Костопільська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №4 - Секція "Історичне краєзнавство"\nБоротьба української Повстанської армії на Костопільщині\nНауково-дослідницька робота учениці 11 класу Костопільської загальноосвітньої школи I-III ступенів №4 Басюк Марії Анатоліївни\nНауковий керівник: Веденєєва Тетяна Михайлівна, вчитель історії Костопільської загальноосвітньої школи I-III ступенів №4\nСучасний процес формування патріотичної підсвідомості українців є продовженням ідей, які висувалися у ході руху УПА (Української Повстанської Армії). Ми знову й знову звертаємося до першовитоків історії УПА, задля більшого пізнання сутності їхньої боротьби. Це був націоналістичний рух опору, адже українці боролися проти панівної влади. Сучасним українцям важко осмислити всю глибину діяльності УПА. Якщо «зануритися» в історію Української Повстанської Армії, межі нашого світорозуміння кардинально розширяться і дійсно зроблять нас свідомими громадянами своєї країни. Багато людей не усвідомлюють всю сутність цієї національно-визвольної боротьби УПА, і це є загрозою для майбутнього нашої держави, адже повинні бути свідомими жителями своєї країни.\nАналіз діяльності УПА в період середини 20 століття нашої історії, доводить, що це найбільш складний і трагічний період у житті нашого багатостраждального народу, в його боротьбі за свою незалежність. Трагізм полягає у тому, що коли в кривавім поєдинку за світове панування зійшлися дві ідеології - нацистська та комуністична, українська земля була епіцентром війни двох сил.\nАктуальність даної теми полягає у дослідженні мотивів, особливостей, проблем, діяльності УПА на території Костопільщини, що дає право вказувати на позитивні наміри борців за незалежність. У даному дослідженні ми хочемо детально охарактеризувати костопільчан які брали участь у лавах Української Повстанської армії.\nОб’єктом дослідження є характер боротьби УПА на Костопільщини, та Української Повстанської армії вплив на Україну та її мешканців.\nПредметом розгляду даної теми є національний рух опору України проти загарбницьких країн під проводом УПА.\nХронологічні рамки роботи: 1942-1955 рр.\nТериторіальні межі охоплюють територію Костопільщини.\nДля дослідження діяльності УПА на Костопільщині необхідним є залучення широкого кола архівних матеріалів, спогадів учасників УПА та їх близьких.\nЗ огляду на існуючу проблему, метою даної роботи є дослідження, аналіз впливу діяльності УПА на території Костопільського краю, формування реальної картини подій, які відбувалися на даній території.\n- проаналізувати діяльність учасників УПА на території Костопільщини.\n- дати характеристику історичному процесу формування націоналістичному руху опору костопільчан.\n- зобразити діяльність УПА на території України.\n- дослідити відношення костопільчан сучасників до УПА.\nУ процесі дослідження було використано періодичні видання, збірники документів, спогади учасників УПА та їх близьких, відео, пам’ятки історії пов’язані з діяльністю УПА на Костопільщині. Ці матеріали склали джерельну базу роботи. Всі джерела інформації мають достовірну інформацію та її обґрунтованість.\nНаукова новизна полягає у тому, що у роботі використані свідчення учасників УПА та їх близьких, та зроблено спробу висвітлити реальні події на території Костопільщини під проводом УПА. Крім того, було проведене опитування жителів Костополя, яке було орієнтоване на учнів старших класів на тему «Історичне значення УПА для України та її мешканців», використано ексклюзивні фотографії.\nОсновою для вирішення завдань, поставлених у дослідженні, є використання загальнонаукових принципів пізнавальної діяльності - об’єктивності та науковості. Об’єктивність допомагає свідомо оцінювати події, які відбулися на Костопільщині під проводом УПА. Принцип науковості допомагає зробити висновки на основі фактів та теоретичного матеріалу.\nСтруктура роботи відповідає поставленим завданням та меті, складається зі вступу, тез, трьох розділів, висновків, списку використаних джерел та додатків.\nРОЗДІЛ 1 Виникнення УПА та ведення воєнних дій на початковому етапі війни\n1.1. Обґрунтованість проблеми діяльності УПА\nМабуть історія жодної країни світу не була настільки трагічною, як історія нашої неньки України. Велика кількість іноземних держав хотіли захопити нашу країну, українців перетворити на рабів, українську землю в джерело наживи й прибутку. Наш народ завжди прагнув вільної, незалежної країни. Якщо аналізувати історичні події України, можна побачити, що найбільший національно-визвольний «вибух» стався тоді, коли постала УПА.\nМинули роки, Україна стала незалежною державою. В 21 столітті люди мало задумуються про те, а як боролися за цю незалежність наші предки? Скільки крові було пролито на українській землі заради того, щоб кожен з нас мав змогу вільно розмовляти українською мовою, жити на українській землі? Скільки матерів пережили смерть рідної дитини під час національно-визвольної війни? Над цими питаннями варто задуматися, адже це наша історія, яку творили наші герої. На сьогоднішній день, важко знайти якесь питання, яке б мало більше суперечок і конфліктів, ніж запитання про роль та значення Української повстанської армії. Воїнів УПА називали і бандитами, і бандерівцями, але насправді їхня місія полягала в захисті простого українського люду. Саме цей факт ми хочемо довести нашим сучасникам.\nСуть проблеми УПА полягає у з’ясуванні питання, яким повинно бути ставлення сучасних українців до підпільно-повстанської структури. На теперішній час присутнє протистояння між прибічниками і противниками націоналістів. В даній ситуації актуальний вираз: «Скільки людей, стільки думок». Прихильники політики Радянського союзу, живуть з думкою про те, що УПА- це загін бандерівців, які мали на меті знищення Української держави та повалення Радянського Союзу. Проблема тематики УПА сьогодні більше політична, ніж історична. Адже, як правило, люди висловлюють свою думку, спираючись лише на те, що «почув», «побачив» в ЗМІ, хто що розповів, врешті-решт сліпа відданість політичній партії, якій було віддано голоси на виборах. І не дивлячись на те, які у людей погляди, все одно мало хто з них може дати хоча б кілька фактів на користь тієї чи іншої точки зору. Основа всієї ідеології по відношенню до УПА - це політичні погляди прихильників і противників, як правило необґрунтовані і нав'язані політичними лідерами. Проблема УПА в сучасній суспільно-політичній думці дуже глибока. Це нам помилково здається, що вона ось - зверху, що тут складного. Але насправді вся проблема криється в нашому сприйнятті. Сприйнятті історії як фактів для порівняння, глибокому розумінні виникнення проблеми, еволюції поглядів і результату сприйняття.\nНині вкрай важливо реально оцінювати сучасну проблему УПА, це сприятиме неупередженій відповіді на питання, чи дійсно Українська Повстанська Армія боролася за вільну Україну?\nФактори, які спричинили виникнення даної проблеми:\n- Необізнаність у сфері діяльності УПА.\n- Відсутність зрозумілої та прийнятної для більшості народу державної ідеології.\n- Політично-ідейне розшарування українського народу.\n- Зміна мислення народу унаслідок ураження людської підсвідомості маніпулятивними інформаційними технологіями.\nЩоб вирішити дане питання, потрібно оцінювати його з історичної точки зору, спиратися на факти та твердження самих воїнів УПА. Необхідно знати і пам’ятати цю сторінку з нашої історії, адже це потрібно для того, щоб в майбутньому не допустити тих самих помилок. Власна історія переконує нас у тому, що єдиним шляхом стабільного розвитку суспільства є злагода й національна єдність.\nНа нашу думку, зміна в свідомості більшості населення України і справжнє розуміння значення дій українських патріотів, відбулося через агресію РФ проти суверенної держави України. Хто знає, що було б з ветеранами УПА, якби не цей політичний конфлікт з Росією у 21 столітті. Українська влада подбала про героїв Української Повстанської Армії. Ми спробували дослідити це питання. Доказом того, що влада дійсно надала офіційно учасникам національно-визвольної війни, середини 20 століття, є статус ветеранів УПА. Народні депутати підтримали у першому читанні та в цілому законопроект № 2538-1 про ОУН та УПА "Про правовий статус та вшанування пам'яті учасників боротьби за незалежність України у ХХ столітті". За відповідне рішення проголосував 271 нардеп при 226 мінімально необхідних.\nХочемо використати уривок з промови народного депутата України Юрія Шухевича, де вказується визнання воїнів УПА: "Згідно з законом, всі особи, які приймали участь у боротьбі парамілітарній, політичній, структурах та організаціях, визнаються борцями за волю та незалежність України", - заявив автор законопроекту, народний депутат з фракції "Радикальної партії Олега Ляшка" Юрій Шухевич.\nВін зазначив, що закон охопить усіх, хто брав учать у визволенні України ще до Першої світової війни, Легіон Українських січових стрільців, Центральну раду і всі її органи, Армію ЗУР, Повстанські Загони Наддніпрянщини, Карпатську Січ та Українську Повстанську Армію (УПА), а також політичні структури - Організацію Українських Націоналістів (ОУН)\n1.2. Зародження УПА. Організаційна структура та національний склад УПА\nІдейним натхненником і організатором УПА була Організація Українських Націоналістів (ОУН). Україна опинилася під владою фашистів, які розділили її на чотири частини. Костопільщина ввійшла до Рейхкомісаріату Україна з центром в місті Рівне. Саме на нашій території німці проводили каральні операції, масовий терор, знищували мирне населення, особливо євреїв, вивозили молодь на роботи до Німеччини. Окупаційний «новий порядок» викликав загальне обурення народу, сприяючи масовому зростанню руху Опору, який наближав час перемоги.\nЗародження і формування УПА було поступове, від самовільних загонів до організованого війська. Українська Повстанська Армія-це єдина збройна сила поневоленого народу.\nНині народ України творить правову, демократичну державу, відроджує свою духовність, плекає національну свідомість. Наша незалежність, це не лише заслуга певних політичних партій, це набуток старань та намагань наших предків у національно-визвольній боротьбі протягом усього існування території нашої України.\nВелика роль у боротьбі за вільну, незалежну Україну належить Українській Повстанській Армії (УПА), яка дійсно зуміла захистити наш народ у часи Другої світової війни і наголосити усьому світу, що Україна - країна вільних і національно-свідомих людей. Українська Повстанська Армія воювала на території площею 110 000 км². Проаналізувавши масштаби цієї території, ми прийшли до висновку, що вона дорівнює території Болгарії, на ній проживало населення 8 000 000 людей, співмірне з населенням сучасної Швейцарії (див. Додаток 1). Боротьба УПА та збройного підпілля тривала понад 10 років, через лави УПА пройшли 100 000 бійців, більшість з них були родом із Західної України.