якщо жук все-таки завівся, відразу вживати заходів щодо його усунення.\nЯк посадити і виростити картоплю в бочці, відрі, в борознах – поради\nКалорійність сметани 20 відсотків жирності: скільки калорій на 100 грам і в 1 столовій ложці, БЖУ і енергетична цінність\nЯк виростити озимий часник: правила вирощування в умовах відкритого грунту


Сучасні технології, неймовірна спека та специфічна кухня: володимирчанин поділився враженнями від проживання та роботи у Китаї | Місто Вечірнє | Новини Володимира-Волинського\nОпубліковано admin 17/10/2019 - 08:32\nУчасник бойових дій на Донбасі Володимир Ткачук зі своєю половинкою Анною близько двох років пізнавали Китай. Чоловік розповів, що їх здивувало та шокувало у цій країні.\nВолодимир - справжній Герой. Адже він – один із тих десантників, що обороняли Луганський аеропорт у 2014 році.\nКонтракт із Збройними Силами України хлопець підписав після того, як закінчив місцеве вище професійне училище, у 2011 році. Зізнається, що планував навчатися у Львівській академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного, але спочатку вирішив,так би мовити, з середини познайомитися з військовою справою. Дуже хотів потрапити у десантні війська, тому просив направити його у Львівську військову частину. Тим більше, що там, у культурній столиці України, закінчувала навчання у Львівському державному університеті фізичної культури його кохана Анна. З дівчиною вони познайомилися, навчаючись у гімназії, і відтоді надовго не розлучалися. У молодих людей однакові погляди на життя та спільне захоплення спортом.\nНезважаючи на те, що трирічний контракт із ЗСУ закінчувався, все ж у зв’язку із загостренням ситуації в країні та початком бойових дій на Донбасі, Володимир продовжував службу. Він був у числі тих десантників 80-ї бригади, що з квітня 2014 року обороняли важливий стратегічний об’єкт – Луганський аеропорт. Нагадаємо, військові у повному оточенні впродовж 146 днів виконували там покладені на них завдання. Були перемоги і втрати… Як виживали, що пережили – страшно уявити й важко описати…\nКоли Володимир повернувся із зони АТО, Аня звільнилася з роботи (працювала після закінчення вишу в туристичній агенції) і вони приїхали додому – у Володимир-Волинський.Спочатку думали працевлаштуватися тут. Але якось брат Анни Артем запропонував прилетіти до нього у Китай, де він уже тривалий час мешкав та працював. Хоча сумнівалися, все ж наважилися на такий крок. Оформили туристичну візу на два місяці з коридором у 30 днів і гайнули за кордон.\nМісто Шеньчжень будується швидкими темпами і вдень, і вночі\n- Наш літак приземлився у Гонконзі. Саме з цього міста розпочалася наша захоплива, повна емоцій та вражень, мандрівка, що неочікувано розтягнулася аж на два з половиною роки (кілька разів чималими зусиллями та з певними ризиками нам вдавалося відкривати нові візи).Розпочалося наше знайомство з Китаєм, - розповідає Володимир. – Проживали ми у місті Шеньчжень. Воно знаходиться на півдні Китайської Народної Республіки, межує з Гонконгом. А ще – входить у п’ятірку міст світу за темпами приросту населення і є одним з тих, що найбільш динамічно розвиваються у Китаї. Зізнаюся, коли туди їхали, думали, що на вулицях буде безліч людей, чимало транспорту, затори, шум та гамір. Діставшись міста – здивувалися, адже там досить спокійно й не велелюдно. Звичайно, у годину пік у вагон метро було не просто протиснутися... Але це, напевно, чи не єдина зі значних незручностей. Взагалі, метро нас вразило, адже там досить грамотно продумане сполучення: з будь-якої станції можна доїхати в потрібне місце. Пересуватися містом допомагають також різні види громадського транспорту: таксі, тук-туки (моторікши чи авторікши – це триколісний транспортний засіб, який перевозить пасажирів та вантажі), а також велосипеди, які можна взяти в оренду мало не на кожному кроці та залишити, приїхавши у потрібне місце (звичайно, кожну поїздку необхідно оплатити через смартфон). Взагалі, там весь транспорт – електричний, навіть великі вантажівки та автобуси. Попри велику кількість населення, у заторах нам стояти не доводилося. Більше того, для громадського транспорту навіть передбачені об’їзні дороги.\nЦе місто – дуже молоде, йому лише сорок років, а кількість населення, згідно перепису 2010 року – понад 10 мільйонів.\nЗа словами Володимира, місто будується шаленими темпами. Бригади й сучасна техніка працюють цілодобово. Прямо на очах з’являються нові будівлі та дороги.\nШеньчжень також відомий своєю висотною архітектурою (там є стоповерхівки та все ж переважають будинки, що мають 35 поверхів) і також тематичними дуже гарними парками. Саме у парку Володимир та Анна частенько займалися спортом, щоправда, найчастіше порізно, адже у них графіки роботи не співпадали. Володимир працював, як і більшість місцевих мешканців, з 14-ої до 22-ої години, а Аня йшла на роботу на 8-му і трудилася до 17-ої.