Дитяча психологія, 2-ге видання, виправлене (“Академвидав”) | ВЦ "Академія"\nГоловна / Серії / Альма-матер | Підручники, навчальні посібники / Дитяча психологія, 2-ге видання, виправлене (“Академвидав”)\nДо кошика “Спеціальна психологія Вадим Кобильченко, Ірина Омельченко (ВЦ “Академія”)” додано до кошика.\nПавелків Р. В., Цигипало О. П.\nРік видання – 2015\nОбсяг – 400 с.\nПсихічний розвиток у дошкільному віці значною мірою проектує майбутнє людини. Ця закономірність актуалізує теоретичну і прикладну інформацію підручника, в якому розкрито сутність, основні засади, методи дитячої психології та її значення в діяльності вихователя дошкільного закладу, а також висвітлено основні психічні процеси, які зумовлюють життєдіяльність дошкільника, становлення особистості, вікові новоутворення, кризи і шляхи їх подолання. Пізнавальну і практичну цінність має інформація про психологічну готовність дитини до школи, методи опанування різних видів діяльності.\nДля студентів вищих навчальних закладів. Прислужиться вихователям дошкільних навчальних закладів, батькам, усім, хто цікавиться особливостями психічного розвитку дитини в ранньому віці.\n1. Загальні засади дитячої психології\n1.1. Сутність дитячої психології\nДитяча психологія у системі гуманітарних наук\nРоль дитячої психології у діяльності вихователя дошкільного навчального закладу\n1.2. Методологія і методи дитячої психології\nМетодологічні принципи вивчення психіки дитини\nМетоди науково-психологічного вивчення дітей\nЗастосування методів дослідження вихователем дошкільного навчального закладу\n1.3. Сутність і закономірності психічного розвитку дитини\nРоль біологічних і соціальних факторів у психічному розвитку дитини\nОсновні закономірності психічного розвитку\nДіяльність як детермінанта психічного розвитку дитини\nРоль навчання у психічному розвитку дошкільника\nІндивідуально-психологічні відмінності дітей\n2. Психологічні особливості дитини у фазі новонародженості, немовлячому і ранньому віці\n2.1. Психічний розвиток дитини у фазі новонародженості\nОсобливості психічного розвитку новонародженого\n2.2. Немовлячий вік і його особливості\nЗагальна характеристика психічного розвитку немовлят\nРоль рухової активності у психічному розвитку дитини\nМовленнєвий розвиток немовляти\nКогнітивний розвиток дитини першого року життя\nПередумови формування особистості дитини\n2.3. Особливості психічного розвитку дітей раннього віку\nРанній вік і його значення у подальшому розвитку дитини\nФормування предметної діяльності у ранньому дитинстві\nЗародження нових видів діяльності у ранньому дитинстві\nРозвиток спілкування з дорослими і однолітками\nНовоутворення пізнавальної сфери у період раннього дитинства\nПередумови формування особистості у ранньому дитинстві\n3. Психологічна характеристика діяльності дитини у дошкільному віці\n3.1. Гра як провідна діяльність дітей дошкільного віку\nСоціальна ситуація розвитку у дошкільному віці\nРоль дорослих у розвитку ігрової діяльності дошкільника\nВиди ігрової діяльності дошкільника і їх роль у психічному розвитку\nВиди іграшок і їх вплив на психічний розвиток дитини дошкільного віку\n3.2. Продуктивні види діяльності дошкільника\nРозвиток зображувальної діяльності у дошкільному віці\nВплив зображувальної діяльності на психічний розвиток дошкільників\nКонструктивна діяльність дошкільника\n3.3. Трудова діяльність дитини дошкільного віку\nФормування психологічних передумов трудової діяльності дошкільника\nСтановлення трудової діяльності дошкільників\nОсобливості уявлень дошкільників про працю дорослих\n3.4. Становлення навчальної діяльності у дошкільному віці\nПсихологічні передумови формування навчальної діяльності у дошкільному віці\nУмови розвитку навчальної діяльності дітей дошкільного віку\nОсновні рівні розвитку і готовність дошкільника до навчання\n3.5. Спілкування дитини з дорослими і однолітками\nОсобливості спілкування дитини з дорослими\nРозвиток форм спілкування у дошкільному закладі\nОсобливості спілкування дитини з батьками\nСпецифіка спілкування дитини з вихователем\nПедагогічне спілкування із дошкільниками\nФорми спілкування дошкільників з однолітками\nКонфлікти між дітьми і їх причини\n4. Розвиток пізнавальних процесів дошкільника\n4.1. Особливості уваги дітей дошкільного віку\nФункції уваги у дошкільників\nМимовільна увага і умови її розвитку у дошкільному віці\nДовільна увага дитини дошкільного віку і умови її формування\nПіслядовільна увага дошкільників\nРозвиток властивостей уваги у дошкільному віці\nШляхи і засоби організування і підтримання уваги дошкільників\n4.2. Мовлення і його розвиток у дошкільному віці\nРозвиток лексичного запасу і граматичної будови мовлення дітей дошкільного віку\nРозвиток звукового і синтаксичного аспектів мовлення. Усвідомлення дошкільниками звукового складу слова\nУсвідомлення дошкільниками словникового складу мови\nФункції мовлення дошкільників\n4.3. Сенсорний розвиток дошкільників\nРозвиток основних видів відчуття у дошкільному віці\nПсихологічні основи сенсорного розвитку дошкільників\nРозвиток сенсорних еталонів у дошкільників\nРозвиток у дошкільників дій сприймання\n4.4. Мислення і його види у дошкільному віці\nЗагальна характеристика мислення дошкільників\nМислення і діяльність дошкільників\nКерівництво розвитком мислення дітей\n4.5. Розвиток пам’яті дітей дошкільного віку\nМимовільна пам’ять дошкільників і умови її розвитку\nДовільна пам’ять і етапи її розвитку у дошкільному віці\nФормування елементів логічної і інших видів пам’яті у дошкільному дитинстві\nУправління розвитком пам’яті дітей дошкільного віку\n4.6. Формування уяви у період дошкільного дитинства\nОсобливості уяви дошкільника\nРозвиток видів уяви у дошкільників\nРозвиток операцій уяви у дошкільному віці\nРозвиток функцій уяви у дошкільників\nУправління розвитком уяви дітей\n5. Емоційно-вольова сфера у дошкільному дитинстві\n5.1. Особливості емоцій і почуттів у дошкільному віці\nЕмоційні порушення у дошкільників\n5.2. Воля і її роль у поведінці дитини\nОсобливості розвитку вольових дій дошкільників\nВстановлення відношень між метою дій і їх мотивами\nПосилення регулювальної ролі мовлення у виконанні дій\nОсобистісний аспект розвитку волі дошкільників\nУправління розвитком волі у дошкільників\n6. Формування особистості дошкільника\n6.1. Умови розвитку особистості дитини дошкільного віку\nВплив дорослих на розвиток особистості дошкільника\nРоль однолітків у розвитку особистості дитини\nДіяльність і розвиток особистості дошкільника\n6.2. Розвиток мотиваційної сфери і формування самосвідомості дитини у дошкільному віці\nЗагальна характеристика мотивів поведінки дитини\nРоль гри у розвитку мотиваційної сфери дошкільника\nСамосвідомість і самооцінка дошкільника\nУправління розвитком самосвідомості у дошкільників\n6.3. Моральне становлення особистості дошкільника\nУмови морального розвитку особистості дитини\nРозвиток моральної поведінки у дошкільному віці\nПричини негативних особистісних утворень у дошкільників\nЕмоційне благополуччя дитини у групі\n6.4. Темперамент і характер дитини дошкільного віку\nВікові особливості виникнення і прояву різних властивостей темпераменту дошкільників\nСпіввідношення спадкового і набутого у темпераменті дитини\nПсихологічні особливості дітей різних типів темпераменту\nПрояв властивостей темпераменту у навчально-виховній роботі з дошкільниками\n6.5. Розвиток здібностей у дошкільному віці\nПізнавальні здібності дошкільників\nПрактичні здібності дошкільників\nСпеціальні здібності дошкільників\nВивчення здібностей дитини\nУмови розвитку здібностей у дошкільному віці\nРобота з обдарованими дошкільниками\n6.6. Психологічна готовність дитини до школи\nКриза шести-семи років\nФормування нової внутрішньої позиції\nРозумова готовність дитини до школи\nСоціально-психологічна готовність дитини до школи\nФормування психологічної готовності до школи у різних видах діяльності\nУривок із навчального посібника (“Дитяча психологія” Павелків Р. В., Цигипало О. П.) надано виключно для ознайомлення.\nДитяча психологія є напрямом вікової психології, галуззю психологічної науки, яка вивчає факти і закономірності психічного розвитку дитини як члена суспільства від народження до вступу до школи, встановлює вікові періоди цього розвитку і причини переходу від одного періоду до іншого. Розв’язання теоретичних завдань дитячої психології розширює можливості практичного впровадження набутих нею знань.\nДитинство є періодом найшвидшого та найінтенсивнішого розвитку людини. Інші періоди не передбачають такої кількості своєрідних життєвих етапів, як раннє і дошкільне дитинство.\nУпродовж 6-ти—7-ми років життя у психіці дитини відбуваються грандіозні прогресивні зміни. Пізнаючи світ і себе, вона поступово формується як особистість, розвиває свої психічні якості і властивості, внутрішній світ, у міру своїх фізичних, інтелектуальних, духовних сил включається у життєдіяльність соціуму.\nЗа фізичними, фізіологічними і психологічними якостями немовля помітно відрізняється від дошкільника, дошкільник від підлітка, підліток від юнака, юнак від дорослої людини. Віковий розвиток особистості людини, притаманних їй психічних процесів і властивостей від пренатального (дородового) періоду до останніх днів життя вивчає вікова психологія, у структурі якої, відповідно до основних періодів життя людини, виокремлюють дитячу психологію, психологію молодшого школяра, психологію підлітка, психологію юності, психологію дорослої людини і геронтопсихологію (психологія людей літнього віку). Дитяча психологія разом із педагогікою, фізіологією, педіатрією та іншими науками вивчає дитину, розвиток її психіки протягом перших семи років життя.\nДитяча психологія (грец. psychе — душа і logos — слово, вчення) — галузь психологічної науки, яка вивчає факти і закономірності психічного розвитку дитини на різних вікових етапах, а також закономірності переходу від одного вікового етапу до іншого.\nЗа словами українсько-російського психолога Даниїла Ельконіна (1904—1984), дитяча психологія вивчає закономірності розвитку дитини як члена суспільства, тобто її психіку, свідомість, психічний розвиток від народження до вступу до школи. У процесі формування її як члена суспільства і як особистості відбувається розвиток дитячої психіки, свідомості від властивих немовляті елементарних форм до властивих дорослій людині розвинених форм свідомого відображення дійсності. Тому предметом дитячої психології є загальні закономірності психічного розвитку в онтогенезі (індивідуальному розвитку), його вікових періодів, причин і механізмів переходу від одного періоду до іншого, їх характерних ознак і психологічних механізмів. Її специфіка полягає в необхідності дослідження не лише психічних процесів і якостей, але і законів, закономірностей їх виникнення та становлення. Адже постійний психічний розвиток дитини, перехід від елементарних реакцій до складних і осмислених дій, оволодіння мовленням, перші прояви самостійності, попри індивідуальні відмінності, мають багато спільних ознак, які й досліджує дитяча психологія. Незважаючи на те що усі діти різні, об’єднує їх неминуча необхідність подолати певні етапи (стадії) розвитку. Дитина змінюється на кожному віковому етапі, і ці зміни є закономірними і мають свої причини.\nДитяча психологія вивчає психологічні особливості дітей кожного вікового періоду, звертаючи увагу передусім на те, що нового на певному етапі їхнього життя виникає, розвивається, чим збагачується загальний психічний розвиток дитини. Ці зміни відбуваються в діяльності дітей, їхньому спілкуванні з дорослими й однолітками, пізнанні ними навколишнього світу.\nУ діяльності діти вчаться бачити, слухати і чути, думати і робити висновки. Від особливостей цієї діяльності залежить розвиток сприймання, уваги, пам’яті, мислення, уяви, здібностей, мовлення, почуттів, волі. У цьому багатоманітному процесі виникає індивідуальність, формується особистість дитини.\nВ Україні проблеми дитячої психології досліджує лабораторія психології дошкільника Інституту психології ім. Г. С. Костюка АПН України. Зусилля її вчених зосереджені на таких питаннях: формування гуманних почуттів у дошкільнят в умовах суспільного та сімейного виховання; психологічні основи формування передумов навчальної діяльності дітей у дошкільному закладі; особливості розвитку взаємодії дитини з дорослими та однолітками в дитячому садку і родині; розвиток довільної поведінки дошкільнят; психологічне забезпечення розвитку здібностей дитини у специфічно дитячих видах діяльності; взаємодія дитячого садка та сімї для надання психотерапевтичної допомоги дітям, що постраждали від аварії на ЧАЕС.\nДитяча психологія є молодою наукою. Зародилась вона наприкінці ХІХ ст. з виходом книги німецького вченого-фізіолога Вільгельма Прейєра (1841—1897) «Душа дитини», у якій подано нотатки щоденних спостережень автора за розвитком свого сина. Попри те що ці спостереження мали здебільшого біологічну орієнтацію, В. Прейєр першим спробував об’єктивно дослідити психіку дитини, що дало підстави вважати його основоположником дитячої психології. Особливо інтенсивно розвивалася вона у ХХ ст., у результаті чого виокремилася у спеціальну галузь психологічних знань, тісно пов’язану з багатьма іншими науками.\nУ філософії дитяча психологія запозичила загальнофілософські методи пізнання, знання загальних законів розвитку, що дало змогу їй знайти правильний підхід до вивчення психічного розвитку дитини, розкрити процес виникнення свідомості, набуття нею соціальних якостей, залучення до вселюдського досвіду. А детальне вивчення дитячого розвитку, особливо специфіки пізнання дитиною навколишнього світу, допомагає глибше зрозуміти загальну природу людського пізнання у філософському вимірі.\nДитяча психологія послуговується загальнопсихологічними знаннями про психіку людини, без яких неможливе психологічне вивчення діяльності дитини, її психічних станів і процесів, властивостей особистості. Знання загальнопсихологічних закономірностей допомагає дослідити і спрогнозувати появу новоутворень у психічному розвитку дитини. Загальна психологія не може обійтися без відомостей про те, як виникають і розвиваються від народження психічні властивості особистості, що належить до сфери досліджень і арсеналу знань дитячої психології. Загалом багато закономірностей психіки дорослого неможливо зрозуміти, якщо не знати і не враховувати їх походження. Дані дитячої психології сприяють з’ясуванню законів розвитку психічних процесів і властивостей особистості, їх динаміки, структури і змісту.\nПослуговується дитяча психологія надбаннями анатомії і фізіології, особливо даними про розвиток нервової системи і вищої нервової діяльності дитини.\nАктивно взаємодіє дитяча психологія з педагогікою, яка потребує знань закономірностей та особливостей психічного життя дитини, перебігу процесів у її психіці тощо. «Якщо педагогіка хоче виховувати людину в усіх відношеннях, — писав К. Ушинський, — то вона повинна перше пізнати її також в усіх відношеннях»1. Педагогіка може успішно розробити план виховання цілісної особистості, якщо спиратиметься на весь комплекс наук про людину, центром якого є психологія: «Ми не кажемо педагогам, дійте так чи інакше, але кажемо їм, вивчайте закони психічних явищ, якими хочете керувати, і дійте, зважаючи на закони й обставини, у яких ви хочете їх застосувати».\nПсихолог, вивчаючи закони психічного розвитку дитини, не може не використовувати знання з педагогіки. Адже свідомість і особистість дитини не розвивається безпричинно і спонтанно. Причини цього розвитку закорінені у змісті й організації життя дитини. Тому без педагогіки дитяча психологія втрачає предмет вивчення і базову мотивацію.\nПсихологія для педагога, за словами вітчизняного педагога Костянтина Ушинського (1824—1870), є однією з найнеобхідніших дисциплін, оскільки у процесі виховання він постійно перебуває у площині психічних явищ. Дитяча психологія, зазначав російський психолог Лев Виготський (1896—1934), повинна бути не лише консультантом і посередником педагогіки. Її завдання полягають у психологічному обґрунтуванні навчання і виховання дітей на основі спеціальних психологічних досліджень. Особливо важливими її завданнями є відображення унікальності кожного вікового етапу від народження до вступу дитини до школи, з’ясування тенденцій, закономірностей психічного розвитку дитини.\nДитяча психологія є однією з основних галузей психологічної науки в підготовці вихователів дошкільних закладів. Знання її (закономірностей психічного розвитку, розумових, вольових і емоційних якостей, здібностей та інтересів дошкільника) має важливе значення для навчання і виховання дітей дошкільного віку.\nНе володіючи знаннями з дитячої психології, вихователь не зможе встановити контакт із дітьми, керувати їх розвитком, уникнути помилок у своїй роботі. Психологія допомагає мудрому вихователю знайти підхід не тільки до комунікабельних, а й до малоактивних, проблемних дітей, розпізнати багато фактів дитячої поведінки, причини стійких помилок дітей, особливості їхньої поведінки у колективі, взаємини з однолітками і дорослими тощо. Завдяки їй педагог зможе «проектувати» розвиток особистості вихованців, допомогти їм уникнути помилок і невдач, зрозуміти закономірності результатів у своїй діяльності, цілеспрямовано шукати, знаходити раціональні способи досягнення педагогічної мети.\nЗнання дитячої психології допомагає вихователю побачити і подолати причини, які породжують у деяких дітей труднощі при засвоєнні нового матеріалу, негативну поведінку тощо. Вивчення психічних особливостей дітей дає змогу побачити, що в одних недостатньо розвинені інтереси, пізнавальна активність, вони байдужі до навчання, другі — надто неорганізовані, не вміють зосередитися, а ще інші — не вміють думати, аналізувати, погано розуміють пояснення вихователя. З урахуванням цього педагог знаходить індивідуальний підхід до кожного учня, прагнучи в одних дітей пробудити інтерес до занять, в інших — організувати увагу чи домогтися правильного розуміння засвоюваного матеріалу, забезпечивши успішний розвиток усіх дітей групи.\nВихователь зосереджується не тільки на недоліках, а й на позитивних психічних якостях дітей: творчій ініціативі, здібностях (до музики, малювання тощо) з метою їхнього подальшого розвитку.\nВивчення психології має велике значення для роботи вихователя над собою, передусім для подолання власних недоліків, розвитку здібностей, формування професійних якостей особистості, необхідних для роботи з дітьми, без чого йому не бути уважним спостерігачем, готовим не тільки зрозуміти дитину, але й підтримати, розвинути всі її найкращі якості.\nОтже, для успішного виховання і навчання дітей вихователям дошкільних закладів необхідно знати закономірності їхнього психологічного розвитку, тобто знати дитячу психологію.\nПсихологія, як і кожна наука, послуговується як загальнонауковими, так і специфічними методами — способами, які дають змогу досліджувати предмет науки. Відповідно до цілей і мети дослідження обирають певну сукупність (систему) методів, які об’єднують у методику дослідження.\nМетоди науки, як правило, ґрунтуються на основних закономірностях предмета дослідження.\nПсихіка дитини надто вразлива і піддатлива зовнішнім несприятливим впливам, грубе втручання може загальмувати або викривити психічний розвиток дитини. Тому при вивченні дитячої психології послуговуються такими принципами:\n1) гуманізму і педагогічного оптимізму. Провідний зміст його виражається у вимозі «Не зашкодь!». Психолог повинен передусім знати психологічні особливості, причини поведінки дитини, тактовно, чуйно, шанобливо ставитися до неї, вірити в її майбутнє. Психологічне дослідження передбачає не тільки встановлення рівня розвитку, але й вивчення його прихованих резервів;\n2) науковості й об’єктивності. Цей принцип передбачає вивчення психічного розвитку, його механізмів і закономірностей відповідно до засад дитячої психології, а не інших наук чи за аналогією до психічних особливостей дорослого. При цьому важливо враховувати закони і закономірності дитячого розвитку, особливості дитячої психіки на кожному віковому етапі. Психологія виходить із того, що дитина є повноцінною людиною з притаманними їй власним баченням світу, складом думок, змістом і проявами переживань. Перед вивченням дитини і її внутрішнього світу необхідно засвоїти основні ідеї психологічної науки, оволодіти спеціальними знаннями з дитячої психології;\n3) детермінізму. Будь-яке психічне явище взаємопов’язане з іншими, обумовлюється комплексом зовнішніх і внутрішніх причин: умовами життя, вихованням, особливостями соціального оточення, характером спілкування дитини з дорослими та однолітками, специфікою її діяльності й активності. Не буває «добрих» або «важких» дітей, а є причини, які зумовлюють прояв певної якості, властивої конкретній дитині. Тому так важливо зрозуміти причини становлення психіки дитини, конкретних психологічних фактів;\n4) єдності свідомості і діяльності. Свідомість формується в діяльності, «керує» нею, а ускладнення діяльності, засвоєння нових її видів збагачує і змінює свідомість. Це означає, що вивчати свідомість можна опосередковано, через вивчення діяльності дитини;\n5) розвитку психіки, свідомості в діяльності. Всі психічні особливості дитини перебувають у становленні, основною умовою їх прояву і розвитку є діяльність. Вона не лише виступає однією з умов розвитку психіки, але й одним із шляхів її вивчення. Тому для вивчення психічних особливостей дитини потрібно організувати відповідну діяльність (творчу уяву, наприклад, можна зафіксувати в малюванні або при складанні казок);\n6) історизму (генетичний підхід до вивчення психіки дитини). Під час вивчення явищ дитячої психології необхідно з’ясовувати, як вони виникли, розвиваються і змінюються під впливом взаємодії дитини з дорослим, її діяльності і спілкування з однолітками. Цей принцип спрямовує дослідника на аналіз впливу конкретних культурно-історичних умов на розвиток психіки дітей, становлення їхньої особистості;\n7) комплексності, системності і послідовності. Вивчення дитини має відбуватися послідовно, через певні проміжки часу. При цьому необхідно досліджувати не окремі параметри, а простежувати всі аспекти розвитку, щоб не лише контролювати, але й прогнозувати його перехід, ставити педагогічні завдання. Важливо також визначити місце кожної якості у структурі психіки, її взаємозв’язок з іншими сторонами психічного розвитку. Жодна властивість не виникає ізольовано: поява однієї неодмінно стимулює появу іншої. Безсистемне дослідження не дає цілісної картини психічного розвитку дитини. Це зобов’язує дослідника не аналізувати розрізнені факти, а зіставляти їх, простежувати всі аспекти розвитку психіки дитини в їх взаємозв’язках;\n8) ретельності і регулярності. Дотримання його передбачає детальне, системне відстежування процесу формування психіки дітей з використанням відповідних методів дослідження;\n9) вікового, індивідуального та особистісного підходу. Загальні закони психічного розвитку проявляються у кожної дитини індивідуально, своєрідно і неповторно. Кожна дитина засвоює мовлення, вчиться ходити, діяти з предметами, при цьому шлях її розвитку залишається індивідуальним.\nВажливо пам’ятати, що дитина є специфічним об’єктом дослідження. Дитяча психіка знаходиться у становленні і розвитку, вивчаючи її, необхідно керуватися методологічними принципами.\nРівень розвитку теорії визначає стратегії і методи, якими послуговуються у дослідженнях. Достовірні дані можна отримати лише з допомогою наукових методів, які забезпечать об’єктивність дослідження.\nНаукове дослідження починається із фіксування, нагромадження фактів, які піддають теоретичному аналізу.\nПсихологічний факт — одержаний у процесі спостереження, експерименту дослідження результат.\nВін є внутрішньою сутністю людських проявів, тому його можна вивчати тільки опосередковано. Наприклад, радість дитини від того, що вона намалювала малюнок, виражається у зовнішніх проявах: висловлюваннях, міміці, пантоміміці, а психічне явище переживання радості є невидимим. Найчіткіше об’єктивуються психічні процеси і стани в діях і мовленні дитини. Невербальні прояви (міміка, жести, інтонація) використовуються як додаткові психологічні факти. Вони виражають загальний емоційний стан, ставлення до того, що малюк робить, про що говорить. Від рівня об’єктивності зібраних психологічних фактів залежить рівень їх дослідження. З цією метою дослідник повинен володіти методами вивчення дитячої психології.\nМетоди вивчення дитячої психології — способи виявлення фактів, що характеризують психічний розвиток дитини.\nКожна мати, вихователь тощо мають змогу спостерігати за розвитком дитини. Однак у їхніх повсякденних враженнях головне і другорядне не вирізняється, а наука потребує достовірних і об’єктивних фактів, які не залежали б від особистого враження спостерігача і могли бути перевірені шляхом отримання їх заново іншим дослідником.\nДитяча психологія здобуває психологічні факти завдяки порівнянню особливостей дітей різного віку: вивчаючи тривалий час одних і тих самих дітей і фіксуючи зміни, що відбуваються з ними, або вивчаючи дітей кожної вікової групи, з’ясовуючи відмінності між ними на різних вікових етапах.\nМетоди дослідження у дитячій психології поділяють на основні (спостереження і експеримент), які забезпечують достовірну інформацію про специфіку дитячого розвитку, та допоміжні (тестування, бесіда, аналіз продуктів діяльності, соціометричний метод), використання яких надає інформацію ілюстративного плану для побудови гіпотез і припущень.\nПсихологічне дослідження починається з усвідомлення суспільної необхідності розв’язати певну проблему. Завжди актуальним є вивчення впливу діяльності, спілкування дитини з дорослими та однолітками на розвиток психіки, становлення особистості. Часто воно зумовлюється необхідністю дослідити особливості нових умов виховання і навчання дітей на певному етапі розвитку суспільства.\nНа основі загальних проблем визначають завдання, об’єкт і предмет конкретного дослідження. Об’єктом дослідження є контингент дітей, які перебувають у полі зору дослідника. Важливими параметрами при цьому виступають їхні вік, стать, соціальні умови виховання (вихованці дитячого садка; діти, які виховуються вдома), стан здоров’я тощо. Предмет дослідження обумовлюється суттю дослідницької проблеми; під час вивчення впливу гри на стосунки між дітьми предметом дослідження можуть бути психологічні особливості формування стосунків у групі однолітків.\nПісля з’ясування об’єкта і предмета дослідження формулюють дослідницьку гіпотезу — передбачення, можливу відповідь на питання, яке міститься у проблемі. Найчастіше вона встановлює можливий зв’язок між певними психічними явищами або між ними й умовами життя дітей. Гіпотеза має враховувати результати попередніх досліджень, загальні закони розвитку психіки, педагогічний досвід. Вона повинна бути доступною для перевірки, без чого неможливо довести її істинність чи хибність.\nУспіх дослідження забезпечується методичною винахідливістю дослідника, вмінням оптимально поєднувати методики відповідно до поставленої мети.\nЗалежно від завдань вивчення особливостей психіки дитини визначають стратегію, загальний шлях психологічного дослідження. У дитячій психології такими стратегіями можуть бути: трансверсальна, лонгітюдна та експериментально-генетична (формувальна).\n1. Трансверсальна стратегія — дослідження шляхом «поперечних зрізів». Для цього добирають однорідні групи дітей, які відрізняються за якоюсь суттєвою ознакою (віком, статтю, часом перебування у дошкільному закладі тощо) і порівнюють їх за рівнем розвитку певної психологічної характеристики. Наприклад, під час вивчення пам’яті підбирають дітей трьох-, чотирьох- і п’ятирічного віку. За допомогою певних методів у них вивчають основні показники пам’яті (швидкість запам’ятовування словесного або образного матеріалу, кількість засвоєних об’єктів, тривалість зберігання інформації та ін.). На основі порівняння отриманих даних роблять висновки про вікові особливості пам’яті. Ця стратегія уможливлює отримання за порівняно короткий час статистично достовірних даних про вікові відмінності психічних процесів, психічного розвитку дитини. Однак під час дослідження дітей різного віку не дає змоги дослідити процес, природу, рушійні сили розвитку, врахувати його індивідуальні особливості.\nЧим менша вікова відмінність між дітьми, яких досліджують, тим більшими можливостями володіє дослідник для відстеження суттєвих зрушень у розвитку психіки дитини. Вибір груп, як правило, залежить від процесу, що опинився у полі зору дослідника, тривалості його вивчення: чим вищий темп розвитку процесу, тим меншими повинні бути проміжки між окремими «зрізами».\n2. Лонгітюдна стратегія — систематичне вивчення розвитку одних і тих самих дітей протягом тривалих відрізків їхнього життя. Організовувати таке поглиблене і безперервне вивчення багатьох дітей важко, тому обмежуються невеликою їх кількістю. Лонгітюдне дослідження дає змогу пізнати якісні зміни в розвитку психічних процесів, особистості дитини, з’ясувати їх причини. Воно може бути вибірковим (вивчення однієї сторони поведінки, одного психічного процесу) і комплексним (дослідження психічного розвитку дитини загалом).\nЗавдання дослідника полягає у виявленні змін у психіці і поведінці дитини при переході від однієї стадії розвитку до іншої. Наприклад, за необхідності оцінити вплив програми, за якою працює дошкільний заклад, увагу зосереджують на дітях, які тільки почали його відвідувати. Їх розвиток простежують протягом 4-х—5-ти років. На основі виявлених тенденцій роблять висновок про позитивний чи негативний вплив програми на розвиток дитини.\nЛонгітюдне дослідження є трудомістким і вимагає багато часу. Його результати не завжди доцільно поширювати на всіх дітей. Для отримання оптимальних висновків потрібно спочатку з’ясувати шляхом вікових «зрізів» загальні тенденції у розвитку певної психічної діяльності, потім провести лонгітюдне дослідження проблемних питань, які вимагають додаткового вивчення.\n3. Експериментально-генетична (формувальна) стратегія — вивчення психіки дітей у процесі її активного формування. Ця стратегія ґрунтується на теоретичних положеннях Л. Виготського про провідну роль навчання у психічному розвитку. Під час експериментально-генетичного дослідження не лише описують або вимірюють певне психічне явище, а й активно формують його.\nНа основі формувальної стратегії створюють ефективні методи вивчення, виховання і навчання дітей.\nЗбирання психологічних фактів залежить від того, як досконало дослідник володіє методами вивчення дитячої психології. Об’єктивно зібрані психологічні факти програмують процес подальшого дослідження.\nСпостереження у дитячій психології і його види\nМетод спостереження полягає у систематичному і цілеспрямованому сприйманні психічних явищ з метою вивчення їх специфічних змін за певних умов відповідно до завдань дослідження.\nСпостереження — планомірне, цілеспрямоване сприймання психічних явищ відповідно до заздалегідь розробленої програми.\nУ процесі спостереження дослідник цілеспрямовано простежує поведінку дітей у природних умовах, фіксуючи побачене. Використання його в дитячій психології ґрунтується на методологічному принципі єдності свідомості і діяльності. Оскільки психіка дитини формується і проявляється в її діяльності (дії, слова, міміка тощо), можна на основі її зовнішніх проявів робити висновки про внутрішні психічні процеси і стани.\nПід час спостереження дослідник не втручається у психічні прояви, а дитина не знає, що за нею спостерігають. За інших умов вона не зможе поводитися природно і невимушено. Тому спостереження повинна здійснювати людина, до якої дитина звикла.\nНе кожне навіть спеціально зафіксоване сприймання поведінки дітей можна вважати науковим спостереженням. Для цього воно повинне бути правильно побудованим, мати чітко окреслену мету, пов’язану із завданнями дослідження, характеризуватися систематичністю і планомірністю, відповідати його програмі. Особливо важливе значення має дотримання схеми спостереження, яку складають після попереднього вивчення предмета дослідження. У ній передбачають основні акти поведінки, можливі дії, словесні реакції дітей на певні впливи. Чим детальніша схема, тим точніші результати спостереження, які заносять у протокол і піддають математичній обробці.\nУ процесі спостереження дослідник може простежувати тільки зовнішні прояви поведінки дитини: дії з предметами, висловлювання, виразні рухи та ін. Однак психолога цікавлять не вони, а приховані за ними психічні процеси, якості, стани. При цьому важливо не тільки ретельно фіксувати особливості поведінки дитини, але й правильно їх тлумачити.\nКваліфіковані спостерігачі розмежовують матеріал спостереження і його тлумачення, яке може бути помилковим. Для цього аркуш, на якому ведуть нотатки, ділять на дві частини: зліва описують зовнішні прояви поведінки дітей, справа — їх можливі тлумачення.\nДля забезпечення точності й об’єктивності спостереження використовують також кінознімання, аудіозаписи, фотографування.\nПід час спостереження дослідник повинен дотримуватися таких вимог:\n1) чіткого формулювання мети (визначати, які сторони поведінки, діяльності, психіки дитини необхідно спостерігати);\n2) об’єктивності (необхідність фіксувати психічні явища, процеси, унеможливлювати необґрунтовані тлумачення суб’єктивних станів дитини);\n3) систематичності, безперервності (це дає змогу отримати дані, що характеризують процес розвитку, а не окремі стани дитини);\n4) прихованості спостереження від дитини (дотримання цієї вимоги є важливою умовою об’єктивності отриманих даних).\nЗа масштабами спостереження бувають суцільні і вибіркові, повні і часткові. Суцільні спостереження охоплюють одночасно багато сторін поведінки дитини, вимагають тривалого часу для їхнього проведення. Вони завжди бувають вибірковими: фіксують тільки важливе, найзначущіше, особливо факти, які свідчать про нові якості і можливості дитини.\nРезультатами суцільних спостережень часто є щоденникові нотатки, які виступають важливим джерелом фактів при виявленні закономірностей психічного розвитку дітей. Щоденники розвитку дітей вели німецький психолог Вільям Штерн (1871—1938) — для розробки своїх гіпотез про чинники, які впливають на психічний розвиток дитини; швейцарський психолог Жан Піаже (1896—1980) — при дослідженні етапів розумового розвитку дітей раннього віку (спостереження за онуками); російська дослідниця Надія Ладигіна-Котс (1889—1963) — для порівняння особливостей розвитку дитини і дитинчат-тварин («Дитина шимпанзе і дитина людини в їхніх інстинктах, іграх, звичках і виразних рухах», 1935) та ін. Щоденники ведуть не лише спеціалісти-психологи, але й батьки. Їх часто використовують психологи і педагоги.\nЗа допомогою вибіркових спостережень фіксують якусь одну сторону поведінки дитини або її поведінку в певні відрізки часу. Таким було спостереження англійського природодослідника Чарльза Дарвіна (1809—1882) за вираженням емоцій свого сина, результати якого були використані в його книзі «Вираження емоцій у людей і тварин» (1872).\nПовне спостереження передбачає дослідження всіх психічних проявів, часткове спостереження — одного з них, наприклад мовлення або гри.\nСпостереження залежить від позиції спостерігача, який може бути включений у групу дітей, взаємодіяти з ними й одночасно спостерігати за їхнім розвитком або перебувати поза дитячим колективом. Залежно від участі педагога у спостереженні розрізняють включене і приховане спостереження. Під час включеного спостереження слід мати на увазі, що спостерігач є дорослою людиною, на яку діти орієнтуються у своїй поведінці.\nІноді в дитячій психології застосовують приховане спостереження, для чого використовують спеціальний прилад — «дзеркало Гезелла», яке має односторонню проникливість. Його розташовують між кімнатою, в якій перебуває дитина, і кімнатою, в якій працює дослідник. Тобто у першій кімнаті на стіні висить звичайне дзеркало, а в другій є вікно, через яке можна спостерігати за дитиною. На сучасному етапі з цією метою використовують телевізійні установки і кінокамери.\nМетод спостереження незамінний для нагромадження фактів, однак потребує багато часу і зусиль. Дослідник не має права втручатися в дитячу діяльність, стимулювати необхідне психічне явище, він тільки може вичікувати і фіксувати. Не завжди він може з’ясувати причини тих чи інших проявів у психічному житті дитини. Часто він бачить те, що вже знає, залишаючи невідоме поза своєю увагою. Суттєве значення має і неможливість повторно відтворити з достатньою точністю умови, в яких спостерігався певний процес, змінювати умови розвитку психічного явища.\nМетод спостереження активно використовувався для нагромадження психологічних фактів на перших етапах розвитку дитячої психології як самостійної науки.\nЕксперимент і його види у дитячій психології\nНерідко дослідник змушений спеціально викликати прояви дитячої психіки, які його цікавлять. На це і спрямований психологічний експеримент.\nПсихологічний експеримент (лат. experimentum — спроба, дослід) — спеціально організована форма дослідження психічного розвитку дитини.\nВ експерименті дослідник навмисно створює і видозмінює умови діяльності дитини, ставить перед нею певні завдання і на підставі того, як ці завдання розв’язуються, робить висновки про її психологічні особливості.\nУмови експерименту визначаються його методикою, яка містить формулювання мети, опис матеріалу, процесу дослідження, критеріїв обробки даних. Усі елементи методики підпорядковані меті дослідження. Наприклад, якщо для експерименту потрібні картинки на білому фоні, не слід використовувати інший, бо він може зумовити фонові реакції. А коли вивчають реакції дітей на фонові подразники, то картинки спеціально роблять на кольоровому фоні.\nІнструкцію експерименту (формулювання завдання) вивчають напам’ять і за необхідності розказують дитині. Вибір матеріалу, формулювання інструкції забезпечують стандартність дослідження, дають змогу повторювати його і викликати однотипні явища, перевіряти й уточнювати отримані дані. Тому експеримент є більш об’єктивним методом, ніж спостереження. Варіювання його умовами допомагає виявляти закономірності і механізми психічного розвитку. Активна позиція дослідника, чіткі критерії фіксації аналізу, результатів є передумовами нагромадження й обробки фактичного матеріалу. Дані експерименту піддаються математичній обробці і виражаються у числових показниках. В експерименті дослідник здебільшого має справу тільки з однією стороною психіки дитини, тому не слід робити поспішних висновків, не вивчивши інших сторін, що може спричинити вироблення односторонніх уявлень про її психіку.\nРезультати кожного досліду записують у протокол, де зазначають загальні відомості про піддослідних, завдання експерименту, час проведення, дані про експериментатора, кількісні і якісні результати експерименту, особливості поведінки піддослідних (дії, мовлення, виразні рухи та ін.).\nНайбільш точним і доказовим є лабораторний експеримент, який проводять у спеціально обладнаному приміщенні з використанням різних приладів та установок (апаратів, на яких експериментатор показує картинки, вмикає лампочки, дзвінки та інші подразники). Дитину поміщають у спеціально обладнану камеру, де вона займає визначене місце перед екраном або за столом. Іноді до її тіла прикріплюють датчики, що вловлюють зміни в судинній, м’язовій, нервовій системах дитини і передають сигнали спеціальним приладам для записування. При цьому використовують реєстрування, тобто фіксатори часу, сили, швидкості і спрямованості рухів, процесів збудження в корі головного мозку, що виникають під впливом певного подразника, загального стану дитини. Таке дослідження незвичне для дитини, яка не бачить експериментатора, оскільки він подає сигнали і спостерігає за нею через спеціальні «вічка».\nУ лабораторних експериментах досліджують особливості відчуттів і сприймань, швидкість реакцій на подразники, обсяг уваги тощо. Дані вимірюють і реєструють з великою об’єктивністю і точністю. Однак у незвичних умовах лабораторії дитина може показати не такі результати, як у природних, тому отримані дані нерідко є обмеженими. Щоб надати лабораторним дослідам природності, використовують ігрове моделювання експериментальних і життєвих ситуацій. Наприклад, під час дослідження рухів очей дитини та інших реакцій, для реєстрації яких необхідно закріпити на її тілі датчики, експеримент організовують, як гру в космонавти.\nНайпродуктивнішим у дитячій психології вважається природний експеримент, запропонований у 1910 р. відомим російським психологом Олександром Лазурським (1874—1917). На відміну від лабораторного він зберігає переваги спостереження (природність умов), унеможливлює викривлення психічних проявів. Під час нього в активній позиції стосовно дитини перебуває дослідник, організовуючи, наприклад, гру з метою вивчення її вольових якостей.\nПриродні експерименти слугують для дослідження усіх психічних процесів і властивостей особистості дошкільників. Часто їх застосовують безпосередньо у групі дитячого садка (дослідник виступає у ролі вихователя, організовуючи діяльність дітей). Діти при цьому не підозрюють, що ігри, завдання, які їм запропонували, мають певну дослідницьку мету. Наприклад, дітям дають картинки, на яких зображені тварини, машини, меблі, іграшки, і пропонують розкласти їх за тематичною спрямованістю. Дослідник при цьому має змогу з’ясувати, як вони узагальнюють, на які ознаки при цьому звертають увагу. На заняттях зі старшими дошкільниками із виготовлення іграшки одній групі кажуть, що нею будуть гратися діти, другій — що іграшку вони подарують мамі, а третій — що її подарують малюкам, у яких немає іграшок. Для дітей це заняття є звичним, а досліднику допомагає визначити вплив різних мотивів на діяльність дитини.\nПро переваги природного експерименту свідчить дослідження, під час якого необхідно запам’ятати і пригадати низку слів у ситуації лабораторного експерименту і в ситуації гри, виконуючи роль «покупця» (купуючи в «магазині» необхідні предмети). Аналіз отриманих результатів засвідчив, що ефект запам’ятовування у грі помітно вищий.\nШироко використовують у дитячій психології формувальний експеримент, під час якого способом дослідження психічних процесів і якостей є навчання дітей, спрямоване на їх формування або вдосконалення.\nФормувальний експеримент Л. Виготський назвав «експериментально-генетичним» методом дослідження, вважаючи, що об’єктивне вивчення закономірностей розвитку психічного процесу можливе лише у процесі його формування. У педагогічних дослідженнях цей метод отримав назву формувального.\nФормувальний експеримент не тотожний педагогічному, який застосовують для вивчення ефективності нових програм, методів навчання і виховання дітей. Зовні вони подібні, оскільки в обох випадках дітей навчають чогось нового, а успішний результат навчання вважають підтвердженням передбачень. Відмінність полягає в характері прогнозів: психолог передбачає особливості психічних процесів, якостей, властивостей особистості, які виникають під час розвитку; педагог — те, якими шляхами можна досягнути позитивних результатів у навчанні і вихованні дітей.\nУ дослідженнях, проведених під керівництвом вітчизняного психолога Олександра Запорожця (1905—1981), формувальний експеримент використали для перевірки гіпотези про те, що за певних умов на якісно новий рівень можна підняти процеси сприймання, розвинути окремі сторони сенсорики дитини. Як виявилось, дошкільникам важко розрізняти звуки за висотою. Для розвитку цієї здатності проводили такий експеримент: перед дітьми розігрували сцени-драматизації, у яких брали участь великий «ведмідь-тато», що видавав низькі звуки, і «ведмедиця-мама», яка була меншою і видавала високі звуки. Потім експериментатор спільно з дітьми розігрував епізоди з життя цих персонажів: «ведмеді» ховалися в різних місцях, і дитина повинна була відшукати їх за голосом. Виявилося, що після такого навчання навіть маленькі діти (2—4 роки) починають не лише легко розрізняти за висотою голоси персонажів, але й з успіхом зазначають різницю між будь-якими звуками, що чують уперше і які зовсім не пов’язані з відомими їм предметами.\nВ одному дослідженні поєднують різні види експерименту. Спочатку організовують констатуючий звичайний експеримент, щоб зафіксувати в дітей рівень розвитку психічного процесу, якості у звичних умовах виховання. Потім вдаються до формувального експерименту, маючи на меті отримати новий рівень психічного процесу, якості відповідно до передбачень. Завершує дослідження звичайний, але вже контрольований експеримент, призначений з’ясувати зрушення, які відбулися внаслідок формувального експерименту.\nОрганізація експериментального дослідження повинна відповідати певним вимогам. На етапі планування експерименту потрібно чітко сформулювати його мету, визначити вибірку дослідження (склад учасників), продумати і занотувати методики його проведення, окреслити умови, в яких він відбуватиметься (місце і час), вибрати умови і правила ігор, під час яких проявилися б найхарактерніші якості особистості дитини. Приміщення, в якому проводитиметься експеримент, має бути добре знайомим дитині, не містити зайвих предметів, які можуть відволікти її увагу; тому не слід використовувати для нього спортивний зал, театральну, зоологічну кімнату тощо. Важливо подбати про його освітлення, уникнення сторонніх подразників (звуків, запахів, нових предметів). Не варто садити дитину обличчям до вікна, щоб вона не відволікалась.\nПід час експерименту слід встановити доброзичливі стосунки з дитиною, яка бере участь у дослідженні. Для цього потрібно посадити її поряд з собою, а не через стіл. У спілкуванні не бажано загострювати увагу дитини на помилках, стримано і рівно реагувати на її успіхи і невдачі під час експерименту. Темп проведення експерименту має відповідати індивідуально-психологічним особливостям дитини.\nДослідження не повинне бути тривалим (10—20 хв.). Ознаки перевтоми, нудьги, небажання дитини виконувати далі завдання є підставою для його припинення. Експеримент завжди передбачає стандартні процедури, тому не слід вносити зміни у процес його проведення. У дошкільному закладі експериментальні дослідження проводять у другій половині дня.\nБесіда у дитячій психології\nБудучи методом дослідження, бесіда має чітко усвідомлену мету, відбувається з використанням заздалегідь підготовлених питань, які формулюються точно, коротко і ясно.\nВикористовують бесіду за необхідності з’ясувати знання та уявлення дитини, її думку про предмети, явища, події, людей і їхні вчинки, про себе. Проводять її з використанням додаткового матеріалу (казок, картинок, малюнків, іграшок) або у формі діалогу. Чим старші діти, тим частіше послуговуються діалогічною формою. Питання для бесіди повинні мати певну мету, бути чіткими і лаконічними, позбавленими малопоширених слів, слів з подвійним значенням. Необхідно уникати подвійних питань, оскільки дитина найчастіше відповідатиме на одне з них. Формулювання їх повинне унеможливлювати шаблонні відповіді. Бажано, щоб питання були позбавлені оцінних слів, які викликають негативне або позитивне ставлення («Тобі подобаються діти, які постійно роблять погані вчинки?»). Питання також не мають навіювати дитині певні відповіді.\nЯк правило, питання продумують заздалегідь і формулюють дітям у певній послідовності або змінюють їх залежно від відповіді дитини на попереднє питання. Бесіда з нешаблонним використанням питань значно продуктивніша, оскільки дає змогу врахувати індивідуальні особливості дитини. Проведення її вимагає глибокого розуміння дітей, гнучкості і винахідливості.\nБесіду повинен проводити підготовлений дослідник (тактовний, привітний, здатний відчувати індивідуальність дитини). Адже, як показує досвід, відповідь дитини залежить не лише від змісту питань, але і від її ставлення до дослідника, усвідомлення значущості теми розмови.\nТривалість бесіди має охоплювати не більше 10—15 хв. Під час розмови з дитиною слід викликати в неї інтерес до теми бесіди. Її результати детально записують або «фотографічно» фіксують у протоколі.\nПід час масових досліджень, результати яких піддають статистичній обробці, використовують стандартизовані бесіди із цілеспрямовано сформульованими питаннями.\nПравильно спланована бесіда (опитування) забезпечує достовірність отриманих результатів, можливість обробляти їх статистично.\nАналіз продуктів діяльності у дитячій психології\nЦінну інформацію про внутрішній світ дитини, її ставлення до навколишнього середовища, особливості сприймання та інші сторони психіки отримуємо в результаті аналізу продуктів діяльності. Використання його ґрунтується на методологічному принципі єдності свідомості і діяльності, згідно з яким психіка дитини не тільки формується, але і проявляється у діяльності. Предметом аналізу є продукти зображувальної і конструктивної діяльності (малюнки, аплікації, об’ємні зображення, конструкції), музичної (виконання і творчість у пісні, танці, грі на музичних інструментах), розповіді, казки, перекази літературних творів. Не всі вони мають однакову цінність для дослідника. Діяльність дитини за прямими вказівками дорослих допомагає виявити рівень розуміння і виконання цих вказівок, ступінь уважності, сумлінності та ін. Результати самостійної діяльності, особливо створені за задумом малюнки, є значущим матеріалом для висновків про різні сторони її психічного розвитку. У результаті діяльності виражаються особливості сприймання, уявлень дітей про предмети, які вони зображають. Дитячі малюнки дають підстави для міркувань про рівень розумового розвитку їх авторів. Під час вивчення малюнків звертають увагу на сюжет, зміст, манеру зображення, процес малювання (час, затрачений на виконання малюнка, ступінь захопленості) тощо.\nАналіз продуктів діяльності дитини — метод отримання інформації про внутрішній світ дитини, її психологічний стан на основі дослідження результатів її діяльності і творчості (малюнків, творів, аплікацій тощо).\nОсобливо важливим діагностичним показником є колір, який дитина використовує не стільки як зображувальний засіб, скільки як спосіб вираження свого ставлення до зображуваного. Позитивне ставлення виражається, як правило, у чистих яскравих фарбах — жовтій, оранжевій, червоній, голубій, зеленій. За змістом «гарне» в зображенні дітей — орнаменти, явища природи, приємні тварини тощо. Неприємне змальовується темними фарбами. Такими є негативні персонажі казок, осудливі соціальні типи (бруднулі, ледарі, плакси) та ін.\nАналіз малюнків дає змогу вивчити і ставлення дітей до оточення. Наприклад, під час одного дослідження дітям запропонували намалювати подарунки своїм одногрупникам. Про їх ставлення до однолітків можна робити висновки на підставі того, для кого дитина хоче намалювати малюнок і як вона його виконує. Для однолітка, до якого вона ставиться позитивно, малюнок виконується в яскравих кольорових тонах, світлими фарбами, сюжет відображає те, що їй подобається. На такий малюнок дитина витрачає багато часу. Малюнок для ровесника, якого дитина недолюблює, виконується в темних, сірих тонах, з малою кількістю фарб. На нього вона витрачає небагато часу. За змістом, кольоровою гамою, стилем малюнків можна робити висновки і про душевний стан їх виконавців.\nБлагодатним матеріалом для дослідження є створені дитиною казки, які свідчать про рівень розвитку її уяви, зв’язного мовлення, інтереси, сформованість етичних норм і моральних суджень тощо.\nАналіз результатів діяльності відкриває дослідникові сторони психіки дитини, недоступні для вивчення за допомогою інших методів. Однак він не дає змоги повною мірою простежити процес створення дитиною конкретного продукту. Цей метод використовують як допоміжний, оскільки, спираючись лише на його дані, дослідник може припуститися грубих помилок. Тому здебільшого його використовують як складову інших методів, наприклад експерименту, спостереження, бо для психолога має значення не тільки продукт діяльності, але і процес його створення.\nТестування у дитячій психології\nЗастосування тестів дає змогу отримати результати, які можна порівнювати, а отже, досягти вищого рівня об’єктивності їх аналізу. До тестів можна зараховувати лише ті, за допомогою яких фіксування ознак особистості відбувається у стандартизованих ситуаціях, що уможливлюють вміщення досліджуваних явищ у класифікаційні схеми.\nТести (англ. test — спроба, перевірка) — система завдань, за допомогою якої визначають рівень розвитку певної психологічної якості (властивості) особистості.\nТестування як метод дослідження не вимагає багато часу, його об’єктом можуть бути як індивід, так і групи. Достатньо простим є спосіб обробки результатів. Однак тестування не дає змоги передбачити подальший розвиток дитини.\nТестування — метод психологічної науки, який використовує стандартизовані питання і завдання (тести) з певною шкалою значень.\nТест є системою спеціально дібраних завдань, які пропонують дітям у чітко визначених умовах. За виконання кожного завдання вони отримують оцінки в балах, правила виставляння яких прості й однозначні.\nТестові випробування дають інформацію про особливості особистості дитини (самооцінка, рівень домагань тощо), її мотиваційної сфери, діяльності і спілкування, рівень розвитку пізнавальних процесів. Їх використовують для порівняння дітей за рівнем знань і вмінь, розумового розвитку, а також за рівнем розвитку окремих психічних процесів і якостей. Таке порівняння здійснюють на основі встановлених норм.\nЗавдання дітям добирають такої складності, щоб усе виконати діти не змогли. На основі тестування великої кількості дітей одного віку (не менше 200) визначають середню успішність виконання тестів, яка приймається як вікова норма.\nПроцес перевірки тестових завдань і встановлення вікових норм називається стандартизацією тесту. Після стандартизації тест не можна змінювати (в інструкції до кожного тесту вказано, як дається кожне завдання і як оцінюються його результати). Діти, які обстежуються за допомогою тесту, повинні виконувати відповідно ті завдання і в тих самих умовах, що й діти, на чиїх показниках було визначено норму. Тому метод тестів іноді називають методом стандартизованих досліджень.\nВажливе значення мають інтелектуальні тести — тести, спрямовані на визначення рівня розумового розвитку дітей. Вони складаються з незнайомих дітям завдань, виконання яких вимагає застосування різноманітних розумових дій, а їх результат дає змогу визначити, наскільки дитина цими діями володіє.\nЯкість інтелектуального тесту залежить від наукової обґрунтованості включених у нього завдань. Тестові завдання покликані виявляти рівень всебічного розумового розвитку, який визначає розвиток усіх його сторін. Недотримання наукового підходу до добору тестових завдань викривлює картину розумового розвитку дітей. Тестові завдання для дошкільників оформляють у вигляді звичної для них діяльності — гри, конструювання, аплікації.\nІнтелектуальні тести застосовують для з’ясування впливу оточення, методів навчання і виховання на розумовий розвиток дітей. За їх допомогою можна вивчити ефективність різних програм і методів дошкільного виховання. Застосовують тести і у практичних цілях для оцінювання рівня розумового розвитку окремих дітей, виявлення дітей з відхиленнями у розвитку, визначення розумової готовності до навчання у школі. Однак короткочасне тестове обстеження дає найзагальніше уявлення про рівень розвитку дитини. Глибше його вивчення вимагає застосування інших методів.\nСоціометричний метод у дитячій психології\nСоціометричний метод застосовують для вивчення стосунків між дітьми, з’ясування місця, яке займає дитина серед однолітків. Під час дослідження кожна дитина відповідає на питання, які стосуються вибору партнерів для спільної роботи, відпочинку, занять (з ким би хотів сидіти за однією партою; з ким би хотів піти в туристичний похід; з ким би хотів жити в одному наметі; кого б запросив до себе на день народження тощо). Такі питання називають критеріями вибору.\nСоціометричний (лат. societas — спільність, суспільство і грец. metreо — вимірюю) метод — дослідження становища кожної дитини у колективі однолітків з метою визначення взаємних схильностей, симпатій тощо.\nСтосунки дітей дошкільного віку з’ясовують за допомогою так званого вибору в дії. З цією метою організовують гру «Секрет» або «Сюрприз». Дітей по одному запрошують до кімнати, де кожному дають по три речі (іграшки, картинки) і просять сказати, яка з них подобається більше за інші, яка менше, яка зовсім не подобається. Потім пропонують «по секрету» подарувати ці речі дітям у групі, (наприклад, покласти в шафу). На підставі розподілу подарунків складають матрицю та соціограму (графічне зображення стосунків у колективі), з яких видно, хто з дітей має велику популярність у групі (отримали найбільше подарунків), хто меншу, а хто зовсім не приваблює однолітків. Соціограма втілює також взаємність виборів і допомагає передбачити дружні зв’язки між дітьми або прагнення до них. Однак соціометричний метод показує тільки зовнішню картину стосунків між дітьми. Причини прихильності, антипатії встановлюють за допомогою інших методів дослідження.\nНайчастіше у конкретних дослідженнях застосовують декілька методів, які взаємодоповнюють і контролюють один одного.\nВихователь дошкільного навчального закладу повинен уміти вивчати індивідуальні, вікові й особистісні особливості дітей, що необхідно йому для забезпечення індивідуального підходу у роботі з ними, особливо за особистісно-орієнтованої моделі взаємодії. Передбачається вміння вихователя спостерігати, фіксувати, аналізувати, зіставляти психологічні факти, тобто вивчати своїх вихованців, спостерігати за особливостями їхнього розвитку.\nВивчення дітей вихователем дошкільного закладу відрізняється від науково-психологічного дослідження. Психологічне дослідження вихователя має практичну спрямованість: він не встановлює загальних закономірностей психічного розвитку дітей, не формулює психологічних законів, не вирізняє механізмів психічного розвитку, а простежує їх прояви у кожному конкретному випадку життєдіяльності своїх вихованців, вивчає індивідуально-психологічні особливості кожної дитини, що допомагає знайти доцільні форми індивідуальної роботи. Для цього вихователь має знати загальні закономірності психічного розвитку дітей, особливості їх вікових етапів. Це допоможе зрозуміти причини поведінки дитини, помітити її нахили і створити умови для їх розвитку, вчасно зафіксувати відхилення, відшукати шляхи виховного впливу, спрямованого на подолання цих відхилень. У такий спосіб вихователь зможе допомогти дитині реалізувати свої можливості, забезпечити нормальний психічний розвиток, формування у неї новоутворень, що є передумовами переходу на новий віковий ступінь, становлення дитини як індивідуальності.\nВихователь має змогу вивчати дітей у природних умовах, оскільки його присутність звична для дитини, не порушує звичайного перебігу її життя. Навіть без спеціального наміру вивчити дитину вихователь помічає багато чого в її поведінці, складає про неї певну думку. Однак щоб мати цілісне об’єктивне уявлення про дитину, вихователю необхідно на певний час (хоч би декілька днів) зосередити на ній увагу. Вивчення має бути планомірним, послідовним оцінюванням різних сторін розвитку дитини (інтереси, взаємини з іншими дітьми, розвиток пізнавальних процесів). Обов’язковою умовою успішного вивчення дитини є чітка постановка мети.\nУ вивченні дітей вихователь може скористатися можливостями методів науково-психологічного дослідження — спостереження, експерименту, вивчення продуктів діяльності, бесіди.\nОсновним методом вивчення дітей вихователем є спостереження, у процесі якого необхідно детально занотувати дії і висловлювання дитини, які стосуються розвитку її психіки. Важливо, щоб спостереження відбувалося під час ігрової діяльності, виконання режимних дій, на прогулянці, у процесі яких дитина може максимально проявити себе.\nСпостереження може включати й експериментальні прийоми. Так, вивчаючи рівень розвитку сприймання, мислення дитини, вихователь організовує дидактичну гру, яка потребує аналізу форми, кольору предметів, виконання мислительних завдань тощо. Під час дослідження розвитку уяви, комунікабельності, уміння встановлювати стосунки з іншими дітьми дитині доручають роль у сюжетно-рольовій грі. Елементи експерименту може містити завдання, яке вихователь дає на занятті всій групі.\nНерідко у процесі спостереження вихователь використовує елементи опитування. Бажано, щоб питання, які ставлять дитині, пов’язувались з діями, які вона виконує у даний момент. Не варто перетворювати бесіду на самостійний захід. При цьому слід мати на увазі, що відповіді дитини не можуть бути основним джерелом інформації про неї, вони повинні тільки уточнювати й доповнювати знання, отримані за допомогою спостереження.\nОсобливо важливо чітко відокремлювати під час вивчення дитини зовнішні прояви її поведінки від їх психологічного тлумачення, яке можливе на основі аналізу всієї сукупності отриманих фактів.\nНе можна отримати цілісного уявлення про розвиток дитини, обмежуючись лише даними, отриманими у дитячому садку. Необхідно також знати умови виховання й особливості її поведінки у сім’ї.\nПевну роль у вивченні дітей у дошкільному закладі відіграють і групові методи обстеження — тестування і соціометричний метод. Однак їх використання повинно здійснюватися під керівництвом спеціалістів-психологів.\nРезультатом вивчення розвитку дитини є психологічна характеристика. Під час її складання вихователю слід користуватися виробленою у дитячій психології класифікацією різних сторін розвитку психіки дитини.\nВсебічне кваліфіковане вивчення дитини є передумовою успішного здійснення вихователем дошкільного закладу однієї з найважливіших функцій своєї професійної педагогічної діяльності — гностичної (пізнавальної).\nБудьте першим, хто залишив відгук “Дитяча психологія, 2-ге видання, виправлене (“Академвидав”)” Скасувати відповідь\nЕкспериментальна психологія (“Академвидав”)\nМатематичні методи в психології (“Академвидав”)