\nУкраїнська Повстанська Армія швидко стала всенародною армією, яка зібрала під своїм прапором, людей різних політичних концепції. Соціальний склад УПА був неоднорідний: селяни, робітники, службовці - з явною перевагою селянства. На основі прочитаних джерел, ми провели власний аналіз соціального складу учасників УПА і створили діаграму порівняння верств населення, які були задіяні в Українській Повстанській Армії (див. Додаток 2). Національну честь України захищало передовсім селянство. Це підтверджує тезу про те, що носієм національного духу будь-якого народу є село.\nПерші бої, які проводила УПА, викликали захоплення жителів Полісся та Волині. Це викликало жвавий прихід добровольців до лав УПА. Ці люди були різного віку, в кожного з них були різні професії, різні уподобання, але була одна спільна мета- захистити свою країну. В умовах суворої конспірації вояки УПА та збройного підпілля використовували псевдоніми (псевда). Одна особа могла використовувати різні псевдо. Водночас, одне й те ж саме псевдо могли мати кілька осіб, які навіть могли не знати один про одного. Проаналізувавши псевдо багатьох відомих учасників УПА, ми виділили основні джерела утворення повстанських псевдо (див. Додаток 3).\nУкраїнська Повстанська Армія складалася переважно з добровольців, і лише інколи виникала потреба мобілізації населення. Добровольці були різного віку, переважно це були люди молодого віку від 17 до 40 років. Проаналізувавши соціальний склад Української Повстанської Армії, ми склали статистику вікового складу УПА (див. додаток 4).\nТериторіально УПА ділилася на 4 групи [3, c.692]:\n1. УПА-Схід- північна частина Житомирської, північна частина Київської та на терені Чернігівської областей.\n2. УПА-Південь – на терені областей Кам’янець-Подільської, Житомирської, Вінницької та південної частини Київської.\n3. УПА-Захід – територія Галичини, Буковини, Закарпаття і Закерзоння.\n4. УПА-Північ – розташована на Волині та Поліссі.\nЦі 4 групи поділялися на військові округи (ВО) [3, c.693]:\n1. ВО «Сян» - Закерзоння.\n2. ВО «Буг» - Львівщина.\n3. ВО «Маківка» - район Дрогобича, Самбора і Туричан.\n4. ВО «Волинь-Південь» - райони Рівне, Клевань, Демидівка, Млинів, Козин, Верба, Радивілів, Крем’янець, Шумськ, Почаїв, Ланівці, Тучин, Межиріччі, Корець, Гоща, Дубно, Осторожець.\n5. ВО «Заграва» - регіони: Костопіль, Сарни, Степань, Березно, Давидгородок, Лунинець, Пінськ.\nУПА-Південь - мала три ВО: «Умань», «Холодний Яр», «Вінниця».\nОтож закономірно, що рядовиків в УПА не бракувало, натомість давалася взнаки нестача кваліфікованих командирів усіх рівнів, насамперед - чотових та ройових. Несподіване швидке зростання рядів УПА призвело до організації 3-6-тижневих курсів підготовки ройових. Після закінчення цих курсів, вояки УПА отримували: «Свідоцтво про закінчення підстаршинського вишколу». Всією діяльністю УПА керувало Головне командування у складі: Головного військового штабу УПА, Головного командира УПА, заступника Головного Командира УПА. В свою чергу Головний військовий штаб УПА складалася з таких відділів [3. c.698]:\nПолітико-виховний відділ був найважливішим в структурі штабу. Завданнями даного відділу були: високо піднімати моральний, ідейний та політичний рівень власного вояцтва, перетворити УПА в політично-пропагандиську силу, доповнюючи відповідно до ситуацій листівками і пресою.\nОперативний відділ розпрацьовував бойові акції, координував загальними інструкціями та наказами. Керував усіма великими рейдами важливого політичного значення. Завданнями оперативного відділу були: розробити плани на майбутнє діяльності УПА, керувати ситуаціями у випадку появи небезпеки.\nРозвідувальний відділ використовує у своїй діяльності увесь розвідувальний матеріал, попередньо розробивши його.\nТиловий відділ працював у важких, підпільних умовах. Функціональними завданнями цього відділу були: ведення реєстрів різновидної зброї вояків УПА; керівництво в постачанні харчів, одягу, взуття; рівномірний розподіл ліків.\nОрганізаційно-персональний відділ опрацьовував персональні справи вояків УПА, організовував реєстр стану.\nВишкільний відділ розробляв програми вишколу, керував навчанням у старшинських школах, видавав різну військову літературу.\nВисновок: УПА була створена для захисту свого народу від нашестя інших і зовсім не переслідувала загарбницьку політику. Українська Повстанська Армія - свідчення високого духу і героїзму української нації. Вона захищала честь і життя свого народу від зазіхань західного і східного окупантів. УПА боролась за тривкий мир і дружбу між народами і цим викликала до себе симпатії людей різних національностей, та різних верств населення.\nУкраїнська Повстанська Армія зуміла створити сильні організаційні структури, які майже десятиліття зберігали взаємодію і високу боєздатність.\nУПА від самого початку вважала себе зародком Збройних сил Української Самостійної Соборної Держави і тому структурувалася як регулярне військо. Організаційна структура УПА була проста, прямолінійна, але водночас достатньо гнучка, щоб можна було ефективно розділяти людські та матеріальні ресурси.\nГоловною проблемою УПА є ставлення сучасних українців до підпільно-повстанської структури, адже не завжди воно є позитивним. Але український уряд докладає усіх зусиль задля утвердження статусу борця за незалежність України, учасників УПА.\nОтже, можна сказати, що на крові учасників УПА побудована наша незалежна Україна, тому давайте будемо пам’ятати наших героїв і в майбутньому не забувати їхні подвиги.\nРОЗДІЛ 2 Діяльність УПА на території Костопільщини 2.1. Гутвин – столиця повстанського краю\n«Гутвин – наша гордість. Ніхто не має такого святого місця, тільки ми».\nСаме у жовтневі дні Святої Покрови, дні воєнного лихоліття 1942 року, тут, на теренах Костопільщини зародилися одні з перших збройних відділів, які згодом об’єдналися в Українську Повстанську Армію. В селі Гутвин, поблизу села Малий Стидин почав діяти перший штаб УПА і першим командувачем армією УПА – Північ був призначений Дмитро Клячківський. Провокації та жорстоке ставлення гітлерівців до українців, стало першопричиною для створення самооборонних відділів.\nНа Поліссі та Волині восени 1942 року створюються повстанські загони. В жовтні 1942 р. було сформовано на Поліссі перший відділ УПА. Командування УПА розміщувалось в Костопольському районі, в селі Гутвин. . Тут до 1944 року розташовувався штаб УПА й проводився вишкіл вояків. Виникає запитання: а чому саме Гутвин українські повстанці вибрали центром, куди стікалася вся найважливіша інформація з цілого поліського терену не лише Рівненщини, а й Волині? Місце розташування штабу пов’язане з місцевим рельєфом, адже, сам Гутвин містився на пагорбі , а поруч знаходилося урочище "Темрядь"- непрохідне топке болото, поросле густими лозами. Навесні воно повністю затоплювалося водою і тільки в літку могла пробратися вглиб нього досвідчена людина по спеціальних мітках ,невидимих болотяних стежках. Такої ж думки й інші мешканці цих країв.Повстанці знаючи оті потаємні стежки серед непрохідної "Темряді"могли легко врятуватися від несподіваного нападу німців , а згодом і енкаведистів. Та й сама назва "Темрядь"говорить чимало.В ній мовби відображене безпросвітне похмуре багновище, де за кожним необережним кроком чатує на тебе страшна потойбічна темрява. \nЩе донедавна власна назва Гутвин, мало що говорила навіть жителю нашого району, але шляхи історії настільки непередбачувані, а правда і людська пам’ять настільки речі вперті, що, здавалося б оте, що навіки відійшло у небуття, мовби яскравим болідом вривається у житті теперішнього покоління. Пройшли роки і згодом вся Україна заговорила про Гутвин – невеличке село, якого нині на жодній карті не має. Говорять, що село було дуже мальовничим, оточене великою кількістю лісів і полів. Саме серед цієї краси розташовувався штаб УПА- Північ, у будинку Кіндрата і Марти Лазарчуків (див. Додаток 5) Сім’я Лазарчуків була справді патріотично-налаштованою, адже дати дозвіл на створення штабу УПА у своєму будинку – це серйозне рішення. В цьому приміщенні Клим Савур передавав та оформлював таємну інформацію. Тут часто можна було побачити видатного художника - Ніла Хасевича.\nЗараз, у 21 столітті, Гутвин зник з лиця Землі. Трагічна доля спіткала це село. Ще під час Другої світової війни, німці спалили значну частину цієї території, а те, чого не допалили німецькі війська, донищили НКВС. Практично усіх його мешканців було засуджено до різних термінів ув’язнення або вивезено до Сибіру. Всі документи були спалені або знищені. Українці розуміють значення цього населеного пункту і тому у 2002 році, на території урочища Гутвин був відкритий пам’ятник присвячений героям Української Повстанської Армії, перший камінь якого заклав В’ячеслав Чорновіл (див. Додаток 6) Подивитися на пам’ятник приїжджають мешканці всієї України, та сусідніх держав.\n2.2. Роль Костопільщини у діяльності УПА.\nПід час Другої світової війни точилося протистояння між Московським та Нміецьким імперіалізмом, за те щоб панувати на території України. І один імперіалізм большовицької Москви, а другий гітлерівської Німеччини несли нашому народові ярмо, знищення, руїну і загладу. [21; с.3] Німецька окупація та радянська репресивна машина, що знищила велику кількість українських патріотів, всі ці події подавалися політиками та істориками за часів Радянського Союзу перекручено і не справедливо. У багатьох книгах з історії періоду повоєнних років, та в інших засобах масової інформації однозначно стверджувалося, що УПА була організована для боротьби проти Радянського Союзу та НКВД. Та є багато свідків, спогадів героїв Української Повстанської Армії, які фіксують, що діяльність УПА була спрямована в першу чергу заради захисту інтересів України., тобто інтерес нашої держави УПА захищала першочергово. Повстанці завжди захищали інтереси українців. У 1942-му році окупації, за розпорядженням керівника Рівненського гебітскомісаріату Бейєра, проводився масовий відбір молоді до відправки на роботу в Німеччину. У своєму інтерв`ю газеті "Волинь" від 7 грудня 1941 року Вернер Беєр зазначив, що головним своїм завданням він вважає «виправлення шкоди заподіяної більшовиками і намагатися піднести господарський стан області, навести лад і порядок, запровадити господарку посиленої ощадності». Завдання забезпечення місцевого населення харчами і паливом він залишив міській управі і міському кооперативу. Політику посиленої ощадності, в результаті, він виконував за рахунок благополуччя місцевого населення Забирали все: харчі, одяг, предмети побуту. До Німеччини забирали молодих дівчат та юнаків. Батьки хотіли вберегти своїх дітей, ховали їх у хлівах, переховувалися з ними у лісах. Розвідники-очевидці розповідали про те, як німці ґвалтували дівчат, били та знущалися з молодих хлопців.. А коли народилася УПА, перед людьми постав вибір: або йти воювати до лав цієї армії і вберегти своїх дітей, або служити німцям. Вибір був однозначний. Більшість населення входило до рядів УПА.