\nЯк вареник у маслі: вразили ціни, що дозволяють жити, ні в чому собі не відмовляючи\n- Щойно приїхавши у Шеньчжень, ми орендували кімнату. Жили не самі, а з ще трьома молодими людьми, - розповідає Володимир. – Але знайшовши роботу та більш-менш освоївшись у чужій країні, буквально через місяць ми винайняли однокімнатну квартиру-студію.Приємно вразило, що ціни на оренду житла та й на проживання у цій країні загалом є дуже доступними та подружня пара (за умови, що обоє працюють) цілком мають змогу винайняти окреме житло йжити, як вареник у маслі, ні в чому себе не обмежуючи.Аня вже за тиждень нашого перебування у Китаї влаштувалася на роботу, де працювала весь час, доки ми там жили. Вона навчала малечу англійської мови у дитячому садку, адже мала досвід спілкування англійською. Я ж цю іноземну мову у школі не надто вчив, тому змушений був згодом опанувати самостійно. Теж спробував себе в ролі вчителя (але фізкультури)у садочку і зрозумів, що це не моє. Тому через спільних знайомих я влаштувався у логістичну компанію, де й працював до повернення додому. У мої обов’язки входила перевірка товарів і відправка за вказаною адресою в різні країни пострадянського простору. Зазначу, що Шеньчжень є одним із найбільших центрів електронної та електротехнічної промисловості. Ви не уявляєте, який там ринок техніки! Розміром, як наш Володимир, напевно. Можна блукати там годинами... Окремо відділ, де продають електроніку, відділ, де торгують лише чохлами до телефонів, відділ, де на прилавках – лише ліхтарі. Інколи навіть не знаєш, що там і де продають.\nПів року звикали до спеки\nВолодимир розповідає, що облаштуватися в цій країні було не так складно, як адаптуватися до клімату. Ну дуже вже спекотно там!\n- Було некомфортно нам перші пів року – ніяк не могли звикнути до спеки. Вийшов з метро, пройшов 100 метрів – і уже весь мокрий. Ми, як і китайці, носили з собою рушничок, щоб витирати піт, брали воду чи теплий чай. На роботі була можливість прийняти душ, щоб освіжитися, - пригадує Володимир.\nУ Китаї чимало українців\nЧоловік розповідає, що місцеві мешканці дуже добре ставляться до іноземців, і взагалі, китайці - дружелюбні й хороші люди. Вони ніколи не сваряться, не вступають у суперечки, не зловживають спиртним. Їм байдуже до зовнішнього вигляду інших, не звертають уваги на те, хто та в що одягнутий. У цій країні, за словами Володимира, мешкають і працюють дуже багато вихідців з пострадянських країн, серед них – чимало українців. Зазвичай вони там знаходять себе у модельному бізнесі (у Китаї дуже люблять європейську зовнішність), знімаються для реклами, виступають у клубах, а також працюють вчителями англійської. З великою кількістю земляків володимирчани познайомилися й потоваришували, часто зустрічалися та разом їздили на екскурсії містом чи відпочивати на море та у гори. Усе спілкування, та й взагалі будь-які фінансові розрахунки та інформування відбувалося через спеціальні групи у ВіЧаті (це щось подібне до звичного нам Вайберу).\n- Взагалі, таке враження, що в цій країні у смартфоні «усе життя». Ми за весь час не вмикали навіть телевізора. Всю необхідну інформацію брали через інтернет, - пригадує Володимир. – А ще чимало операцій можна було провести через ВіЧат. Наприклад, поспілкуватися з земляками у Китаї, порозмовляти з рідними в Україні, оплатити рахунки чи купити поїздку у метро. Там готівкою ніхто уже й не розраховується. Був випадок, коли один чоловік підходив просити милостиню, а я змушений був відмовити, бо не мав грошей в кишені, а він каже: «Вейсінь» (по китайські – ВіЧат), тобто навіть таким чином можна допомогти тому, хто просить. Через цю комунікаційну систему передають також і штормові попередження про тайфун.\nНайбільше не сподобалася місцева кухня\n- Нас здивувало, що китайці постійно щось жують. У них дуже популярними є курячі лапки, якими ласують і дорослі, і малеча. Їх можна купити у кожному супермаркеті. Якось і ми спробували їх. Не посмакувало. Взагалі, нас інколи дивували, смішили, а часом навіть шокували гастрономічні вподобання місцевих мешканців. Вони полюбляють яйця з різними соусами, приготовлені за їхніми особливими рецептами свинячі копита чи голови. У них багато страв із рису, хоч він і не такий, як у нас, навіть дещо смачніший. Ми помітили, що китайці вдома не готують, як звикли це робити українці. Їм швидше й дешевше будь-які страви замовляти. Оскільки китайська їжа дуже специфічна і нам не надто смакувала, то ми все готували самі. Продукти замовляли на спеціальному сайті або шукали в інтернаціональних магазинах, адже звичних нам овочів та круп не купити у звичайних супермаркетах.Та й ціни на них – високі. З місцевої кухні нам смакували різні види риби, яку китайці чудово готують з овочами на вогні – на барбекю ми частенько виходили у вихідні.\n- Фрукти, такі як яблука, приміром, там дуже дорогі. Значно дешевше обходилися ананаси, манго чи плоди кактуса, що виявилися дуже смачними. Звісно, ми куштували різні екзотичні фрукти. Пригадую, якось купили фрукт дуріан, що так подобається місцевим мешканцям. Виявилося, він має настільки разючий неприємний запах, що ми його змушені були просто викинути. І надалі, купуючи якийсь смаколик, приміром, морозиво, ми уже боялися, чи бува у його склад не входить дуріан (читати ієрогліфи не вміли, а на око не завжди вдавалося все вірно оцінити. Згодом на смартфона скачали спеціальну програму, що допомагала перекладати усе англійською – це досить відчутнополегшило нам життя). Молочних продуктів у Китаї взагалі немає. Нам дуже не вистачало ряжанки, сметани, сиру.