Демократія - Офіційний форум Української Греко-Католицької Церкви\nПовідомлення Сергій Трегубенко » 09 листопада 2010, 10:00\nДемократія - це одночасно і дуже складно, і дуже просто.\nТак є тому, що демократія притаманна більш високому рівню розвитку людського суспільства, вона потребує від людей відповідних знань та умінь. А якщо говорити більш узагальнено, то демократія можлива лише на певному рівні розвитку суспільної свідомості, освіченості та моралі.\nДля тих, хто знаходиться на більш низькому рівні розвитку, демократія недосяжна для розуміння, її складність перевищує їхні можливості. Для розвинутих людей, демократія така ж звична як і письменність.\nВ основі розвитку демократії стояв сам Ісус Христос, котрий прийшов до людей не в образі всевладного прокуратора, а в образі вчителя, котрий ніс людям основи знань щодо того, як доцільно між собою взаємодіяти. Ці знання, покладені в основу християнської моралі, й зумовили розвиток сучасного демократичного світу.\nЯкщо коротко, узагальнено називаючи всі недемократичні суспільні устрої тоталітаризмом, то можна сказати, що тоталітаризм походить від тваринного і примітивного людського способу організації взаємодії між собою – зграї, очолюваної вожаком. Вожак, чи вождь, - він є для зграї чи примітивної людської спільноти законом. Відповідним чином будуються не тільки правовідносини, а й система безпеки – дбай про вождя, покоряйся йому, а він подбає про твою безпеку. Щоправда, спочатку подбає про свою безпеку і свій добробут, а потім і про підданих. При чому подбає про підданих лише в тій мірі, в котрій їх існування відповідає його особистим інтересам. Це тоталітаризм в чистому вигляді.\nБільш високим ступенем розвитку є демократія. Вона основана на тому, що люди гуртуються не навколо вождя, а навколо спільних цілей, котрі оформлюють у вигляді законів. А потім наймають на конкурсній основі технічних виконавців, котрі організовують неухильне дотримання вироблений народом законів. При цьому громадяни дуже уважно слідкують за дотриманням своїх законів та належним виконанням найнятими чиновниками своєї роботи. Мабуть не даремно сучасний світ веде своє літочислення від тих часів, коли Ісус Христос подарував людям основи тих моральних законів, котрі ведуть до кращого життя.\nОтже, основою демократичного суспільного устрою є здатність людей бути господарями своєї землі та долі. Для цього вони повинні мати відповідні знання та вміння й сформовану на їх основі суспільну мораль та суспільний світогляд.\nГоворячи про сьогоднішню Україну, слід сказати, що ні держава, ні доброзичливе закордонне панство, не поспішають нести українцям необхідні їм суспільні знання. Це і зумовлює стагнацію українського суспільства та руйнацію держави.\nДуже приємно, що УГКЦ останнім часом все активніше своєю діяльністю сприяє розвитку українців. Це стосується і широко поширюваних проповідей глави УГКЦ Блаженнійшого Любомира, і освітньої діяльності УКУ, і таких, дуже повчальних для нації прикладів, як приміром відомий вчинок о. Бориса Ґудзяка, котрий показав, які саме мають бути стосунки між вільним громадянином, та найнятими ним чиновниками, і життєвий шлях та суспільно-філософська творчість президента Інституту релігії та суспільства Мирослава Мариновича.\nНа жаль, після проведення злочинного комуністичного експерименту, Україна стала територією світоглядного лиха. І сьогодні потрібні потужні та самовіддані зусилля всіх, кому вдалося зберегти чи набути необхідних якостей в царині освічення українців та формуванні їх моралі до сучасного цивілізаційного рівня.\nЗапочатковуванням теми демократії на офіційний форум Української Греко-Католицької Церкви, я прагну до обміну думками щодо шляхів демократичного розвитку України, а якщо поталанить – то і співпраці на благо Ісуса Христа, української нації та всього людства.\nПовідомлення Lilly » 11 листопада 2010, 00:15\nПане Сергію, прочитала вашу замітку, і щоби почати обмін думками, мушу у вашому коментарі виділити три смислові лінії:\n1) Демократія та Ісус Христос\n2) Демократія як "найвища" форма суспільного устрою\n3) Роль УГКЦ\nЧасто є, що обстоюючи свою позицію, співрозмовник вдається до теми Бога і певними цитатами чи біблійними принципами намагається підтвердити свою думку. Не завжди, але часто це вирване з контексту. На мою думку, ваші слова\nСергій Трегубенко писав: В основі розвитку демократії стояв сам Ісус Христос, котрий прийшов до людей не в образі всевладного прокуратора, а в образі вчителя, котрий ніс людям основи знань щодо того, як доцільно між собою взаємодіяти. Ці знання, покладені в основу християнської моралі, й зумовили розвиток сучасного демократичного світу.\nтакож свідчать про те, що Ісус Христос і Його проповідь для вас теж ніби вирвані з контексту, краще було це не писати - це ж все-таки форум християн Перше - ідеї демократії витали ще в Стародавній Греції (не знаю, чи це "розвинене" було суспільство, чи "тваринне" згідно ваших слів, зважаючи на рабовласництво і всі тодішні порядки). Христос же зовсім не займався політикою, "віддайте кесарю кесареве" - пам"ятаєте? І говорив шукати небесного, а все решта додасться, і говорив, що на землі немає раю. Як це не дивно звучить, але Христос вчив людей власне духовного тоталітаризму (вашими словами) - ТЕОкратії , і своїм життям показував приклад, як бути вірним своєму Богу, своєму Царю, і вірним аж до смерті. Цитую вас:\nСергій Трегубенко писав: Якщо коротко, узагальнено називаючи всі недемократичні суспільні устрої тоталітаризмом, то можна сказати, що тоталітаризм походить від тваринного і примітивного людського способу організації взаємодії між собою – зграї, очолюваної вожаком. Вожак, чи вождь, - він є для зграї чи примітивної людської спільноти законом. Відповідним чином будуються не тільки правовідносини, а й система безпеки – дбай про вождя, покоряйся йому, а він подбає про твою безпеку. Щоправда, спочатку подбає про свою безпеку і свій добробут, а потім і про підданих. При чому подбає про підданих лише в тій мірі, в котрій їх існування відповідає його особистим інтересам. Це тоталітаризм в чистому вигляді.\nТак, ваші вищенаведені слова - це власне вчення Ісуса Христа грубими мазками... Мої особисті інтереси на другому місці, після Божих - це і є теократія, "примітивний спосіб організації взаємодії..." І це є вибір мого життя, і вибір УГКЦ, і о.Бориса, і всіх тих, хто ви кажете "сприяє розвитку українців". І це дає силу і мужність відстоювати правду і не боятись.\nЗ вашого боку вам здається, що всі ці люди і УГКЦ сприяють розвитку демократії і все це лише заради демократії. Мені здається, що недовго залишилось чекати, коли позиція Церкви увійде в дисонанс з демократією як з найвищим благом суспільства. Це вже відбувається в Європі, в занадто демократичній Європі, коли Церква вже в меншості, і відповідно втратила право голосу - мало того, християнські цінності прищемлюються як нетолерантні в демократичному суспільстві. Чи можна таке суспільно назвати розвинутим в найвищій формі? І що ви називаєте сучасним цивілізаційним рівнем?\nІдеальних устроїв немає, завжди є незадоволені. Але чи можна назвати наприклад монархію Австро-Угорщини примітивним суспільством? Не думаю. Так, як у кожному середньостатистичному класі є 10-20% відмінників, так і в цілому суспільстві є невеликий процент тих, хто щось розуміє в державних справах і здатен адекватно робити вибір. Коли вирішує більшість - це не завжди правильний вибір. І мені теж здається, коли люди приходять до влади на 5-10 років, вони більшою мірою переслідують власні інтереси ніж наприклад монарх, який править все своє життя і ще передає владу нащадкам. Це моя думка.\nАле повертаючись до України, все стає дуже просто. Монархія в нас неможлива, демократія в чистому вигляді - Україна розірветься на шматки. Так і будемо в політичному плані балансувати з жердиною - як мине криза, підуть інвестиції, грошенят вистачить і владі (різнокольоровій) і простолюдинам, як криза затягнеться - витиснуть останні соки зі всіх, причому по черзі - всі, хто прийдуть. А роль Церкви - не дати людині втратити віру, надію і любов, вселити впевненість і навчити жити небесним, служачи Правді. Вас приваблює такий шлях?\nПовідомлення Сергій Трегубенко » 11 листопада 2010, 17:50\nШановна Lilly, вдячний Вам за Ваші думки.\nВсі ми живемо і спілкуємося, маючи в собі якусь базову основу світогляду. Не уточнивши ці базові основи нам важко буде знайти спільне. Тому, спочатку про головне.\nЄ основа всього – Бог, котрий є істиною, та створений ним всесвіт з його законами. До Бога можна йти різними шляхами. Як на мене, то найкращим шляхом є шлях пізнання істини, оскільки Бог і є істина. Хтось пізнає істину в затворництві від людей та постійних молитвах, хтось її пізнає в наукових лабораторіях, хтось – об’єднавши зусилля з іншими шукачами істини в лоні певної церкви.\nТому дійсно, цілком можна вести мову про життя, про істину та про шлях до неї, навіть не згадуючи Бога, бо все це вже за визначенням та за своєю природою є Бог.\nОтже, повернемося до основ.\nЄ істина. Є ми, люди. Є життя. Для того, щоб найкращим чином та у відповідності з істиною нам прожити своє життя, нам потрібно ту істину пізнати. А оскільки ми живемо в суспільстві, то ще й узгодити ту істину між собою та організувати діяльність вже всього суспільства у відповідності з істиною.\nТобто, мова йде про необхідність привести здобуті знання до якогось універсального вигляду, до такого, щоб і кришнаїт, і буддист, і мусульманин, і православний, і греко-католик, і навіть агностик міг сказати – так, ми йшли різними шляхами, користувалися різними методиками, але ми всі прийшли до єдиної, спільної для всіх нас істини.\nЯкий вигляд представлення істини є найбільш універсальним? Мабуть науковий. Тобто той, котрий зосереджує увагу на відповідності висунутих припущень істині та життю, що за християнським визначенням і є Бог.\nЦілком можливо, що в когось після цих моїх слів з’явиться спокуса звинуватити мене в тому, що акцентуючи увагу на кінцевому представлені інформації в універсальному науковому вигляді я нівелюю роль як церкви, так і релігії в цілому, певним чином натякаючи на їх зайвість, а натомість підношу роль науки. Це не зовсім так, вірніше зовсім не так.\nІ церква, і релігія, і наука, - це все інструменти для пізнання істини. Крім того, по перше, істина настільки об’ємна та глибока, що жоден інструмент в її пізнанні не може бути зайвим, швидше навпаки – завжди відчувається їх недостатність. По друге, пошук істини є надзвичайно відповідальною й дуже ризикованою справою, в котрій людство дуже часто збивалося на манівці, наносячи собі страшної шкоди. Такі, вибачаюся, наукові відкриття як червона чи коричнева чума, вже принесли та продовжують приносити людям незміряні страждання й відкинули цілі народи назад в своєму розвитку. Такі наукові відкриття, як досягнення в царині генної інженерії та вірусології, й сьогодні змушують людей страждати та вмирати. А деякі напрямки сьогоднішніх наукових досліджень змушують замислитися про те, чи людство взагалі матиме майбутнє. Тому і релігія, і церква з їх високоморальними традиціями та надзвичайно високою, тисячолітньою відповідальністю, надзвичайно потрібні.\nЩодо тоталітаризму та демократії.\nТоталітаризм – це здійснення влади нечисельною, в порівнянні з всім суспільством, кількістю людей. Міг Христос не допустити власну страту, міг після воскресіння залишитися з людьми? Мабуть міг би і залишитися, і кожному диктувати – що та як той має робити, стати таким собі всесвітнім та всемогутнім Прокуратором.\nНатомість він вчинив по іншому – навчив людей головним, початковим істинам. А потім заповідав бути завжди вірним собі (істині). Це не був диктат, це не був примус, це було прокладення шляху для людей, котрим вони, звісно тільки той, хто бажав, могли йти до кращого життя.\nЯкщо Ви, шановна Lilly, вже згадали про церковний тоталітаризм, то так, був колись такий час, коли церква досить безпосередньо здійснювала владні функції – маю на увазі Святу Інквізицію. Своєрідною церквою, котра безпосередньо, тоталітарно правила країною, була і КПРС, щоправда з досить дивакуватим божеством та релігійним обрядом. На щастя, такі тоталітарні прояви релігійності поступово зникають.