Вітаміни при клімаксі для жінок віку 45-55 років\nКожна жінка, яка відзначила сорокаріччя, починає замислюватися про те, що її організм скоро почне безповоротно змінюватися. Зупинити процес старіння не зможе жодне сучасне засіб, а ось уповільнити прихід клімаксу, або звести до мінімуму прояв супроводжуючих симптомів можна за допомогою вітамінних комплексів.\nКлімакс зазвичай розвивається після п’ятдесяти років і означає не тільки завершення періоду фертильності, але і зміна загального стану здоров’я жінки. Зниження або повна відсутність естрогену, призводить не тільки до припинення менструацій, а й до погіршення пам’яті, послаблення кісток, порушення роботи серця.\nПри тяжкому перебігу клімаксу жінкам пропонують пройти замісну гормональну терапію. Однак такий метод досить агресивний і має велику кількість побічних ефектів. Тому краще заздалегідь дізнатися у гінеколога про те, які вітаміни пити при клімаксі.\nЯкими вітамінами можна підтримати організм в період менопаузи?\nДля допомоги організму в адаптації до нового стану, необхідно збалансувати раціон і додатково приймати спеціальні вітаміни для жінок в період менопаузи. Щоб не нашкодити здоров’ю, варто попередньо здати аналіз крові на виявлення дефіциту або надлишку основних вітамінів і мікроелементів.\nГрунтуючись на результатах дослідження, лікар пропише саме ті вітаміни, яких не вистачає організму. При цьому необов’язково пити таблетки, можна просто збагатити раціон відповідними продуктами.\nЖінкам в п’ятдесят років, які вже увійшли в період менопаузи, вкрай необхідно вживати:\nУ фармацевтиці дані хімічні елементи відомі під назвою вітамін Е. Можна вживати у великій кількості горіхи, насіння соняшнику, шпинат, брокколі, ківі, манго і томати, або купити жиророзчинні капсули.\nВітамін Е при клімаксі корисний тим, що нормалізує рівень кортизолу (гормону який активно виробляється у відповідь на стресові фактори). Комплекс токоферолов також має антиоксидантні властивості, уповільнює процеси старіння.\nЦя група широко відома як вітаміни групи D. кальциферол містяться в молочних продуктах і рибі, але в більшій кількості виробляються в організмі під впливом сонячного світла.\nВітамін Д дуже важливо приймати при клімаксі, адже в іншому випадку значно підвищується ризик розвитку остеопорозу. Фармацевти зазвичай пропонують придбати вітамін D в комплексі з кальцієм.\nВітамін А також вкрай необхідний жінкам за 50 для підтримки здоров’я м’яких тканин. Риб’ячий жир, яйця, жовті овочі та фрукти багаті ретинолом.\nЗ таблетованих вітаміном А необхідно бути обережніше, тому що є ризик передозування.\nЯкі саме вітаміни цієї групи необхідно приймати кожної конкретної жінки, визначає лікар. Але найчастіше при клімаксі виявляється дефіцит B12 (особливо якщо діагностовано порушення сну). Заповнити дефіцит можна вживаючи велику кількість печінки, червоного м’яса і свіжого молока.\nТакож варто ввести в раціон авокадо, банани, боби, кукурудзу, багаті вітаміном B6. Піридоксин допомагає запобігти депресії, зміцнити нервову систему, нормалізувати рівень цукру в крові.\nМікроелементи, які допоможуть організму під час клімаксу\nДля комплексного відновлення організму необхідно вживати не тільки велика кількість вітамінів, але і мікроелементів при менопаузі. Для активізації обміну речовин, нормалізації роботи яєчників і надниркових залоз дієтологи рекомендують приймати:\nЦинк (міститься в молюсках, печінки, гарбузовому насінні, сирі);\nГемовое і негемове залізо (гемов тип добре засвоюється і міститься в червоному м’ясі та рибі, а негемового білки можна отримати з зелених листових овочів, шпинату, спаржі, брокколі, зеленого листя, вівсяної муки);\nМідь (міститься в насінні кунжуту, кешью, соєвих бобах);\nСелен (міститься в субпродуктах, жирних сортах риби, сочевиці, горіхах).\nЗа погодженням з лікарем можна приймати спеціальний комплекс Алфавіт 50+, який містить в складі не тільки всі перераховані вище вітаміни і мінерали, а й каротиноїди, які знижують ризик розвитку ракових захворювань.\nВітамінні комплекси, які необхідно приймати в період пременопаузи\nПременопауза – це період, який передує клімаксу. Перехідний період зазвичай починається в 45 років, але в рідкісних випадках перші симптоми можна помітити вже після 35. Тому дуже важливо, щоб жінка добре знала своє тіло, могла швидко розпізнати ознаки або симптоми насувається клімаксу.\nЯкщо менструації ще йдуть, то можна відсунути вік, при якому настане менопауза. Спеціальні комплекси Компливит 45+, а також Ци-клімат, допоможуть нормалізувати гормональний баланс і менструальний цикл.\nПочинати прийом вітамінів варто після появи таких симптомів:\nПорушення менструального циклу (часті затримки, важкий перебіг передменструального синдрому);\nЗниження сексуального потягу (лібідо) або дискомфорт під час сексу через сухість піхви;\nПоступовий набір зайвої ваги.\nЯкщо ж дані симптоми проігнорувати, то приблизно через рік менструації припиняться, почнуться припливи, і лікар змушений буде діагностувати початок менопаузи.\nЯкщо підвищена пітливість супроводжується прискореним биттям серця, головними болями, то доведеться вживати спеціальні вітаміни від припливів: Ледіс Формула (назва може містити приставку «Посилена» і «День-Ніч»), Фемікапс, Менопейс.\nЯк правильно приймати вітаміни, щоб не погіршити свій стан?\nНезважаючи на те, що вітамінні комплекси не є медикаментозними засобами, не можна приймати їх без попередньої консультації з лікарем.\nНаприклад регулярне вживання великих доз вітаміну А може викликати інтоксикацію. Жінки, які страждають від захворювань печінки або алкоголізму, не повинні приймати вітамін А взагалі.\nРетинол також може спровокувати гіпотонію. Не менш небезпечний і прийом вітаміну Е у великій кількості. Щоб самостійно не розраховувати оптимальне співвідношення ретинол і токоферолів, можна придбати готову добавку Аевіт.\nОднак цей комплекс заборонено пити при:\nПрийомі тетрациклінових антибіотиків;\nПроходженні протиракової терапії;\nВітаміни групи D, B6 і B12 можуть впливати на рівень цукру в крові і артеріальний тиск. Тому їх заборонено приймати жінкам, які страждають від діабету, низького кров’яного тиску. B6 також може збільшити ризик кровотечі.\nЯкщо жінка мала в анамнезі ракові захворювання, страждала від гіпертензії або подагри, то це не означає, що їй не потрібні вітаміни при клімаксі. Просто необхідно віддати перевагу не синтетичним препаратам, а натуральним трав’яним добавкам, наприклад: Ременс, Ледіс Формула «День-Ніч», Жіночий Доктор.\nОднак в будь-якому випадку краще попередньо проконсультуватися з лікарем.\nВисокий індекс авідності антитіл igg до цитомегаловірусу\nВ процесі проведення серологічних досліджень фахівці визначають тип і давність ...\nВисоке і низьке артеріальний тиск після пологів\nБагато жінок стикаються зі стрибками тиску після пологів в більшу чи меншу ...\nВишкрібання при міомі: лікувальний і діагностичний\nМіома матки - це доброякісне новоутворення, місцем розташування якого є ...\nВикористання іхтіолових свічок для лікування кісти яєчника – особливості гінекологічного застосування\nМедицина пропонує величезну кількість коштів для лікування запалення або ...\nВікасол при місячних: склад і спосіб застосування\nКров в організмі людини рухається по артеріях і венах в звичайному для неї ...\nВідмінність аденомиоза від ендометріозу, що гірше, це одне і теж\nЦі два захворювання, часто призводять до безпліддя у жінок, дуже часто ...