\nМасажі китайці роблять просто на вулицях та в торгових центрах\nДивним для нас видалось і те, що різноманітні послуги, такі як стрижки чи манікюр, китаянки роблять просто на вулицях, в торгових центрах. Так само, як і масажі, що дуже популярні там. Зокрема масаж ніг, стоп, вух, голковколювання... Ми не наважувалися на такі процедури, адже вони проводилися в антисанітарних умовах. Як нам потрібно було підстригтися, то через ВіЧат знаходили земляків, які займалися такою справою вдома та зверталися до них за допомогою.\nВолодимир розповідає, що подорожувати країною – недорого. У вихідні вони з друзями неодноразово їздили на відпочинок. А на китайський Новий рік, коли у країні багато вихідних, Володимир та Анна літали в Тайланд і Камбоджу. 26 днів тривала їхня незабутня та насичена враженнями та емоціями подорож.\n- Я про Китай можудовго розповідати. Це дуже цікава країна. Як будете писатипублікацію – наголосіть: хто буде мати можливість поїхати в Китай – нехай неодмінно нею скористається – не пошкодують.\nВолодимир та Анна повернулися з Китаю минулого року. Уже тут, на Батьківщині, одружилися.\nПривезли з мандрівки, окрім подарунків рідним, чимало фото та спогадів про цю надзвичайну країну. Їм дуже сподобалося те, що вдалося пізнати нову країну та іншу культуру, тому вони планують ще одну – не менш захопливу подорож. Але цього разу в котрусь із європейських країн. Доки молоді, мають бажання побачити ще якусь частинку світу.


Військовий цвинтар та обеліск I Світової війни (с.Незвисько, Івано-Франківська обл.): карта, фото, опис\nРозміщення Село Незвисько, Городенківський район, Івано-Франківська область\nЗбудовано 1916 р.\nІсторичне явище Перша Світова війна\nВисота 4.0 м\nСтатус пам'ятка історії, пам'ятка монументального мистецтва\nВійськовий цвинтар полеглих у I Світовій війні та пам'ятник були закладені на уступі високого плато, котре оточує село Незвисько з усіх сторін. Детальної інформації про це місце – обмаль, за неперевіреними даними тут поховані вояки царської армії Російської імперії, що полягли у боях 1916 року. Надзвичайно стрімкі схили навколо села колись були безлісими, але у радянські часи – засаджені лісом, переважно соснами. Про це чітко свідчать рівні ряди дерев, котрі добре видно на супутникових знімках. Місцина знаходиться поблизу центру села, за 500м від церкви та 1 км від моста через Дністер.\nДонині надгробки не збереглися, можна оглянути лише могутній обеліск, складений з пісковика. Він являє собою квадратну пірамідальну колону, що плавно звужується доверху, встановлену на такій же квадратній основі. Монумент практично цілісно зберігся до наших днів, от тільки побачити його не так уже й просто: територія колишнього цвинтаря станом на 2018 рік цілком вкрита густими заростями молодих дерев та кущів, значно вищими за сам пам'ятник. На відстані кількох метрів стоїть хрест, виготовлений з металевих труб, встановлений вже у часи Незалежності України. Він також повністю "втонув" у заростях.\nЩоб дістатись сюди, існує два можливі шляхи. Перший починається з центральної площі села. Правіше від школи та магазину на захід відгалужується вузька вуличка, яка приводить до території невеликого підприємства. Перетнувши її, бачимо кладку через річку Чортовець, за якою (паралельно до річки) іде задня сільська вулиця-дорога. Якщо піти цією дорогою вправо, на північ, то через кількасот метрів побачимо цікаве джерело у вигляді каплички. До пам'ятника же слід рухатися далі на захід, малопомітною стежкою, яка стрімко піднімається по схилу безпосередньо за дорогою. Щоб не втратити напрямок, слід притримуватись ребра схилу.\nДругий шлях, без стрімких перепадів висот, але разів у 5 довший, – це рух з північного заходу, з боку плато, від траси з Тлумача, де є малопомітна вершина 316 м. Однак вся ця місцевість використовується як орна земля, то ж рух тут теж ускладнений, за винятком пізньої осені та зими. Зате не потрібно рухатися лісом, адже обеліск та хрест над Незвиськом знаходяться чітко на мисоподібному виступі плато, практично без втрати висоти, всього лиш за 10м від межі лісу.\nЗнову ж таки, за непідтвердженою інформацією, за кілька кілометрів на південний захід, над селом Гарасимів, на пагорбі був встановлений ще один аналогічний пам'ятник. Він однак був повністю зруйнований ще у 50-60 роках 20 століття. Назагал у містечках і селах Галичини збереглися численні цвинтарі I Світової війни. Добре доглянуті знаходяться, наприклад, у Звенячині чи Янові.\nОбеліск пам'яті жертв I Світової війни у Незвисько\nХрест на території цвинтаря\nМонумент полеглим у I Світовій\nПам'ятки: 4 Статті: 2 Фото: 3\nКурган Козацька могила\nс.Нижчі Луб'янки, Тернопільська обл.\nс.Підлужжя, Рівненська обл.