\nЗвісно, Ви можете продовжувати наполягати на тоталітарній сутності християнства, але Ви жодним чином не зможете пояснити цілий ряд речей. Приміром, як розділити людей на тих, хто повинен керувати країною, і тих, хто не повинен. Легко написати в тексті відсоток, а Ви конкретно людині в очі скажіть, що вона Вами відстороняється від, приміром, голосування. Спробуйте назвати критерії, за якими Ви поділите людей на придатних для голосування, і непридатних. І як це співвідноситиметься з християнським вченням? До речі, зауважте, я написав християнським вченням. А невже хтось напише «християнською диктатурою»?\nЩо я маю на увазі під «сучасним цивілізаційним рівнем»? В суспільному плані об’єднання людей навколо спільних інтересів, створення на їх основі законів та життя по тих законах, а не згідно волі створеного людьми якогось «кумира». Я переконаний, що кожна людина повинна прагнути стати схожою на Бога в своїх помислах та діях, стати повноцінною та відповідальною частинкою держави, якнайкраще виконувати свої громадянські обов’язки по ефективному керівництву країною. І тоді, зусиллями всієї нації, ми зможемо навести порядок в нашій країні. Але на сьогодні для цього в людей не вистачає і знань, і умінь, і духовних сил. Ось чому українцям так потрібна допомога церкви.\nДо речі, зараз цікава дискусія, котра зачіпає і релігійну тематику, точиться у коментарях до оцієї блогової теми.\nПовідомлення viter » 11 листопада 2010, 19:39\nНаука може пізнати творіння, але не Творця. Вона може привести, до визнання того, що Бог є, але не може сказати який Він, чи яка Його воля.\nНауковий метод пізнання передбачає наявність суб'єкта та об'єкта дослідження, при чому суб'єкт дослідження має бути поза об'єктом. Так як усе існує в Бозі ми не можемо поставити себе поза Богом, щоб Його дослідити, тому наука мало чим може в цій справі допомогти.\nТільки Католицька Церква, яка містить в собі повноту Божого Об'явлення може привести нас до пізнання Істини, тобто Бога, тільки Вона може відкрити нам повну правду про Бога та про людину як Боже творіння, яке має початок в цьому світі та не має кінця у вічності.\nПовідомлення Сергій Трегубенко » 11 листопада 2010, 20:13\nЖодним чином не хочу сперечатися, головне - отримати знання для українського суспільства. А яким чином вони здобуті, то не головне, головне - щоб вони були істині.\nЩе раз Вам щиро дякую, в мене є безліч питань, відповіді на котрі дозволять вивести Україну в число сучасних цивілізованих країн. Як я зрозумів, Ви зможете поділитися такими знаннями на благо Творця, Католицької Церкви, України та всього світу.\nОбов’язково звернуся до Вас за мудрістю та конкретними знаннями.\nПовідомлення viter » 11 листопада 2010, 22:02\nСергій Трегубенко писав: Дякую, Viter.\nБоюся, пане Сергію, Ви трохи переоцінили мене. На цьому форумі є багато мудріших та більш знаючих, ніж я. Та якщо з Божою поміччю чимось зможу причинитися для добра Церкви та України, то буду дуже радий. А за мудрістю краще звертатися до Бога, чим до мене.\nПовідомлення Lilly » 11 листопада 2010, 23:08\nСергій Трегубенко писав: Всі ми живемо і спілкуємося, маючи в собі якусь базову основу світогляду. Не уточнивши ці базові основи нам важко буде знайти спільне. .\nІ ще хочеться додати - не маючи однакових базових основ світогляду і загерметизованість у своїх переконаннях унеможливлює розуміння позиції співрозмовника. Це моя рефлексія на вашу відповідь мені.\nСпробуйте ще раз перечитати мій перший допис, особливо стараючись зрозуміти, щО я мала на увазі під "духовним тоталітаризмом" (не "церковним тоталітаризмом", як вам здалося)\nПовідомлення Сергій Трегубенко » 12 листопада 2010, 07:30\nСергій Трегубенко писав: Спробуйте ще раз перечитати мій перший допис, особливо стараючись зрозуміти, щО я мала на увазі під "духовним тоталітаризмом" (не "церковним тоталітаризмом", як вам здалося)\nПані Lilly, Ви зробите мені велику ласку. якщо самі поясните більш детально, що саме Ви мали на увазі. Це позбавить мене ризику хибного трактування Ваших думок. Дякую.\nviter писав: Тільки Католицька Церква, яка містить в собі повноту Божого Об'явлення може привести нас до пізнання Істини, тобто Бога, тільки Вона може відкрити нам повну правду про Бога та про людину як Боже творіння, яке має початок в цьому світі та не має кінця у вічності.\nviter писав: Боюся, пане Сергію, Ви трохи переоцінили мене. На цьому форумі є багато мудріших та більш знаючих, ніж я. Та якщо з Божою поміччю чимось зможу причинитися для добра Церкви та України, то буду дуже радий. А за мудрістю краще звертатися до Бога, чим до мене.\nЗвісно, пане Viter, і Ви, і я, і УГКЦ, всі ми звертаємося до Бога з цими питаннями. І всім Бог відповідає. Але питання в тому, наскільки вірно ми розуміємо його відповіді. Ось тому, мабуть, буде дуже доречно нам співставити між собою отримані відповіді, щоб отримати переконаність у вірному розумінні Бога. Чи не так, пане Viter?\nЩодо добра для Церкви та України, то воно представляється мені спільним та єдиним - допомогти українцям сформувати придатний для життя і розвитку світогляд. І точка прикладення зусиль також одна - свідомість українця.\nПовідомлення viter » 12 листопада 2010, 09:10\nСергій Трегубенко писав: Звісно, пане Viter, і Ви, і я, і УГКЦ, всі ми звертаємося до Бога з цими питаннями.\nНе знаю за Вас, пане Сергію, але про себе кажу не "я і УГКЦ", але "я в УГКЦ", тому для мене\nСергій Трегубенко писав: Але питання в тому, наскільки вірно ми розуміємо його відповіді.\nв принципі не є питанням, бо своє рузіміння Бога співставляю з вченням Католицької Церкви і відповідно коригую.\nСергій Трегубенко писав: Ось тому, мабуть, буде дуже доречно нам співставити між собою отримані відповіді, щоб отримати переконаність у вірному розумінні Бога. Чи не так, пане Viter?\nЗвичайно ми можемо співставляти свої думки, але не більше, ніж для інформації. Повторюся, що все, що потрібно для вірного розуміння Бога міститься у вченні Католицької Церкви. Подобається це комусь, чи ні, приймає це хтось, чи не приймає, але так воно є.\nПовідомлення Сергій Трегубенко » 12 листопада 2010, 10:08\nviter писав: ... все, що потрібно для вірного розуміння Бога міститься у вченні Католицької Церкви...\nДякую, пане Viter. Вам легко, те, що створила Католицька Церква, Ви приймаєте в готовому вигляді як істину в останній інстанції, як Бога. Але церква не Бог, вона може прагнути наблизитися до Бога в своєму його розумінні, але ніколи не зможе стати рівнею Йому, замістити собою Його. Звісно, якщо Ви вважаєте, що Католицька Церква і є Бог, тоді я Вас розумію, хоча і не погоджуюся.\nНа мій же погляд, Католицька Церква дуже важко працює для пізнання Істини. Так, вона досягла дуже значних успіхів в цій справі, але від повного пізнання Істини її віддаляє безкінечність.\nМабуть є на світі і церкви, і люди, котрі себе видають за тих, хто повністю пізнав істину і є справжнім Богом. Але я дуже сподіваюся, що Католицька Церква до таких зухвальців не відноситься.\nЧи, можливо, я Вас не зовсім точно зрозумів, пане Viter, можливо Ви хотіли сказати про те, що Католицька Церква на Вашу думку є найближча за інших в питанні розуміння Бога?\nМожливо ще хтось з користувачів форуму допоможе внести ясність у це питання?\nПовідомлення viter » 12 листопада 2010, 10:30\nБоюся, пане Сергію, що Ви сприймаєте Католицьку Церкву як чисто людську інституцію - зібралися собі люди і вирішили пізнавати Бога. Але це не так. Церкву заснував Христос ("Тож і я тобі заявляю, що ти – Петро (скеля), і що я на цій скелі збудую мою Церкву й що пекельні ворота її не подолають. Я дам тобі ключі Небесного Царства, і що ти на землі зв'яжеш, те буде зв'язане на небі; і те, що ти на землі розв'яжеш, те буде розв'язане й на небі." Мт. 16:18,19). А День народження Церкви - це День П'ятидесятниці, коли Святий Дух зійшов на зібраних разом апостолів. Він не тільки зійшов, але з ними (Церквою) залишився і ними (Нею) провадить досі і аж до кінця світу ("І проситиму я Отця, і дасть він вам іншого Утішителя, щоб з вами був повіки, 17 Духа істини, якого світ не може сприйняти, бо не бачить його і не знає. Ви ж його знаєте; бо перебуває він з вами, і буде в вас. " Йо. 14:16,17, і ще "А Утішитель, Святий Дух, якого Отець в ім'я моє зішле, той навчить вас усього і все вам нагадає, що я сказав вам." Йо. 14:26).\nТому вчення Католицької Церкви - це вчення Бога.\nПовідомлення о.Олег » 12 листопада 2010, 10:50\nСергій Трегубенко писав:\nдумаю... в розмові проблема між тезою "повне пізнання Бога" і тезою про те, звідкіля ми черпаємо "знання про Бога".\nПізнати Бога (повністю) не є можливо (ні для кого, окрім Бога).\nПро Бога знаємо лише те, що Бог нам зволив про Себе відкрити.\nВідкрити Себе людству Бог Зволив через Сотворену Ним Святу Католицьку Церкву.\nЗвідси і теза, на яку Ви відповідаєте у viter.\nПовідомлення Lilly » 13 листопада 2010, 00:10\nСергій Трегубенко писав: Пані Lilly, Ви зробите мені велику ласку. якщо самі поясните більш детально, що саме Ви мали на увазі. Це позбавить мене ризику хибного трактування Ваших думок. Дякую.\nДобре, спробую ще раз пояснити своє пояснення, надіюсь це допоможе.\nТе, з чим я не погодилась з вами - це думка про "божественне" начало демократії, демократії як ідеал суспільного устрою. Ви берете дві абсолютно незалежні теми - Бога, Христа, пошук істини та політичний устрій держави - і намагаєтесь їх вставити в одну колію. Я ж намагаюсь сказати, що це так як тіло і душа в людині - що приємне для тіла, іноді буває пагубне для душі. А також - тіло і душа зростають абсолютно по-різному. Христос, а потім і Його апостоли, навчав зовсім не політики, Його вчення звернене до душі, до власного сумління, до стосунку з Богом-Творцем. Що я називаю духовним "тоталітаризмом" - це повне підання свого життя, своєї волі Волі Божій, пізнанню себе (що веде до бачення своєї гріховності, для цього і потрібен іспит сумління) і пізнанню Бога. В цьому допомагає людині Церква. І ще один важливий момент в християнстві - людина може бути спасенною Богом (і це є ціль) перебуваючи в будь-якому соціальному статусі, через внутрішню покору перед даним Богом шляхом і постійним єднанням з Ним. Про це конкретніше говорить св.Петро (1 лист, 2:18-20 ).\nМета ж демократії як форми політичного устрою зовсім інша - дати доступ до управління і контролю в державі кожному її громадянину, щоби всім було добре в ній жити (так, чи ні? ). І ця ідея з"явилася та існує зовсім незалежно від християнства. Навіть більш того, влада народу (більшості) не раз за історію супроводжувалася вбивствами християн, духовенства (Французька революція, переворот 1917 року в Росії...), та й просто тих, хто мав більше майна, ніж народ. А те, що відбувається в Україні зараз, це демократія? Ви можете сказати - до демократії, щоби вона справді працювала на благо, треба суспільству дорости, вийти на цивілізований рівень, ради чого ви і ведете всю свою діяльність. Я скажу - "прапор вам в руки", а Церква працює для спасіння людських душ, у Вічності.\nСтосовно ваших думок про шляхи пошуку істини і сутність істини я не буду висловлюватися у цьому форумі, оскільки не та тематика.\nСергій Трегубенко писав: головне - отримати знання для українського суспільства. А яким чином вони здобуті, то не головне, головне - щоб вони були істині.\nУточніть, будь-ласка, про які знання і які відповіді на питання ви говорите у цій цитаті? І які сучасні країни є (не)цивілізованими?\nПовідомлення Сергій Трегубенко » 14 листопада 2010, 10:27\nОтже, маємо досягнення в нашому спілкуванні одного беззаперечного позитиву, котрий можна представити наступним твердженням: Бог, це те найвище, що є в світі, Він - й істина, й шлях, й саме життя. Все інше - і церква, і кожен з нас, можуть осягнути Бога тільки в тій мірі, в котрій Він вважатиме за потрібне нам дозволити.\nСподіваюся, не буде спірною і наступна думка. Бог дозволяє нам пізнати.\nо.Олег писав: Про Бога знаємо лише те, що Бог нам зволив про Себе відкрити.\nо.Олег вжив дуже вірний термін. Адже якщо б Бог діяв тоталітарними методами, як скажімо КПРС, то всі ми б говорили про те, що Він нас насильно, поправши нашу волю, змусив відкрити істину, змусив щось зрозуміти, подібне... Натомість, ніхто за людьми не ганяється, ніхто їх силою до церкви не тягне, ніхто невіруючих не розстрілює та в концтабори не заганяє. Хочеш - пізнавай Бога, не хочеш - як хочеш, тобі ж гірше... Хіба це не є найкращим доказом демократичності християнського вчення?