\nНа Костопільщині був створений курінь. У 1943 році повний склад 3-х перших сотень був близько 180 вояків кожна, зорганізовані в 4-х чотах по 4 рої. Озброєння чоти - гранатомет або важкий кулемет та рушниці або автомати. Командиром одного з перших відділів УПА на початку 1943 р. на Костопільщині був Я. Ждан «Острий» (див. Додаток 7), він організував одну з перших сотень в Костопільському районі. Наш курінний «Острий» був ще молодий, але належав до перших організаторів УПА; раніше командував сотнею й мав за собою успішні бої, тож числився вже заслуженим старшиною. Він був відважний, рішучий і дуже рухливий. [13, с.76] Наша сотня числилася першою у Костопільському курені. Другу сотню очолював «Циган», добрий бойовий старшина, третю «Воронний», четверту – «Ярмак». Сотня «Ярмака» була формована останньою й восени 1943 р. ще не мала повного складу, десь коло 80 вояків. Ще 1942 р. «Ярмак» зорганізував бойову групу в Костопільщині, щоб боронити села від червоних парашутистів, що появилися в лісах північної частини повіту. Можливо, він був першим організатором УПА на цій території. Після смерті сотен. «Цигана» (див. Додаток 8) цією сотнею командував один з чотових, але його псевдоніму не пам’ятаю. Третя сотня мала за моїх часів чотирьох сотенних; перший з них, організатор сотні, якого я бачив лише пару разів, кудись відійшов, а на його місце прийшов «Воронний». Опісля «Воронний» був якийсь час при штабі куреня, як заступник курінного і при штабі старшинської школи, але що там робив – не знаю. Тоді третю сотню перебрав один з чотових сотні, а осінню – один з випускників під старшинської школи. Їхніх псевдонімів не пам’ятаю. [13, с. 76]


Нагадуючи про вічне життя\nПоділюся тією працею, яку ми виконуємо.\n18.02.19 — із командою євангелістів (9 чоловік), їздили у с. Космач на базар, де збирається багато людей. Проповідували, співали під гітари, роздавали різну християнську літературу, а також спілкувалися з людьми. У цьому селі є невелика громада віруючих.\n20.02.19 — до 10 братів і сестер вийшли у місто в центр Івано-Франківська, роздавали газети «Вірую» і проводили євангелізацію.\n25.02-01.03.19 — у складі 17 чоловік проводили школу особистого євангелизму в Червонограді (Львівська обл.) для 35 братів і сестер. Після обіду кожного дня виходили на практику в місто — в лікарні, в парки, на вокзали, на ринки. Сьогодні люди не проти спілкуватися про Бога, але потрібно правильно до них звертатись. Ось цьому ми і навчаємо в ШОЄ.\n02.03.19 — на місіонерській точці в м. Калуш, мали день посту і молитви з місіонерами області. Ми практикуємо щомісяця в різних містах і селах таке служіння — для підкріплення один одного.\n5-6.03.19 — був на зустрічі обласних відповідальних за євангелізаційні відділи, яку організував в Києві О. Попчук.\n10-15.03.19 — проводили ШОЄ в Києві в місіонерській школі «Ковчег спасіння». Командою з 15 людей навчали 28 молодих братів і сестер. І по Києві скрізь проповідували Слово Боже. Часто, благовістячи, зустрічаємо людей, які зоставили церкви, а також людей з війни, людей, які побували в реабцентрах, атеїстів і «теплих» християн — усім їм нагадуємо про вічне життя.\n17.03.19 — у нашій церкві с. Старий Лисець проходив форум на тему «Сучасний євангелізм», де було зібрано більше 100 братів (братерські ради) з області.\n21.03.19 — проповідували по лікарнях в Івано-Франківську, люди хочуть, щоб до них приходили, молилися за них, спілкувалися з ними.\n25-29.03.19 — проводили ШОЄ на Рогатинщині. Навчалося 22 людей. 5 днів ходили благовістити по селах і в м. Рогатині — проводили євангелізації в центрі, проповідували по вулицях та в лікарні. Одного разу мали неприємний випадок зі Свідками Єгови. Коли ми благовістили, вони підбігли до нас і почали говорити, що це — «їхня територія», і щоб ми «негайно йшли звідси». Ми були вражені їхньою поведінкою, але люди стали на наш бік.\n1.04.19 і 3.04.19 — в селі Підлісся, за 2 км від нашого села, роздавали християнські газети, спілкуючись з людьми та запрошуючи на зібрання.\n5-7.04.19 — були на 3-денному пості в нашій церкві. Це три дні служінь із ранку до вечора — дуже гарний час! Багато братів і сестер з інших церков приїхали, були люди яких Бог оздоровив, хрестив Святим Духом.\n8-12.04.19 — командою з 15 чоловік провели ШОЄ в рівненській місіонерській школі «Добрий самарянин». Було 27 студентів. За ці 4 школи нам вдалося зупинити 4275 людей і 1700 раз викласти Євангелію, понад 2000 людей почули про Ісуса Христа. Слава Господу!\nНа початку нашого села була зупинка, де люди могли сидіти і чекати автобуса, ховаючись від сонця чи дощу, але не була закріплена і вітер її час від часу перевертав. То ми її з братами підварили, пофарбували, закріпили, і тепер вдячні церкві за добре діло.\n16 і 23.04.19 — їздили у м. Монастирськ, на ринках роздавали газети, спілкувалися з людьми. Там започаткували церкву і вже є віруючі. По неділях і серед тижня проходять зібрання.\n17.04.19 — в нашому селі у дитячому садку провели євангелізацію. Були присутні всі вихователі, а також батьки дітей. Показали виставу для дітей, співали під гітару, проповідували Боже Слово і разом молилися за Україну. Також роздали більше 120 подарунків «Сумка самарянина».\n20.04.19 — в суботу (перед святами) з братами і сестрами зробили генеральне прибирання в домі молитви і на території. Із підлітками й молоддю на території села і по центральній вулиці позбирали все сміття — більше 40 мішків. Люди, які проїжджали, зупинялися, дякували, привозили воду, печиво, морозиво… А голова сільської ради обіцяв у сільську газету написати подяку церкві і пастору за те, що дбають про село не словом тільки, а й ділом.\nТакож відвідуємо одиноких, малозабезпечених, багатодітних, старших людей, допомагаємо і фінансами, і продуктами, роздаємо гуманітарну допомогу. В сім’ї все добре, всі служать Господу, а це головне!


— Або як слуги й дівки на посилках? — Трісс Мерігольд відкинула на спину своє чарівне волосся. — Із зігнутими спинами, готові до послуг на перший жест імператорського пальця? Бо саме таку роль віддасть нам Pax Nilfgaardiana, якщо запанує в усіх усюдах.\n— Якщо запанує, — із натиском сказала Філіппа. — Ми альтернативи не маємо. Ми мусимо служити. Але магії. Не королям чи імператорам, не їхній теперішній політиці. Не справам расової інтеграції, бо й ця схильна до теперішніх політичних цілей. Наш конвент, дорогі пані, не для того був скликаний, щоб ми пристосовувалися до теперішньої політики й щоденних змін на лінії фронту. Не для того, аби ми гарячково шукали рішень, адекватних для ситуації, змінюючи колір шкіри, наче хамелеон. Роль нашої ложі повинна бути активною. І цілком зворотною. Реалізованою усіма доступними нам методами.\n— Якщо я добре розумію, — підвела голову Шеала де Танкарвіль, — ти намовляєш нас до активного впливу на перебіг подій. Усіми методами. Навіть неправими?\n— Про яке ти право говориш? Про те, що для манюпасів? Про те, що записане у кодексах, які ми самі опрацьовували й диктували королівським юристам? Нас зобов’язує тільки один закон. Наш!\n— Розумію, — усміхнулася чародійка з Ковіру. — Тож ми вплинемо на перебіг подій. Якщо політика володарів нам не до вподоби, ми зазвичай її змінюємо. Так, Філіппо? А може, краще відразу звалити тих коронованих дурнів, позбавити їх влади й прогнати? Може, відразу перейняти владу?\n— Ми вже садовили на тронах вигідних для нас володарів. Помилка наша полягала у тому, що ми не садовили на трон магію. Ми ніколи не давали магії абсолютної влади. Час виправити ту помилку.\n— Ти, вочевидь, маєш на думці себе? — Сабріна Ґлевіссіг перехилилася через стіл. — Вочевидь, на троні Реданії? Її величність Філіппа Перша? Із Дійкстрою в ролі принца-консорта?\n— Я не маю на думці себе. Не маю на думі королівство Реданія. Я маю на думці велике Королівство Півночі, у яке розвинеться сучасне королівство Ковір. Імперія, чия сила зрівняється із силою Нільфгарду, дякуючи чому терези світу, що у цю мить коливаються, прийдуть нарешті у рівновагу. Імперія, якою правитиме магія, яку ми винесемо на трон, оженивши спадкоємця ковірського престолу із чародійкою. Так, ви добре почули, шановні конфратерки, й дивитеся ви у потрібному напрямку. Так, це тут, за цим столом, саме на цьому порожньому місці посадимо ми дванадцяту чародійку ложі. А потім — посадимо її на троні.\nМовчанку, що встановилася, перервала Шеала де Танкарвіль.\n— Проект і справді амбітний, — сказала вона із ноткою насмішки у голосі. — Насправді гідний нас усіх, які тут сидять. Цілковито обґрунтовує і створення такого ото конвенту. Все ж пустими здавалися б нам завдання менш вершинні, нехай би й вони коливалися на межі реальності й здійсненності. Це було б наче вбивати цвяшки астролябією. Ні-ні, краще відразу ставити перед собою завдання, які цілковито виконати неможливо.\n— Чому ж неможливо?\n— Змилуйся, Філіппо, — сказала Сабріна Ґлевіссіг. — Жоден із королів ніколи не візьме шлюб із чародійкою, жодне суспільство не сприйме чародійку на троні. На перешкоді стоїть віковічний звичай. Може, той звичай є немудрим, але — таким уже він є.\n— Існують також перешкоди природи, сказала б я, технічної, — додала Маргарита Ло-Антіль. — Особа, яку можна було б сприймати разом із ковірським домом, мусила б виконати низку умов як наших, так і, власне, ковірського дому. Умови ті взаємно виключають себе, суперечать одна одній очевидним способом. Ти того не зауважила, Філіппо? Для нас то повинна бути особа вивчена магічно, цілковито віддана справі магії, такою, що розуміє свою роль і що може зіграти її уміло, непомітно, без підозр. Без диригентів і суфлерів, без якихось там сірих кардиналів, які стоять у тіні, на яких, при першому ж заколоті, звертається гнів рокошан. І заразом із тим, це мусить бути особа, яку Ковір сам, без помітного тиску з нашого боку, вибере як дружину наступника трону.\n— Це очевидно.\n— А як вважаєш, кого вибере без тиску Ковір? Дівчину з королівського роду, що має у венах покоління королівської крові. Дівчину молоденьку, таку, що підходить для князя. Дівчину, яка може народити, бо тут йдеться про династію. Так поставлена проблема виключає тебе, Філіппо, виключає мене, виключає навіть Кейру і Трісс, наймолодших серед нас. Виключає також й усіх адепток з моєї школи, які, зрештою, і для нас мало цікаві, бо то бутони із усе ще невідомим кольором пелюсток, навіть подумати не можна, щоб якась із них могла всістися на дванадцятому, порожньому місці за цим столом. Іншими словами, навіть якби увесь Ковір подурів і став би схильним сприйняти шлюб принца із чародійкою, ми такої чародійки не знайдемо. Тож хто має бути тією Королевою Півночі?\n21 «Нільфгардський Світ», перш за все як політичний і соціальний світоустрій (лат.).


