«Наш Скорик»: в онлайн-концерті пам’яті композитора взяли участь 50 виконавців – Moderato\n19 липня відбулася онлайн-трансляція концерту «Наш Скорик», за яким спостерігав весь світ. Твори композитора звучали на сцені Львівської національної філармонії у виконанні близько 50 музикантів. «Концерт-пам’ять – це сучасне, зріле, тутешнє зображення естрадного Скорика. На мою думку, Маестри живуть допоки їхня музика звучатиме в сучасних виконаннях», – поділився один з організаторів проєкту Lviv Music Room та ведучий – Остап Дроздов.\nВечір присвячений до дня народження композитора Мирослава Скорика, якому 13 липня мало виповнитися 82 роки. У концерті взяли участь солісти Павло Табаков, Олександр Божик, Оксана Караїм, Петро Радейко, Ірина Доля, Юрій Григораш, Марко Комонько та Мираслав Драган; гурти «Тріода», «Wszystko» та «Ladies trio»; ансамбль «Високий замок». У програмі концерту – пісенна естрадна спадщина 60-70-х років, яка є маловідомою слухачеві, а також інструментальні твори композитора. Не зважаючи на відсутність глядачів у залі, організатори та виконавці зуміли передати душевну атмосферу. Протягом концерту ведучий – Остап Дроздов розповідав багато історій та спілкувався з артистами одразу ж після їх виконання.\nПро труднощі організації, ставлення до формату онлайн-концерту та про постать Мирослава Скорика в українській культурі ми поспілкувалися з організоторами та учасниками проєкту.\n– З якими труднощами зіткнулися під час організації концерту?\nОстап Дроздов: – Зіткнулися саме з карантином (сміється – ред.). Мені шкода, що ми не можемо це дійство презентувати живій публіці. Але тішимося, що наші трансляції відбулися на YouTube, Facebook платформах не лише в Україні, але й США, Канаді. Знаковим є те, що концерт відбувся на сцені Львівської філармонії, де Скорик дав не один концерт.\n– До онлайн-концерту готувалися дуже швидко?\nОстап Дроздов: – Мені ніхто не вірив, що ми зуміємо підготуватися до концерту за три тижні!\n– Розкажіть, будь ласка, детальніше про особливість та формат концерту пам’яті Мирослава Скорика.\nОстап Дроздов: – Це унікальний концерт! За життя Скорика ніколи не було такого масштабного, цільового, пісенно-естрадного концерту. Завжди виконувалися академічні інструментальні твори Маестро – фортепіанні, скрипкові та оркестрові. Саме тому ми прагнули балансу, бо Скорик не лише академічний композитор, але й естрадний. Люди повинні знати, що він є творцем першого українського твісту, бугі-вугі та регтайму. Акцент зроблений на вокальній естрадній спадщині, яка є недооцінена та недоспівана в Україні. Звичайно, в програмі є і академічні твори. Фортепіанний дует Оксани Рапіти та Мирослава Драгана виконали два джазових твори. Не відбувся концерт і без «Мелодії» ля мінор, яка стала символом сучасної, новітньої української музики.\nАндрій Яцків, керівник ансамблю «Високий замок»: – Мирослав Скорик – це композитор, який також запалює на творчість. Естрадні вокальні твори є маловідомими для слухачів. Враження такі, ніби вони залишилися під шаром пилюки у 70-х роках. Мені було цікаво попрацювати з цим музичним матеріалом. Я дозволив собі сміливо втрутитися в музичну тканину, зробивши перегри, вокальні вставки, а в творі «Карпати» використав фольк-реп. У власному аранжуванні «Гуцульського танцю» з кінофільму «Тіні забутих предків» використав інструменти, які ідентифікують колорит Карпат: цимбали, сопілку, фрілку, решітку.\n– Яке Ваше ставлення до онлайн-концертів? Чи не втрачається зв’язок між виконавцем та слухачем?\nОстап Дроздов: – Якщо виконавець має душу і бажання співати, йому не важливо чи співає для глядача, чи співає для камери. Співак знає, що за нею є сотні тисяч глядачів. З мого досвіду організатора онлайн-концертів з проектом Lviv Music Room – більше 10 тисяч переглядів та близько 100 тисяч на всіх Facebook спільнотах по всьому світу.\nLadies trio: – Протягом карантину ми взяли участь в чотирьох онлайн-концертах. Дивні відчуття, коли не відчуваєш емоції слухача аплодисментами. Після виступу – пустота, але ми знаємо, що за відеокамерою нас слухають люди і вони радіють від того, що ми творимо музику. Зараз складний час, але всі музиканти повинні спілкуватися зі своєю публікою в будь-яких умовах.\n– Яким є Скорик у Вашій пам’яті?\nОстап Дроздов: – Для мене Скорик статусний, зрілий, спокійний, вдумливий, легко печальний, але світлий композитор. Образ, що дивиться на нас з афіш, які розвішані на стінах філармонії – це Він і є.\nАндрій Яцків: – Мирослав Скорик – це ціла епоха, в якій представлено майже всі жанри. У спілкуванні завжди був простою, доступною, жартівливою людиною.\nLadies trio: – Спокійний, усміхнений та задуманий. Його фрази в розмові завжди були тихими, але завжди влучними.\nОлександр Божик: – Ми неодноразово спілкувалися з композитором в гастрольних подорожах. У моїй пам’яті – це дуже весела людина. Одного разу композитор запросив мене в гості допомогти з маленькою поломкою комп’ютера. Я усвідомлював, що якби відтягнули з часом, то всі партитури могли б зникнути.\nЮрій Григораш: – У моїй пам’яті – це єдиний Маестро, якого зустрів за своє життя, якого я бачив, тиснув руку та спілкувався! Завжди усміхнений, щирий та відкритий.\n– Як Ви познайомилися з творчістю Маестро?\nОстап Дроздов: – Нема галицької родини, де би не знали «Не топчіть конвалій», «Намалюй мені ніч», «Мелодії». Ми розуміли з малку, що це наше, тому концерт має назву «Наш Скорик», бо він наш. Кожен може сказати що Він є його. В кожного є своя історія стосунків з композитором.\nОлександр Божик: – Ще маленьким виконував твір для скрипки «Народний танець». Особисто познайомився зі Скориком вже навчаючись в музичній академії. Я був в числі перших виконавців «Аргентинського танго» П’яццоли в аранжуванні Скорика.