\nІнше питання, а що є церква? Де в церкві міститься та сама пізнана істина? В главі церкви? В декількох найвищих її служителях? Чи може в кожному прихожанину? Як отримує посаду Глава Католицької Церкви - завойовує його силою, чи стає Главою шляхом голосування? Що в церкві роблять з отриманими знаннями, їх утримує в собі верхівка, а пастві видає конкретні вказівки, як КПРС колись вказувало коли сіяти, а коли вбирати врожай? Чи навпаки, намагається донести знання про Бога, про ту істину, котру Він собою являє, до кожного і надати кожному можливість бути повноцінною частинкою Церкви? Ні, ніяк у мене не виходить ототожнити Католицьку Церкву з тоталітаризмом. Більше того, ті країни, в котрих вона має домінуюче світоглядне значення, мають, як правило, і демократичний суспільний устрій.\nЩе одна тема, котра видається мені спірною і потребує конкретизації.\nLilly писав: Ви берете дві абсолютно незалежні теми - Бога, Христа, пошук істини та політичний устрій держави - і намагаєтесь їх вставити в одну колію. Я ж намагаюсь сказати, що це так як тіло і душа в людині - що приємне для тіла, іноді буває пагубне для душі. А також - тіло і душа зростають абсолютно по-різному. Христос, а потім і Його апостоли, навчав зовсім не політики, Його вчення звернене до душі, до власного сумління, до стосунку з Богом-Творцем... а Церква працює для спасіння людських душ, у Вічності.\nЯ прошу дуже чітко сформулювати думку про те, чим є Бог і де він діє. Чи все наше життя є Бог, включно і з політикою, чи тільки та вічність, котра наступить по завершенню земного шляху? Чи має земне життя відбуватися у відповідності з божими законами, чи тут можна жити безбожно, залишивши життя по Божих заповідях на час позаземного життя? Для мене тут питання немає, а от думка пані Lilly мені видається вельми хибною.\nLilly писав: Уточніть, будь-ласка, про які знання і які відповіді на питання ви говорите у цій цитаті? І які сучасні країни є (не)цивілізованими?\nПитання краще розглядати поступово, звісно, якщо на те буде Ваша ласка, бо не хочеться їх всі звалювати в одну купу. Поступово, від головного до деталей, буде значно легше досягти ясності.\nА цивілізованими країнами я вважаю такі, де загальна справа робиться у відповідності з волею пізнавших Бога її громадян. Відповідно, нецивілізовані це ті, де все визначає вожак з допомогою репресивного апарату, а роль людей швидше нагадує роль худоби, котрою керує не Божа воля, а нахабство тих, хто взявся виконувати для людей роль Бога.\nПовідомлення viter » 14 листопада 2010, 10:36\nСергій Трегубенко писав: Все інше - і церква, і кожен з нас, можуть осягнути Бога тільки в тій мірі, в котрій Він вважатиме за потрібне нам дозволити.\nНеможливо осягнути Бога поза Церквою.\nПовідомлення о.Олег » 14 листопада 2010, 12:27\nСергій Трегубенко писав: ...Бог, це те найвище, що є в світі, Він - й істина, й шлях, й саме життя...\nБог не "те", а "той", Особа. Розумію, що не весь цей діалог читав (вибачте - не маю зараз часу: реагую лише на те, що побачив) і, надіюсь, розмова не втече з Християнства в якийсь з видів пантеїзму\nСергій Трегубенко писав: ...Все інше - і церква, і кожен з нас, можуть осягнути Бога тільки в тій мірі, в котрій Він вважатиме за потрібне нам дозволити.\n1. Бог нічого від нас не утаює, немає нічого такого, що б не "дозволив" про Себе осягнути - просто людина не здатна Його (повністю до неї відкритого) осягнути. Коли я вжив термін "зволив", мав на увазі, що все існує з веління Божого (з волі Бога), ане "дозвіл", який вже у Вас читаю з підтекстом "дозволив-недозволив". Навіть, якщо я грішний не так Вас зрозумів (тоді перепрошую), думаю важливо це було наголосити.\n2. Бог Себе повністю відкриває у Церкві. Не стоїть Церква в одному ряді з "кожним з нас": "кожен з нас" осягає Бога через Церкву.\nСергій Трегубенко писав: ...А цивілізованими країнами я вважаю такі, де загальна справа робиться у відповідності з волею пізнавших Бога її громадян. Відповідно, нецивілізовані це ті, де все визначає вожак з допомогою репресивного апарату, а роль людей швидше нагадує роль худоби, котрою керує не Божа воля, а нахабство тих, хто взявся виконувати для людей роль Бога.\nдо першої частини цього твердження я грішний відразу думкою відніс мусульманські країни, що живуть за законами шаріату. Але і друга частина не зрозуміла: Ви знаєте такі країни, в яких керують ненахабники?\nПовідомлення Сергій Трегубенко » 15 листопада 2010, 01:47\nviter писав: Неможливо осягнути Бога поза Церквою.\nШановний Viter, спочатку я б хотів внести кришталеву ясність в те, як пізнається Бог всередині Церкви. Я не приховую, що Ваша теза містить більше питань, чим відповідей. Зокрема, якщо я Вас вірно зрозумів, то Ви стверджуєте, що Католицька Церква 100% вірно розуміє Бога, а скажімо Православна - 100% невірно. Звісно, якщо релігія стосується лише позаземного життя, то проблем не зайвих. Але якщо норми релігійної моралі використовувати в нашому повсякденному житті, то така теза створює безліч проблем. Адже замість того, щоб знайти спільну мову, скажімо з сусідом православним, його потрібно просто фізично знищити, адже він 100% невірно все розуміє, є антиподом відносно тих, хто Бога розуміє вірно. Думаю, що деякі питання цієї тематики знайшли місце і в матеріалі Мирослава Мариновича - "Україна у світі чи Україна поміж двох світів"?\nІ таких питань, шановний Viter, виникає дуже багато, якщо брати за основу Вашу тезу. Але, повторююсь, мабуть доречніше було б повернутися до цієї теми після дуже чіткого розуміння мною того, як пізнається Бог всередині Церкви.\nо.Олег писав: Бог не "те", а "той", Особа.Бог не "те", а "той", Особа. ... і, надіюсь, розмова не втече з Християнства в якийсь з видів пантеїзму\nДякую за поправлення, о.Олег. Щодо пантеїзму - ні, я прагну іншого - посилення моральної, світоглядної ролі Бога та його вчення в нашому повсякденному житті.\nо.Олег писав: Бог нічого від нас не утаює, немає нічого такого, що б не "дозволив" про Себе осягнути - просто людина не здатна Його (повністю до неї відкритого) осягнути. Коли я вжив термін "зволив", мав на увазі, що все існує з веління Божого (з волі Бога), ане "дозвіл", який вже у Вас читаю з підтекстом "дозволив-недозволив". Навіть, якщо я грішний не так Вас зрозумів (тоді перепрошую), думаю важливо це було наголосити.\nЧудово! Хоча деякі людські пізнання та експерименти не йдуть людям на користь. Зокрема в царині генної інженерії та експериментів з людською природою.\nо.Олег писав: Бог Себе повністю відкриває у Церкві. Не стоїть Церква в одному ряді з "кожним з нас": "кожен з нас" осягає Бога через Церкву.\nЯ не думаю, що Бог у стосунках себе з людьми так цілеспрямовано обмежив свої можливості. Схильний думати, що через церкву це зробити просто набагато легше та надійніше. Був би вдячний за більш детальне обґрунтування цієї тези, звісно по можливості та наявності на те часу.\nНі, я мав на увазі якраз країни, де сильна Католицька Церква, країни сучасної західної демократії. Щодо країн в котрих керують ненахабники, то скажу так - чиновники всі за своєю природою нахабники. Єдиний шлях до ненахабства, це створити ненахабні закони і жити згідно їх. Звісно, в даному відношенні немає ідеально демократичних країн, швидше варто вести мову про співвідношення демократичної та тоталітарної складових.\nПовідомлення o.Mykil » 15 листопада 2010, 02:30\nЦікава стаття http://www.pravda.com.ua/columns/2010/03/10/4844907\nПовідомлення о.Олег » 15 листопада 2010, 07:36\nviter писав: ... Зокрема, якщо я Вас вірно зрозумів, то Ви стверджуєте, що Католицька Церква 100% вірно розуміє Бога, а скажімо Православна - 100% невірно...\nні - віримо, що Господь заснував одну Церкву (ісповідуємо це при закінченні молитви Вірую: "Єдину, Святу, Соборну і Апостольську..."), не дасть їй відступити чи помилятись в Істині ("на тобі Петре збудую Церкву... врата аду не сокрушать її") і цією Христовою Церквою є Католицька Церква, а в людей (або більших чи менших їхніх спільнотах), що відійшли від Христовоїої Церкви або ще не прийшли до Христової Церкви, можуть бути її (Церкви) "плоди", тобто, православні, про яких Ви запитуєте, не "розуміють Бога" в питанні Церкви, яку Він Заснував (відкинули служіння Петра/Папи), не "розуміють Бога" у деяких моральних аспектах (дозволяють неабортативну контрацепцію), не "розуміють Бога" у питанні Таїнства Шлюбу (дають розлучення, "другий шлюб") - можливо щось забув, але, вцілому, Церква Православна дуже близька до Христової Церкви (має багато її "плодів" - вірного "розуміння Бога") і не можемо говорити "100% невірно" (навіть не знаю, чи так можемо про когось сказати...)\nПерепрошую, що за браком часу пишу так стисло\nПовідомлення Сергій Трегубенко » 15 листопада 2010, 08:23\no.Mykil, дякую за посилання на http://wwjd.ru/about.html !\nТака розстановка наголосів дає бачення ситуації зовсім в іншому світлі, орієнтує увагу тих, хто з нею знайомиться, на об’єднавчих цінностях, а не налаштовує на ворожнечу та взаємне знищення. Хоча, все-таки, наголошення на абсолютній істинності саме якоїсь окремої церкви, на мій погляд створює перешкоди об’єднанню церков.\nМені більш імпонує підхід, покладений в основу ресурсу, котрий зазначений у підписі o.Mykil: http://wwjd.ru/about.html , він більш акцентує увагу на самому Ісусі та на застосуванні його вчення в повсякденному житті, чим на розбіжностях між церквами.\nДо речі, цікаво було б почути думку мудрих людей про те, чому до цього часу різні християнські церкви не започаткували діалог по своєму об’єднанню? Мені здається, що те було б угодно Ісусу Христу та відповідало його вченню. Колись місіонери обертали у християнство зовсім диких туземців, князь Володимир охрестив язичницьку Русь... Невже їм це було зробити легше, чим, приміром, домовитися між собою керівництву українських християнських церков та провести об’єднавчий собор?\nПовідомлення viter » 15 листопада 2010, 10:17\nПане Сергію, чи не могли б Ви відповісти як Ви розумієте мету життя людини та ким (чим) для Вас є Бог?\nПовідомлення Сергій Трегубенко » 15 листопада 2010, 13:46\nviter писав: Пане Сергію, чи не могли б Ви відповісти як Ви розумієте мету життя людини та ким (чим) для Вас є Бог?\nДяку за питання, пане Viter. Якщо щось не так, то о.Олег люб’язно поправить.\nДля мене Бог, це той, що створив все суще, і котрий найкраще за всіх інших розуміється в створеному ним.\nДля мене Бог, це той, котрий подарував нам велику свою ласку - дав душу та свідомість і дозволив пізнавати світ та себе. Тільки за те, що ми народилися не худобою, ми маємо бути йому вдячні повік. На жаль, не всі це цінують, і прагнуть опустити своє життя до рівня худоби. Але надана можливість несе в собі й величезну відповідальність.\nМету життя я розумію як пізнання Бога та створеного ним світу, гармонії людини та світу, наближення людини до Бога.\nА як Ви, пане Viter розумієте Бога та його роль в повсякденному житті українців?\nПовідомлення о.Олег » 15 листопада 2010, 14:05\nСергій Трегубенко писав: ... Хоча, все-таки, наголошення на абсолютній істинності саме якоїсь окремої церкви, на мій погляд створює перешкоди об’єднанню церков...\nможливо, але навіть найбільша гарна ціль (не оправдовує засоби) не має права викривити істину про збудування Ісусом Христом Церкви і, якщо (філософськи) забрати цей орієнтир - Христову Церкву, то або Господь не збудував Церкву на Петрі, або "врата аду її подолали": тобто і одне і друге філософствування передбачає Христа Бога-неправдомовця (і як у такому разі може йтися про "збудуванні на Ісусі"?), з чим навіть абстрактно філософствуючи задля уможливлення якомога легшого перебігу діалогу по "об'єднанню церков" християнин не мав би погодитись. Інакше нмсд марно промовляє "Вірую", бреше, коли каже, що вірить...\nПовідомлення о.Олег » 15 листопада 2010, 14:09\nСергій Трегубенко писав: ...А як Ви, пане Viter розумієте Бога та його роль в повсякденному житті українців?..\nа... чому серед люду Божого вирізняєте українців? Це, мабуть, зумовлюється темою, яку все ніяк не почитаю... Однак в кожному разі звучить трохи дивно\nПовідомлення о.Олег » 15 листопада 2010, 14:29\nСергій Трегубенко писав: ... чому до цього часу різні християнські церкви не започаткували діалог по своєму об’єднанню? Мені здається, що те було б угодно Ісусу Христу та відповідало його вченню...