планиФедерація профспілкових огранізацій Чернігівської області | Федерація профспілкових огранізацій Чернігівської області\nНавчально-методична рада визначилася з пріоритетами профспілкової освіти\nВ жовтні в системі профспілкового навчання Чернігівської області, як і по всій країні, розпочинається навчальний рік. Тож, що нового буде запроваджено в освітній процес? Які тематики семінарів зараз актуальні? Навчання яких категорій слухачів є пріоритетним? На ці та інші питання шукали відповіді члени Навчально-методичної ради при Федерації профспілкових організацій Чернігівської області.


Симптоми саркоми м'яких тканин, її причини, види і прогноз\nСимптоми саркоми м’яких тканин, її причини, види і прогноз\nСаркома м’яких тканин – це група злоякісних пухлин, що розвиваються з тканин людського організму: жировий, сполучної, синовіальної, епідермоїдний, підшкірної клітковини, м’язової, нервової. Можливо, мезодерма або ембріональний листок є складовою пухлини. До особливостей відноситься локалізація пухлини на будь-яких ділянках. У 15% зустрічається низкодифференцированная саркома.\nЗ’єднувальний шар тканини захищає тіло людини від механічних пошкоджень і небезпечних речовин. Кожна клітина сполучної тканини є допоміжною для всіх органів.\nУраження нижніх кінцівок становить 60%, голови і тіла – 30%. Зустрічається у дітей і у людей старшого покоління в рівній мірі.\nКод за МКХ-10: С45-С49, залежить від типу саркоми.\nЩо таке саркома і її види\nЗверніть увагу! Подібні пухлини можуть діагностуватися як у чоловіків, так і у жінок вікової категорії від 20 до 50 років, третина таких захворювань діагностується у дітей.\nСаркома формується в структурах м’яких тканин, що містять жирову клітковину, прошарки сполучної тканини, сухожилля, а також поперечносмугасті м’язи.\nМягкоткание саркома відноситься до онкологічних захворювань з високою смертністю, він має схильність до швидкого метастазування і утворює вторинні вогнища в легеневих, печінкових та інших тканинах. Саркома може виникнути на будь-якій частині людського тіла, де є м’які тканини – на сідницях, пальцях, спині, передпліччях, гомілках, стопах і т.д. Найчастіше пухлини м’яких тканин (ОМТ) розташовуються на нижніх кінцівках, на стегнах, рідше їх можна зустріти на руках, шиї, голові.\nМягкоткание саркома на дотик буває щільною, м’якою або желеподібної, без капсули, зазвичай формується як одиночна пухлина, але зустрічаються і множинні формування. Наприклад, фібросаркома – щільна на дотик пухлина, ліпосаркома або ангіосаркома – м’яка, міксома – желеподібна.\nДля пацієнта з діагнозом «саркома» лікування підбирається в залежності від типу новоутворення та стадії розвитку патологічного процесу. У сучасній онкології використовують такі методи терапії:\nвид новоутворення лікувальні заходи\nПухлина в м’яких тканинах Хірургічне видалення.\nРадіаційна терапія. Брахітерапія.\nПризначення ліків від раку (Декарбазіна, Андріаміціна, епірубіцин)\nсаркома Капоші Операція (хірургічне видалення, заморожування онкологічних утворень).\nХіміотерапія гемцитабіну, Таксотером. Біологічна терапія.\nсаркома Юнга Пересадка стовбурових клітин.\nПрийом лікарських препаратів (Доксорубіцину). Локалізована терапія (місцева хірургія або застосування радіаційного випромінювання).\nНайчастіше лікарі вдаються до комплексного лікування злоякісної пухлини. Закріпити отримані результати допомагають заняття ЛФК, фізіотерапевтичні процедури. Не виключається застосування народних засобів, гомеопатичних продуктів, голковколювання. У важких випадках, що супроводжуються масштабним ушкодженням кінцівок, вдаються до їх ампутації.\nВажливе значення в благополучному завершенні терапевтичного курсу відіграє правильне харчування хворого. До їжі, рекомендованої при ракових новоутворень, належать:\nпечінку (яловича, куряча, свиняча);\nякісне вершкове масло;\nфрукти і овочі, багаті вітаміном С.\nПри злоякісних пухлинах забороненими стають борошняне, солодке, смажене, жирне, копчене, і інші важкі для організму продукти.\nПісля завершення лікування ракового освіти пацієнт повинен періодично відвідувати онколога, проходити медичне обстеження кожні 2-3 місяці. Хворі, благополучно пройшли терапевтичний курс, перебувають на обліку у лікаря протягом 3-6 років.\nПровідні клініки в Ізраїлі\nЦього типу саркоми можна класифікувати на такі різновиди:\nфіброзна гістіоцитоми (злоякісна);\nТакож є класифікація сарком по злоякісності. Пухлини з малої злоякісністю відрізняються високою дифференцированностью і мізерним кровопостачанням, в них трохи онкоклітин і вогнищ некрозу, зате є багато строми. Високозлоякісні пухлини характерні низькою дифференцированностью і активно діляться. Кровопостачання таких клітин хороше, присутні вогнища некрозу і онкоклітин, строми мало. У цьому випадку розвиток хвороби відбувається набагато швидше.\nЗапам’ятайте! Через те, що такі види новоутворень мають багато нозологічних форм і варіантів, цей вид пухлини відносять до найважчого розділу онкоморфологів.\nСеред таких новоутворень зустрічаються доброякісні, полузлокачественние (деструірующім або проміжні) і злоякісні. У полузлокачественних є мультіцентрічние зачатки і Ярков виражений агресивне зростання. І хоча вони не дають метастази, але можуть давати рецидиви навіть після видалення і комбінованого лікування.\nМіжнародна класифікація хвороб (код по МКБ10 – С49) розрізняє величезна кількість пухлин м’яких тканин:\nКожна з цих видів пухлин поділяється ще на кілька типів. Серед них: светлоклеточние, десмопластіческой мелкокруглоклеточние, плеоморфние, фіброміксоідние (низької злоякісності), веретеноклеточние і т.д. Також діагностують: саркофіброми, м’якотканні бластома, саркому Капоші, нейрофібросаркоми, лімфангіосаркоми, міксофібросаркоми, ліпофіброматоз, пухлина Тритона і інші види.\nУ дітей від народження і до 21 років можна діагностувати такі види пухлин в порядку убування частоти:\nрабдоміосаркому (РМС) (класична і альвеолярна) – 57% випадків. Альвеолярна саркома рідко зустрічається у дорослих, але у дітей зазвичай вражає легені. Ембріональна формується з конкретного виду м’якої тканини;\nвнекостного саркому Юінга або екстраоссальную (ППНЕО) – 10% випадків;\nсиновіальну – 8%;\nШван – 4%;\nфіброматоз, недиференційовані саркому, периферична нейроектодермальна пухлина (пнеться) – в 2% випадків.\nУ дитячій онкології ці пухлини відносять до групи «солідні пухлини», такого роду пухлини складають близько 6-7% від усіх видів раку і знаходяться на третьому місці за частотою діагностування у дітей після новоутворень ЦНС і нейробластом.\nМягкоткание саркоми розрізняються за видами.\nЦе рідкісний вид злоякісної саркоми. Вона утворюється з епітеліоідноклеточние тканини. Зовні виглядає у вигляді вузла з сіро-жовтим відтінком. Росте під шкірою, проникаючи вглиб, добирається до сухожиль і кісток. Частіше страждають молоді чоловіки, діти і люди похилого віку – рідше. Локалізується в кінцівках – вражає коліна ніг, плече, передпліччя і кисті рук. Може виникати в тазових тканинах.\nПухлина зростає з тканин судинної системи. Має вигляд бугристого освіти з еластичною консистенцією. Не має чітких кордонів, проникає в м’язи і судини нижніх кінцівок, серця, печінки, голови, обличчя. Вражає молочні залози, шкіру, іноді черевну порожнину. Метастазує в лімфатичні вузли.\nАнгіосаркома в серце\nНовоутворення відбувається зі сполучної тканини. Воно має круглу горбисту форму, розвивається окремо від прилеглих тканин. Шкіра над нею не змінюється. Міофібробластіческая саркома довго себе не проявляє. Схильні до тканини м’язів і сухожиль. Метастазує в судини. Хворіють діти до п’яти років.\nФібросаркома малого таза\nПухлина утворюється з клітин гладких тканин. Вона злоякісна, жінок вражає частіше. Агресивна, лікуванню піддається важко. Прогноз при даному захворюванні вкрай несприятливий. Вилікувати саркому не вдається.\nУтворюється з жирових клітин клітковини. Страждають м’які тканини, ураження кісток є вторинним. Ліпосаркома має злоякісний характер. Досягає великих розмірів до 20-25 см. Проникає вглиб, пошкоджуючи м’язову структуру кінцівок – стегна, плеча. Вражає заочеревинного простору.\nЛіпосаркома на руці людини\nПри саркомі пошкоджуються нерви периферичних тканин. Може бути доброякісною і злоякісною. Розвивається в будь-якій частині тіла. Злоякісний вид часто вражає слуховий нерв. Локалізація помічена в кистях, стопах, передпліччя. Доброякісна пухлина виліковна, утворюється у літніх людей, а ось злоякісна – у молодих людей до 40 років.\nВеретеноклеточной саркома – новоутворення з різних видів з’єднувальних веретеноподібних клітин і волокон. Освіта в розрізі має вигляд клубка з заплутаних волокон. Процес захоплює шкіру, слизові, різні тканини. Схильні до захворювання підлітки в період статевої зрілості.\nРідко зустрічається форма пухлини формується з м’язових клітин. Є злоякісної патологією м’язів скелета. Повреждаёт тканини голови і шиї, нижні і верхні кінцівки. Локалізується в сечостатевій системі, в області грудей, спини і живота. Чоловіки входять в групу ризику.\nРабдоміосаркома носоглотки у людини\nЦей вид пухлини злоякісний. Утворюється з капілярних клітин. Зустрічається рідко, росте нешвидко. Може з’явитися скрізь, де є капіляри. Метастази проникають у внутрішні органи – печінка і легені, добираються до кісткової тканини. Спостерігаються рецидиви хвороби.\nСкладається з декількох клітинних компонентів. Росте повільно. Іноді швидко, досягає значних розмірів. Хворіють дорослі до сорока років.\nСиновіальная саркома утворюється з синовіальної оболонки суглобів. Росте не в капсулі, дифузно проникає і в тканини, і в кістки. Початок хвороби – з’являється м’який вузол білого кольору. Згодом він затвёрдевает. Синовіома небезпечна, прогресує швидко. Трапляються рецидиви. Поширена серед 15-20-річних підлітків.\nСиновіальная саркома колінного суглоба\nУтворюється з клітин епітеліальної тканини. Новоутворення має вигляд вузла жовтого кольору діаметром два-п’ять сантиметрів. Воно формується з веретеноподібних клітин з вмістом некротичних змін. Злоякісний процес протікає під шкірою, рідше добирається до м’яких тканин і кісток. До групи ризику входить чоловіче населення віком 20-40 років, діти і люди похилого – рідше.