\nЮрій Григораш: – У музичній школі я вперше почув «Намалюй мені ніч». Потім музика Скорика була завжди навколо мене. В училищі та консерваторії виконував більше естрадну музику композитора, аніж класичну.\n– З яким твором асоціюється Скорик?\nОлександр Божик: – Звичайно «Мелодія», але також Партита для струнного оркестру.\nЮрій Григораш: – «Мелодія» та «Намалюй мені ніч». Готуючись до концерту знайомився з маловідомими творами композитора і натрапив на виконання Яремчука. Пісня «Я не сумую за тобою» тепер моя улюблена.\nАндрій Яцків: – «Гуцульський танець» з кінофільму «Тіні забутих предків». Цим твором Скорик зачепив в мені, мій український ген. Скорик – це дерево з міцним корінням.\nФото – Андрій Томків\nІнтерв'юМирослав Скорик, Українська музика\nОдин коментар до “«Наш Скорик»: в онлайн-концерті пам’яті композитора взяли участь 50 виконавців”\n24 Липня 2020 о 00:36\n46 співаків і співачок хору Львівської Національної Опери записали онлайн відому пісню Мирослава Скорика Намалюй мені ніч . Таке онлайн-виконання хіта славетного українського композитора артисти театру присвятили дню народження Мирослава Скорика: 13 липня йому б мало виповнитися 82 роки.\nПрисвята українському Гераклу: виконання опери «Алкід» пам’яті Василя Сліпака Концерт-Реквієм пам’яті жертв Голодомору виконали в Угорщині Опера «Хліб. Сіль. Пісок»: прірва пам’яті 1935 – 2019 – … У Києві відбувся вечір пам’яті Гії Канчелі


НЕУК | Художні твори | Гоголівська академія\n© Росткович Олег, 24-08-2017\nПовертаючись додому після напруженого трудового дня та не менш напруженого нетрудового вечора, господар, мабуть, сподівався прослизнути до помешкання непомітно, але це йому не вдалося. Дружина була тут як тут:\n– Господи! Коли ти врешті візьмешся за розум. Думав, якщо з дверей восьмого виміру зайдеш то ніхто не помітить? – пішла вона в наступ, як то кажуть, без розвідки.\n– Тихо жінко, усе під контролем! П’ятниця сьогодні. А п’ятниця – святий день!\n– В тебе ледь не кожен день святий. Завжди якесь свято. А ти пам’ятаєш, що в тебе є жінка, що в тебе є син?\n– А що з вами не так?\n– Можливо, потрібно, хоч інколи цікавитися, як справи у сина в школі? Інколи домашні завдання допомогти виконати або перевірити. Коли ти востаннє тримав у руках його щоденник?\n– Справді, давненько, – скривився чоловік. – От зараз сином і займуся! Де той спиногриз? Хай несе щоденник – подивимося на його оцінки.\n– Тату, вже пізно, я хочу спати. Давай, подивишся завтра.\n– Ніколи не відкладай на завтра те, що можеш випити, тьху-ти, те що можеш зробити сьогодні. Неси сюди.\nСин неохоче зникає у своїй кімнаті і, по хвилі, повертається із щоденником.\nБатько гортає до останньої сторінки з записами.\n– З фізики 6 балів? Що це за новини? І не соромно? Яка тема?\n– Єдина теорія геть усього. Лабораторна була.\n– І що потрібно було зробити?\n– Створити всесвіт.\n– Оскільки оцінка 6 балів, а не одиниця роблю висновок, що який не який всесвіт ти все-таки створив?\n– Всесвіт створився, але в результаті великого вибуху.\n– Цікаво-цікаво. Це означає, що в рівняннях десь була помилка. Ти вже зрозумів – де наплужив?\n– Неси сюди зошит. Будемо аналізувати.\n– Може, все ж таки завтра?\n– Спати йдіть! Вирішили вони вчитися посеред ночі! – втручається дружина.\n– Почекай жінко, тут серйозна проблема. В сина всесвіт кривий вийшов і він не знає чому. А тобі «спати» в голові. То бурчиш, що дитиною не займаюся, то тепер женеш спати. Будь послідовною! А ти не стій, – це вже до сина, – а дуй по зошит! Чуєш?\n– Чую, – без жодного ентузіазму син знову зникає в своїй кімнаті.\n– Так-так-так... Гм... – батько аналізує ланцюжки формул. – У восьмому класі і не могти створити нормальний всесвіт. О! Дивись сюди! – тикає він пальцем у зошит.\n– І що з цього випливає? Розумієш?\n– Тоді розкажи.\n– Що найбільша швидкість у всесвіті буде рівна швидкості світла.\n– Правильно. Хоча, з практичної точки зору, це повний, сам розумієш що. Тобто – гаплик. В тебе вийшло, що галактики розбігаються і це ще півбіди. Найгірше, що при тих відстанях між зірками, які є в твоєму всесвіті і при наявному обмеженні на швидкість, міжзоряні подорожі триватимуть цілу вічність.\n– Ти хоч сам розумієш, що ти говориш? – знову втручається дружина.\n– Цить, жінко, поки творці всесвітів балакають. А що з квантовою гравітацією? Я ці рівняння не можу зрозуміти.\n– Тут я щось наплужив, гравітаційна взаємодія не корелюється з електромагнітною.\n– І не тільки з електромагнітною, а також із сильною та слабкою взаємодіями, – поправляє батько. – Тепер, уяви собі фізика, котрий живе в твоєму всесвіті й намагається вивести єдине рівняння геть усього? Що в нього вийде?\n– Правильно. А тепер подумай ще над помилками в часових вимірах! – сказавши це голосно, батько переходить на шепіт. – А я тим часом зникну на п’ять хвилин у ванній, а насправді телепортуюся до хлопців у нічний клуб, повідриваюся там до ранку, звідти спочатку телепортуюся до ванної, а потім повернуся в часі, чи навпаки? Спочатку повернуся, а потім телепортуюся. По ситуації. А ти, неуку, зрозумів своє завдання? – Батько повертає звичну гучність. – Аналізуєш часові функції і завтра розкажеш мені де була помилка. А тепер в ліжко! Надобраніч!\nСин зникає у спальній, батько у ванній.\n– І навіщо ото дитині голову морочити та педагога вдавати? Сказав би відверто, що і сам не знаєш чи забув розв’язки отих функцій та закони часових вимірів! – не втрачає шансу вшпилити дружина.\nОднак, чоловік її не чує, бо уже вісім секунд як у нічному клубі.\n© , 27-08-2017\nвесела казя, але неактуальна\n© George, 25-08-2017\nЗгенеровано за 0.74164891242981 сек.