устрою та права. У свідомості людей па-леоліту відбувся поділ на своє та чуже. Якщо на ранній стадії буття людська спільнота являла собою проміскуїтетну орду, тобто громаду, в якій не було табу на безладні статеві контакти, то в палеоліті з'являються нові поняття: моя дружина, моя дитина, мій рід. Щоправда, жінку вважали власністю і часто здобували силою; власністю були й діти, яких можна було, наприклад, принести в жертву ідолові.\nЧоловіки в цей період переважно займалися мисливством, жінки - зберігали вогонь, добутий з ураженого блискавкою дерева, збирали їстівні коріння та ягоди, приглядалися до диких рослин, починали культивувати їхнє насіння, доглядати приручених тварин; виховували дітей, знайомили їх з небезпеками навколишнього світу, розповідали про героїв племені. Саме жінка сприяла переходу до осілого способу життя, землеробства.\nЗ'являється родоплемінна аристократія, яка утворює клас, що вже не родичається з простолюдом - підставою були воєнні подвиги предків або якісь інші заслуги перед спільнотою. Саме з цього класу формувалися жерці та старійшини.\nЗародки наукової свідомості. Первісну людину цікавив зв'язок ре-чей в навколишньому світі та властивості цих речей. З раннього дитинства вона мала засвоїти, що вогонь, вода, гроза, звірі - це небезпека; що існують корисні та отруйні рослини; що слід розрізняти місцевості, придатні для життя, і ті, які приховують у собі загрозу. Наш пращур намагався зрозуміти ритми природи, полегшити своє життя винаходом примітивних механізмів; мандрував, знайомився зі звичаями інших народів; спостерігав за навколишнім світом. Він прагнув лікувати хвороби, щоб уникнути смерті. Діти, що доглядали його в старості, мусили мати примітивні знання, аби вижити в суворій боротьбі з оточенням. Отож, формувалася нова функція лівої півкулі мозку - здатність логічно мислити.\nЗародком науки була магія. Первісний чаклун використовував ознаки'подібності тих чи інших речей, загальні властивості їх перетворення. Знахарі, що вивчали якості рослин і мінералів, не лише впливали на психіку, викликаючи, завдяки застосуванню тієї чи іншої речовини, стан сп'яніння чи галюцинації, а й реально лікували людей. Досвід пізнання був довгим, сповненим протиріч. Внаслідок відсіювання марновірства й закріплення знань про якості матеріальних речей повільно формувалося точне знання про природу.\nНормою для первісного суспільства стає диференціація чоловічого й жіночого. Зазвичай хлопці та дівчата виховувалися окремо. Для того, щоб стати дорослим, слід було пройти важке випробування - ініціацію, під час якої підліток зазнавав численних ритуальних каліцтв і набував знань, які раніше від нього приховувалися.\nМистецтво первісного суспільства. Мистецтво виникає найчастіше як священна гра, магічне втілення в- художньому образі якихосьважливих якостей речей світу.\nПерші зображення тварин настільки примітивні, що складно буває визначити навіть породу звіра. Але з часом малюнок вдосконалюється, наприкінці епохи палеоліту людина вже чіткіше вимальовує не тільки контури тварини, але й дрібні шерстинки. В зображеннях з'являється ілюзорна об'ємність. Якщо спочатку використовували лише один колір, то тепер художники вдаються до двох чи трьох. Фарби використовують природні, мінеральні - вохру, сажу, крейду та ін. їх наносять примітивними пензлями - жмутом вовни, пучком трави, просто рукою. Перехід від зображення, яке наносили пальцем на м'який шар глини, до використання фарб свідчить про розвиток мистецтва. Основний район поширення мистецтва настінного живопису епохи палеоліту - територія сучасної Франції та Іспанії. Майже всі зображення цієї епохи стосуються тварин, на яких людина полювала, яким поклонялася. Одна з найвідомідшх знахідок - печера Альтаміра в Іспанії, деякі тварини на її стінах зображені майже в натуральну величину вражаюче переконливо. Наприклад, в зображенні бізона точно відтворені його анатомічні особливості та пропорції. На стелі альтамірської печери намальовано близько двох десятків бізонів, коней, кабанів. Кожне зображення зокрема - чудове, але фігурки розташовані безладно, композиції як такої ще, власне, немає; відсутня лінія обрію, відчуття верху та низу, пейзажний фон тощо. Це свідчить про зіркий погляд та майстерність, водночас людина палеоліту ще не усвідомлювала повністю зв'язків, які існують між явищами світу. Щоправда, наприкінці палеоліту вже робляться перші спроби згрупувати в малюнку звірів, об'єднати їх в один сюжет.\nЗображаючи тварин, людина таким чином пізнавала світ, виявляла свою віру в магічну