\nПоходження даного новоутворення невідомо. Росте повільно, не проявляючи себе ніяким чином 10 років. Виростає до великих розмірів і не викликає дискомфорту. Альвеолярна м’якотканинних саркома вражає м’язи і глибокі тканини стегна, гомілки, плеча, голови, на шиї. До групи ризику входять діти і підлітки.\nСтадії розвитку сарком\nРак м’яких тканин розвивається кількома стадіями (етапами):\n1 етап. Пухлина характерна низьким рівнем злоякісності і відсутністю метастаз;\n2 стадія. Пухлина може збільшуватися в розмірах до 5 см;\n3 стадія. При цій стадії вже можна говорити про поширеність ракового процесу, можуть спостерігатися метастази в довколишніх лімфовузлах, є віддалені метастази, розмір самої пухлини більше 5 см;\n4 стадія характеризується великою активністю пухлини і наявністю метастаз у віддалених тканинах.\nЗазвичай для лікування даного захворювання застосовуються комбіновані методікітерапіі, вибір яких залежить від розміру і локалізації ракової пухлини, ступеня злоякісності патології, поширенні метастазів.\nЯкщо можливо радикальне видалення пухлини, використовують хірургічну операцію. Іноді при великих ураженнях проводиться ампутація кінцівки. Якщо пухлина невеликого розміру, її видаляють з невеликою частиною здорових тканин. Рецидив захворювання можливий при пошкодженні новоутворення під час хірургічного втручання.\nПри використанні променевої терапії разом з хірургічним методом можливе збереження ураженої кінцівки і всіх її функцій. В сучасний час число радикальних операцій з видаленням кінцівки скоротилося до 1%, так як почали використовувати опромінення.\nПри ізольованих пухлинах також проводиться хірургічна операція, але з використанням хіміотерапії. Цей метод лікування дозволяє усунути всі ракові клітини. В ході лікування використовуються різні хімічні препарати, які мають високу ефективність. У деяких випадках хіміотерапія призначається в якості паліативного лікування для зменшення розміру новоутворення, зниження прояви симптоматики патології, збільшення тривалості та якості життя пацієнта. Якщо лікування не дано необхідних результатів, лікар змінює препарати на інші. Зазвичай після хімії онкохворий відчуває себе набагато краще.\nСправжні причини формування мягкотканой сарком не ясні, але є певний перелік факторів, що сприяють розвитку пухлинного процесу даного виду:\nгенетичні відхилення і синдроми (синдром Вернера або Гарднера, кишковий поліпоз і ін.);\nканцерогенний вплив шкідливих речовин;\nвороже вплив навколишнього середовища (погана екологія, шкідливе виробництво і т.д.);\nзловживання анаболиками на основі стероїдів;\nпередракові стани (неврофіброматоз, деформуючий остеит – хвороба Педжета та інші);\nагресивні атаки вірусів\nПричинами хвороби і провокуючими моментами можуть стати:\nРубці на шкірі після травм, операцій;\nЛікування анаболічними стероїдами;\nКонтакт з шкідливими речовинами;\nСаркома, на відміну від типового раку, часто виникає в молодому віці. Причини виникнення даної патології у дитини медициною поки не встановлені.\nСимптоми мягкотканой сарком\nХоча під поняттям «мягкоткание саркома» ховається багато різноманітних пухлин, але вони мають загальну симптоматику:\nрізке і швидке схуднення;\nпостійне відчуття втоми, швидка стомлюваність;\nпри розвитку пухлинного процесу рак робиться видимим, це можна помітити навіть без використання діагностичних приладів;\nпри запущеній стадії раку можливе виникнення больового синдрому (коли рак зачіпає нервові закінчення);\nшкіра над пухлиною змінює колір і виявляє.\nЯк правило, ця симптоматика проявляється на досить пізніх етапах хвороби, коли шансів на одужання майже немає.\nЗапам’ятайте! Захворювання проявляється симптомами, які схожі на симптоми доброякісних захворювань, які виліковні.\nЗовні рак м’яких тканин може виглядати як округлий вузол, який має жовтуватий або білий окрас. Новоутворення спочатку може бути безболісним, поверхня вузла буває гладкою або горбистою, розміри можуть доходити до 30 см. Сама пухлина малорухливі, над пухлинним ділянкою спостерігається підвищена температура (вона відрізняється від температури здорових ділянок).\nВідсутність явних симптомів на початкових стадіях – головна особливість цього виду саркоми. При виникненні пухлини в товщі мускулатури, вона залишається непоміченою, поки не з’явиться на поверхні і не утворює припухлість.\nОсновними симптомами, виникнення яких має змусити вас звернутися до лікаря, є:\nпухлина, яка розростається в товщі м’яких тканин (зазвичай в області стегон);\nпухлина відбувається з товщі мускулатури;\nобмежена рухливість освіти;\nпісля травмування (забиття) на місці травми довгий час залишається припухлість.\nПри високій злоякісності пухлини можуть спостерігатися гіпертермія, відсутність апетиту, гіперпотлівость і слабкість.\nЯкщо саркома розташована поруч з носом, то одним із симптомів захворювання може бути закладеність носа, не проходить довгий час. При м’язової саркомі статевих органів можуть спостерігатися запори, пасажі сечі, у жінок – вагінальні кровотечі, в сечі можна виявити кров. Якщо пацієнти починають скаржитися на двоїння предметів, спостерігається параліч лицьового нерва, то саркома розташовується біля основи черепа і пошкоджує черепно-мозкові нерви.\nПри локалізації саркоми на стегні можна спостерігати атиповий ущільнення, яке може бути різне за структурою. Дана патологія протікає без явних ознак, але в міру розвитку раку, аномальні тканини розростаються, починають тиснути на сусідні структури, з’являються набряклості, переломи, порушення рухових функцій.\nВажливо! Саркоми м’яких тканин вважаються серйозними і небезпечними захворюваннями. У порівнянні зі звичайними формами раку вони вважаються найбільш агресивними і дають метастази на ранніх стадіях.\nНезважаючи на різноманітність пухлинних мягкотканних утворень, існують загальні симптоми при саркомі м’яких тканин:\nнедостатність функціонування органу, на якому розташована пухлина;\nпорушення рухової активності, якщо патологія розвивається на руці або нозі;\nчасті патологічні переломи.\nРекомендуємо до прочитання Видалення гемангіоми лазером у дітей і іншими способами\nДо інших симптомів саркоми м’яких тканин відносяться ознаки, пов’язані безпосередньо з локалізацією пухлини. Якщо новоутворення розташовується біля очей, то очні яблука вибухають, больовий синдром при цьому відсутня. Через компресії очних нервів може відбуватися порушення зору. При локалізації біля носа ускладнюється назальні дихання. При формуванні саркоми на статевих органах або сечовивідних шляхах виникає вагінальна кровотеча у жінок, порушення сечовипускання, болі, кров’яні вкраплення в сечі.\nНа початкових стадіях симптоматика може бути відсутнім. Коли новоутворення починає проростати в тканини, що знаходяться нижче, виникає наступна клінічна картина:\nвідбувається порушення кровообігу;\nможе виникати гангрена або профузні кровотеча;\nвідбувається збільшення регіонарних лімфовузлів;\nпри локалізації на шиї виникають труднощі з диханням і ковтанням їжі.\nПри м’якотканинних саркоми методи лікування можуть бути різними і підбираються індивідуально після повного обстеження.\nДіагностика даного захворювання починається з особистого лікарського огляду, в процесі якого лікар збирає анамнез і зазначає зовнішні ракові ознаки загального характеру.\nПісля цього пацієнт проходить додаткові дослідження:\nрізні аналізи крові на онкомаркери, також цитогенетичний аналіз, аналіз на гістологію і біопсія;\nПЕТ з використання радіоактивної глюкози;\nКТ, МРТ, УЗД діагностики.\nИммуногистохимический аналіз проводять, використовуючи такі маркери, як тканеспеціфіческіе, цітоспеціфіческіе, маркери проліферації.\nЯкщо лікарі думають, що у вас може бути саркома м’яких тканин, вони проведуть аналізи крові, рентген і сканування. Ці дослідження необхідні, щоб виключити інші хвороби і стану. Якщо результати показують, що у вас може бути саркома, лікарі направлять вас в спеціалізований центр.\nВам може знадобитися зробити біопсію. Це єдиний вірний спосіб діагностики саркоми м’яких тканин. Біопсія означає взяття зразка клітин з пухлинної тканини і дослідження їх під мікроскопом.\nЩоб провести біопсію, фахівець скористається тонкою голкою. Вам зроблять місцеву анестезію, щоб знеболити область до того, як голка ввійде в пухлину.\nБіопсія тканини повинна проводитися тільки фахівцем, який робить їх регулярно і має спеціальні знання в цій галузі. Важливо, щоб біопсія була правильно проведена, щоб зменшити ймовірність поширення раку. Крім того, вона може вплинути на тип лікування, яке ви повинні будете пройти.\nЛікування саркоми у дітей і дорослих\nЧи можна повністю вилікувати саркому? Труднощі лікування полягає в тому, що навіть хірургічне видалення пухлини на початку формування не дає 100% гарантії лікування. Це пов’язано з тим, що саркоми мають велику схильність до рецидивів, які можуть з’явитися через пару місяців після видалення. Варіант лікування підбирається лікарями індивідуально кожному пацієнту.\nВидалення первинного вогнища захворювання може грунтуватися на «принципі футлярности», коли освіту видаляють разом зі своєрідною капсулою, в якій воно розвивається. Якщо подібний принцип непридатний, то використовують видалення за принципом зональності, коли видаляють зони здорових тканин, які розташовуються навколо пухлини. Цей спосіб необхідний для профілактики рецидиву. При неможливості застосувати зональний принцип видалення (якщо пухлина має велику площу локалізації), пацієнту ампутують кінцівку.\nПісля оперативного лікування, або в разі неоперабельности пухлини застосовують хіміотерапію або опромінення.\nХіміотерапія до операції може зменшити розміри пухлини знищити мікрометастази, а це допоможе провести органозберігаючі операцію. Найчастіше препаратами, використовуваними в хіміотерапії, є: «Циклофосфан», «Доксорубіцин», «Етопозид» та інші, з подібними компонентами.\nПроменева терапія несе на собі профілактичну роль, так як вона може знизити ймовірність рецидиву. Також призначають опромінення і перед операцією, щоб полегшити проведення хірургічного втручання.\nЯк правило, в терапії саркоми м’яких тканин використовують комплексну терапію. Зазвичай проводять хірургічне втручання, поєднуючи його з променевою терапією і хіміотерапією. Лікування саркоми при рецидивах захворювання схоже з попереднім лікуванням. Також можуть проводити висічення пухлини, проводити курс променевої терапії або курс брахітерапії (якщо не було зовнішнього опромінення).