Економічна характеристика ВМЗ «Червоний Жовтень»\nРозділ 1. Економічна характеристика підприємства\n1.2 Значення і оцінка вкладу підприємства в економіку регіону\nРозділ 2. Технологічні показники роботи підприємства\n2.2 Технологічний процес виробництва продукції\nквадратного перетину: - 550 x 550 мм. масою 5,5 тонн - 650 x 650 мм. масою 6,5 тонн прямокутного перетину\nСтан 1150 (блюмінг): блюми квадратного або прямокутного перетину зі стороною від 200 до 300 мм. довжиною 2 - 6 м. Крупно-заготівки 850/858\nСередньосортний стан 450 - 2\nДрібносортний стан 325\nДротяний стан 260\nСтани холодного волочіння\nТовстолистовий стан 2000\nСортовий круглий прокат\n2.3 Використання ресурсів в технологічному процесі\nРозділ 3. Екологічна діяльність підприємства 3.1 Природоохоронні заходи\n3.2 Екологізація технологічних процесів на підприємстві\nРозділ 4. Впровадження нововведень на підприємстві 4.1 НТП і його роль в металургійній галузі\n4.2 Нововведення і останні розробки в області функціонування підприємства в Росії і світі\nКафедра Економіка Природокористування\nПро проходження ознайомчої технологічної практики на Волгоградському металургійному заводі «Червоний Жовтень».\nКерівник практики: професор Лобачова Г.К.\n1.1 Історія розвитку підприємства, його місцезнаходження, структура.\n2.1 Продукція підприємства.\n2.3 Використання ресурсів в технологічному процесі.\nРозділ 3. Екологічна діяльність підприємства.\n3.1 Природоохоронні заходи.\n3.2 Екологізація технологічних процесів на підприємстві.\nРозділ 4. Впровадження нововведень на підприємстві.\n4.1 НТП і його роль в металургійній галузі.\n1.1 Історія розвитку підприємства, його місцезнаходження, структура\nОдним з найбільших виробників якісного металопрокату спеціальних марок сталі для підприємств автомобілебудування і авіаційної промисловості, хімічного, нафтового і енергетичного машинобудування, нафтогазовидобувної промисловості в нашій країні. Історія підприємства налічує понад сто років. Двоповерхова цегляна будівля заводської лабораторії побудовано в 1928--1930 роки. Заснований завод 30 квітня 1897 французьким акціонерним «Уральсько - Волжським металургійним суспільством» на околиці м Царицина, а в листопаді 1898 р була пущена перша мартенівська піч. За роки перших п'ятирічок (1929-1940 рр.) Завод був корінним чином реконструйований і перетворений в найважливішу базу виробництва високоякісної сталі для підприємств автомобільної, тракторної промисловості, с.-г. машинобудування. Нарощуючи темпи виробництва, і засновуючи нові марки, до 1941 року підприємство стає єдиним металургійним гігантом Півдня країни, що виробляють 9% всієї продукції, що випускається стали для оборонної промисловості СРСР. Під час Великої Вітчизняної війни 1941-45 рр. завод був повністю зруйнований і не відновлювався; зберігається як пам'ятник героїзму захисників Сталінграда. Територія заводу «Червоний Жовтень» з кінця вересня 1942 р стала ареною запеклих боїв Червоної Армії з німецько-фашистськими військами. Цехи заводу були перетворені в укріплені опорні пункти і вузли оборони. На цій ділянці фронту ворог так і не зумів пробитися до Волги. З 15 по 25 жовтня 1942 року бійці 253-го Таращанського стрілецького полку вели бої за центральну заводську лабораторію, перетворену німецько-фашистськими військами в сильно укріплений вузол опору. Запеклі бої йшли за кожне приміщення, сходи, поверх будівлі. Воїнами Таращанського полку на стіні зруйнованої лабораторії було зроблено напис: «Тут стояли на смерть герої-таращанці», яка пізніше в 1948 р відтворена на меморіальній дошці. Але вже через 5 міс. після закінчення Сталінградської битви 31 липня 1943 завод видав першу плавку сталі, а 31 серпня - першу тонну прокату. До 1949 р перевершений довоєнний рівень виробництва. Свою діючу структуру і остаточну спеціалізацію завод отримав вже в повоєнний час. Основні виробничі потужності були запущені в 50 - 70-ті роки. До 1986 року завод мав виробничим потенціалом, здатним забезпечити в рік виплавку сталі в обсязі 2 млн. Тонн, прокату - 1,5 млн. Тонн. Його частка становила 12% виробництва якісних сталей в країні, в т. Ч. Нержавіючих сталей - 14%, стали електрошлакового переплаву - 52%. У сортаменті заводу налічувалося 500 марок сталі, що випускається за стандартами РФ, Німеччини, США, Японії. Завод нагороджений орденом Леніна (1939) і орденом Трудового Червоного Прапора (1948), в 1985 ВМЗ «Червоний Жовтень» був удостоєний ордена «Вітчизняної війни» I ступеня за заслуги в забезпеченні Радянської Армії і військово-морського флоту в роки II-ї Світової війни . До 1990 р. завод став провідним у Росії підприємством з виробництва високоякісних і спеціальних марок сталі для передових галузей народного господарства. Сьогодні з'явилися нові широкі можливості для виплавки стали в електропечах.\n"Червоний Жовтень" вносить серйозну лепту в волгоградську економіку, вперше після початку перебудови металургія зайняла перше місце в реєстрі галузей, які зробили найбільший внесок в економіку області. У цьому велика заслуга заводу "Червоний Жовтень", який на сьогоднішній день інтенсивно нарощує обсяги виробництва.