Поради щодо перевірки гумометалевих деталей :: carway.info\nПоради щодо перевірки гумометалевих деталей\nНесправності деталей підвіски і кермового управління чинять колосальний вплив на безпеку учасників руху. Якщо говорити про сучасні конструкції підвіски, то безперебійна робота всіх вузлів і деталей відіграє тут ще більш важливу роль.\nРазом із ключовими вузлами слід перевіряти стан гумометалевих деталей і проводити їх заміну в міру необхідності.\nГумометалеві деталі погашають небажані коливання і шуми. Вони служать своєрідним еластичним з’єднанням між окремими компонентами підвіски і безпосередньо впливають на шумозаглушування, керованість і стійкість автомобіля на дорозі, що особливо помітно при нерівностях на дорозі, гальмуванні та маневруванні.\nНалаштування підвіски залежать від форми і розміру гумометалевих деталей – верхніх опор амортизаторів, сайлент-блоків (гумометалевих опор) підрамника, важелів, опор стабілізаторів, опор мостів. Залежно від моделі та марки автомобіля в підвісці може налічуватися до 12 різних гумометалевих компонентів.\nПаралельно з традиційними гумометалевими опорами дедалі частіше використовуються гідравлічні опори, які забезпечують оптимальне погашування коливань завдяки розширенню діапазону свого частотного спектра.\nХоча гумометалеві деталі не відносяться до традиційних «витратників», вони також схильні до зносу через високі навантаження, які вони відчувають під час виконання своїх комплексних завдань, а також через впливи навколишнього середовища – високих температур або солі.\nПошкоджені гумометалеві деталі підвіски не тільки погіршують показники безпеки і комфорту, але й можуть чинити негативний вплив на сполучувані деталі. Якщо несправність виявлено, то її необхідно усунути якомога раніше і замінити деталі попарно.\nДемонтаж і монтаж гумометалевих виробів\nЗняття і встановлення таких деталей передбачає використання спеціального інструменту. Перед демонтажем слід запам’ятати положення опори, щоб під час монтажу швидко і правильно встановити деталь. Експерти ZF Aftermarket рекомендують приділяти особливу увагу правильному положенню деталі: на самій деталі також є мітки для правильної її установки і/або вони є на місці її установки.\nДля полегшення монтажу не можна використовувати оливу, оскільки вона є агресивним середовищем для гуми і руйнує її. Для цього застосовуйте мильний розчин. Під час монтажу опор та інших гумометалевих деталей підвіски і кермового управління необхідно всі кріпильні болти затягувати з визначеним моментом тільки після того, як автомобіль буде встановлений на колеса. Це дозволить уникнути надмірного натягу і передчасного виходу з ладу встановлених деталей.\nПеревірка пильовиків і манжет кермового управління\nЕксперти ZF Aftermarket рекомендують механікам перевіряти знос, пошкодження і герметичність гумових пильовиків на кульових опорах. Якщо частинки бруду потрапили всередину шарніра, то вони можуть зруйнувати внутрішню пластикову обойму і пошкодити як кульовий палець, так і сам корпус шарніра. Це призведе до того, що параметри зазору не відповідатимуть розрахунковим.\nБруд може потрапити всередину шарніра в разі, якщо пружинне кільце на пильовику буде пошкоджено або піддано корозії. З цих же причин особливу увагу слід приділяти кермовим тягам: необхідно перевірити стан захисних манжет кермових тяг.\nЕксперти ZF Aftermarket рекомендують СТО вибирати деталі з якістю постачальника на конвеєр для забезпечення комфорту і безпеки своїм клієнтам. Тільки в разі встановлення таких деталей можна гарантувати злагоджену роботу всіх компонентів підвіски.\nZF Aftermarket пропонує під торговою маркою Lemförder широкий асортимент деталей підвіски і кермового управління з якістю постачальника на конвеєр.