\nПри виникненні метастаз лікування проводять хіміотерапією і використовують локальну терапію – операцію і опромінення. Потім приймають препарати: «Трофосфамід», «Етопозид», «Ідарубіцин». При метастазах внутрішніх органів видаляють тільки поодинокі вузли, множинні метастази видаляти не має сенсу – ефекту не буде. У цьому випадку застосовують хіміотерапію і опромінення. Скільки живуть при 4 ступені – залежить від організму людини.\nЯкщо прогноз несприятливий, то проводять алогенну і галлоідентічную трансплантацію стовбурових клітин в якості імунотерапії після лікування.\nВажливо! Це захворювання характеризується високою смертністю пацієнтів.\nНародні методи лікування раку м’яких тканин включають в комплексну терапію. Зазвичай їх застосовують для знеболювання при поверхневих пухлинах.\nДля зменшення болю застосовують суміш з березового дьогтю і спеченої в лушпинні цибулині як компрес.\nДля розсмоктування пухлини роблять примочки з лляної тканини, змоченою в соку пасльону.\nПримочку з настоянки бруньок берези використовують при зовнішньої саркомі в якості примочок.\nЯк протиблювотний засіб після хіміотерапії застосовують суміш з рівної кількості соків калини, алое і лимона в суміші з медом з молоком (300 мл). Це засіб приймають двічі на тиждень.\nДієта при саркомі\nКрім використання народних коштів в якості допоміжної терапії також треба встановити правильний режим харчування, при якому слід дрібно харчуватися і урізноманітнити їжу вітамінами і мінералами. Їжа повинна бути нежирної, також виключають смажені і гострі страви.\nТерапія новоутворень складна. Своєчасне лікування не дає гарантії в лікуванні хворого. Бувають часті рецидиви.\nКлінічні рекомендації полягають в наступному лікуванні:\nПочаткова стадія хвороби дозволяє проводити операцію по збереженню ураженого органу. Проводять операції реконструктивні по аутотрансплантации тканин.\nОперацію по збереженню органу не проводять, якщо широко вражені тканини м’язів, основні судини і безліч нервових закінчень. В такому випадку проводять операцію з ампутації кінцівки.\nПухлину видаляють з капсулою. Якщо цього зробити неможливо, то віддаляється здорова тканина. Видалення ракових клітин необхідно, щоб виключити рецидиви.\nХімічну терапію проводять курсами. Призначають 2 або 3 курсу, роблячи перерву на 3-4 тижні. Лікувати починають з підбору препаратів, гнітюче діють на ракові клітини. Лікування проводиться у вигляді монотерапії або комбінуванням декількох лікарських засобів. Хіміотерапію застосовують до оперативного лікування і після нього.\nПроводиться імунотерапія. Впливаючи на імунну систему, препарати знищують пухлину і не викликають у людини побічних ефектів.\nПроменеву терапію застосовують в разі протипоказань до хірургічної операції. Ефективності домогтися не виходить. Використовується для лікування після операції. Іноді її проводять перед операцією, щоб зменшити розміри ураження.\nПрогноз залежить від безлічі причин: ступеня і стадії саркоми, терапевтичного лікування. Тільки комплексний підхід до лікування, використання всіх методів лікування і операція зможуть дати позитивний результат.\nЯкщо хвороба діагностована пізно, результат лікування невтішний – п’ятирічної виживаності вдається досягти не більше 15%. Лікування хвороби на початкових стадіях призводить до умовно сприятливого прогнозу. Живуть 50-70% хворих. Рецидиви трапляються.\nПри великих саркомах можуть спостерігатися такі наслідки:\nвони можуть здавлювати навколишні органи;\nдеформуються кінцівки (ноги), можуть ламатися кістки;\nможуть з’явитися симптоми непрохідності кишечника і його перфорації;\nстискаються лімфовузли, що призводить до порушення відтоку лімфи, а пізніше виникає слоновість;\nпри розпаді пухлинного освіти виникає внутрішня кровотеча;\nможуть порушуватися зір, слух, мова, знижується пам’ять;\nпорушується шкірна чутливість.\nТак само як і у випадку інших онкологічних захворювань, харчування при саркомі м’яких тканин не повинно містити:\nзанадто жирної їжі;\nінших видів нездорової їжі;\nХворі повинні ретельно стежити за своїм раціоном, і віддавати перевагу вживання овочів, фруктів, злакових, дієтичного м’яса і кисломолочних продуктів.\nДотримання правил здорового харчування і рекомендацій лікаря значно збільшує ефективність лікування.\nСаркому складно прогнозувати, тому що на результат патології можуть вплинути різні чинники: стадії захворювання, ступінь злоякісності, присутність метастаз і т.д.\nЗапам’ятайте! Діагностується на 1-2 стадіях рак м’яких тканин умовно визнається сприятливим в сенсі прогнозів – виживаність становить близько 50-75%, так як є високий ризик появи рецидивів захворювання.\nВ основному рак, який діагностовано на етапі виникнення метастаз, дає невисокий відсоток п’ятирічної виживаності – близько 15% випадків.\nВиживання при саркомі м’яких тканин залежить від стану пацієнта і правильно призначеного лікування, при виникають знову симптомах захворювання – прогноз несприятливий. Якщо терапія почата під час і проводиться за новітніми протоколами, то ефект від терапії буде більш сприятливий.\nУ дітей при саркомі м’яких тканин десятирічна виживаність досягає 70%, п’ятирічна – 75% (при новоутвореннях на кінцівках) і 60%, якщо діагностована на обличчі.\nВсі процедури можуть мати побічні ефекти. Багато з них короткострокові і зникнуть після закінчення терапії. Наприклад, хіміотерапія може привести до зниження кількості клітин крові, що підвищує ризик зараження, анемії і кровотеч. Зазвичай все повертаються в норму після закінчення лікування.\nДеякі побічні явища, такі як зовнішній вигляд, почуття або функціонування кінцівки носять довгостроковий характер.\nТип побічних ефектів, які ви можете мати, буде залежати від типу лікування і від того, де в вашому тілі перебувала пухлина. У деяких людей дуже мало побічних ефектів, а у інших їх більше. Ваша медична команда обговорить всі можливі побічні явища (довгострокові і короткострокові) до початку терапії саркоми.\nУ саркоми м’яких тканин існують різні класифікації. Якщо розглядати безпосередню структуру пухлини, то прийнято розрізняти такі види, як:\nФібросаркома. Утворена з фіброзної тканини;\nЛіпосаркома. Утворена з жирової тканини;\nАнгіосаркома. Утворена з судин кровоносної системи;\nЛейоміосаркома. Утворена з гладкої м’язової тканини;\nРабдоміосаркома. Утворена з поперечно-смугастої м’язової тканини;\nСиновіальная саркома. Утворена з тканини, що входить до складу суглобів.\nФібросаркома м’яких тканин на гомілки дитини\nЗа ступенем злоякісності пухлина може бути:\nВисокого ступеня злоякісності. Для такої саркоми характерний активний ріст і велика кількість некрозно вогнищ. Метастази, як правило, локалізуються в віддалених органах, ніж в найближчих лімфовузлах;\nНизького ступеня злоякісності. Оскільки у такий пухлини кровопостачання досить слабке, швидкість ділення атипових клітин низька. Вогнища некрозу можуть бути присутніми, але їх набагато менше, ніж в першому випадку. Метастази практично не виникають.\nВід виду саркоми залежить не тільки характер її лікування, але і можливий прогноз результату.\nУ деяких випадках пацієнти використовують народні методи лікування саркоми. Добре зарекомендував себе в цьому випадку алое, з якого роблять настоянку. Для цього п’ять листів трирічного рослини ріжуть на невеликі шматки і заливають половиною літра горілки, залишають на два тижні настоюватися. Готову настоянку п’ють три рази в день по одній столовій ложці. Лікування народними засобами може проводитися за допомогою винограду. Його недозрілі плоди розминають і прикладають у вигляді компресів на уражені ділянки тіла.\nЧасто онкохворі застосовують гриб чага для лікування патології. Його замочують у воді і залишають на чотири години. Потім гриб перемелюють на м’ясорубці, масу ділять на п’ять частин, до кожної частини додають по п’ять частин води. Суміш залишають на два дні, потім рідину зливають, м’якоть віджимають. До рідини додають ту воду, в якій раніше наполягав гриб, отриману суміш вживають по три склянки в день.\nТакож використовують полин для лікування раку. Її збирають і подрібнюють. Одну ложку сировини заливають склянкою окропу, ставлять на водяну баню і варять до тих пір, поки вода до половини не випарується. П’ють народний засіб по тридцять грамів в день.\nЗверніть увагу! Деякі рослини, що використовуються народною медициною для лікування сарком, містять отруйні речовини, тому необхідно строго дотримуватися дозування лікарського препарату.\nНерідко пацієнти вживають компреси з соку чорного пасльону. Його вичавлюють з плодів, промачівают в ньому марлеву пов’язку, а потім прикладають її на уражені ділянки.\nСаркома Юінга найчастіше метастазує в легені, трохи рідше – в кісткові тканини і кістковий мозок. На пізніх стадіях метастази вражають центральну нервову систему. Випадки метастазування в плевру, лімфовузли середостіння, інші внутрішні органи і в область заочеревинного простору досить рідкісні.\nУ зв’язку з дуже раннім появою і швидким прогресуванням наявність метастазів відзначається у половини хворих, які вперше звернулися за медичною допомогою.\nгематогенний (через кровотік);\nлімфогенний (по лімфатичних судинах);\nретроперитонеальний (по заочеревинному простору);\nмедіастинальної (по середостіння).\nСаркома м’яких тканин найчастіше діагностується у осіб молодого віку – 20-35 років. Відповісти на питання, чому таке відбувається в тканинах людей, спочатку що відрізняються підвищеною стійкістю до атипії, фахівці зараз не можуть.\nОднак, ними виділяється безліч певних негативних чинників, здатних підштовхнути до появи пухлинного вогнища:\nприсутність в організмі людини передракових станів, наприклад, патології Педжета або хвороби Реклінгаузена;\nдифузний поліпоз товстого кишечника;\nсклероз туберкульозної етіології;\nтривалий прийом окремих підгруп медикаментів, наприклад, анаболічних стероїдів;\nчастий контакт з канцерогенними агентами;\nважка травматизація м’яких тканин, пережита пацієнтом раніше;\nтривалий радіаційне опромінення;\nнегативна спадкова схильність.\nВисловлюється теорія про можливість появи саркоми м’яких тканин через вірусного ураження організму. Однак, достовірних підтверджень на цей момент немає.\nОцінювати перераховані вище фактори, що привертають необхідно в їх сукупності. Особам з генетичними аномаліями, а також облігатними патологіями рекомендується регулярно проводити консультацію фахівцем і профілактичні діагностичні обстеження.