\n2.1 Продукція підприємства\nВолгоградський металургійний завод "Червоний Жовтень" пропонує наступні види продукції зі станів:\n* Блюм квадратного і прямокутного перетину.\n* Круглий прокат.\n* Квадратний прокат.\n* Шестигранні прутки.\n* Тонкостінні труби.\n* Арматурна сталь.\n* Лист металевий.\n* Лист гарячекатаний.\n* Стан холодного волочіння.\n* Шестигранний прокат.\nЗавод має в своєму розпорядженні технічних можливостей для виплавки сталей:\n- сталь вуглецева звичайної якості\n- сталь вуглецева якісна конструкційна\n- сталь легована конструкційна\n- сталь підшипникова\n- сталь рессорно-пружинна\n- сталь інструментальна легована\n- сталь теплотривка\n- сталь для прокату підвищеної міцності\n- сталь для зварювального дроту\n- сталь для армування залізобетонних конструкцій\n- сталь високолегована корозійно-стійка нержавіюча.\nБагато марки стали виплавляються методом електрошлакової переплавки. Продукція, що випускається відповідає вітчизняним і зарубіжним стандартам і технічним умовам. Для виконання вимог замовників сталеплавильне виробництво має в своєму складі процеси:\n- кошти позапічної обробки металу.\nЕлектросталеплавильного виробництва, володіючи сучасним обладнанням позапічної обробки стали, включаючи вакуумирование, виробляє особливо низьковуглецевих і високолеговані стали, що відповідають найвищим вимогам споживача.\nЗавод виробляє і продає злитки ЕШП:\n- 550 x 550 мм. масою 5,5 тонн\n- 650 x 650 мм. масою 6,5 тонн\n- 500 x 1000 мм. масою до 8 тонн\n- 550 x 1350 мм. масою до 11,5 тонн\nСтан 1150 (блюмінг):\nблюми квадратного або прямокутного перетину зі стороною від 200 до 300 мм. довжиною 2 - 6 м.\n- діаметром 70 - 290 мм. довжиною 3,5 - 6 м.\n- діаметром 70 - 300 мм. довжиною 3,5 - 4,5 м.\n- діаметром 70 - 320 мм. довжиною 3,5 - 3,8 м.\nДовжина круглого прокату діаметром 300 мм., 320 мм. не більше 3,5 - 4,5 м.\nСередньосортний стан 450 - 2:\nКруглий прокат діаметром від 36 мм. до 65 мм.\nКвадратний прокат з розміром сторони 50, 60 і 80 мм.\nДовжина прокату не більше 6 м.\nДрібносортний стан 325:\nКруглий прокат діаметром від 14 мм. до 36 мм. довжиною 2,8 - 7 м.\nСмуга 57 x 13 мм., 50 x 30 мм., 43 x 30 мм. довжиною 3 - 6 м.\nКвадрат перетином від 14 x 14 до 22 x 22 (14, 16, 18, 20, 22) довжиною 3-6 м.\nШестигранник діаметром від 14 мм. до 32 мм. (14, 16, 17, 19, 20, 21, 22, 24, 25, 26, 27, 28, 30, 32) довжиною 24 м.\nАрматурна сталь діаметром 14 - 34 мм. (14, 16, 18, 20, 22, 25, 28, 32, 34) довжиною 3 - 9 м.\nДротяний стан 260:\nКатанка діаметром 6,5, 8, 9, 10 мм. в бухтах.\nАрматурна сталь діаметром 8, 10 мм в бухтах.\nСтан поперечно-гвинтової прокатки 453:\nПустотілі шестигранні і круглі прутки.\nТовстостінні труби діаметром 30, 32, 33, 36 мм. довжиною 1,5 - 6 м.\nШестигранні прутки діаметром 25, 32 мм. довжиною 1,5 - 6 м.\nСтани холодного волочіння:\nКалібрований круглий прокат діаметром 12 - 65 мм.\nКалібрований шестигранний прокат № 14, 17, 19.\nДовжина 2 - 6 м.\nТовстолистовий стан 2000:\nЛист товщиною від 9 до 35 мм., Довжиною 2 - 6 м., Шириною 1 - 1,5 м.\nМожливо виготовлення листа товщиною до 100 мм.\nЛистопрокатний стан 1400:\nЛист гарячекатаний товщиною від 2 до 3,9 мм., Ширина 0,8 - 1,0 м., Довжина 1,6 - 2,0 м.\nЛистопрокатний стан 2002: Додати\nЛист з нержавіючих марок сталі\nтовщиною 5 - 8 мм., шириною 1 - 1,5 м., довжиною 3 - 6 м.\nЛист з вуглецевих і легованих марок сталі\nтовщиною 4 - 8 мм., шириною 1 - 1,5 м., довжиною 3 - 6 м.\nСортовий круглий прокат:\nМоже поставлятися з обточеної поверхнею і обточеної зі спеціальною обробкою поверхнею.\nДля кіл діаметром 14 - 65 мм. з граничними відхиленнями 0,5 мм з шорсткістю поверхні RZ 20.\nДля кіл діаметром 70 - 280 мм. з граничними відхиленнями 0,5 мм. і шорсткістю поверхні RZ 20.Випускаемая заводом металопродукція проходить комплекс контрольних випробувань.\nНа ЗАТ Волгоградський металургійний завод «Червоний Жовтень» в 1994 році побудована і впроваджена установка з переробки мартенівського і електросталеплавильного шлаків, в 1995 році проведена рекультивація старого шлаконакопичувача.\nЩоб забезпечити виробництво киснем і аргоном, побудовані два нових газифікатора, відкриті нові майданчики для прийому металобрухту, на яких встановлені агрегати з переробки брухту: прес ножиці, пакетуюча-прес, шредер, побудований новий склад для прийому, зберігання і відвантаження нержавіючих відходів.На всіх нагрівальних печах проектуються нові газокисневі пальника, що дозволить в 2 рази зменшити витрати природного газу і відповідно, скоротити шкідливість відходів. У найближчі роки планується повністю замкнути всі технічні та зливові води для їх повторного використання у виробництві, таким чином, вдасться уникнути їх потрапляння в Волгу. Велика увага приділяється переробці і утилізації твердих відходів виробництва, таких як шлаки, шлами, пил і окалина (близько 200 тисяч тонн в рік), які використовуються і у виробництві, і для господарських потреб підприємства. Сьогодні освоєні технології створення з окалини і шламу залізовмісних брикетів, які призначені для подальшої переплавки.