Аграрії Дніпропетровщини можуть взяти безвідсотковий кредит на 1 рік. Економіка ДНІПРОГРАД\nГоловна / Економіка / Аграрії Дніпропетровщини можуть взяти безвідсотковий кредит на 1 рік\nСільгоспвиробники області можуть взяти безвідсотковий кредит на один рік. Замість застави – державні гарантії на 80% позики. Кошти витратити на посівну, збір врожаю та подальшу переробку продукції. Про це розповіли у Дніпропетровській обласній військовій адміністрації.\n«Відсоток не нараховуватиметься за користування кредитом. Лише за його оформлення. Максимальна ставка, яку може виставити банк, – 1%», – розповіла заступниця директора Дніпропетровської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» Наталія Арутюнова.\nТеги: аграрії, кредит


До уваги дубенчан: стали відомі симптоми штаму Омікрон\nНовий штам коронавірусу Омікрон дуже швидко поширюється по світу. Поки вчені та медики з’ясовують, наскільки цей штам небезпечніше інших варіантів коронавірусу, у Центрі з контролю та профілактики захворювань США назвали його небезпечні симптоми.\nЗазначається, що вакциновані люди також можуть заразитися цим штамом та заражати інших, навіть за відсутністю симптомів коронавірусу.\nАмериканські медики закликають більш уважно ставиться до всіх змін самопочуття і назвали п’ять симптомів, які вимагають негайного медичного втручання.\nНебезпечні симптоми Омікрону:\nпостійний біль або тиск в грудях;\nнездатність прокинутися або не спати;\nблідий, сірий або синюшний відтінок шкіри, губ і нігтів.\nКрім того, зазначається, що характерними симптомами Омікрону є сильна втома, м’язові болі, першіння в горлі, сухий кашель.\nПопри на те, що Омікрон викликає більш м’який перебіг хвороби, лікарі допускають, що в деяких випадках інфекція може стати дуже важкою. За наявністю небезпечних симптомів варто відразу звертатися до лікаря.\nМедики нагадують, що найкращим захистом від важких форм будь-якого штаму коронавірусу залишається вакцинація двома дозами. Варто пам’ятати й заходи щодо протидії коронавірусній хворобі. Йдеться про обов’язкове носіння захисної маски в громадських місцях, транспорті, а також дотримання соціальної дистанції.\nкоронавірус новий штам коронавірусу Новини Дубенщини новини Рівненщини омікрон


Google стежить за вами, навіть коли ви спите. Чим пошукові системи загрожують людству\n"Сучасні інтернет-гіганти консолідують у собі величезну кількість інформації, яке незрівнянна навіть з тим, що збирали розвідки США і СРСР про цікаві для них фігури в країні противника за часів холодної війни". Думка.\n17 вересня 2021 в 16:12\nУ недалекому майбутньому пошукові системи проіндексують не тільки всю інформацію, а й отримають дані про будь-які пристрої в мережі, а це вже повне оцифрування світу.\nСьогодні нікого не здивувати терміном "загугли" — інакше кажучи, знайти в інтернеті необхідну вам інформацію з використанням пошукової системи Google. Здавалося б, таке звичне заняття, як пошук інформації в інтернеті — насправді прояв повноцінної технологічної та соціальної революції — революції доступу до знань.\nХоча перші прототипи пошукових систем з'явилися на початку 90-х, дійсним початком ери сучасних пошукачів варто вважати саме 1998 рік, коли компанія Google почала робити свої перші кроки і придумала спосіб комерціалізації пошукової системи — продавати верхні місця в результатах пошуку.\nЗ тих пір сталося багато змін, зокрема те, що інші пошукові системи перейняли цю стратегію, але лідер залишився лідером. А лідерство і фінансові надходження від нього дозволили ще швидше індексувати (заносити в базу пошуку) інформацію. Таким чином, стаючи ще більш "обізнаним" про інформацію в інтернеті, таким чином привертаючи ще більше клієнтів і користувачів … І цикл повторювався і повторювався.\nМислити, як злочинці. Навіщо американським спецслужбам контроль над даркнетом\nКрім самої революційної ідеї комерціалізації пошукової системи, другою сильною стороною Google стало створення своєї екосистеми — смартфонів на основі доопрацьованої ними ОС Android, яка фактично працює повністю на їхніх сервісах.\nПісля масового поширення пристроїв, що працюють на основі сервісів Google і створення екосистеми, яка включає майже 100 продуктів і платформ — лідерство Google стало безумовним настільки, що зараз антимонопольні відомства США всерйоз розглядають питання поділу корпорації.\nЯк змінився світ після появи і поширення пошукових систем?