Інтелектуальний турнір « Цікаво про Європу», Скандинавська гімназія, официальный сайт гимназии, гимназия сайт, гимназии, школы, лицеи, Київ, Україна (Киев, Украина)\nІнтелектуальний турнір « Цікаво про Європу»2 грудня учні 7-Є класу Проживальська Анастасія, Чепурний Богдан, Нагорна Катерина, Капінус Дар’я, Галушко Катерина разом з вчителем Марко І.І. взяли участь в інтелектуальному турнірі «Цікаво про Європу», який відбувся у Слов’янській гімназії.\nВ заході брало участь п’ять команд загальноосвітніх навчальних закладів міста Києва ПАШ ЮНЕСКО Дарницького району. В інтелектуальному турнірі учні давали відповіді на запитання про різні країни Європейського союзу: Бельгію, Болгарію, Великобританію, Грецію, Данію, Італію, Ірландію, Іспанію, Литву, Німеччину, Норвегію, Польщу, Португалію, Україну, Францію, Швецію. Запитання стосувалися історії та культури цих країн, видатних постатей, етнографічних особливостей, державної символіки.\nВітаємо учнів Скандинавської гімназії, які здобули перше місце. Після турніру відбувся пісенно-танцювальний конкурс «Євроkids», на початку якого директор Слов’янської гімназії Г.Беженар нагородив учасників турніру дипломами.