\nРозділ 3. Екологічна діяльність підприємства\nРоків 15-20 тому сіра коробка цього цеху нерідко бувала, оповита сіро-жовтим, отруйним димом. Він валив з-під даху будівлі величезними клубами і при найменшому подиху вітру в бік житлових масивів Червоножовтнева району накривав їх так щільно, що навіть в спекотний літній день мешканці будинків змушені були закривати всі вікна своїх квартир. Інакше було не позбутися від їдких запахів димних викидів, що виникали під час плавки металу в електросталеплавильному цеху № 2 на заводі «Червоний Жовтень» вносили свою лепту в задимлення неба над містом і інші підрозділи заводу.\nДля волгоградцев картина ця була звичною. І велика кількість димів доводило в ті часи, що завод інтенсивно працює. А значить, працюють, отримують зарплату, ростять і вчать дітей, купують необхідне, планують майбутнє, домагаються наміченого - словом, нормально живуть тисячі городян і жителів району, що зв'язали своє життя і долю з відомим на всю країну в ту пору підприємством\nПотім дими над цехом, та й над усім заводом зникли. Причина цього не таїлась за сімома печатками. Всі знали - завод зупинився, а багато його працівники, вмілі, кваліфіковані, досвідчені металурги і прокатники, мало не відразу опинилися за воротами. Одні поповнили черзі на біржах праці. Інші кинулися за заробітками в справи, в яких нічого не розуміли. Треті стали шукати шляхи, на яких, як здавалося, можна в короткі терміни знайти довгий рубль. Звичний уклад і спокійна, передбачене життя були розвалені.\nОдне лише могло радувати - небо над містом стало чистіше. Але чи часто хто-небудь з вчорашніх металургів в ті роки безтурботно дивився в небо?\nМайже років десять завод ледь дихав. У електросталеплавильному цеху № 1 з трьох печей працювала одна. У ЕСПЦ-2 час від часу відбувалася плавка металу. З усіх прокатних станів функціонував один. Все інше колишні господарі, в руках яких тоді виявився завод, готові були розпродати. Що хотіли вони бачити на місці колишнього гіганта вітчизняної металургії, мало хто знає і понині.\nВсе змінилося в 2003 році, коли завод став власністю канадсько-української фірми «Мідленд Ресурсіс» а в керівництві ЗАТ «Волгоградський металургійний завод« Червоний Жовтень »виявилися не випадкові люди, а металурги за покликанням і освітою. Такі як голова ради директорів Ігор Шамис, людина для заводу не сторонній. Або Едуард Шифрін, який почав кар'єру з посади майстра на заводі «Дніпроспецсталь», був там же начальником цеху, захистив дисертацію, став кандидатом технічних наук. Багато сил в відновлення виробництва на ЗКО вклав генеральний директор Олексій Фоменко\n«Червоний Жовтень» став відроджуватися. У той рік керівництво підготувало бізнес-план на п'ять років, включаючи 2008 рік. Намітили заходи по відновленню всього господарства підприємства. І через два роки, у відповідність з цим планом запустили в роботу майже всі виробничі потужності. Діють всі прокатні стани, крім стану-260, який зараз в процесі налагодження. У ЕСПЦ-1 працюють всі три печі замість однієї. Функціонують обидва стале-плавильних агрегату в ЕСПЦ-2\nУ березні 2004 року стали налагоджувати машину безперервного лиття заготовок, здатну відливати металеві профілі трьох перетинів. З 1993 року лежала вона на території заводу мертвим вантажем. Зараз вже повністю здана в експлуатацію.\nЗа цей час на 3600 осіб зросла кількість працівників заводу. А це означає, що, при середній чисельності однієї сім'ї в 3-4 людини, покращився добробут більш ніж десяти тисяч краснооктябрьцев. Перераховані вище успіхи металургів по підняттю підприємства з колін, пожвавленню виробництва, ніяк не заважають тому, що над заводом не видно здавна звичних димних викидів, не відчувається ніяких неприємних запахів.\nА тому, що в бізнес-плані були передбачені також і природоохоронні заходи. У минулому році на них було витрачено близько 7 млн. Доларів. Тобто майже третина всіх витрат, спрямованих на відновлення підприємства. Не можна не враховувати того, що житловий масив знаходиться в безпосередній близькості від заводу, і відновлення виробництва завдасть шкоди і здоров'ю городян, і навколишньому середовищу, та й Федеральні закони «Про санітарно-епідеміологічне благополуччя населення» і «Про охорону атмосферного повітря» порушувати не можна. Тепер щорічно наказом по підприємству затверджується план Організаційно-технічних заходів з охорони навколишнього середовища.\nНавіть при короткому ознайомленні з основними розділами названого плану на поточний рік виявляється, що без уваги не залишені не тільки заходи з охорони повітряного і водного басейнів, але і питання переробки відходів виробництва. Враховано навіть робота заводського автотранспорту і графік вивезення поки ще не пущених в справу відходів з території заводу. І те, що на виконання наміченого в поточному році знову планується витратити понад 100 млн. Рублів, знову-таки підтверджує серйозність намірів керівництва, спрямованих на поліпшення природоохоронної діяльності на підприємстві.\nЗвичайно, повністю позбутися від шкідливих викидів в процесі сталеплавленія не дозволяє технологія виробництва. Але їх можна значно зменшити. Так, якщо питомий викид забруднюючих речовин на 1 тонну стали в 1994 році становив 0,0106, то в минулому 2004 - вже 0,0045 одиниці. Відповідно, і викид їх в атмосферу за цими років наступний: в 1994 - 8100 тонн на рік, а в 2004 - 3460 тонн. І це при майже однаковій кількості виплавленого металу.