\nДля того щоб зрозуміти, що таке саркома, і як вона виглядає, необхідно розібратися в її етіології. До м’яких тканин прийнято відносити: жирову, м’язову, фіброзну, нервову, сполучну. Саркоми, що виникають в їх структурі, мають вигляд сіро-білих вузлів з гладкою або неоднорідною структурою. Капсула у них відсутній. Тактильно вона може бути м’якою або щільною.\nЗа поширеністю саркома м’яких тканин відноситься до рідкісних захворювань. На її частку припадає не більше 1% всіх зареєстрованих онкологічних діагнозів. Виникає даний вид саркоми частіше у представників чоловічої статі, ніж у жінок. При цьому пік припадає на період середнього віку, від 35 до 60 років.\nНа сьогоднішній день не виявлено що саме стає причиною зародження і розвитку пухлини. Але передбачається, що під провокуючими факторами можуть ховатися:\nВплив небезпечних токсичних речовин, канцерогенів, парів важких металів;\nХронічний лімфатичний набряк кінцівки.\nМолоді люди також можуть страждати від саркоми м’яких тканин, хоч і в рідкісних випадках.\nДіагностичні дослідження включають в себе:\n– Огляд досвідченого фахівця, лікаря-онколога; На фото можна побачити, як виглядає саркома м’яких тканин:\n– Рентгенологічне дослідження. Дозволяє візуалізувати тінь пухлини, деформацію прилеглих до пухлини фасциальних перемичок, виявити зміни в кістках;\n– УЗД пухлин м’яких тканин. Це метод діагностики як первинного вогнища, так і поразки регіональних зон. Дозволяє визначити межі пухлини, зв’язок з оточуючими органами, структуру пухлини;\nМалюнок №1. Саркома м’яких тканин стегна. УЗ-картина в сірошкального і судинному режимах візуалізації\n– КТ первинної пухлини, органів грудної клітки та черевної порожнини;\n– МРТ первинної пухлини\nМалюнок №2. Саркома м’яких тканин верхньої третини лівого стегна\n– Морфологічна верифікація (пункційна біопсія, трепан-біопсія) є найважливішим методом діагностики.\nПісля отримання результатів огляду, лабораторної та інструментальної діагностики лікар-онколог визначає тактику ведення пацієнта, відповідно до сучасних рекомендацій.\nЯк діагностують ліпосаркому?\nНа першому етапі діагностики ізраїльський лікар проводить фізичний огляд. Підозрілими вважаються глибоко розташовані ущільнення, що перевищують розміром 5 см і прикріплені до внутрішніх структур. На наступному етапі діагностики ліпосаркоми в Ізраїлі пацієнт проходить візуалізують дослідження – як правило, рентгенографію і МРТ. Досвідчений ізраїльський радіолог може поставити попередній діагноз за результатами первинних досліджень на наявність ліпосаркоми.\nРозрізняють два основних види біопсії: вушко і хірургічну біопсію. Локалізація пухлини, особливості розрізу і технічні аспекти біопсії здатні вплинути на методи і результати лікування хворого. Відповідно, біопсію повинен планувати хірург або радіолог, який має досвід лікування ліпосарком.\nГрунтуючись на результатах біопсії і візуалізуючих досліджень, лікарі визначають «ступінь поширення», або стадію, захворювання. Стадія грає важливу роль в плануванні лікування.\nПрофесор Йосип Клаузнер\nХірург, стаж 45 років\nГлава міжнародного комітету американської асоціації хірургів-онкологів\nНовоутворення в невеликих розмірах тривалий період може себе не проявляти. Коли воно здавлює сусідні структури та органи, з’являються перші ознаки патології. Саркома м’яких тканин стегна часто розвивається до великих розмірів з формуванням округлого освіти, щільного при тому, що промацує, безболісного або створює дискомфорт. Виникає набряклість ураженої кінцівки, оніміння і парез. Прояви нагадують травматичне пошкодження м’яза, що має затяжний хронічний характер.\nСвітлоклітинний саркома м’яких тканин частіше розвивається в орбітальному ділянці і проявляється птозом, порушенням зору, екзофтальм. Розташування пухлини в заочеревинному просторі включає диспепсичні симптоми шлунково-кишкового тракту, збій сечовипускання, випорожнень. Новоутворення може досягати значних розмірів, здавлювати нерви, кровоносні і лімфатичні судини, що буде проявлятися ознаками ішемії, порушеннями іннервації.\nЗагальні симптоми саркоми можуть бути значно вираженими або зовсім не виявлятися. Пацієнти відчувають слабкість, нездужання, апатію, депресію, зниження працездатності. Періодично підвищується температура тіла до субфебрильних показників без видимої причини, різко знижується маса тіла, відсутній апетит, виникають диспепсичні розлади.\nХарактерною ознакою саркоми м’яких тканин є формування на локальній ділянці невеликий припухлості – вузла, в більшості випадків обмеженого в рухливості і безболісного. Розміри його можуть коливатися від 2 см до 20-25 см. Покривні тканини безпосередньо над вогнищем не змінюються, однак, може спостерігатися розширена сітка вен.\nЯкщо пухлина поодинока, малих розмірів і локалізується глибоко в тканинах, людина може тривалий час навіть не підозрювати про свою недугу. У прямій залежності від різновиду патології саркома може проявлятися м’яким, щільним або желеподібний вузлом. Злоякісний вогнище, як правило, не має капсули, але при розростанні здавлює навколишні тканини.\nСаме ракове утворення малоподвижно. Над ураженою ділянкою спостерігається підвищення температури до субфебрильних цифр. Зазвичай пухлина зароджується в глибині м’язової маси і поступово переміщається до поверхні. У більшості випадків вузол одиничний, але при окремих варіантах онкопроцесу формуються множинні дефекти.\nПри пізньому етапі саркоми м’яких тканин симптоми більш характерні:\nвиражена хворобливість в місці ракового ураження;\nнабряклість тканин – безпосередньо в самому осередку і в найближчому до нього оточенні;\nпокривні тканини змінюють своє забарвлення – стають синюшно-багряними;\nпоява виразкових дефектів над вузлом, схильності до кровоточивості;\nбольові імпульси посилюються в години нічного відпочинку або при фізичних навантаженнях;\nв найближчих суглобах можуть формуватися контрактури.\nСаркома, що вражає м’які тканини, являє собою злоякісне утворення, що формується в різних типах сполучної тканини, з її заміщенням фіброзною. Патологію характеризує прогресуючий агресивне зростання, швидке віддалене метастазування і часті випадки рецидивів. Метастази, в першу чергу, спостерігаються в легенях та печінці.\nПрогнози і профілактика при саркомі Юінга\nДля кожного пацієнта прогнози будуть різними, так як результат лікування залежить не тільки від стадії і агресивності розвитку саркоми, а й від індивідуальних особливостей організму, віку хворого та інших факторів.\nЩо стосується профілактики захворювання, то спеціальних заходів немає. Але лікарі рекомендують дотримуватися загальних вимог, до яких відноситься здорове харчування, активний спосіб життя, відсутність шкідливих звичок, підтримка імунітету з допомогою вітамінних комплексів.\nІ головне – регулярні профілактичні візити в клініку.\nСаркоми, що розвиваються в сполучної тканини\nЛіпосаркома. Пухлина починає свій розвиток в жирових клітинах, розташованих в будь-якому органі чи тканині. Захворювання характерно для середньої вікової групи. Інтенсивність росту таких сарком може бути різною, як повільної, так і стрімкою.\nФібросаркома. Новоутворення розвивається з клітин фиброцитов, присутніх в сполучних волокнах. Такі клітини служать для з’єднання кісток з м’язами. Поширена локалізація фібросарком – тулуб, верхні і нижні кінцівки. Як правило, пухлина являє собою щільний на дотик грудку, який не болить.\nМіксофібросаркома. Пухлина, яка розвивається в сполучних волокнах, яка характерна для людей поважного віку. Патологія може мати будь-яку локалізацію, але в більшості випадків вражає нижні і верхні кінцівки.\nДесмоїдна саркома. Повільно зростаюча пухлина, якій не властиво вражати прилеглі структури.\nБажаючи дізнатися вартість лікування раку в Ізраїлі, слід розуміти, що для кожного типу саркоми підбираються різні методики лікування, отже, і вартість для кожного пацієнта буде різна.\nСаркома м’яких тканин може виникнути практично в будь-якій частині тіла. Але дослідження зареєстрованих випадків дозволяє зробити статистику по виду локалізації пухлини. Виглядає вона приблизно так:\nНижні кінцівки, особливо стегнова частина – 35-36%;\nВерхні кінцівки – 14-15%;\nОчеревинна область – 14-15%;\nВнутрішні органи – 11-12%;\nТулуб – 9-10%;\nІнше – менше 2%.\nЦе усереднені значення, які можуть варіюватися в різних регіонах.\nДля збереження здоров’я і запобігання утворенню раку рекомендовано вести правильний спосіб життя і відмовитися від шкідливих звичок.\nЕпітеліоїдна саркома виникає первинно, тому немає специфічних способів запобігання її виникнення. Необхідно відмовитися від шкідливих звичок, звести до мінімуму контакт з канцерогенами і радіоактивними променями. Якщо з’явилися симптоми ушкоджень кінцівок, внутрішніх органів або голови, потрібно відразу звертатися до лікаря.\nПровідними методами лікування саркоми Юінга є:\nХіміотерапія. Цитостатичні препарати (циклофосфан, вінкристин, адриамицин), порушують процеси росту і поділу всіх типів клітин, введені в організм онкологічного хворого, справляються з найдрібнішими метастазами. Цьому сприяє специфіка їх впливу практично на всі тканини і органи людського організму. Знищення мікрометастазів уповільнює ріст пухлини. Введення цитостатиків здійснюють курсами. Тривалість перерв між ними становить від двох до трьох тижнів. Якщо метастази були виявлені в кістковому мозку, на них впливають великими дозами вищевказаних препаратів, після чого здійснюють пересадку стовбурових клітин.\nРадіотерапія. Високоенергетичне випромінювання, якому піддаються уражені пухлиною тканини, багаторазово проводиться як до, так і після хірургічного втручання. Методи променевої терапії на сьогоднішній день вважаються найефективнішими і найменш травматичними для організму хворого. З їх допомогою можна не тільки впоратися з утворенням метастазів, але і запобігти подальшим рецидиви захворювання. Дозування радіації строго індивідуальна. Тривалість одного курсу радіотерапії становить від чотирьох до шести тижнів.\nОперативне видалення вогнища онкологічного новоутворення. В ході оперативного втручання можуть бути частково вилучені тканини ребер, тазових і стегнових кісток. Площа резекції (видалення) визначається виключно ступенем поширеності пухлинного процесу. Віддалені ділянки кісток найчастіше замінюються ендопротезами. Сучасні хірургічні втручання рідко закінчуються ампутацією кінцівок. Хірурги роблять все можливе, щоб пацієнт не залишився інвалідом.