Віталій Кличко зустрівся з Головою представництва Європейського банку: про що домовилися ✔ Kyiv Media\n18 Червня 2021, 17:45\nМер Києва Віталій Кличко зустрівся з Головою представництва Європейського інвестиційного банку в Україні Жаном-Еріком де Загоном.\nСторони обговорили деякі інфраструктурні проекти, які Київ втілює та планує реалізувати за підтримки ЄІБ. Зокрема, щодо оновлення рухомого складу громадського транспорту та міської електрички, капітального ремонту мереж зовнішнього освітлення, будівництва лінії метро на Троєщину.\n«Ми як міська влада докладаємо всіх можливих зусиль, щоб зробити Київ більш сучасним, екологічним і комфортним європейським містом. Дуже важливим в цьому питанні є оновлення громадського транспорту на безпечний та екологічний рухомий склад. Та поліпшення дорожньо-транспортної інфраструктури, зокрема, для пішоходів, велосипедистів та пасажирського транспорту. І ми дякуємо нашим партнерам з Європейського інвестиційного банку (ЄІБ) за підтримку реалізації важливих проектів для Києва в цій галузі. Сьогодні спільно з ЄІБ Київ реалізовує кілька великих інфраструктурних проектів, завдяки яким в столиці буде оновлено рухомий склад громадського транспорту. Ми, зокрема, плануємо закупити нові трамваї, автобуси, придбати нові кабіни фунікулеру», – додав він.\nРазом із тим, за словами мера Києва, у рамках існуючих спільних проектів із Європейським інвестиційним банком у столиці здійснять капітальний ремонт мереж зовнішнього освітлення. А також реалізують низку заходів з підвищення безпеки дорожнього руху в місті.\nТак, на сьогодні провели тендер на оновлення трамвайного парку, підписали контракт. Тож незабаром на столичних вулицях з’явиться більше сучасних та комфортабельних трамваїв. Для цього столиця залучає кредитні кошти від ЄІБ – 24,9 млн євро.\nКрім того, проводиться тендер на оновлення автобусного парку та придбання кабін фунікулеру і обладнання до нього. Загалом, Київ залучає 50 млн євро в рамках проекту «Міський громадський транспорт України».\nДля капітального ремонту мереж зовнішнього освітлення Києва із заміною ртутних та натрієвих на світлодіодні світильники місто залучає 30 млн євро.\n«Сьогодні Київ також зацікавлений в реалізації проектів із оновлення рухомого складу вагонів метро та міської електрички, а також будівництва лінії метро на Троєщину. Проектування та будівництво четвертої Подільсько-Вигурівської лінії київського метрополітену має стратегічне значення для розвитку транспортної інфраструктури Києва та дасть змогу з’єднати лівий та правий береги міста. Маючи кількарічний досвід партнерства та взаєморозуміння з Європейським інвестиційним банком, сподіваюсь, що спільні проекти будуть втілені в українській столиці вже зовсім скоро. І Київ стане одним із найкомфортніших міст за рівнем розвитку транспорту в Європі», – додав мер столиці.\n«Ми однозначно готові розглядати проект з будівництва нової гілки метро. Це напрям, який нам цікавий», – зазначив у свою чергу Голова представництва Європейського інвестиційного банку в Україні Жан-Ерік де Загон.\nТакож сторони домовилися напрацювати детальну дорожню карту для реалізації кожного з проектів.\nНагадаємо, до 2024 року буде переоснащено системи зовнішнього освітлення Києва на світильники зі світлодіодами.\nПротягом останніх років міська влада значно поліпшила матеріально-технічну базу лікарні.\nКличко пообіцяв звільнити свого зама, якщо Подільський міст не відкриють до кінця року\nМіський голова призначив відповідального за будівництво об'єкта.\n22 Липня, 14:04\n«Перші 50 раундів». Кличко до свого ювілею зняв міні-фільм про власне життя та підтягнувся 50 разів\nСьогодні, 19 липня, мер Києва та легендарний боксер Віталій Кличко відзначає 50-річний ювілей.\n19 Липня, 10:22\nПопри спеку дорожники продовжують ремонт вулиць Києва: Кличко розповів яких саме\nНа деяких вулицях ремонт вже на завершальному етапі.\n16 Липня, 13:45\nУ столиці Кличко допоміг відкрити новий приватний медцентр хірургії серця та судин\nМер Києва Віталій Кличко взяв участь у відкритті Інноваційного центру хірургії серця та судин.\n15 Липня, 16:03\nДитмайданчики, велодоріжки, LED-світло та пляж. Як на Осокорках будують парк «Прибережний»\nМайбутній парк розташований у затоці Берковщина.\n9 Липня, 15:41\nТатова доня. На Троєщині 9-річна дитина на Tesla врізалася в Chevrolet\nЗемлі біля кінотеатру Шевченка та сквер Чкалова внесли до реєстру рекреаційних зон\n27 Липня, 13:47\nНа Прорізній реконструюють колишню будівлю «Київметробуду»: вже добудовують мансардний поверх\n27 Липня, 13:41\nКиївспецтранс скаржиться на блокуванні роботи сміттєвого полігону №5 діями СБУ\n27 Липня, 13:37\nУ столиці знову спека: дорожники посилили полив вулиць уночі та протягом дня\n27 Липня, 13:33