\nЧому непомітний звичний дим над дахом ЕСПЦ-2? Тому що з двох сталеплавильних агрегатів цього цеху один, піч № 6, реконструювали. Обладнали над нею спеціальний щільний звід, який практично не пропускає шкідливі викиди: чадний газ, оксиди азоту. Більш того, за цією піччю зводиться приміщення і монтується обладнання нової газоочисної установки Вона незабаром буде здано в експлуатацію і дозволить істотно знизити вміст шкідливих речовин у викидах. Глава заводу готовий взятися за реконструкцію та іншої печі, №5, в цьому ж цеху, яка також буде обладнана ущільненим склепінням. Над печами і місцем розливання металу планується установка парасольки, щоб забезпечити надійне уловлювання неорганізованих викидів. А нова потужна газоочистка забезпечить нормальну роботу обох сталеплавильних агрегатів.\nЧому з усіх електросталеплавильних цехів на заводі взялися за реконструкцію саме ЕСПЦ-2 Виробництво цього цеху відрізнялося найбільшою кількістю шкідливих викидів в атмосферу. Інший цех, ЕСПЦ-1, в якому задіяні три електросталеплавильних печі, по великій кількості викидів поступається ЕСПЦ-2. І тут планується установка вакууматора і піч-ковша, реконструкція газоочистки, що в комплексі також дозволить скоротити обсяги викидів і зробити їх менш шкідливими, в межах допустимих норм.\nСлід зазначити, що виконання вимог цього заводського плану природозберігаючих заходів здійснюється за дієвого участі наявної на підприємстві лабораторії з охорони навколишнього середовища, керує якою Т. Р. Конєва. Співробітники лабораторії не тільки контролюють виконання природоохоронних вимог, аналізують причини їх порушень, а й розробляють необхідні рекомендації для кожного з підрозділів заводу, з урахуванням застосовуваних там технологій.\nПорушення цих рекомендацій обертається часом наслідками вельми серйозними, і перш за все для тих, хто їх допустив. Факти різних виробничих, технологічних проколів щотижня розглядаються на селекторній рапорті. Так, понадлімітні викиди, допущені в перших числах минулого травня, обернулися для семи посадових осіб керівної ланки сталеплавильних цехів позбавленням премії. Адже додаткової шкоди навколишньому середовищу тими викидами обійшовся заводу в десятки тисяч рублів штрафних санкцій.\nТепер факти порушень взагалі неможливо буде приховати або проігнорувати. У заводській службі управління якості та стандартизації заведений журнал скарг жителів Червоножовтнева району, по кожній з яких проводяться детальні розслідування зростання забруднення атмосфери з висновками і пропозиціями щодо нормалізації роботи\nЧи не залишає без уваги керівництво ЗАТ і іншу, не менш важливу для збереження навколишнього середовища, проблему - охорону водного басейну. Сто років стоїть металургійний завод на березі Волги. Рік за роком покірно і терпеливо приймає вона в свої води всілякі промислові стоки, скиди і відходи приліпилися на її берегах заводиків, заводів, комбінатів. Є в цьому і чимала лепта металургів. За вікову свою історію підприємство в надлишку «обдарував» гордість Росії забрудненими водостоками.\nАле в металургії без води не обійтися. Тому ідеальним способом її використання в сучасному виробництві, крім очищення, є кругообіг по замкнутому циклу. Без нових водозаборів з річки і без водоскидів назад.\nУ розробці такого проекту допомагає НДІ «Гіпроенергосталь» з Харкова, який і в давні часи забезпечував науковими розробками. Немає часу чекати, коли проект буде готовий, і почнуться роботи по його реалізації. Адже не один рік пройде ... А між тим завод продовжує своїми водоскидами забруднювати Волгу. На території заводу зараз є два водовипуску - Центральний і Банний. І якщо на заводі домоглися того, що через Центральний скидають воду очищену, то з Банним є ще проблеми. Справа в тому, що цей колектор проходить по території кількох районів Волгограда. А останній його відрізок тягнеться через підприємство. Ось і виходить, що не тільки відходи виробництва надходять в нього. Втім, в нього практично нічого не скидається. Тут, як то кажуть, треба всім миром занепокоїтися і домогтися, щоб всі користувачі цього водоскиду взялися за очищення своїх відходів. Інакше доведеться ставити питання про його блокування. Завод без нього обійдеться. Хоча прекрасно зрозуміло, що проблему збереження чистоти Волги, таким чином, не вирішити.\nУ великому комплексі природоохоронних заходів, виконуваних в ЗАТ "Волгоградський металургійний завод" Червоний Жовтень ", передбачено і повторне використання відходів виробництва, і організація моніторингу стану навколишнього середовища, і збереження зеленої зони вздовж заводу, і багато іншого, що вимагає чималих матеріальних витрат, на які керівництво підприємства йде з готовністю. Тут розуміють, що неможливо сьогодні відмахнутися від вирішення перерахованих завдань, як не можна відкласти його і на віддалене майбутнє, бо воно може про Єрнут безліччю нових проблем.