\nГоловним наслідком впровадження пошукових систем стала глобальна доступність інформації — якщо раніше, щоб дізнатися, чи вміють дельфіни розмовляти або який розмір Місяця — вам би знадобилося сходити в бібліотеку, або хоча б до книжкової полиці. Тепер же ви можете, сидячи у своєму кріслі, дізнатися інформацію з усього світу — і навіть віртуально прогулятися майже по всій планеті.\nІнформація стала настільки доступною, що ми навіть не уявляємо, що всього 50-60 років тому пошукові системи описувалися тільки у фантастичних романах про дуже далеке майбутнє.\nНаприклад, у братів Стругацьких був Великий Всепланетний Інформаторій, який теж умів знаходити інформацію за запитом, але тоді це здавалося фантастикою.\nГлобальна доступність інформації та зникнення необхідності її запам'ятовування також породило феномен "часткового знання", коли люди знають, що є якась інформація і знають, де її знайти, але без запиту в інтернеті відтворити цю інформацію не можуть.\nЯкі загрози в собі несуть пошукові системи і чого нам чекати в майбутньому?\nДругим і більш важливим наслідком настання інформаційної ери і максимального спрощення доступу та збору інформації стало те, що інформація стала масовим товаром, який збирається, купується і продається в автоматичному режимі.\nА оскільки з настанням ери соціальних мереж та інтернет-платежів, ми стали генерувати щодня величезну кількість інформації про себе — наслідком стало те, що, аналізуючи цю інформацію, різні організації можуть передбачити наші дії, впливати на нашу поведінку або просто втрутитися в наше життя.\nКіберздирники: хто такі і як від них уберегтися\nКілька років тому в США був скандал — ШІ, який аналізує запити в інтернеті і поведінку користувачів, почав надсилати неповнолітній дівчині рекламу товарів для вагітних. Батьки підняли хвилю обурення, ходили з дочкою до лікаря, який спростував вагітність дитини….\nЗгодом виявилося, що дівчина дійсно вагітна, а аналітика пошукових систем і таргетованої реклами на основі запитів визначила це раніше, ніж лікарі.\nСучасні інтернет-гіганти консолідують у собі величезну кількість інформації, яка незрівнянна навіть з тим, що збирали розвідки США і СРСР про цікаві для них фігури в стані противника за часів холодної війни.\nІ, що характерно, ми самі даємо їм цю інформацію. Наслідком цього є необхідність дотримання правил кібергігієни. Про неї ми ще поговоримо в майбутньому в окремій статті, але зараз лише скажу головне — будь-яка інформація, яка потрапляє в інтернет — залишається в ньому, тому завжди треба стежити за тим, що і куди ви відправляєте, які запити робите і з яких пристроїв.\nЩе одним важливим фактором є так званий Deep web і "даркнет":\nDeep web (глибока або невидима мережа, глибока павутина) — частина інтернету, що її індексують пошукові системи і яку неможливо виявити з їхньою допомогою.\nДо deep web відносяться, зокрема, закриті профілі в соцмережах і на інших ресурсах, електронні листи, корпоративні ресурси, захищені паролем документи, платний контент тощо.\nУ свою чергу, та частина інтернет-ресурсів, яку індексують пошукові системи, називається surface web (видима мережу).\nДаркнет (англ. Darknet) — оверлейна мережа (overlay network, тобто мережа, побудована поверх іншої мережі, у цьому випадку "поверх" інтернету), яка не може бути виявлена звичайними методами і доступ до якої надається через спеціальне ПЗ, наприклад, за допомогою Tor.\nНа дні Чорного озера. Як впливають на хід історії інформаційні операції спецслужб\nТакі мережі розроблені для захисту приватності тих, хто їх використовує. Трафік перенаправляється через мережу розподілених серверів, ускладнюючи відстеження. Найчастіше трафік шифрується. Даркнет використовується різними групами людей, зокрема і кіберзлочинцями.\nУ цих сегментах часто поширюють і продають саме ту інформацію, яку зібрали зі звичайних користувачів різні кіберзлочинці — фотографії, документи, банківські дані. Тому завжди будьте напоготові.\nЯкщо ж подивитися на те, чого нам чекати в майбутньому, то швидше за все, з поширенням "інтернету речей" оснащеними вбудованими засобами і технологіями для взаємодії одне з одним або із зовнішнім середовищем), пошукові системи проіндексують не тільки всю інформацію, а й отримають дані про будь-які пристрої в мережі, а це вже повне оцифрування світу.\nСкромна чарівність провінціалів. Чому Чернігів чистіший за Київ, а дороги там кращі?\n18 лютого 19:30\nОдного разу в Техасі. Як сніговий апокаліпсис похитнув упевненість в "зеленій енергетиці"