Український квартет здобуває футбольну весну\n25 листопада 2012, 20:58\nФорвард донеччан Луїс Адріано святкує свій сумнівний гол\nГоловний спортивний підсумок тижня – вихід чотирьох українських футбольних клубів до весняних раундів єврокубків. Три з них за тур до завершення змагань гарантували собі перші місця у своїх групах, київське «Динамо» стало третім у квартеті А в Лізі чемпіонів і матиме право зіграти в 1/16 Ліги Європи.\nДонецький «Шахтар» виконав ще одне завдання на першу частину сезону – до переконливого лідерства в чемпіонаті України гірники додали не менш упевнений (за тур до завершення групового турніру) вихід до 1/8 фіналу Ліги чемпіонів УЄФА. Щоправда, свято вийшло зіпсованим: підопічним Мірчі Луческу порушення неписаних правил чесної гри закидають тепер не тільки потерпілі, а й сторонні спостерігачі.\nНіхто не має сумнівів, що мільйонери з Донецька грають у футбол краще, ніж гравці сюрпризного навіть для Данії чемпіона цієї країни «Норшеллана». Але гірники вкрай погано розпочали конкретний поєдинок, що відбувся у вівторок на столичному стадіоні «Паркен», який належить принциповому супернику «Норшеллана», значно відомішому «Копенгагену».\nЗ перших хвилин зустрічі данці грали у притаманному собі стилі – у досить повільний і заснований на контролі м’яча футбол. Чемпіони України чомусь вирішили вичікувати на помилку суперника, натомість стали помилятися самі. На 23-й хвилині Джон на лівому фланзі атаки «накрутив» Даріо Срну і точно навісив до лінії воротарського – Нордстранду залишалося впритул розстріляти ворота П’ятова.\nА далі настав момент, за який футболістам «Шахтаря» незручно. Після розіграшу спірного м’яча на 26-й хвилині, коли гірники за правилами fair play мали б віддати ігровий предмет супернику, Адріано «виявив оригінальність» і… забив гол.\nЗгодом гірники пропустили гол, але наприкінці першого тайму спромоглися зрівняти рахунок. По перерві різниця у стилі таки далася взнаки: гірники тричі відзначилися у воротах чемпіона Данії, виграли з рахунком 5:2, але осад таки залишився…\n«Динамо» приєднується до «Металіста» і «Дніпра»\nКиївське «Динамо» не використало останній шанс поборотися за місце в Лізі чемпіонів – в останньому в сезоні домашньому матчі цього турніру динамівці програли французькому ПСЖ з рахунком 0:2. Наявність у квартеті А ще слабшої команди – хорватського «Динамо» дала можливість без проблем оформити участь в 1/16 Ліги Європи.\nДо цієї ж стадії впевнено пробилися дніпропетровський «Дніпро» і харківський «Металіст». Підопічні Хуанде Рамоса на виїзді здобули вольову перемогу над голландським ПСВ, а команда Мирона Маркевича виявилася сильнішою за напіврезервний склад німецького «Ба йєра». Цих результатів виявилося достатньо,щоб за тур до фінішу групового етапу Ліги Європи оформити перше місце у своїх групах.\nУ затінку футбольних пристрастей опинився старт біатлонного сезону. У шведському Остерсунді відбулася змішана естафета – за перші два етапи відповідали жінки, ще два бігли чоловіки.\nУкраїнська збірна в складі Віти Семеренко, Олени Підгрушної, Андрія Дериземлі і Сергія Семенова фінішувала десятою. Виграли змагання росіяни, другими фінішували норвежці, третіми – чехи.\nПерший етап Кубка світу продовжиться 28 жовтня індивідуальною гонкою серед жінок, згодом на старт вийдуть чоловіки, у суботу і неділю на старти спринту і гонки переслідування вийдуть найкращі жіночі і чоловічі четвірки команд-учасниць Кубка світу.