\nРозділ 4. Впровадження нововведень на підприємстві\n4.1 НТП і його роль в металургійній галузі\nНа Волгоградському металургійному заводі "Червоний Жовтень" у завершальній стадії знаходиться процес монтажу нової системи сухої газоочистки в найбільшому електросталеплавильному цеху №2. Показники промислових викидів відповідають всім європейським вимогам екологічної безпеки. Акціонери ВМЗКО усвідомлюють всю ступінь відповідальності перед жителями міста. Саме тому розвиток систем екологічного контролю є одним з основних напрямків інвестування на "Червоному Жовтні". Акціонерами підприємства виділено понад 10 млн. Доларів на реалізацію екологічної програми.\nНа будівництві нової системи сухої газоочистки в електросталеплавильному цеху №2 завершиться монтаж першої секції висотної виводить труби.Через неї будуть виводитися залишки відфільтрованого газу, який не завдаватиме шкоди навколишньому середовищу.\nНа цьому будмайданчику сьогодні активно ведуться роботи по монтажу основного обладнання системи сухої газоочистки.\nРозпочато обкладка теплоізоляційними матами першої черги фільтрувального блоку і металоконструкцій корпусу головних механізмів системи газоочистки. Після завершення теплоізоляційних робіт металокаркаса буде обшивати сайдігом.\nУже споруджена ланцюжок газоходів від печі до Пилеосадітельние камері. У пічному прольоті електросталеплавильного цеху №2 намічена установка спеціальних парасольок з уловлювання неорганізованих газових викидів, які теж будуть направлятися в Пилеосадітельние камеру і змішуватися з більш гарячими газами, що йдуть безпосередньо від печі, і значно охолоджувати газовий потік. А це, в свою чергу, дозволить стабілізувати роботу фільтрувального блоку.\nУже готується до контрольних випробувань ланцюжок газоходів і кнурів.\nНа Волгоградському металургійному заводі «Червоний Жовтень» відкрився цех виробництва столових приладів,\nприступає до випуску столових приборів із нержавіючої сталі сучасного дизайну і високої якості.\nСьогодні завод «Червоний Жовтень» знову виходить на лідируючі позиції серед підприємств з виробництва сталей спеціального призначення. За підсумками року ВМЗКО увійшов до рейтингу 200 успішних найбільших приватних компаній Росії, підготовлений журналом Forbes.\nЗавод «Червоний Жовтень» з 1929 року спеціалізувався на виробництві якісної сталі для автомобілебудування, авіабудування, кораблебудування, підприємств оборонного комплексу. У радянські часи підприємство випускало до 2 млн. Тонн рідкої сталі в рік. Завод мав унікальним обладнанням та технологією з виробництва легованих сталей.\nУ 2003 році на момент приходу компанії Midland Resources Holding LTD «Червоний Жовтень» випускав близько 400 тис. Тонн сталі на рік, здебільшого рядових марок.\nПерший етап реконструкції торкнувся, в першу чергу, сталеплавильних цехів, які на сьогоднішній день працюють понад своїх виробничих потужностей.\nЕлектросталеплавильний цех №2, на який припадає 70 відсотків виплавленої заводом стали, значно розширив свої можливості після пуску машини безперервного лиття заготовки. Крім цього, в цеху реконструйована піч № 6, і модернізований вакууматор.\nНа особливу увагу зажадала заключна обробка металопрокату. За два роки була повністю відновлена інфраструктура прокатних цехів, успішно проведені всі намічені капітальні ремонти в цехах заводу. У жовтні цього року завершено капітальний ремонт блюмінга, тепер на ньому можна катати кола діаметром до 450 мм. «Червоний Жовтень» став єдиним виробником круглого прокату даного діаметра, тому що на території і РФ, і СНД подібних виробничих можливостей немає ні у одного металургійного підприємства. Капітальні ремонти були проведені на всіх сортових, листопрокатних станах. В даний час в цеху обробки металопрокату монтується новітня лінія по фінішній обробці металу, в яку входять: прес фірми Даніелла (Італія), оснащений установкою лазерного контролю кривизни заготовки; дробеструйная машина для видалення окалини з поверхні прокату; торцювальні верстати для зняття фаски, задирок і напливів металопрокату. Додатково монтуються нові бесцентро-токарно-обточувальні верстати «ЯЖ-1» і «ЯЖ-3», оснащені установками ультразвукового контролю металопрокату. Введення в дію цієї лінії дозволить, крім поліпшення якості металопрокату, отримати вагомий приріст виробництва готової продукції.\nОдним з ключових моментів першого етапу реконструкції було оновлення і заміна очисних споруд, що забезпечують екологічну безпеку виробництва. Зараз на заводі закінчується будівництво системи сухої газоочистки, яка відповідає всім міжнародним вимогам. Умови ринку такі, що сьогодні жодне підприємство, що бажає вийти на світовий рівень, не може дозволити собі нехтувати вимогами екологічних служб. «Червоний Жовтень», що працює практично з усіма країнами світу, усвідомлює це повною мірою. Акціонери підприємства виділили понад 10 млн. Доларів на реалізацію екологічної програми.\nКрім введення в дію системи сухої газоочистки надалі, для повного виключення промислових викидів, планується повністю «зашити» ЕСПЦ №2. Над верхньою частиною цеху буде зведений газозахисний зонд, який ловитиме викиди з відкритих для завантаження електросталеплавильних печей. Крім цього, вже зараз на всіх нагрівальних печах проектуються нові газокисневі пальника, що дозволить в 2 рази зменшити витрати природного газу і відповідно, скоротити шкідливість відходів. У найближчі роки планується повністю замкнути всі технічні та зливові води для їх повторного використання у виробництві, таким чином, вдасться уникнути їх потрапляння в Волгу. Велика увага приділяється переробці і утилізації твердих відходів виробництва, таких як шлаки, шлами, пил і окалина (близько 200 тисяч тонн в рік), які використовуються і у виробництві, і для господарських потреб підприємства. Сьогодні освоєні технології створення з окалини і шламу залізовмісних брикетів, які призначені для подальшої переплавки.