\nВідмінність від ліпоми?\nЛіпома – пухлина доброякісної природи. Її ще називають жировик.\nЛіпосаркому можна відрізнити від схожого, на перший погляд, освіти – ліпоми такими способами:\nМетодом пальпації досвідчений лікар без труднощів визначить, який з цих двох видів пухлин у пацієнта. Ліпосаркома має такі характеристики: майже завжди на початковому етапі розвитку безболісне утворення,\nна дотик патологія м’яко-еластична,\nшкіра над місцем ураження не має змін в початковому періоді, потім може придбати синювато-червоний відтінок.\nВідмінності можна встановити за допомогою ультразвукового дослідження пухлини.\nПатологія найбільш часто вражає область стегна, колінний суглоб. Може бути і в інших частинах нижніх кінцівок.\nПлече – зона, де ліпосаркома знаходить місце свого розташування трохи рідше, ніж раніше згадані локалізації.\nНа фото показаний пацієнт з ліпосаркоми м’яких тканин плеча\nЗаочеревинного простору – місце теж для ліпосаркомной різновиди пухлини досить часто обирається.\nПатологія може виникнути в будь-якій області організму. Пухлини часто зв’язуються з навколосуглобових тканинах, міжм’язової сполучної тканинами, розташовуються в глибині тканин.\nРанні симптоми саркоми Юінга\nСаркома найчастіше розвивається в плоских кістках. Якщо пухлина вражає трубчасті кістки, то патологічний процес локалізується в центрі кістки і розвивається у напрямку до епіфізу.\nСимптоматика захворювання наростає поступово. Спочатку виникає ледь відчутна біль, яка наростає разом з прогресуванням саркоми. Навіть в нерухомому стані пацієнти страждають від болю, не допомагає фіксування ураженої кінцівки. Такий характер болю дозволяє розрізняти її з проявами, якими супроводжуються запалення і травми.\nДругий ранній симптом, який виникає після болю, – зниження рухливості суглоба. За цими ознаками вже можна запідозрити саркому і звернутися в клініку для уточнення діагнозу.\nОзнаки захворювання на останніх стадіях\nУ міру зростання пухлини симптоми стають все більш вираженими. На останніх стадіях з’являється темний червонуватий окрас на шкірі в тому місці, де є новоутворення. Виникає кровоточива рана, яка схильна до частого інфікування.\nСлід зазначити, що симптоми можуть бути викликані не тільки первинної пухлиною, але і вторинними злоякісними вогнищами. При цьому в міру зростання вторинних вогнищ виникають больові відчуття, які поступово посилюються. Болі можуть бути настільки інтенсивними, що для їх купірування фахівці змушені вдаватися до наркотичних препаратів.\nЯкщо уражені легені, у хворого може виникнути задишка, постійний кашель, відчуття здавлювання в області грудної клітини.\nЯкщо вражена печінка, може спостерігатися тиск в правому підребер’ї, біль. Результати лабораторних аналізів будуть вказувати на підвищення рівня печінкових ферментів (таких як АЛТ, АСТ).\nЯкщо на ранніх етапах були виявлені симптоми саркоми м’яких тканин, виживаність в цьому випадку максимальна.\nПричини виникнення саркоми\nІснує кілька факторів, що провокують розвиток саркоми. наприклад:\nБудь-яке пошкодження цілісності шкірних покривів і м’яких тканин – опік, рубець, шрам, перелом і так далі. Найчастіше пухлина виникає протягом перших трьох років після пошкодження.\nВплив на організм ряду хімічних речовин, що мають канцерогенну дію. Наприклад, толуол, бензол, миш’як, свинець та інші. Ці речовини здатні викликати мутацію ДНК здорових клітин і запустити злоякісний процес.\nОпромінення радіацією. Вплив гамма-променів змушує ДНК здорових клітин мутувати і розростатися. В онкологічній практиці зустрічаються випадки, коли пацієнту проводили опромінення з метою знищення однієї пухлини, а після цього у нього виявлялося виникнення саркоми м’яких тканин. У зоні ризику також люди, що працюють з установками рентгена або ліквідують аварії в зонах радіації.\nКрім усього іншого, деякі віруси також володіють мутагенними властивостями. Наприклад, вірус імунодефіциту людини (ВІЛ) і герпес 8-го типу схильні викликати розвиток саркоми Капоші.\nОдним з провідних чинників є спадкова схильність. Справа в тому, що у онкохворих пошкоджений ген, який відповідає за запобігання злоякісних процесів. А це передається у спадок.\nСеред хворих деякими видами саркоми можна зустріти підлітків, причому частіше чоловічої статі. Справа в тому, що швидкий гормональний зростання, який відбувається в період статевого дозрівання, може послужити поштовхом для розвитку онкології. Через стрімке розвитку організму можуть виникнути незрілі клітини. Особливо це характерно для саркоми стегна у хлопчиків підліткового віку.\nБолі в кишечнику: чому виникають і як дати собі раду\nЩо таке артроз стопи – симптоми і лікування, причини, як лікувати захворювання ніг


ГЕНІЙ ПЕНЗЛЯ І МОЗАЇКИ. ГРИГОРІЙ СИНИЦЯ У НАШОМУ МІСТІ. ІСТОРІЯ ОДНОГО ФОТО - Мої статті - Каталог статей - живописна кіровоградщина\nГадаю, навіть художник-аматор чи студент, прочитавши, що Григорій Синиця навчався у Михайла Бойчука, здогадається — чому митець замовчувався, чому про нього не писали. Бо ще в середині 30-х років минулого століття у лексиконі художників та ідеологічних наглядачів за їхньою творчістю з'явився термін бойчукізм. Це щось на зразок троцькізм у політиці, чи хвильовізм у літературі. Талановитий художник-монументаліст, вихованець Віденської, Краківської, Мюнхенської Академій мистецтв, один із професорів — основоположників Української Академії мистецтв, фундатор українського монументального мистецтва Михайло Бойчук виховував плеяду своїх послідовників, так званих бойчукістів. Це були митці з великої літери: здібні, працьовиті, ерудовані. А головне — палкі патріоти України. Вони служили їй своєю творчістю натхненно, не шкодуючи сил. За що й поплатилися. У жахливі роки репресій багатьом з них були навішані ярлики українських буржуазних націоналістів, художників арештовували, кидали за ґрати, звідки не всі поверталися. 13 липня 1937 року в одному з таборів ГУЛАГу були розстріляні професор Михайло Бойчук, його учні художники-живописці Іван Падалка, Василь Седляр, дивом вижили, відбувши по десятку років покарання, Кирило Гвоздик та Микола Рокицький. Долі Рокицького та Григорія Синиці міцно переплелися, хоча тісно співпрацювали вони всього п'ять років.\nТа як би там не було, а в паспорті художника значиться: народився в Одесі. Ще одне джерело — журнал "Образотворче мистецтво"— у другому числі за 1996 рік якого вміщено некролог на смерть художника, повідомляє, що Григорій 1930 року закінчив Одеську середню школу і вступив до Київського художнього інституту, де й студіював у майстерні монументального живопису під керівництвом Миколи Рокицького. З таким твердженням теж важко погодитися. Якщо й учився Синиця в Одесі, то тільки, можливо, у художньо-промисловій школі до 1930 року. Бо на той час Григорій Синиця навчався у Зінов'ївську. Цьому є документальні докази і спогади свідків. Перед нами фотокартка 1930 року, зроблена фотолюбителем Москальовим. На ній зображено вісім учнів Зінов'ївської художньо-промислової школи та викладача. Стоять перший зліва Михайло Світенко, поруч з ним Юрій Горобченко, сидить другий зліва Григорій Синиця. Прізвище викладача малювання — Семен Данішевський. Це фото два роки тому подарував Кіровоградському художньо-меморіальному музею О.Осмьоркіна 92-літній кіровоградець Юрій Макарович Горобченко. Він поділився спогадами про ті далекі роки, коли Юрій з іншими юнаками були учнями ХПШ. Серед них був і Григорій Синиця. Школу було відкрито у середині 20-х років. Розміщувалася вона на вулиці Леніна, за описом Юрія Макаровича — у приміщенні теперішнього будинку вчителя. Уродженець Розумівки (тепер Олександрівського району), Юрій з дитинства мав нахил до малювання і після закінчення семирічки за порадою викладачів вступив без екзаменів (мав добрі малюнки) до ХПШ. Заняття у ній проводилося за програмою середньої школи, на першому місці, звичайно, було малювання. Учні одержували стипендію у розмірі десяти карбованців на місяць, Юрію призначили наркомпросівську імені Крупської — 15 карбованців. У школі виконували замовлення на виготовлення вивісок, різних плакатів, прапорів, табличок з матеріалів замовника. Це допомагало поповнювати бюджет школи. Живопис викладав Семен Данішевський. Він був непоганим живописцем, його картини охоче купували жителі міста.\nВільним слухачем Зінов'ївської художньо-промислової школи був майбутній народний художник СРСР, дійсний член академії мистецтв, лауреат Державної премії України імені Тараса Шевченка Михайло Божій. Пізніше він повернувся до Миколаєва, де жили батьки — там теж відкрився художній технікум. Закінчивши його, він продовжив навчання у Київському художньому інституті. Працював у всіх жанрах живопису, писав пейзажі, натюрморти, портрети.\nТа найвищих вершин у творчості серед усіх названих досяг Григорій Синиця. Хоча особисте життя його склалося драматично. У 1936 над творчою інтелігенцією України продовжувала витати жахлива примара кривавих репресій. Уже були заарештовані Михайло Бойчук і його учні. У будь-який час могли прийти і до нього. І Григорій приймає єдиний у ті часи засіб порятунку: він залишає столицю і їде на периферію. Місцем свого перебування обирає Олександрію (тепер Кіровоградської області). Тут працює викладачем у дитячій художній школі. Потім доля закидає його до Кривого Рогу. Причому, усі ці роки — майже п'ятдесят(!) — художник перебував фактично на нелегальному становищі, не маючи елементарних побутових умов для нормального людського життя. Та Григорій Іванович не тільки не зрікся засад школи М.Бойчука, в основі якої лежала ідея відродження українського монументального малярства, а й розвинув і збагатив її засобами сучасної народної колористичної культури, очоливши у 60-х роках новий напрямок у сучасному монументальному мистецтві, що став відомий як "українська національна колористична школа".\nМи готуємося до відзначення 250-річчя від дня заснування обласного центру. Кращим подарунком місту була б виставка картин Григорія Синиці у художньому музеї. А сам заклад — назвати його ім'ям. Цим ми не тільки піднімемо престиж міста, а й вшануємо пам'ять великого митця, творчий шлях якого починався з нашого міста.\nКатегорія: Мої статті | Додав: sokil (23.11.2011)\nПереглядів: 1278 | Коментарі: 6 | Рейтинг: 0.0/0