Початок. Аналіз Угоди про асоціацію. Політика, Аналітика ДНІПРОГРАД\nГоловна / Політика , Аналітика / Початок. Аналіз Угоди про асоціацію\nІз наближенням Вільнюського саміту Східного партнерства, де може бути підписано Угоду про асоціацію України з ЄС, з'явилося чимало статей, покликаних проаналізувати наслідки імплементації положень документа. Здебільшого наголошується на усуненні бар'єрів у торгівлі, зокрема на зменшенні митних ставок. Середньозважена ставка мита на ввіз вітчизняної продукції до ЄС у результаті підписання домовленості справді знизиться від 6% до 0%, але якщо уявити відповідну економію в розрахунку на одного українця, то це становитиме не більше ніж 2-3% його доходів. Проте Угода є чимось значно більшим, ніж просто спрощенням умов торгівлі між сторонами. Вона має велике стратегічне й довготривале значення поза митними ставками: йдеться про широкий перелік трансформацій, що їх Київ повинен провести в багатьох сферах соціально-економічного життя.\nІз підписанням Угоди про асоціацію ми здобуваємо доступ до європейських законів (Директив та Регламентів ЄС), котрі маємо вмонтувати у власне законодавство. Відтак у нас з'являється реальна можливість за кілька років імпортувати європейські інституції, які створювались і шліфувалися десятиліттями, а то й століттями. Тобто, підписуючи цей договір, Україна значною мірою стає на шлях реальної дерадянізації в економічних та політико-правових питаннях, про необхідність і безальтернативність якої не раз писав Тиждень (див. № 14, 21/2013). Незалежно від того, наскільки свідомо йде на відповідний крок нинішній режим, імплементація Угоди в українське законодавство стане унікальним шансом розбудувати країну на основі європейських цінностей та ринкової економіки.\nНе варто ідеалізувати положення Угоди, очікувати їх виконання на 100% у всіх напрямах, малюючи ідеальне життя для країни вже наступного дня після її підписання чи навіть у короткостроковій перспективі. Це було б можливим, якби виконавці домовленості на всіх рівнях були сповнені ентузіазму (або мали реальний інтерес) її виконувати, а також якби статті договору нагадували прості й легкі для втілення інструкції. Але це не так. Документ, який принаймні наполовину складається з декларацій, аж ніяк не змусить українських бюрократів та владу діяти чітко й послідовно: вони мають зовсім інші інтереси. Зокрема, нинішній уряд навряд чи почне виконувати пункти Угоди, спрямовані на демонополізацію окремих галузей, адже це автоматично зруйнує олігархічну модель економіки, яка зараз цілковито задовольняє бізнес-інтереси представників партії влади. На декларативні положення Угоди наші чиновники, вочевидь, матимуть прогнозовану відповідь: «Ну, ми ж працюємо, стараємося, виконуємо...»\nТе, що буде реалізовано, виконуватиметься переважно через наявність особистого інтересу або під впливом тих механізмів нехай обмеженого примусу, що таки закладені в тексті Угоди. Передусім привертають увагу Директиви та Регламенти ЄС, які повністю чи частково Україна зобов'язується вмонтувати у своє законодавство. Вичерпний перелік цих законодавчих актів разом із чіткими термінами їх імплементації (два, три, п'ять, сім чи десять років від дати підписання) міститься в додатках. Теоретично влада може спробувати затягувати їх ухвалення, але тоді Рада Асоціації матиме привід скористатися важелями впливу, серед яких обмеження фінансової допомоги за принципом «більше - за більше, менше - за менше».\nНа перший погляд, Угода про асоціацію має свою версію подолання проблеми функціональності європейських законів в українських умовах. У найважливіших напрямах співпраці, які охоплює документ, міститься пункт про створення окремого органу центральної влади, який відповідатиме не лише за дотримання графіка імплементації Директив та Регламентів ЄС в Україні, а й за те, щоб вони виконувалися та діяли. Таким чином, виконання Угоди передбачає створення каркаса державних органів - ініціаторів та контролерів інституційних перетворень в Україні. Це своєрідне «міністерство розвитку інституцій України», яке працюватиме паралельно з урядом. Він контролюватиме його роботу, дозволяючи чи забороняючи ухвалення ключових рішень, і в оперативних питаннях співробітництво європейців з українцями могло б стати дієвим. Окремі такі спеціалізовані інстанції, створені на виконання Угоди, в певних випадках могли б бути інструментами застосування тиску ЄС для дотримання її положень. Виконання найважливіших позицій документа забезпечувалося б не загальним механізмом примусу, а локальним. Зокрема, оперативним тиском на конкретні точки впливу. Такий підхід у тривалій перспективі був би значно ефективніший і дав би результат швидше, ніж загальний тиск на найвищому рівні, але при одній важливій умові: європейці мають прагнути реальних інституційних перетворень в Україні.