Дізнатися все про життя мурашок невдовзі можна буде в Київському зоопарку - ВІККА\nДізнатися все про життя мурашок невдовзі можна буде в Київському зоопарку\n27 Серпня 2013, 04:16\nДізнатися все про життя мурашок невдовзі можна буде в Київському зоопарку. Там почали відтворювати гніздо цих комах. Деталі – в сюжеті.\nУ Київському зоопарку представили нових мешканців. Саме цим, здавалося б, для всіх звичним комахам тут – особлива увага. Учені хочуть в умовах, близьких до природних, відтворити мурашине гніздо. Адже такі, начебто непримітні, представники фауни відіграють у природі далеко не останню роль.\nОксана Мороз, провідний зоолог відділу акватераріуму: «Вони захищають ліс від шкідників, очищають його від різного непотребу. Вони – кормова база для деяких тварин і птиць. Ними лікуються лісові тварини від всіляких пошкоджень шкірного покриву, тому що мурашина кислота – це природний антисептик».\nТаку тарілку фруктів мурашки з’їдять за добу. Окрім цього, в їхньому раціоні – цвіркуни і тля. Правда, останню в необхідній кількості зібрати непросто. Знайдену їжу комахам ще належить розділити.\nВалентина Зайцева, екскурсовод: «Щось знайшов мурах, поїв – і він ситий. Але він повертається в мурашник і дає крапельку того, що він з’їв, а ці мурашки теж не залишаються так. Вони теж розбігаються далі по мурашнику та віддають по четвертинці. І таким чином їжа добирається до матки та до тих мурашок, які її обслуговують».\nОкрім добувачів, мурашник багатий ще мурашками-прибиральниками, охоронцями, тими, хто піклується про вентиляцію та безпеку яєць. Бувають навіть мурашки-пожежники.\nВалентина Зайцева, екскурсовод: «Був випадок, коли людина кинула непогашену сигарету на мурашник, він спалахнув. Тоді збіглися всі мурашки та почали гасити вогонь. І вони все-таки цей вогонь загасили».\nНіколь тут із батьками. Зізнається: її вразила така кількість комах.\nНіколь Ладановська, відвідувачка зоопарку: «Це – дуже величезні мурашки. Вони просто неймовірні. Це – ідеальний мурашник, і мене вразила історія, що ця сім’я з’їдає всю цю їжу, що їм дали всього, лише за 1 день».\nЩоби мурашки не розбіглися, їх житло оточили ровом із водою. Учені сподіваються, що вже через місяць комахи відбудують свій будиночок. Відтак відвідувачі зоопарку зможуть більше дізнатися про таке насичене життя навіть найменших його мешканців.\nГоловна » Новини на ВІККА » ВіККА-новини » Дізнатися все про життя мурашок невдовзі можна буде в Київському зоопарку


НЕРВОВІ ЗАКІНЧЕННЯ — Студопедія\nТри види нервових закінчень: рецептори, ефектори і міжнейронні синапси.\nРецептори -це чутливі нервові закінчення які сприймають подразнення із зовнішнього середовища (екстерорецептори), або із внутрішнього середовища (інтерорецептори). У залежності від подразника, на який реагують рецептори розрізняють:\nЕфектори(рухові і секреторні нервові закінчення)\nРухові нервові закінчення в скелетних м'язах утворені закінченнями аксонів і плазмолемою м'язового волокна. У цій ділянці аксон утрачає мієлінову оболонку і розгалужується. Плазмолема утворює заглиблення, в яке занурюється аксон – утворюється нервово-м'язовий синапс. Медіатор-ацетилхолін.\nМіжнейронні синапси складаються з 3-х частин: пресинаптичної, постсинаптичної і синаптичної щілини. Пресинаптична частина утворена закінченням аксона нервової клітини, яка передає імпульс. Тут знаходяться синаптичні пухирці, у яких знаходиться медіатор. Постсинаптична мембрана містить рецептори до медіатора. Між пресинаптичною і постсинаптичною мембранами знаходиться синаптична щілина. Під час проходження нервового імпульсу медіатор попадає в синаптичну щілину і реагує з рецепторами.\n1. На гістологічному препараті нервової тканини виявляють рецептори, які складаються з осьового циліндру і клітин нейроглії. Як називаються ці рецептори?\nA. Диски Меркеля\nC. Дотикові меніски\n2. При вивченні гістологічного препарату студент побачив світло забарвлений осьовий циліндр і темну оболонку. Препарат забарвлений осмієвою кислотою. Який тип нервового волокна представляє препарат?\nB. Нервове волокно кабельного типу\nC. Аферентне нервове волокно\nD. Безмієлінове нервове волокно\nE. Еферентне нервове волокно\n3. На гістологічному препараті, імпрегнованому нітратом срібла, виявляється еферентне нервове закінчення у скелетному м’язі. Що утворює це закінчення?\nB. Терміналі дендрита мотонейронів рухових ядер\nC. Терміналі аксона мотонейронів рухових ядер\nD. Терміналі аксона клітини чутливого вузла\nE. Терміналі дендрита клітини чутливого вузла\n4. На поздовжньому розрізі мієлінового нервового волокна, обробленого осмієвою кислотою, у темній мієліновій оболонці на певній відстані одна від одної видно вузькі світлі лінії. Як вони називаються?\nA. Лінії Лангмана\nB. Лінії Шредера\nC. Лінії Ретсіуса\nD. Насічки Шмідта-Лантермана\nE. Волокна Ебнера\n5. В пресинаптичному полюсі моторної бляшки (нервово-м’язове закінчення) при ультрамікроскопічному дослідженні виявляються округлі, електронно світлі мембранні пухирці, багато мітохондрій, елементи цитоскелету. Що містять пухирці?\nA. Гама-аміномасляну кислоту\nA. Наявністю нейролеми\nB. Наявністю базальної мембрани\nE. Відсутністю мієлінової оболонки\n7. Відомо, що швидкість передачі нервового імпульсу по мієліновим та без мієліновим нервовим волокнам різна. З якою швидкістю передається нервовий імпульс по мієліновому нервовому волокну?\nA. 5 – 10 м/с\nB. 5 – 120 м/с\nC. 50 – 150 м/с\nD. 1 – 2 м/с\nE. 20 – 30 м/с\nДЕЯКІ ВИСНОВКИ ТА СПОСТЕРЕЖЕННЯ ПО ДОРОЗІ ДО КОРИНФУ, АБО РОЗДУМИ НА ЗАКІНЧЕННЯ\nКласифікація нейронів |