\nтак вся справа в тому, що відбулось все навпаки: Христос заснував одну Церкву, а від неї (з різних причин) відпадають. Діалог існує і частини різних церковних деномінацій входять в Єдність (з нещодавного: деякі англікани, лютерани, лефевристи...), інші - виходять (з нещодавного, близького нам: догналівці, ковпаківці)... Причина цього - гріх людей і, боюсь, утопією є очікувати, що люди перестануть грішити і розривати своїми гріхами Христову Церкву (вже навіть не говорю про повернення всіх до одності). Тому єдиний вихід, який бачу - прийшов до Христової Церкви, працюю в ділянці, на яку мене Христова Церква Благословила, роблю все, щоб мої особисті гріхи не спричинили розривання Христового Тіла (Церкви), не привносили Творцеві Церкви і всього сущого болів...\nПовідомлення Сергій Трегубенко » 15 листопада 2010, 14:39\nо.Олег писав: а... чому серед люду Божого вирізняєте українців? Це, мабуть, зумовлюється темою, яку все ніяк не почитаю... Однак в кожному разі звучить трохи дивно\nТому, що це офіційний форум саме Української Греко-Католицької церкви. Якщо б це був форум Ямало-Нанайської церкви і я там проживав, то я б писав по іншому.\nКрім того, мова йде саме про повсякденне життя, котре в різних націй і в різних країнах дещо відрізняється. А інколи, і навіть дуже сильно.\nМене засмучує те, що Католицька Церква на протязі століть не змогла переконати інші, навіть християнські церкви, у своїй зверхності над ними.Можливо це тому, що Католицька Церква не має в очах інших церков достатньо вагомих аргументів?\nПовідомлення о.Олег » 15 листопада 2010, 14:51\nСергій Трегубенко писав: ...Мене засмучує те, що Католицька Церква на протязі століть не змогла переконати інші, навіть християнські церкви, у своїй зверхності над ними.Можливо це тому, що Католицька Церква не має в очах інших церков достатньо вагомих аргументів?\nі мене це засмучує, проте, продовжуючи логіку Вашої думки, християнами не є всі через... недостатність вагомих аргументів Христа? Ні - не думаю: через свободу волі, Дану Творцем, яка передбачає можливість самому (людина) вирішувати і з цим стати перед Лицем Божим.\nПовідомлення о.Олег » 15 листопада 2010, 15:01\nСергій Трегубенко писав: ... Єдиний шлях до ненахабства, це створити ненахабні закони і жити згідно їх...\nнапевно, наші закони можна і критикувати, але, вцілому, існує думка, що закони якраз у нас ненахабні. А... як можна неутопічно надіятись, що люди почнуть жити відповідно закону?\nСергій Трегубенко писав: Звісно, в даному відношенні немає ідеально демократичних країн, швидше варто вести мову про співвідношення демократичної та тоталітарної складових.\nа можна детальніше про таке співвідношення? Можливо - з прикладами? Просто не бачу філософського виходу для уможливлення ненахабного поводження людей, окрім такого, як описується у Вас, поєднання - відчув рідну душу\nПовідомлення viter » 15 листопада 2010, 15:13\nСергій Трегубенко писав: А як Ви, пане Viter розумієте Бога та його роль в повсякденному житті українців?\nЯ розумію Бога так як про нього вчить Католицька Церква, а якщо стисло, то так як у Символі Віри.\nПовідомлення Сергій Трегубенко » 15 листопада 2010, 20:43\nСвобода ніколи не була самодостатня, вона лише одна з умов для досягнення вищих рівнів. Якщо до свободи додати розумність та знання, тоді вийде гарний результат. А без того може бути лише свобода невігластва, котра не дозволить не лише об’єднатися, а й бути успішними поодинці. Шлях до досконалості потребує наявності та використання всіх необхідних складових.\nЯ розрізняю три види законів, котрі описав в посиланнях, що містяться тут. Неутопічно жити по законах дуже просто, якщо дотримується дві умови - ці закони корисні людям в довготривалому плані, і ці закони містяться в суспільній моралі людей.\nМетодика проста. Найперше - формулюю визначення чистої, 100% демократії. Це суспільство, в котрому кожен 100% є повноцінною, самодостатньою частинкою держави, він знає як нею потрібно ефективно управляти, вміє це робити і робить. Якщо потім взяти інтегральну суму кількості демократично налаштованих громадян на їхній відсоток демократичності, то й отримаємо відсоток демократичності суспільства.\nПриклад: якщо в суспільстві з 10 чоловік три відповідають 100% показнику демократії на 20%, а п’ять на 15%, то рахуємо: 20%х3 + 15%х5 = 1,35. Загальна сума = 100%х10=10. 1,35 від 10 складе 13,5%. Це і буде рівень демократичності суспільства.\nА якщо до Бога та його вчення ставитися, як до повсякденного керівництва до дії, то це не суперечитиме вченню Католицької Церкви?\nДо всіх з повагою, Сергій Трегубенко.


У Херсонській області запрацює новий асфальтний завод (29 мая 2017).\nУ Херсонській області запрацює новий асфальтний завод\n29 мая 2017 Stanislav Znamov 0 Комментариевасфальт, дорога, ремонт\nПитання забезпечення асфальто-бетонною сумішшю відділені від обласного центру райони давно турбує владу всіх рівнів Херсонської області\nТакі райони як Іванівський, Нижньсірогозький, Генічеський переважно забезпечувалися асфальтовою сумішшю для потреб ремонтів доріг з заводу в місті Каховка.\nНе варто нагадувати нашим читачам, що відстань від Каховки до Іванівки складає 90 км.\nСаме через відстань виникають складнощі у дорожників.\nЯк бідкаються самі дорожники, перевезення старою вантажівкою асфальту до Іванівського району займає чимало часу. Поки асфальт підвозиться Райавтодору доводиться подекуди простоювати, тай по дорозі суміш застигає і якість ремонтного полотна з таким матеріалом залишає бажати кращого.\nНе варто забувати і масштаби ремонтних робіт. Зі слів працівників дорожнього господарства, з нашими ямами на дорогах вантажівки на 5 тон суміші вистачає на годину роботи і ліквідації всього декількох ям. Далі машина знову мусить їхати до Каховки, а працівники чекати на суміш.\nВіднедавна влада області, разом із дорожньою службою вирішили відкрити завод по виготовленню асфальтової суміші у східній частині Херсонської області для забезпечення потреб Нижньосірогозького, Іванівського та Генічеських районів.\nОскільки в Генічеському районі колишній радянський завод зруйновано, Іванівський безнадійно розкрадено, вибір пав на завод в Нижньосірогозькому районі, який Нижньосірогозці бережно зберегли з радянських часів.\nЗі слів наших джерел, завод в селі Верхні Сірогози повністю збережено. Він не сильно постраждав від крадіїв. Наразі, туди доставлено обладнання, закінчуються роботи по підключенню підстанції для електропостачання заводу.\nСтарт планується найближчими днями. Орієнтовно від 5 до 10 днів.\nДжерело: видання «СтепНьюз»\n← Минулої доби в області сталось 12 пожеж в екосистемах\nХерсонский аэропорт будет сотрудничать с авиакомпанией «Украинские вертолеты» →\nМирненська ОТГ «загубила» гроші на доступні ліки\n13 марта 2018 Stanislav Znamov 1\nНа Дні поля презентували новинки селекції\n28 августа 2017 Stanislav Znamov 0


Українці разом із Київстар привітали один одного з 25-м Днем Незалежності - новости Днепра\nГлавная страница / Рубрики / Общественные и социальные новости Днепра / Українці разом із Київстар привітали один одного з 25-м Днем Незалежності\nУкраїнці разом із Київстар привітали один одного з 25-м Днем Незалежності\n26.08.2016 11:37 -\nМетки: День Незалежності, днипро, Київстар\nСпеціально до Дня Незалежності України в рамках проекту «Спілкування, що єднає» національний телеком-оператор запропонував українцям привітати один одного зі святом за допомогою сучасних мобільних технологій.\n24 серпня «Сімейна лавка», яку Дніпру подарувала компанія «Київстар», традиційно зустрічала гостей у святковому вбранні. Кожна інсталяція була прикрашена в національному стилі, завдяки чому улюблений городянами і гостями міста арт-об’єкт перетворився на святкову фотозону. У День Незалежності України сотні гостей зробили тут пам’ятні фото в знак патріотизму та єдності.\nТакож Київстар запропонував жителям Дніпра привітати Україну й українців за допомогою сучасних мобільних технологій: написати поздоровлення будь-якому місту країни і тут же опублікувати його в соціальних мережах за допомогою швидкісного мобільного інтернету.\n«День Незалежності — головне свято нашої держави і особливе свято для Київстар. Адже наші абоненти — це більше половини населення країни. Ми не просто надаємо послуги зв’язку, ми допомагаємо людям бути ближчими. Саме спілкуванню, що єднає, присвячені наші ініціативи до 25-річчя незалежності України» — зазначила Алла Лаврентьєва, менеджер зі зв’язків із громадськістю Київстар.\nНапередодні Дня Незалежності України жителі різних міст поділилися своїми думками про свободу і єдність, передали теплі слова і привітання зі святом — https://www.youtube.com/watch?v=6YbJXU7dqfE. Всі відеоролики можна побачити на сторінках компанії «Київстар» у соціальних мережах Facebook, ВКонтакте і Youtube. Крім цього, на платформі http://ukraine25.kyivstar.ua можна створити власне привітання на честь 25-річчя незалежності України та опублікувати його в соціальних мережах. Всі учасники отримують можливість виграти гігабайти мобільного інтернету або набір вишиванок для всієї родини.\nСпілкуватися, ділитися новинами, емоціями та враженнями українцям допомагає 3G-інтернет від Київстар. На сьогоднішній день ним можуть скористатися 20,8 млн жителів України в більш ніж 2550 населених пунктах. Для того щоб послуги 3G-зв’язку стали доступні якомога більшій кількості жителів України, Київстар продовжує інвестувати в будівництво мережі та розвиток нових технологій. За 2015 рік та перше півріччя 2016 року капітальні витрати національного телеком-оператора (без урахування вартості 3G-ліцензії) склали понад 4,5 млрд грн.\nЯк соціально відповідальна компанія Київстар увійшов до ТОП-20 найбільших платників податків за рейтингом Державної фіскальної служби та утримує лідерство за обсягами платежів до бюджету серед компаній галузі зв’язку. За перше півріччя 2016 року оператор сплатив до держбюджету 1,933 млрд грн податків і зборів.\nКрім цього, Київстар бере активну участь у соціально значущих проектах. Серед пріоритетів компанії – освітні ініціативи та проекти, що стимулюють розвиток інновацій в Україні. Зокрема, Make Your Mark – освітня програма для школярів і студентів, Big Data School, в якій талановиті люди навчаються новій професії data scientist, ВДНГ-TECh, що підтримує українських стартаперів, і конкурс для підприємців у сфері мобільних технологій Eurasia Mobile Challenge.\nП’яний водій «зустрівся» з електроопорою\nВ Днепре будут бросаться разноцветными красками


— Міжнародний центр урегулювання інвестиційних спорів\n(МЦУІС) — арбітражний інститут, де слухаються справи іноземних інвесторів і країн-реципієнті в;\n— Багатостороннє інвестиційно-гарантійне агентство — страхує іноземних інвесторів від визначених категорій некомерційних ризиків і сприяє отриманню іноземних інвестицій державами-членами.\nЗ 1947 р. МБРР набув статусу спеціалізованої організації ООН. Відповідно до статуту банку, його членами можуть бути лише держави-члени МВФ. МБРР — відокремлений від МВФ інститут, що доповнює приватний інвестиційний капітал. Кожна краї-на-член МВФ зобов'язана вступити в МБРР, що надає їй право позичати кошти з фондів, отримувати допомогу з метою розвитку банку та брати участь у справах банку7 й конкурсах на одержання контрактів за всіма проектами, що фінансуються банком.\nМіжнародна асоціація розвитку — створена I960 р. Це міжнародна спеціалізована урядова організація, метою якої є підтримка економічного розвитку, збільшення продуктивності й стандартів життя у менш розвинутих країнах світу, які є членами асоціації, зокрема, — запровадження фінансування дня задоволення важливих потреб їх розвитку. Як спеціалізована установа, належить до системи ООН.\nГоловною відмінністю між цими двома організаціями є шлях залучення фінансових ресурсів для кредитування та умови, на яких вони надають позики державам із перехідною економікою. Якщо МБРР більшу частину своїх фінансових коштів отримує на світових фінансових ринках і надає позики під більш низький відсоток і на більші терміни погашення, то МАР надає країнам безвідсоткові кредити. Джерелом фінансування МАР є внески дер-жав-донорів.\n—залучення приватних фінансових коштів для інвестицій у проекти з розвитку інфраструктури, охорони довкілля.\nБАГІ було створено 1988 р. як філію Світового банку. До його складу входять 154 країни. Членами БАГІ можуть бути лише члени МБРР.