\nВажливою частиною Угоди про асоціацію є також ті норми, які закладають передумови для активнішого приходу в Україну європейського бізнесу, а отже, й імпорту бізнес-культури. Низка пунктів договору присвячена його захисту, адже досі він часто зазнавав утисків в Україні. Із підписанням Угоди європейські підприємці будуть першими, хто вказуватиме на порушення її умов, якщо такі практики триватимуть. Європейська сторона через Раду Асоціації зможе жорстко відстоювати свій бізнес, вдаючись до наявних в Угоді важелів. Відтак підприємці з Європи впевненіше приходитимуть працювати на українські ринки. З іншого боку, український бізнес, якщо матиме проблеми із владою, також звертатиметься по підтримку до ЄС, що підштовхуватиме до вирівнювання умов для ведення справ між компаніями вітчизняними, не пов'язаними з владою, та європейськими. Поширення в Україні європейської культури підприємництва буде найвигідніше тутешнім споживачам. Виробники, які працюватимуть над збільшенням ефективності й звикнуть до нормальної ринкової конкуренції, в сухому залишку також виграють, збільшуючи власну конкурентоспроможність.


Найгірше за електроенергію розраховуються бюджетники\n4 Травня 2011 17:01\nНа Волині найгірше за спожиту електроенергію розраховуються міліціонери, освітяни, шахтарі та підприємства ЖКГ.\nПро це 4 травня під час засідання регіональної ради з питань взаємодії місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування розповів генеральний директор ВАТ «Волиньобленерго» Анатолій Бурін.\nЗа його словами загалом населення Волині справно платить за електроенергію, однак традиційно боржниками залишаються «бюджетники», а саме ті установи, які фінансуються з держбюджету.\n«Найнижчі розрахунки – 88% – у закладах Міністерства освіти та науки, Міністерства внутрішніх справ та департаменту виконання покарань. Крім того, 1,3 мільйона заборгували підприємства житлово-комунальних господарств. А шахта №10 взагалі не розрахувалася», – розповів Бурін.\nГолова Волинської облдержадміністрації Борис Клімчук зауважив, що з розрахунками на шахті №10 поки доведеться зачекати.\n«Ми мусили отриманий транш віддати на погашення заборгованості по заробітній платні. Тепер будемо чекати ще надходжень і тоді направимо гроші на інші потреби шахти», – пообіцяв губернатор.\nКрім того, генеральний директор ВАТ «Волиньобленерго» поскарживвся, що товариство зазнає значних збитків через крадіжки електромереж та обладнання.\n«У минулому році нам завдано збитків від крадіжок на суму 671 тисяча гривень. А за три місяці цього скоєно крадіжок на 350 тисяч гривень. В основному це вирізання ліній та викрадення обладнання і трансформаторного масла», – розповів Бурін.


Гала-концерт до Дня Житомира пройде за участю Руслани Лижичко | Новини\nГала-концерт до Дня Житомира пройде за участю Руслани Лижичко\nУ рамках відзначення Дня міста у Житомирі 12 вересня 2015 року відбудеться гала-концерт «Ми єдині» за участі дитячої акції «Разом за Україною!» Захід пройде на майдані Соборному о 19.00 год.\n«День Житомира - це свято кожного його мешканця, кожної родини та гостей нашого міста. Відзначаючи святов непростий час для нашої країни, маємо всі має згуртуватися навколо теми миру та підтримки один до одного, - сказала в.о. міського голови Любов Цимбалюк.\n- естрадний ансамбль викладачів музичної шкои №5 «Лайф мюзік бренд»;\n- вокалісти Житомирського академічного музично-драматичного театру ім.. І.Кочерги;\n- дует скрипалів у складі Оксани Лисенко та Наталії Яцкевич;\n- чоловіче тріо у складі Олександра Яремчука, В’ячеслава Жили, Андрія Грущука;\n- сімейний дует Олександра та Яніни Яремчуків;\n- заслужена артистка України Ірина Шинкарук;\n- заслужений артист України Анатолій Говорадло;\n- гурт «Древляни» на чолі із народним артистом України Юрієм Градовським;\n- концертний колектив «ГОРЛИЦЯ – АРТ»;\n- народна артистка України Руслана Лижичко.\n«Мета концерту – не просто розважити людей, а показати традиції та самобутність, фольклор та етнічність України у сучасному виконанні наших зіркових земляків та запрошених гостей», - зазначають організатори заходу.\n#житомир #день міста #руслана #цимбалюк