Реагуємо, перевіряємо, співпрацюємо.\nПонеділок, 13 вересня 2021, 10:18 |\nРеагуючи на телефонний дзвінок зі скаргою до обласного комітету профспілки, головою Березанської районної організації профспілки Тетяною Локтіоновою здійснено виїзд до Калинівського ЗЗСО І-ІІІ ступенів.\nПриємно була вражена змінами в школі: просторі, світлі кабінети та коридори, оновлений вестибюль, розфарбовані стіни, сучасне оснащення. Багато чого зроблено саме руками членів колективу, за словами директора Олени Іванівни працювали всі разом і технічний персонал, і педагогічні працівники.\nПід час зустрічі з колективом обговорили питання вакцинації (75%), проходження медогляду, роботи закладу в умовах карантину, взаємовідносин та співпраці профспілки з дирекцією закладу. Спілкування пройшло в формі діалогу, було багато запитань на різні теми, на всі запитання дано вичерпні відповіді.\nПісля зустрічі переглянуто профспілкову документацію, протоколи профкому, звіти голови, витрачання коштів та інше.\nЗустріччю залишилися задоволені обидві сторони, конфліктну ситуацію проаналізовано та врегульовано.\nТетяна Локтіонова, голова Березанської


Збірочка «У зими на святі» написана для наймолодших читачів і несе їм прекрасні вірші про природу, в яких відчутний дух самого автора і його велика любов до неї. Взявши до рук книжку, вже з перших сторінок зачаровує нас поезія, якою зачитуєшся і не можеш відірватися. Ці вірші стали черговим поповненням великого творчого доробку Йосипа Дмитровича.\nНа презентації збірочки «У зими на святі» учні читали вірші, які самі вибрали за своїми уподобаннями і намагалися донести прекрасне художнє слово до слухачів. Кожен вірш описує природу в різні пори року. Поезія дуже сподобалася учням, вони зачитувалися нею і аналізували її. Вірші є легкими, доступними на сприйняття, несуть радість і піднімають настрій. Вони вчать учнів любити природу, оберігати її та цінувати, бо це краса, яка нас оточує. Такі вірші виховують дітей. Книжка є добірним матеріалом на уроки позакласного читання та літератури рідного краю.\nЗбірочка «У зими на світі» розпочинається віршами присвяченими порі року – зимі, зимовій радості та замилуванням природою, яка стає, наче чарівна казка і все дрімає в кришталевій тиші. Далі читаємо вірші про весну і чуємо прекрасні співи пташок, а все кругом цвіте, наче килим.\nУ цій збірочці цвірінькають синички, усміхається сонечко, красуються перші квіти – провісники весни, розцвітають кульбабки, працюють бджоли. Вірші Йосипа Дмитровича насичені красивими епітетами, влучними порівняннями, вдало дібраними метафорами, пестливими словами за допомогою яких автор передає красу природи. У своїх віршах автор зумів відтворити її звуки та щебетання пташок, яке заворожує читача. Щоб так красиво змалювати природу, потрібно її любити по своєму, великою любов»ю.\nМаленька презентація перетворилася на свято, яке принесло всі радість і збагатило дітей. На кінець свята автор сам прочитав свої вірші, учні подарували Йосипу Дмитровичу квіти і разом сфотографувалися. Усі побажали поетові невтомної праці, творчого натхнення, міцного здоров'я та нових книжок.\nНаталія Івасюк, заст. директора


Новини | Конотопський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №6 «Струмочок» Конотопської міської ради Сумської області - Part 14\nПрограмовий зміст: систематизувати знання дітей про планету Земля; ознайомлювати дітей з глобусом як із моделлю планети Земля; формувати уявлення про склад Сонячної системи розширювати знання про різноманітний рослинний і тваринний світ на планеті; дати елементарні поняття про рух Землі навколо...\nПАМ’ЯТКИ ІЗ ПИТАНЬ БЕЗПЕКИ ЖИТТЄДІЯЛЬНОСТІ (Пам’ятка для батьків та вихователів дошкільних навчальних закладів) І. Електробезпека 1. Не залишати дітей з увімкненими електроприладами (праска, телевізор,настільна лампа, електрообігрівач, магнітофон, комп’ютер тощо). 2.Не дозволяти дітям вмикати та вимикати електроприлади.3. На розетки поставити заглушки....\nПлан самоосвітньої роботи вихователя.Індивідуальний план роботи на період карантину\nIндивідуальний план роботи під час карантину (06.04.2020-24.04.2020) вихователя Солодушко Юлії Олександрівни № Дата Зміст роботи Час Примітки 1. 06.04.2020 1.Перегляд вебінару «Практичні поради щодо організації дистанційного навчання під час карантину». Мета:отримати практичні поради з налагодження освітнього процесу шляхом застосування...\nІ. Ігри-завдання для робочого настрою «Відлуння» «Я та інші» «Добре сердечко» «Повтори, як я» «Спиною один до одного» ІІ. Ігрові розминки «Повтори, як чарівні чоловічки» «Ручки – ніжки» «Спіймай тваринку» ІІІ. Ігри для соціо-ігрового залучення до справи...\nКонсультація для батьків. «Роль сімейних традицій у вихованні дитини»\nРоль сімейних традицій у вихованні дітини Консультація для батьків Сім’я – це будинок. Сім’я – це фортеця. Сім’я – це центр, навколо якого створюється коло для спілкування і закладається майбутнє кожної людини. У кожній сім’ї свої правила і...\nСвіт комах. Розвиток мовлення. Програмовий зміст зв’язне мовлення: удосконалювати навички зв’язно переказувати оповідання близько до тексту; звукова культура: удосконалювати вимову звуків [дж] та [ж]; розвивати мовне дихання; граматика: формувати навички вживання прикметників разом з іменниками; звертати увагу дітей на форми...


З початку пандемії у Києві зробили більше 170 тисяч тестів методом ПЛР – новини Києва\nЗ початку пандемії у Києві зробили більше 170 тисяч тестів методом ПЛР\nЗараз у Києві продовжують закуповувати тести для виявлення хворих на коронавірус\n20 жовтня 2020 13:28\nЗокрема, за його словами, Київ продовжує збільшувати кількість тестувань. Аби оперативно виявляти інфікованих і запобігати стрімкому розповсюдженню вірусу. Показник тестування в столиці – найвищий в Україні і становить сьогодні майже 240 тестів на 100 тисяч мешканців.\nЗагалом, за словами мера, у комунальних медзакладах і лабораторному центрі з початку пандемії дослідили понад 171 тисячу зразків біоматеріалу методом ПЛР. А методом ІФА, на виявлення антитіл – зробили більш як 45 тисяч тестів.\nДосліджують зразки і в приватних та державних клініках Києва. Із березня в столиці працюють і мобільні бригади медиків, які забирають біоматеріал для аналізу на коронавірус у пацієнтів вдома. Тільки за минулу добу бригади відібрали 944 зразки матеріалу. А всього з початку своєї роботи – понад 102 тисячі.\nНагадаємо, лише за добу у Києві від коронавірусу померли 17 людей.


Українські студентки — чемпіонки зимової Універсіади-2013 в лижній естафеті | Рідна країна\nУкраїнські студентки — чемпіонки зимової Універсіади-2013 в лижній естафеті\n19 грудня 2013 о 16:43\nЖіноча збірна України стала чемпіоном та здобула золоту медаль на ХХVІ Всесвітній зимовій Універсіаді в естафеті 3×5 кілометрів з лижних гонок.\nЗа нагороди змагалися 17 збірних. На першому етапі виступала майстер спорту міжнародного класу Катерина Григоренко (Львівський державний університет фізичної культури). Чемпіонка та призерка нинішньої Універсіади з усіх сил прагнула якнайшвидше дійти до фінішу першого етапу. Та передала символічну естафетну паличку тільки четвертою. А виграла перший етап російська лижниця. На другому етапі справжній спортивний подвиг здійснила студентка Української академії банківської справи Національного банку України майстер спорту Марина Анцибор. Харків’янка вже до середини своєї п’ятикілометрової дистанції не тільки надолужила втрачене, а й обійшла усіх суперниць і першою відправила на заключний третій етап майстра спорту Катерину Сердюк (Харківська державна академія фізичної культури). Вона переконливо подолала п’ять кілометрів і фінішувала з чемпіонським результатом.\nТепер на рахунку нашої збірної 7 медалей (2-3-2) і дев’яте місце в загальнокомандному заліку.\nУкраїнки – чемпіонки командного шахового Євро-2013 Спорт в Україні\n05 грудня 2013 о 09:55\nВизначено склад збірної України на зимову Універсіаду-2013 Спорт в Україні


Штучна трава газон — купити в інтернет-магазині PLITKASHOP в Києві\nШтучна трава газон\nШтучна трава MoonGrass 8мм\nЦіна 142 грнм2\nЦіна 311 грнм2\nспортивний майданчик 44\n⃟ Яка актуальна вартість придбання товарів категорії штучна трава газон?\nЦіни починаються від 137 грн, до 891 гривень , так що кожен зможе підібрати різноманіття товарів за актуальною ціною.\nУ каталозі магазину офіційно представлено продукцію більш ніж 120 брендів, в категорії Штучна трава газон варто звернути увагу на таких виробників — Betap, CCGrass, Condor Grass, EcoGrass, MoonGrass, Orotex .\n⃟ Чому варто вибрати та купити «Штучна трава газон» на сайті магазину plitkashop.com.ua?\nАктуальні ціни та наявність товару, консультація, яка допоможе заощадити ваш час, та персональна знижка кожному клієнту, який обере одну з 44 позицій, що відповідають саме вашим потребам.\n↢ Попередня категоріяШтучна трава Betap\nНаступна категорія ↣Штучна трава стіна


Я студент 4 курсу ННІ ХТІ, кафедри технології переробки нафти, газу та твердого палива, група ХТ-318. Приїхав зі Слов’янська Донецької області. Ще у 7 класі закохався у хімію, а вже в 11-му обрав саме нафтохімію. Адже нафта – це кров у судинах урбанізованої спільноти! Усією сім’єю обирали вищий навчальний заклад, зупинилися на Харківському політехнічному. І не помилились!\nУ НТУ «ХПІ» кажуть: «Хіміки – одна сім’я». Хочу подякувати всій кафедрі технології переробки нафти, газу та твердого палива! Її колектив – чудові люди та першокласні фахівці. Вдячний усім, хто працює зі мною 4-й рік поспіль, та викладачам, які навчали мене протягом одного семестру.\nМоя спеціальність «Хімічна технологія та інженерія», спеціалізація – технології переробки нафти, газу та твердого палива. Бакалаврську роботу «Процес отримання гудрону з важких вуглеводневих залишків» я готую під керівництвом к. т. н., доцента Павла Володимировича Карножицького. Асфальтове покриття зараз скрізь, а для нього потрібний бітум. Сировиною для бітуму є гудрон, і ми працюємо над процесом отримання даної фракції [гудрону] з інших важких залишків нафти.\nЗдобуття іменної стипендії – велика честь для мене! Я дуже радий, але розумію, що без допомоги та підтримки батьків, викладачів, друзів, не впорався б.\nЯ люблю спілкування, на першому курсі жив у гуртожитку та був старостою поверху, а в НТУ «ХПІ» з 1 курсу – староста групи. Я людина графіку та плану, тому виходить багато встигати. Всім студентам бажаю: «Навчіть час працювати на себе!». Тайм-менеджмент – наше все! Намагайтеся встигати все, що можете, та де можете!


Структурне інфляційне таргетування в Україні передбачає комплекс структурних, економічних і монетарних заходів у координації з усіма гілками влади, а саме:\nсприяння стабілізації валютного курсу як якоря для зниження інфляції.\nДля цього необхідним є:\nреформування операційної системи монетарної політики (див. нижче);\nвідновлення нормального обсягу і повноцінної роботи міжбанківського кредитного ринку (який внаслідок помилкової процентної політики і деформованої операційної системи звузився у кілька разів);\nвідновлення нормального обсягу і повноцінної роботи офіційного валютного ринку (внаслідок помилкових дій НБУ з 2014 р. його обсяг зменшився у кілька разів);\nрозвиток інструментів і процедур для хеджування банками і підприємствами валютних ризиків;\nкоординація дій між Урядом і НБУ у межах оновленої роботи Ради з фінансової стабільності для запровадження системи стимулів для розвитку високотехнологічного експорту та експорту з високою доданою вартістю і підвищення мотивації експортерів для заведення у країну валютної виручки і стабілізації валютного ринку;\nпідтримка і стимулювання виробництв, спрямованих на імпортозаміщення і насичення внутрішнього ринку конкурентоздатними товарами вітчизняного виробництва. Це сприятиме заміщенню імпортних товарів у споживчому кошику, вирівнюванню платіжного балансу, стабілізації валютного курсу і зниженню інфляції;\nстимулювання виконання банківською системою функції головного кредитора для стратегічної структурної перебудови економіки , імпортозаміщення, розвитку потужної високотехнологічної промисловості, малого і середнього бізнесу;