Урок-дослідження з вивчення сонетів В. Шекспіра. Поетизація людини та краси почуттів, оспівування кохання й дружби. Аналіз тематики, провідних образів, своєрідність поетики шекспірівських сонетів. Виховання поваги до високих людських якостей.\nКЗ «Ширяївський освітній комплекс»\n(урок - дослідження з вивчення сонетів В.Шекспіра)\nН. А. Нижниковська\nУрок-дослідження з вивчення сонетів В.Шекспіра\nТема: Таємниці шекспірівських сонетів. Поетизація людини та краси її почуттів, оспівування, кохання й дружби.\nМета: познайомити учнів з часом створення сонетів, проаналізувати тематику, провідні образи, своєрідність поетики Шекспірівських сонетів; розвивати навички наукового дослідження; аналізу поезій та їх виразного читання; виховувати повагу до високих людських якостей.\nОбладнання: записи пісень на сонети Шекспіра у виконанні А.Пугачової (90-й сонет); книжкова виставка з творів В.Шекспіра; виставка репродукцій художників доби Відродження.\nВідродження - не тільки найщасливіша, а й одна з найтрагічніших епох в Історії Європи. Зруйнування традиційних світоглядних засад в царині віри, зростання індивідуалізму все це робило життя людини в той час вельми напруженим, а в побутовому плані нерідко просто небезпечним.\nПроте, в добу Відродження людина відкрила для себе незначну до цього радість - самостійно приймати рішення, ставити перед собою життєво конкретну мету і цілеспрямовано прямувати до неї. На цьому шляху чекала небезпека трагічних помилок. Але відмовитися від цієї свободи людина не хотіла, та вже й не могла.\nНе випадково найбільшим завоюванням літератури Відродження стали сонети. Вони втілювали в собі гострі зіткнення протилежних переживань, які мучають людину, але не можуть бути до кінця примиреними.\nСонет, як лірична віршована форма з 14-ти рядків, зародився в Італії у тринадцятому столітті. Він став однією з найулюбленіших форм ліричної поезії великих італійських поетів Відродження: Данте; Петрарки. Згодом сонет набув загальноєвропейського значення.\nСеред найбільших цінностей, які доба Відродження заповідала людству, чільне місце належить літературі та мистецтву Данте, Рабле, Сарвантеса, Шекспіра, Рафаеля, Леонардо да Вінчі, Тидіана.\nЯка інша епоха так щедро народжувала геніальних митців\nвідродження, або Ренесанс, - одна з найбільш знаменитих епох в історії людської цивілізації.\nЦе могутній культурний рух, відбулося подолання духовної диктатури церкви, з'являються нові знання, нова культура, і перш за все, - це відродження античності, звернення до земних справ, прагнень людей.\nСеред визначних діячів англійського Відродження чи не найголовніша роль відводиться поету і драматургу В.Шекспіру.\nОскільки рідною мовою В.Шекспіра була англійська мова, то і на сьогоднішньому уроці буде звучати ця мова, яка наблизить нас до країни, її культури.\nTEACHER: So, let's speak about Shakespeare in English. What do you know about his life?\nPUPIL: William Shakespeare was born on April, 23, 1564. His Father. John Shakespeare, moved to Stradford-on-Avon about 155(5. The writer's mother. Mary Arden. was the daughter of a rich farmer John Shakespeare and his wife lived in a two-storey house. This house is one of the most famous places in the world now. There is a small room on the second floor, where William Shakespeare was born.\nWilliam went to the grammar school in Stradford, but he was educated more by the people and nature about him than by school. When William was only 18 he married Anna Hathaway, the daughter of a farmer from a village not tar from Stradford. 1. Three years later the young Shakespeare who already had three children, went to London because he wanted to be an actor, A few years later he became well-known as a dramatist. Many of hi-plays were staged at a London theatre called «The Globe». which was opened in 1599. Shakespeare wrote 37 plays, 154 sonnets and 2 poems. He is known as a writer of comedies, historical dramas and tragedies. Among his comedies are «A Midsummer Nights Dream», «Comedy of Errors». His tragedies are «0thello»: «Romeo and Juliet, «Hamlet».\nIn 1611 Shakespeare came back to Stradford where he died on Aprils 23: 1616. He was burried in a beautiful old church in Stradford-on-Avon.\nВчитель: Але поряд з відомими фактами в біографії і творчості Шекспіра є багато таємниць.\nЗ метою дослідження таємниць Шекспіра, я розділила клас на дві групи „дослідники" та „читачі". Учні попередньо провели\nТаємниця перша: Загадка «W.Н.»\nУ вічність перейде...\nЧлени першого екіпажу розповідають про історію створення сонетів. Як стверджують учені, Шекспір, напевне, почав писати іх у ранній період своєї творчості, десь на початку 1590-х рр. На думку біографів поета, в той час він був частим гостем двору графа Саутгемптона (котрому присвятив свої поеми "Венера і Адоніс"(1592) і Лукреція"(1593)). У цьому розкішному аристократичному палаці панувала атмосфера поклоніння майстрам Ренесансу: чарували око картини Леонардо да Вінчі, Рафаеля, Мікєланджело, линула музика італійських композиторів, звучали сонети великого флорентійця Петрарки. Можливо, ця творча аура й зародила в душі драматурга-початківця Шекспіра бажання випробувати себе у жанрі сонета - цієї витонченої і примхливої форми, у 14-ти рядках якої може вміститися Всесвіт.\nШекспірівська зацікавленість сонетом знайшла відбиток у його драматургії раннього періоду. Поет був противником віршувальників, що створювали штучні, манірні писання, де лили сльози та єлей своїм прекрасним дамам. Такі "сльозливі сонети", за словами персонажа комедії "Два веронці", хороша приманка для довірливих дівчат. У "Ромео і Джульєтті Меркуціо кепкує над сонетярами, котрі оточили образи своїх обраниць таким славослів'ям, що в порівнянні з ними "Лаура-вулична дівка, Дідона - опудало", У комедії "Багато галасу з нічого" Шекспір згадує недолугих ремісників, які пишуть "кульгаві сонети", нібито створені без належної майстерності й дотримання поетичного канону.\nПерші 2 вірші були опубліковані 1599 р. без згоди автора. Таким же піратським був і вихід збірки сонетів 1609 р. її видавець Томас Торн у присвяті зазначав : "Тому єдиному, кому завдячують своєю появою нижчеподані сонети, містеру W.Н., всілякого щастя і вічного життя, обіцяного йому нашим безсмертним поетом, бажає доброзичливець, який зважився видати їх у світ. Т.Т." Досі вчені по-різному трактують цю присвяту. За однією версією, W.Н. —той, на честь кого написані сонети, за другою - це особа, завдяки якій видавець Торн зміг її надрукувати. Називаються різні кандидатури на роль невідомця: Henry Wriothesley— граф Саутгемптон,William Herbert: - граф Пемброк. Є навіть думка, нібито ініціали розшифровуються як William himself —„Вільям собі", це підкреслює, що в сонетах Шекспір оспівав себе. Структурна збірка визначалась, напевне, без участі автора. Вірші розміщені без строгого дотримання логічної послідовності, проте шекспірознавці намагаються виділити тематичні вузли збірки. Традиційно всі сонети Шекспіра поділяються на три групи:\nI — сонети, присвячені другові: 1 — 126.\nII — сонети, присвячені коханій: 127 — 152,\nIII — закінчення — радість і краса коханок: 153 — 154.*\nНа думку Б.Буяльського, сумнівність такого поділу незаперечна, оскільки „серед Шекспірових сонетів є такі, де рід об'єкта звертання неможливо визначити точно, бо в англійській прикметники не мають родових закінчень". *Та, не зважаючи на це, можна сказати, що через усю збірку проходять три наскрізні образи: ліричний герой, його юний та прекрасний друг і кохана -„смуглява леді".\nА загадка таємничих літер "W.Н.", напевне, так і буде збурювати фантазії ще не одного покоління прихильників Шекспіра.\nТаємниця друга: Скажи мені, хто твій друг...\nЛюбові дві в супутниці щоденні.\nЮнак блакитноокий-добрий геній\nІ жінка-демон з мороком в очах.\nЧоловіча дружба для Шекспіра - найбільша цінність у житті, вона вища кохання до жінки, оскільки позбавлена хтивості й почуттєвих насолод. Свого друга ліричний герой сонетів цінує за розум, молодість, духовну й фізичну довершеність, ця щира повага межує з обожненням.\nБагато літературознавців намагалися розглядати, хто ж із знайомих поета став прообразом друга? Найчастіше серед імен претендентів називали два імені - графа Саутгемптона та Пембрука. Підставу зробити такий висновок дослідники знайшли в рисах, на які нібито вказують сонети: обидва претенденти були молодші від Шекспіра, належали до аристократичних родин, вирізнялися зовнішньою привабливістю і були відомі своїми любовними пригодами. Проте більш слушною є думка, що годі шукати більш точних автобіографічних аналогій у житті і віршах Шекспіра. Як пише літературознавець М. Морозов у сонетах йдеться не про двох осіб (кохану й друга), а про багатьох людей. "Вони відображають різноманітні факти маловідомої для нас біографії великого драматурга і поета, оскільки написані в різні часи і в різних життєвих обставинах".** Отже, образ друга - це узагальнений портрет дружби з широкою гамою почуттів, що її супроводжують. На це вказує Шекспір у 31-ому сонеті:\n.. .Далекі друзі! Скільки я в одчаї\nКолись пролив пекучих сліз по них.\nПройшли роки, - і знов я, мов живих.\nТепер в тобі усіх їх зустрічаю. .\nАби учні глибше осмислили ці молитви, доцільно групі читачів підготувати виразне читання окремих сонетів з їх подальшим обговоренням. Коментар підготовлений словесником до кожної з поезій, а також запитання бесіди слугуватимуть учням компасом у світі Шекспірових сонетів.\nУчитель: перші сонети збірки присвячені оспівуванню фізичної краси і духовної досконалості юного друга. Ліричний герой захоплено говорить про його вроду, проте нагадує, що час невблаганний, а життя швидкоплинне. Як у природі за весняним буянням неодмінно настане сумна осінь, так і на зміну квітучій юності прийде безпомічна старість.\nПрослухавши 12-ий сонет, визначіть які метафори використовує Шекспір для зображення старості і юності?\nЯк на думку поета, можна подолати плин часу і зберегти красу та молодість?\nКоли годинника подзвіння сонні\nЗвістують дня померклого відхід,\nКоли безжально сніг ляга на скроні\nі осипається фіалки цвіт;\nКоли тремтять безлисті верболози,\nДе в спеку тінь була для череди.\nА вицвіт літа у снопах на возі\nТрясе остюччям сивим бороди,\n-Я думаю про квіти нетривалі\nКраси твоєї швидкоплинний цвіт,\nНевже судилось їм в років проваллі\nЗавинути; осиротивши світ?\nО ні! Не знищить їх коса осіння,\nКоли від них розсіється насіння.\nУчитель: дружбу шекспірівський герой вважає найбільшим дарунком долі, що була не надто прихильною до нього.\nПлачем тривожу небеса даремно,\nКлянучи обмиваюся слізьми,\nНадіями багатший прагну буть.\nКартаю сам себе за слабкість ту.\nЧому ліричний герой називає себе "зневаженим долею й людьми"? Чиїй долі він іноді заздрить?\nЩо надає йому сил і оптимізму в цьому непривітному житті, що його відволікає від похмурої дійсності?\nЧи вдале порівняння віршів про друга з піснею жайворонка?\nЯк в останніх рядках сонета виражається його ідея?\nУчитель: справжня дружба перевіряється випробуваннями, одним з яких є розлука. Тоді зболена душа ліричного героя немов застигає в зимовій холоднечі. Печаль і спустошеність людини, котра розсталася з другом, Шекспір майстерно передає, використовуючи порівняння й метафори зі світу природи.\nУчитель. А попереду на їхню дружбу чекало ще одне\nвипробування — суперництво, любов до однієї жінки. Боляче ранить ліричного героя звістка про те, що кохана зрадила йому з другом. Подвійне розчарування в найдорожчих людях, біль розбитого серця, самотність...\nТа ліричному герою все ж вдається побороти в собі негативні почуття й не озлобитися на весь світ. Він виявляє благородство й самовідданість — пробачає другові та коханій їхню провину. Великодушно звучать його слова:\nЩо розцвіла залежно від нагоди\nЛюбов —- над бурі зведений маяк,\nЯку роль, на думку Шекспіра, відіграє кохання в житті людей?\nЧому поет порівнює його з маяком серед бурхливого моря, з провідною зіркою в навісній стихії?\nЯк стверджується нетлінність любові перед невблаганним часом?\nЯкі думки і вчинки ліричного героя доводять, що це особистість епохи Відродження?\nУчитель. Отже, сонети Шекспіра — це гімн дружбі, високому почуттю, що робить душу людини чистішою, кращою, благороднішою.\nТаємниця третя: Cherchez la femme! —- Шукайте жінку!\nТа вірш мій проти смерті сміло стане\nІ захистить твоє лице кохане.\nТретій пошуковий екіпаж відповідає на питання: «Хто ж вона\n— «смуглява леді», котру Шекспір увічнив у своїх сонетах?». У своєму реферативному повідомленні вони розповідають, що деякі шекспірознавці, розглядаючи вірші поета як віддзеркалення його біографії, намагалися відшукати прообраз героїні серед реальних осіб. Судячи із сонетів, вона стояла вище Шекспіра на суспільному щаблі, мала чоловіка, але була непостійною у своїх почуттях. За однією з версій — це донька двірцевого музиканта італійця Б.Бассако — Емілія. За іншою — це придворна дама королеви Єлизавети—Мері Фіттон, але після реставрації її портрета виявилося, що вона була білявкою. Другий доказ не на її користь випливає з 152-го сонета, де сказано, що «смуглява леді» була заміжня, а Мері Фіттон на час написання віршів була неодружена.\nПроте не так важливо знати її ім'я, бо, як слушно зауважив О. Анікст, «розшук осіб, про яких згадується в сонетах, має у своїй основі натуралістичний погляд на природу мистецтва».*Отже, сонети Шекспіра — не розповідь про конкретні стосунки, а історія кохання, вічного й непереможного.\nУчитель. Почуття ліричного героя щире і глибоке, він захоплений своєю коханою, та все ж не ідеалізує її, а описує як звичайну, земну жінку:\nА кроки милої— цілком земні,\nЯк ви думаєте, чи сподобався 6 «смуглявій леді» такий її портрет?\nЧи схожий він на ідеалізовані зображення красунь, що були поширеними в куртуазній поезії?\nЯк описані очі, уста, плечі, волосся, обличчя, голос, хода милої?\nЧому автор використовує заперечення усталених порівнянь і епітетів?\nА чи любить ліричний герой свою обраницю, якщо говорить про неї так буденно? Як фінал поезії виражає почуття героя? І що на вашу думку, робить жінку красивою?\nАвтор 130-го сонета підкреслює, що його кохана — земна жінка, а не богиня, і шкіра у неї смуглява, і голос не такий мелодійний, і подих не схожий на аромат конвалій. Шекспір навіть вдається до непоетичних образів, порівнюючи уста дівчини з жорсткими коралами, а волосся — з неслухняним дротом; І все ж «смуглява леді» прекрасна своєю природною красою! Свою естетичну декларацію поет чітко висловлює у 21 -му сонеті:\nСвоїх я уст брехнею не поганив.\nДля порівнянь не брав так, як вони.\nСкарбів земних, перлин всіх океанів.\nМою любов хвалити не годиться,\nЗа якими законами створювали свої оди віршороби?\nЯкі порівняння використовували?\nЯк ліричний герой зображує свою милу?\nЩо, на його думку, повинно відтворювати мистецтво?\nУчні доходять висновку, що за переконанням Щекспіра, правда і простота — основа поезій, відтак митець бачить прекрасне не в прикрашанні дійсності, а в правдивому відтворенні земної краси.\nУчитель. На жаль, зовнішня врода не завжди поєднується з красою душі. Саме це ми зустрічаємо в образі «смуглявої леді». З болем ліричний герой визнає, що його кохана примхлива, гордовита й нещира у ставленні до нього:\nЯ дорожу понад усе па світі.\nШекспір не боїться використовувати побутовізми, сміливо порівнює явища буденного життя з найтоншими людськими почуттями. Драматичну для себе ситуацію ліричний герой висвітлює з іронією: дівчина покинула його заради іншого, але виявилося, що вона наздоганяє не синього птаха щастя, а «шкідливу курку там чи то курча». У гарячковій гонитві за хвилинним захопленням «смуглява леді» схожа на нерозважливу матір, що кидає свою саму велику цінність— дитину. Таким чином, поет розширює емоційну гаму світового сонета, що досі говорив про любов переважно зі слізьми чи з пишномовним возвеличенням, але аж ніяк не з іронією.\nТаємниця четверта: Хто ж він — ліричний герой сонетів Шекспіра?\n«У шекспірівських сонетах вистраждане кожне слово».\nЧетвертий пошуковий екіпаж розповідає про ліричного героя сонетів. Якщо юного друга та «смугляву леді» ми бачимо очима ліричного героя, то про нього самого можемо судити за його почуттями і ставленням до зображуваного. Необхідно попередити можливу помилку учнів — пряме ототожнення ліричного героя з Шекспіром. Учні мають зрозуміти, що це не автобіографія, а такий самий художній образ, народжений фантазією митця, як Гамлет, Отелло, Макбет і король Лір. Безсумнівно, в образі ліричного героя знайшли відбиток багато думок, переживань і подій особистого життя „Шекспіра, але це не є його автопортрети. Це особистість епохи Відродження, його серце сповнене високих почуттів: дружби, любові, віри в торжество добра, милосердя і справедливості. Свою поезію він присвятив служінню людям, і тому так болісно ліричний герой сприймає навколишній світ, де панують зло, підступ, тиранія і невігластво.\nКриком зраненої душі є 66-й сонет, котрий можна поставити епіграфом до величних трагедій Шекспіра:\nІ силу неміч забила в кайдани,\nІ досконалості — ганебний суд,\nІ злу— добро поставлене в служниці.\nСтомившись тим, спокою прагну я.\nЩо робить нестерпним життя Шекспірівського героя?\nЯкими почуттями пройнятий цей сонет?\nЯк прийом контрасту допомагає викрити соціальну несправедливість тогочасного суспільства? Як оцінене життя простолюду й можновладців? Чи гідно цінувались у суспільстві моральні чесноти: вірність, дівоча честь, досконалість і добро?\nЯкою була доля митців та інших талановитих людей? Навіщо автор використовує прийом анафори —лексичної і синтаксичної?\nЩо ж допомагає ліричному герою протистояти мерзенностям світу зла?\nУ чому подібність І відмінність 86-го сонета І монологом Гамлета «Бути чи не бути...»?\nУчитель. 66-й сонет— гнівна дійсність несправедливого\nсуспільства, що руйнує особистості, мрії, таланти й життя людей. Ліричний герой вступає у конфлікт з жорстокою реальністю, це породжує в нього глибоку ненависть до зла, підступу та лицемірства і, на жаль, сумніви у можливості гармонійних стосунків. За словами О. Анікста, шекспірівський герой, «проходячи через великі душевні випробування, страждає, і з часом його дух загартовується: він приходить до розуміння життя людей у всіх його складностях і суперечностях. Йому трапляється помилятися, переживати падіння, але він завжди виявляє здатність піднятися на нову моральну висоту».\nПідводячи підсумок вивчення сонетів Шекспіра, учні доходять висновку, що митець значно збагатив тематику й поетику цього жанру, утвердив його новий різновид — три 4-вірші і заключний 2-вірш. Віршовий цикл «Сонетів» — це ренесансний гімн людині, її духовності, розуму і красі, добру, дружбі, коханню. Як пророче звучать рядки 55-го сонета:\nЗруйнує все — і статуї, і трони.\nКаменярами тесаний граніт.\nА ж доки дійде світ свого кінця.\nІ в день суду ти житимеш у слові,\nСонети Шекспіра часто привертали увагу митців: на них написали музику Д.Шостакович, Д.Кабалевський, Б. Буєвський, М.Тарівердіев, С.Нікітін та ін. Перекладали їх українські поети: М.Славинський, П.Грабовський, І.Франко, М.Рильський, Д.Павличко, І.Костецький, С.Караванський, Д.Паламарчук.\nУ заключному слові вчитель каже:\nМи сьогодні долучилися до таємниць шекспірівських сонетів, спробували відповісти на низку поставлених запитань, які хвилювали не одне покоління шекспірознавців:\n... Хто Є Шекспір ? Чи був він?\nАби своє безсмертя віднайти,\nНароджує Шевченків і Шекспірів\nДомашнє завдання: вивчити напам'ять один з сонетів Шекспіра за вибором, написати твір-мініатюру на тему: «Які думки навіяла мені зустріч із сонетами Шекспіра».


208 повідомлень • Сторінка 1 з 21 • 1, 2, 3, 4, 5 ... 21\nПерлинка » 01 серпня 2011, 08:16\nВ мене вже почались бдзіхи :grin:\nот дивлюсь на свою дитну і бачу в ній,або фігуристку,або танцюристку чи гімнастку\nну не знаю ,звісно,як би то їй вдавалось,але візуально вона дуже схожа на малявок,які займаються цим з дитинства,ще бабуся їй вчора дульку на голові зробила,короче,лишилось лєнту в руки і вперед :grin:\nя вже в юності дуже шкодувала,що мене не віддали в ранньом дитинстві на подібний гурток,де розвивається пластика та граціозність.я заздрила діткам,які серйозно чимось займались,особливо дівчаткам з танцювальних колективів,які їздили постійно на гастролі,в тому числі за кордон.Ну короче,якшо би моїй доці подобалось і вона мала до цього здібності,то водила б на якийсь такий гурток.Але куди?Що порадите?\noksana.tesliuk » 01 серпня 2011, 11:28\nМожу хіба за танці щось сказати...\nСвого старшого водила 1,5 року на бальні танці в Євроданс, де 14 школа на Східному. Хореаограф був хароший - Роман Іванович. Умови теж достойні. Мають свою танцплощадку (для конкурсів) в Подолянах. Заняття три рази на тиждень. Оплата, як і всюди на гуртках, 120-150 грн в місяць. Вже навіть почали брати участь у конкурсах. Але покинули, бо малий страшенно не хотів саме танців. То ми тепер на карете. Ще кажуть непогано в "Альянсі" біля стадіону (будинок культури залізничників). Але з бальними танцями є одне "але", коли мова йде про дівчинку. Бажано зразу за собою приводити партнера та ше й такого, що хоче тим займатися. Справа в тому, що хлопці на танці ходять доти, доки на них має вплив мама. А десь так з класу 5-6-го (а дехто й ще раніше) вони навідріз відмовляються від танців. А якщо нема пари, то доця в конкурсах не зможе брати участі. То мій особистий досвід. Як стояли в лінії і відпрацьовували клас, рухи..., то я була найкраща, а як на конкурс їхати - то лиш парами. Мені пари так і не вдалося знайти. То я в 6 чи 7 класі таки забила на ті танці, хоч мені це страшенно подобалося і давалося. Не було мотивації...\nЯкщо народні, то в "Березіль" найкраще. На перший погляд народні танці - шароварщина. Але оскільки в універі 5 років відходила ше й на народні, то можу з впевненістю сказати, що то лиш на перший погляд. По-перше, це колектив. Там переважно ставлять танці на кілька пар. Сольні є, але мало. А колективні роботи найважчі, бо хтось один шось запоров, і картинка всього танцю змазана. Вчить відповідальності за колектив, співучасті... По-друге, з партнером легше, бо сам хореограф зацікавлений, наприклад, у постановці танцю на 8 пар. То він того партнера з-під землі для цього дістане. Ну і по-третє, атмосфера в колективі дуже позитивна. Якщо в бальних танцях - це щоденне суперництво між окремими парами одного колективу та ще й зазвичай з негативним відтінком (часто падлять один одному), то тут суперництво є лише на конкурсах між окремими колективами. А всередині свого колективу учаснику дуже комфортно. Зазвичай діти з одного ансамблю народних танців дружать все життя. Та й по життю - це просто бомбезні люди!!!\nГімнастика швидше за все в ДЮСШ. Але там є якийсь прикол нездоровий з тою гімнастикою. Хтось мені казав, що якщо дівчатка з раннього віку починають серйозно займатися цим спортом, то потім мають проблеми з жіночим здоров"ям. Але це на рівні ОБС (одна баба сказала). А взагалі-то будь-який вид спорту, якщо ним займатися професійно, калічить здоров"я. Ми від свого малого медалей не вимагаємо, просто хочемо, щоб він звик до думки, що без фізичних навантажень (хоча б мінімальних) його життя не обійдеться.\nА найважливіше при виборі гуртка - то професійність тренера. Від неї залежить здоров"я дитини. Бо, наприклад, на поперечний шпагат, дитина сідає протягом 1,5 року, а якщо тренер "поможе", натиснувши зверху на плечі, а таке буває досить часто нажаль, то спорт дитині буде заказаний на все життя!!!\nВдалих і результативних вам пошуків :)\nПерлинка » 01 серпня 2011, 16:48\nдуже дякую,я якраз і думала про шось серйозне,тіпа як в Березілі колись був колектив калина,якщо не помиляюсь,бо у тренерів любителів по підвалах не дуже б хотілось займатись\nале в ту калину,напевно не просто попасти ?Що хто знає ,як відбувається відбір?\noksana.tesliuk » 01 серпня 2011, 19:03\nПерлинка Калина - то вже вроді для старших\nДля меншеньких там був колектив Сонечко (ніби так називався)\nАле як воно зараз, тре питати. Може передзвонити туди?!\nПерлинка » 01 серпня 2011, 19:19\nта я вже підїду,але хотілося б підготуватись,запастись якоюсь інфою\noksana.tesliuk » 02 серпня 2011, 09:47\nПерлинка про Євроданс беру свої слова назад. Вчора зустріла знайому, яка там працювала.\nКаже, що вони загнивають. Його власники, відколи відкрили Холідей в Подолянах, перестали приділяти увагу танцям.\nПерлинка » 02 серпня 2011, 10:05\nну я всчеодно більше до народних схиляюсь,лиш боюсь що попасти туди не просто\nта ще й ти навела стільки вагомих аргументів на їх користь\nSawwku » 02 серпня 2011, 10:18\nПерлинка, а є прив"язка до місцевості? ну типу якогось масиву. можу в подружки запитати, вона в курсі на рахунок танців\nПерлинка » 02 серпня 2011, 10:22\nнє привязки нема,пішки нам всюди далеко,а машиною байдуже куди ,але не байдуже яке,хочеться найкращого\nSawwku » 02 серпня 2011, 23:21\nПерлинка, рекомендую клуб спортивного танцю "VIVAT".\nзнаходяться на Медовій 10. діти від 4 років бальні танці, від 8 спортивні і т.п. 120 грн/міс\nз того, що знайшла найкращий варіант, якщо хочеш справді якості. колектив їздить по міжнародних змаганнях і є знаним в світі. керівники професійні твнцюристи, наші знайомі, тому за їх порядність я не сумніваюся!


ХАМАС припиняє вогонь — 5 канал\nХАМАС припиняє вогонь\n18:25 18 січня 2009 | СВІТ\nХАМАС припиняє вогонь - повідомляють лідери палестинського руху, але - лише на тиждень. Цей час палестинці дають ізраїльтянам, щоби вивести війська із Сектору та відкрити кордони Ґази.\nНапередодні ввечері про припинення вогню в односторонньому порядку оголосив Ізраїль. Протягом ночі ХАМАС обстрілював ізраїльські міста, але Цахал - не відповідав. Та зранку трапилася сутичка біля табору біженців - Джабалія. Бойовики обстріляли солдатів, ті - відкрили вогонь у відповідь. Ізраїльська авіація атакувала ракетні установки на території Ґази. Режим припинення вогню дав змогу палестинцям почати розбирати завали. Звідти витягли ще близько ста тіл. Загальна кількість вбитих палестинців сягнула тисячі трьохсот людей. Ситуацію у Секторі обговорюють зараз на екстреному саміті в Єгипті. Там зібралися лідери європейських та близькосхідних держав. Поділитися\n18:25 18 січня 2009


Коли близькі люди дарують домашнього вихованця або людина сама бере його до себе, у нього виникає дуже багато питань. Серед яких особливості харчування, догляду, прогулянки.\nСобака – вірний друг і помічник людини з давніх часів. Ці тварини як діти, за ними також потрібен догляд, їм необхідна ласка любов і, звичайно ж, трохи терпіння. Якщо собака відчуває турботу, то вона завжди буде вірна своєму господареві.\nДосить часто, люди задають собі питання про те, в який же час краще годувати свого пса, до прогулянки або ж після неї і чи впливає на це порода тварини.\nВідповідь на це питання проста, собака, як і людина, після щільного обіду бажає тільки поспати і ні про які прогулянках не може бути й мови.\nВсі собаки діляться на три групи:\nСлужбові (військові, вартові, їздові, вівчарські);\nМисливські (промислові та спортивні);\nФізіологія у цих видів однакова і принцип годування збігається.\nПроцес засвоєння їжі\nПід час харчування організм собаки отримує всі необхідні для подальшого життя елементи, це відбувається в кілька етапів. На першій стадії йому потрібно переварити їжу, розщепити її на ферменти, а потім вже засвоїти в організмі.\nКоли собака поїла, починається механічна обробка їжі в порожнині пасти (це друга стадія). На третє стадії їжа потрапляє в шлунок і перетравлюється. Харчова грудка, потрапивши в нього, змішується з шлунковим соком, що містить соляну кислоту і ферменти, які розщеплюють білки, жири і інші речовини до легко засвоюваних організмом форм. Оброблена в шлунку харчова кашка потрапляє в тонкий кишечник і засвоюється організмом.\nЯк собака буде ходити в туалет?\nТакож людина задається питанням про те, як годувати собаку, щоб вона добре ходила в туалет, і з цим не було жодних проблем. Деякі господарі думають, що якщо перед прогулянкою пса НЕ погодувати, то, природно він не зможе сходити в туалет. У цьому випадку варто згадати про те, що перетравлюється їжа не відразу, це досить тривалий процес, який може навіть затягнутися на дні, а не на годинник, тому, якщо тварина обідало, то погодувати його можна і після прогулянки. Важливу роль відіграє корм, яким харчується собака. Існує ряд кормів після вживання, яких пес ще тривалий час не зможе сходити в туалет.\nЯкщо відразу ж після годування тварина починає проситися в туалет, то рекомендується відвезти його на обстеження до лікаря, оскільки це може стати ознакою хвороби.\nПрогулянки собак в різному віці\nТривалість і кількість щоденних прогулянок повністю залежить від віку пса.\nДорослу собаку краще вигулювати три-чотири рази на день. У багатьох господарів досить часто не вистачає часу на прогулянки і з собакою просто нікому гуляти. У цих випадках тварина можна вигулювати вранці і ввечері і це зовсім не погіршить їй фізичну форму. Для дорослих собак мінімальна ранкова прогулянка повинна складати близько 30 хвилин, щоб тільки сходити в туалет, а ось вечірню прогулянку вже варто затягти на більш тривалий час. Краще, звичайно, у вихідні дні і в гарну погоду виїжджати на природу, на кілька годин, при цьому обов’язково слід зробити для вихованця щеплення від паразитів.\nЗ цуценятами гуляти потрібно частіше, через кожні дві-три години. Чим частіше людина гуляє зі своїм маленьким улюбленцем, тим швидше він привчить його ходити в туалет на вулиці і в потрібний момент проситися на прогулянку. Після того як собаці виповниться шість місяців, прогулянки можна трохи скоротити, але при цьому їх тривалість повинна збільшуватися, щоб собака як слід, погралася. Якщо з цуценям довше гуляти, то вдома він буде вести себе вже спокійніше, менше буде псувати меблі, бігати по дому.\nУ літній період року краще відкласти вигул вихованця на ранній ранок і вечір. Також це стосується і цуценят, особливо якщо у них темне забарвлення шерсті. У холодну пору року, навпаки, варто змістити прогулянку на більш теплу пору дня, не з самого ранку і не пізно увечері. Взимку рекомендується недовго гуляти з твариною, при можливості варто придбати їм одяг.\nОсновний режим прогулянки для собак\nВ основному фахівці і звичайні люди, які мають у себе собаку, повинні дотримуватися правильного режиму. Як тільки, вихованець прокинувся його можна відразу виводити на прогулянку. Тренувань, що вимагають уваги і фізичної активності, вранці краще не проводити, оскільки організму тварини потрібно з ранку остаточно прокинутися і справити природну потребу.\nПісля прогулянки тварина повинна 30 хвилин відпочити і можна приступати до його годівлі. Ближче до вечора або в обід можна приступити до більш активної прогулянці, щоб собака нагуляла апетит, а після цього знову прийти додому і нагодувати її. Якщо у господаря є бажання можна прогулятися з собакою перед сном.\nВ результаті отриманої інформації можна підвести підсумок питання: «Коли годувати собаку до прогулянки або після». Звичайно, гуляти з собакою краще до годування. Переважно прийти з вихованцем після активної прогулянки, трохи відпочити (варто обов’язково дати вихованцеві води) і спокійно приступити до прийому їжі. Краще, звичайно, аналізувати стан тваринного і вже після цього вирішувати, в який час краще годувати тварину, до прогулянки або після неї.\nЯкщо, звичайно, вихованець спортсмен або має будь-які хронічні захворювання, то потрібно радитися з ветеринаром з приводу індивідуального годування і прогулянки. У тих випадках, коли господар уважно спостерігає за станом вихованця, його перевагам в їжі і регулярності ходіння в туалет, він без проблем визначить, коли саме варто годувати тварину.\nКоли потрібно годувати собаку (до або після прогулянки) Ссылка на основную публикацию


Ціна європіддона 1200х800 новий, піддони, палети\nОтримано замовлення з Європи на велику партію Вашого товару, і Ви хочете організувати його безпечну доставку? Ми рекомендуємо використовувати нові 1200х800 европоддони за доступною ціною, так як з ними не виникне ніяких проблем на митниці. Ми можемо надати для Вас їх в необхідних кількостях і за розумною ціною. З таким обладнанням зручно працювати і в її якості переконалося вже безліч задоволених клієнтів нашої компанії.\nЯкщо Ви займаєтеся торгівлею, зберіганням або доставкою вантажів, Вас може зацікавити наша ціна європіддона 1200х800. Новий піддон ще ніколи не був таким вигідним, проте наша компанія змогла надати таку можливість підприємствам з усієї України Радимо вам зв'язатися з представниками нашого підприємства, щоб дізнатися більше про оформлення замовлення та доставки.\nПотрібні нові європіддони 1200 800 за доступною ціною? У нас в дерев'яній тарі дефіциту не спостерігається, і ми можемо її надати найближчим часом.\nУ вигідною ціною нові 1200х800 европоддони компактні і у Вас не виникне проблем при завантаження товару в вантажний автотранспорт. Тара міцна і стійка, тому Ваша продукція не буде пошкоджена під час перевезення. Піддони відповідають всім санітарним нормам, вони були висушені і тим самим захищені від гниття. Нові европоддони 1200х800 за оптимальними цінами купити буде вигідно і тому, що вони підходять для роботи з найрізноманітнішою продукцією. У них немає карантинних організмів і для їх виробництва використовувалося екологічне сировину. Почніть використовувати якісну тару, і Ви будете приємно здивовані її перевагами для зберігання і перевезення товарів.\nТелефонуйте за номером, який вказаний на офіційному сайті компанії, щоб дізнатися більше про те, яка ціна європіддона 1200х800. Новий палет доступний в нашому каталозі в різних форматах і кількостях. У Вас є можливість зробити велике замовлення або укласти довготривале співробітництво для регулярних поставок.


Правова Абетка: як вирішувати проблеми ОСББ? | Громадське радіо\nПравова Абетка: як вирішувати проблеми ОСББ?\nFebruary 20, 2017, 8:00 AM 2020-07-14T17:31:30\nЗа статистикою кількість ОСББ в Україні ледве перевищує 20% від загальної кількості багатоповерхових будинків. Чому ж їхні мешканці так неохоче запроваджують самоврядування?\nВипуск 22. «Правова абетка» – юридичні терміни в історіях із життя. Проблеми ОСББ\nОлег Шинкаренко: Для початку давайте розшифруємо, ОСББ – це об’єднання співвласників багатоквартирних будинків. Такі об’єднання можуть або створюватися у ново побудованих будинках або ж отримувати старі будинки з балансу комунальних підприємств. І от із цим є багато проблем. 1 лютого на сесії Полтавської міськради приймалося рішення про таке переведення: протягом 2016 року у Полтаві створили 76 ОСББ, але жодному з них не передали технічну документацію та не перевели на власний баланс. Згідно з прийнятим рішенням 30 ОСББ списали з балансу КПЖО-2 тож власники квартир можуть розпоряджатися майном, а 46 будинків все ще залишаються у власності КПЖО-2. На сесію прийшли голови ОСББ з проханням пояснити ситуацію, а також вимогою звільнити заммера Олексія Чепурка та закликали депутатів не приймати дане рішення. За словами представника місцевого самоврядування, мешканці 46 будинків просто не виявили бажання створити ОСББ, тому їм і не дозволив це зробити, не видали документів. Чи дійсна місцева влада гальмує такий перехід і як із цим боротися?\nЄвген Чекарьов: Я скажу Вам так, що до 2014 року дійсно були випадки, коли місцева влада гальмувала ці процеси. Останній рік в принципі я не пам’ятаю, щоб місцева влада гальмувала ці процеси.\nОлег Шинкаренко: Крім того, ОСББ часто відмовляють у їхніх представницьких інтересах. Так, нещодавно представники громадського об’єднання «Рада голів ОСББ Луцька» просили міського голову включити їх представника до складу виконкому та отримали відмову. А навіщо ОСББ мати представників у виконкомі, що це дає і чи зобов’язаний виконком виконувати бажання ОСББ.\nОСББ часто відмовляють у їхніх представницьких інтересах.\nЄвген Чекарьов: Це не однозначне питання, всі ми маємо право і я, і ви, всі присутні в студії, і всі громадяни України мають право приймати участь у місцевому самоврядуванні, але увійти в склад виконкому просто так неможливо, тому в принципі у нас є інші варіанти участі в місцевому самоврядуванні і в принципі вони дуже часто бувають дуже правильними і дуже законними. Я маю на увазі про те, що, по-перше, представники ОСББ представляють, як орган господарювання, мешканців цього будинку, по-друге, є таке поняття в нашому законодавстві, як орган самоорганізації населення. Орган самоорганізації населення – це квартальний комітет, будинковий комітет. Ось вже цей комітет має право на деякі представницькі функції в органах місцевого самоврядування, але напряму увійти у виконком, – це не дуже відповідає вимогам чинного законодавства.\nОлег Шинкаренко: Настільки я зрозумів, мета цього представництва ОСББ така, що ОСББ якимось чином хочуть впливати на кошти, які виділяються на капітальні ремонти, так?\nЄвген Чекарьов: Так, абсолютно вірно. Одна із проблем у ОСББ полягає в тому, що держава зобов’язана виплачувати гроші на капітальний ремонт цих будинків. Проблеми такі: перше – отримання грошових коштів на капремонт будинку. Давайте скажемо так, до 1 липня 2015 року чинне законодавство передбачало обов’язок ЖЕКУ забезпечувати капітальний ремонт будинку після створення ОСББ, але до передачі будинку на баланс ОСББ. З липня 2015 року вказану норму виключили і в подальшому – це явно негативно вплине на функціонування ОСББ, але чинне законодавство все-таки передбачає обов’язок ЖЕКів чи органів місцевого самоврядування в проведенні ремонту будинків. У відповідності до вимог Закону «Про приватизацію державного житлового фонду» колишні власники та їх правонаступники, які володіли багатоквартирними будинками, тобто органи місцевого самоврядування до моменту приватизації зобов’язані брати участь у фінансуванні їх ремонту та сприянні в організації їх проведення. Тобто, все ж таки органи місцевого самоврядування чи ЖЕК зобов’язані оплачувати грошові кошти для проведення ремонту, не обов’язково капітального ремонту, а приведення до ладу тих будинків, в яких є ОСББ. Після приватизації. Якщо квартири приватизовані, то після цього моменту вони зобов’язані брати участь у проведенні ремонту цих будинків.\nОлег Шинкаренко: А що тут мається на увазі, коли Ви кажете – ремонт? Який ремонт взагалі вважається таким, що за його фінансування мають відповідати органи місцевого самоврядування – це що заміна ліфтів чи пофарбування стін чи що взагалі, ремонт даху?\nЄвген Чекарьов: Можу прочитати, процитувати. Постанова Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року, зараз чинна: ремонт повинен носити комплексний характер, тобто включати виконання необхідних робіт, пов’язаних із усуненням виявлених при обстеженні несправностей та пошкоджень усіх елементів будинку. До переліку робіт, що підлягають виконанню при проведенні першого ремонту, включаються роботи, спрямовані на підвищення рівня благоустрою будинку та прибудинкової території, встановлення технічного обладнання, якого не вистачає, поліпшення експлуатаційних показників будинку (заміна плоских суміщених покрівель на шатрові, утеплення окремих ділянок стін тощо). Це те, що нам каже Постанова Кабінету Міністрів України.\nОлег Шинкаренко: А як виходить на практиці, тобто я розумію так, що органи місцевого самоврядування не охоче дотримуються цих Законів і вони не хочуть виділяти власне кошти на ремонт будинків, які перейшли з ЖЕКів до ОСББ?\nЄвген Чекарьов: В Києві, у Львові, у Луцьку є програми, у відповідності до яких органи місцевого самоврядування виділяють якийсь процент, припустимо 50% мешканці будинку, 50% орган місцевого самоврядування, але ці цифри – це відсоткове відношення в різних містах різне. Я знаю про існування таких програм у Луцьку, у Львові, у Києві. Можливо я не знаю про існування таких програм у інших місцях, але таке є. Тобто, в деяких місцях органи місцевого самоврядування намагаються вирішити цю проблему, але в принципі – це дуже велика проблема, головна проблема ОСББ. Але існує декілька інших проблем, наприклад, це надання технічної документації. У відповідності до вимог Закону після того, як було організовано ОСББ, ЖЕКи чи органи місцевого самоврядування зобов’язані передати технічну документацію, в незалежності існує ця документація, не існує – вони зобов’язані передати цю документацію, це дуже велика проблема.\nОлена Сапожнікова: А як звернутися до вас у приймальню для вирішення проблеми?\nЄвген Чекарьов: м. Київ, вул. Вишгородська, 12, офіс 410а.\n050 520 83 03.\nОлена Сапожнікова: І поради і допомога безкоштовні чи платні?\nЄвген Чекарьов: Так, безкоштовні.\nОлена Сапожнікова: І ви надаєте консультативну допомогу чи можете допомогти також людям заяву скласти з приводу цієї ситуації?\nЄвген Чекарьов: В принципі у нас вже є стандартні заяви, тому, будь ласка, ми будемо раді бачити у нашій приймальні представників ОСББ, які роблять дуже непросто, але дуже важливу справу для нашого суспільства.\nОлег Шинкаренко: Як впливає запровадження ОСББ на пільги по комунальним тарифам?\nЄвген Чекарьов: У відповідності до вимог Закону – ніяк. Якщо особа має отримувати пільги, то вона буде їх отримувати і за наявності ОСББ, і за відсутності ОСББ.\nЗапровадження ОСББ ніяк не впливає на пільги по комунальним тарифам.\nОлена Сапожнікова: Я би хотіла окреслити поняття ще одне, яке тут звучить постійно – це багатоквартирний будинок. Багатоквартирним будинком є житловий будинок в якому розташовані три чи більше квартири. І те, що ми сьогодні розмовляємо про ОСББ – об’єднання співвласників багатоквартирних будинків, це є лише однією із форм управління співвласників в цьому багатоквартирному будинку, але ще є ж інша форма і часом вона діє як вихід із ситуації, коли складно створити ОСББ, бо має якісь проблеми, що не вирішуються – це звернутися за допомогою до управителя, якого можна найняти, уклавши з ним договір і цей управитель буде виконувати фактично роль ОСББ. Такі схеми я знаю є в Києві. Чи зустрічалися Ви із проблемами, які на межі цих управителів і що є ефективнішим, мати власникам багатоквартирного будинку ОСББ чи все-таки укласти договір із управителем і користуватися його послугами?\nЄвген Чекарьов: Ці два види управління будинком, вони рівноправні. Більшість будинків, новобудов, вони керуються чи ОСББ чи управителями. І, як правило, таких проблем не виникає, хоча бувають. Але є деякі відмінності. Проблема в тому, що більшість управителів це колишні ЖЕКи. І вони працюють так, як і працювали 10 років тому і так як 30 років тому. Тому що, в принципі, була змінена тільки назва. Він є управителем, але колись він був ЖЕКом, і всі системи керування будинком залишились. Тому, як правило, якщо у нас з’являться ті компанії, які будуть займатися управлінням цих будинків, вони будуть працювати по-новому. Це буде дуже добре. Але цих компаній дуже небагато на даний момент.\nОлена Сапожнікова: Які проблеми ОСББ ви допомагаєте вирішити?\nЄвген Чекарьов: Скласти документи, скласти статут, скласти протокол зборів, подати ці документи. Це юридичного характеру проблеми, які в принципі, вирішуються. Основна проблема – це отримати більшість голосів власників, мешканців квартир. І ще одна велика проблема – якщо в домі є особа, яка хоче стати головою – це дуже добре. Тому що в більшості будинків, в принципі, таких людей немає, які готові взятися за цю справу. Тому що це дуже нелегка справа.\nОлена Сапожнікова: Скажіть, будь ласка, от все-таки якщо співвласники неліниві, небайдужі, вони зібрались на ці загальні збори, але вони не знають як це оформити? Чи були у вас такі випадки, що вони приходили до вас і ви їм допомагали, успішно потім реєструвалися.\nЄвген Чекарьов: Да, ми оформлювали документи і після цього ці ОСББ успішно реєструвалися. Я вам так скажу, якщо мешканці хочуть зареєструвати, якщо є голоси більшості мешканців, то в принципі ці ОСББ вже зареєстровані.


Велорукавички PowerPlay 5028 C Чорно-червоні M: продажа, цена в Киеве. Товары, общее от "Интернет-магазин Bigfight (БигФайт)" - 1371987494\nВелорукавички PowerPlay 5028 C Чорно-червоні M\nВелорукавички PowerPlay 5028 C Чорно-червоні MВ наличии\nПризначення: Велорукавички PowerPlay 5028 C призначені для катання на велосипеді. Опис: Велорукавички PowerPlay 5028 виготовлені із Амара і мають гелеві подушки на долоні для покращеного хвату. Завдяки вставці із м'яким якої гігроскопічної махрової тканини забезпечується комфорт. Рукавички виготовлені в анатомічній формі, оснащені пальцевими петлями для легкого зняття. Фіксуються за допомогою регульованої застібки на липучці. Велорукавички цієї моделі вирізняються оригінальним дизайном, і не тільки роблять велопрогулянки більш комфортними, але й стають стильною частиною спортивного образу.\nМатериал Амар, лайкра, гель, махрова тканина.


Оренда житла і податки: уряд підклав українцям величезну свиню\nНовости 24/7 › Украина › Оренда житла і податки: уряд підклав українцям величезну свиню\nДохід від оренди квартири, як і будь-який інший, оподатковується за законом. Проте далеко не всі українці законослухняні. При здачі нерухомості в оренду відповідно до положень Цивільного кодексу України (ЦКУ) обов’язково укладається договір, в якому зазначаються дані про розмір орендної плати та строки виплати. Орендодавець повинен самостійно скласти податкову декларацію і розрахувати суму податку. Як передає «Знай.ua» , про це повідомляє портал Domik.ua.\nУ податковій декларації потрібно вказати розмір отриманого доходу від здачі житла в оренду та загальну суму податку, сплаченого протягом звітного року. Орендодавець, фізична особа, сплачує податок від здачі житла в оренду один раз в квартал, не пізніше 40 днів після останнього податкового платежу.\nДохід від здачі в оренду нерухомості обкладається податком за ставкою 18%. Це зазначено в пункті один тисячі шістсот сімдесят один статті 167 Податкового кодексу України (ПКУ). Штрафи за відсутності або несвоєчасно сплачених податків: — 10% від суми погашення податкового боргу при запізненні платежу на термін до 30 календарних днів; — 20% від суми погашення податкового боргу при запізненні платежу на термін більше 30 днів.\nУрядом визначено розміри штрафних санкцій для тих, хто не платить податки при здачі житла в оренду.\nЩомісячний мінімум для працездатних осіб становить:\n— з 1 січня по 1 липня — 1762 грн. На цей період штрафи в розмірах від трьох до восьми мінімумів складуть суми в межах 1762 х 3 = 5286 грн і 1762 х 8 = 14096 грн;\n— з 1 липня по 1 грудня — одна тисяча вісімсот сорок одна грн. На цей період штрафи в розмірах від трьох до восьми мінімумів складуть суми в межах 1841 х 3 = 5523 грн і 1841 х 8 = 14728 грн;\n— з 1 грудня 2018 до 1 січня 2019 року — 1921 грн. На цей період штрафи в розмірах від трьох до восьми складуть суми в межах 1921 х 3 = 5763 грн і 1921 х 8 = 15368 грн.\nНагадаємо, у групі «Ріелтор — зло. Оренда кімнати Київ» розгорівся справжній скандал. Жінка, що здає в оренду житло, звинуватила своїх квартиранток в тому, що ті розгромили зйомну квартиру.\nЯк повідомляв раніше Знай.ua, законодавчо передбачено два способи оподаткування доходів від здачі житла в оренду. На даний момент 70% ринку оренди житла перебуває в тіні. Про це повідомляє Міністерство регіонального розвитку і житлово-комунального господарства України.\nТакож Знай.ua писав про те, що уряд вніс зміни в правила надання субсидій українцям. Сталося це на тлі занепокоєння, яке виникло за наявності автомобілів і квартир площею понад 120 кв. м у жителів.


За життя своє багато пізнав: пропоную те, що випробовував | БАБУШКА\nДля усунення будь-якого запального захворювання очей потрібно ретельно перемішати 0,5 склянки подрібненої до кашки шкірки свіжих огірків, 0,5 ч.л. харчової соди, 0,5 склянки киплячої води й робити з сумішшю на очі примочки. Змінювати їх у міру висихання.\nПісля 40 років корисно щодня вранці натщесерце з’їдати кілька ложок манної каші. Це допоможе зміцнити кістки, м’язи й оздоровити шлунково-кишковий тракт.\nПоліпи розсмокчуться, якщо 1 ч.л. подрібнених ялинових гілочок, зібраних у вересні, залити склянкою окропу, настояти до теплого, процідити й випити 0,5 склянки настою. Пити його, постійно готуючи свіжий, тричі на день.\nЩоб здолати бронхіт, катар верхніх дихальних шляхів і виразку шлунка, потрібно 1 ст.л. сухого подрібненого листя подорожника залити в емальованому посуді 1 л киплячої води, витримати 10 хвилин на слабкому вогні, настояти, укутавши, 24 години, процідити і вживати по 1 ст.л. настою тричі на день за 15-20 хвилин до їди.


Обережно – сказ! – Офіційний сайт Бурштинської міської ради\nВірус сказу нестійкий щодо факторів навколишнього середовища. При нагріванні до 56 С інактивується протягом 15 хв., при кип»ятінні – протягом 5 хв. Вірус чутливий до ультрафіолетових і прямих сонячних променів. Щводко інактивується сулемою (1:1000), лізолом (1-2%), карболовою кислотою (3-5%), хлораміном (2-3%).\nНа загрозу захворювання людини впливають такі фактори як глибина рани, число укусів, місце укусу ( в голову – 80%, в руки – 65%, ноги – 25%), вид тварин.\nСтадія провісників триває 1-3 дні, іноді до 7 днів і характеризується загостренням ознак хвороби у місці укусу. Рубець в місці укусу червоніє, навколо нього з»являється набряк, поновляється біль, який супроводжується відчуттям печіння і свербіння.\nОдночасно з»являється невмотивоване відчуття страху, тривоги, туги, хворий впадає у глибоку депресію.\nПри спробі пити, а потім від вигляду води виникає характерний приступ судорг, збудження з спазмами м»язів глотки і гортанні, розладами дихання. Обличчя хворого виражає жах і страждання, хворі просять про допомогу. Легкий подув повітря (ходьба, відкривання дверей) веде до пароксизмів. Приступ може виникати від яскравого світла, гучної розмови, дотику до шкіри і т.д. Період збудження супроводжується інтенсивною слинотечею.\nІнкубаційний період триває 3-6 днів (іноді до 10 тижнів). Початок хвороби характеризується різкою зміною поведінки собаки: він стає неспокійним, гризе неїстівні предмети, не приймає звичайної їжі. Після таких провісників, які тривають кілька днів, розвивається буйний період під час якого собаки безцільно бігають, кидаються на людей і тварин, гавкіт у них сиплий, виючий, ковтання утруднене, собака не п»є, а з рота тече слина. Через кілька днів з»являється параліч нижньої щелепи, задніх ніг, язик звисає з рота, слина тягнеться цівкою, хвіст висить.\nПрофілактика сказу передбачає комплекс заходів боротьби з епізоотіями природного і міського типу. Боротьба з епізоотіями природного типу має бути спрямованою на регулювання кількості тварин, що є резервуаром сказу (вовки, лисиці, шакали та ін.). Запобігання епізоотіям сказу міського типу полягає в обов»язковій реєстрації собак і котів, ліквідації бездомних тварин, профілактичній імунізації свійських тварин, санітарно-ветеринарній пропаганді.\n– при зміні поведінки домашніх тварин зверніться до ветеринарного лікаря\nГалицьке районне управління головного\nуправління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській обл.\nПопередній Прикарпатці ввезли майже 7 тисяч автомобілів за зниженою ставкою акцизу Далі До Дня працівників сільського господарства