\nНайважливіше місце в питанні підвищення конкурентоспроможності продукції, що випускається займає розширення сортаменту і підвищення якості. Із залученням найбільших галузевих наукових центрів проведені дослідження і розроблена програма розвитку «ВМЗКО» щодо збільшення завантаження прокатних станів, включаючи четвертий переділ. ЗАТ «ВМЗ Червоний Жовтень» має в своєму складі унікальний комплекс прокатного обладнання, що дозволяє виробляти практично весь сортамент випускаються в даний час профілів. Однак, з огляду на специфіку історичного розвитку, сьогодні проводиться в основному великосортний прокат. В результаті проведеної науково-дослідної роботи розроблені пропозиції щодо розширення сортаменту прокатних станів і запропоновані до маркетингової розробці близько 610 простих і спеціальних профілів прокату (в тому числі - смуги, дріт, двотаврові профілі, швелери, ресори, профілі для інструментальних виробів і т.д .), а також варіанти доведення їх до більш високої технічної готовності в окремих цехах четвертого переділу. Листопрокатні стани, можливо, додатково орієнтувати на виробництво 50 видів листів зі спеціальними властивостями з легованих марок сталі.\nУ жовтні на стані «2000» листопрокатного цеху був проведений експериментальний прокат листа завдовжки 12 метрів, що користується широким попитом на підприємствах машинобудівного комплексу. Товстолистовий стан «2000» призначений для прокату листа товщиною 4 - 35 мм, шириною 1000 - 1500 мм, довжиною 3 - 6 м. Зараз інженери «Червоного Жовтня» шукають спосіб укладання листа в пачки і його транспортування з табору «2000», не призначеного для прокату листа такої довжини, на подальшу обробку.\nНа стані «1150» (блюмінгу) краснооктябрьци вперше прокатали круглий профіль діаметром 390 мм з семитонних злитка. Коло такого діаметру до сьогоднішнього дня виготовляли методом кування на ФГУП «ПО« Барикади »в рамках договору про кооперацію, укладеного підприємствами навесні цього року. Освоєння прокату круглих профілів великого діаметра на потужностях ВМЗКО дозволить значно знизити їх собівартість. При цьому в найближчій перспективі на «Червоному Жовтні» мають намір освоїти на блюмінгу прокат 9-тонних злитків.\nДо розробки подібного роду виробничих проектів ВМЗКО змушує детальне вивчення споживчого ринку. Виробничі, маркетингові відділи підприємства виходять на прямі ділові контакти з споживачами продукції. "Червоний Жовтень" здатний і готовий розробляти новітні марки сталей, нові способи легування, освоювати нові профілі металопрокату, вдосконалюватися в виробничому відношенні.\nСьогодні на ВМЗ «Червоний Жовтень» йде широкомасштабна реконструкція, мета якої - розширення виробництва легованих сталей спеціального призначення. У вересні 2003 року завод виплавляв 37 582 тонн сталі, а в вересні 2004 ця цифра склала 55558 тонн. «Червоний Жовтень» впевнено рухається до досягнення обсягу виробництва рідкої сталі 1 млн. Тонн на рік. Кількість марок сталі, що випускається збільшилася практично в два рази, в даний час воно складає більше 450 видів. Чисельність працюючих на підприємстві перевищує 8 тис. Чоловік. На заводі розроблена і планомірно здійснюється довгострокова екологічна програма. Підприємство має повноцінну розвивається інфраструктурою, яка дозволяє задекларувати, що на сьогоднішній день «Червоний Жовтень» є одним з найпотужніших підприємств в Росії по виробництву сталей спеціального призначення.\nВМЗ "Червоний жовтень" завжди був і залишається флагманом металургійної промисловості. Завод є одним з найбільших виробників якісного металопрокату спеціальних марок сталі в нашій країні для підприємств автомобільної і авіаційної галузей промисловості; хімічного, нафтового, транспортного та енергетичного машинобудування; нафтогазовидобувної промисловості та ін.\n1. Інформаційні джерела (газети, журнали);\n2. Адреси сайтів www. vmzko. ru // www. metalpage. ru


У Ковелі затримали наркоторговця\nПонеділок, 26 жовтня 2015, 10:13\nПравоохоронці затримали 30-річного ковельчанина під час збуту 1 граму наркотичного засобу субутексу. Крім того, під час особистого огляду у молодика виявлено близько 5 грам канабісу та поліетиленовий пакет з 1 грамом субутексу.\nВиявлені речовини працівники міліції вилучили та направили в НДЕКЦ при УМВС України для проведення експертизи.\nЧоловік затриманий в порядку статті 208 КПК України та поміщений в ізолятор тимчасового тримання міськвідділу.\nЗа даним фактом відкрито кримінальне провадження за ч.2 ст.307 (Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів) Кримінального кодексу України. Санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна. Триває слідство.


SpaceX отримає дозвіл на оренду землі під будівництво космічних кораблів Starship | Новини\n27 Лютого, 2020 27 Лютого, 2020 Набуцький ВалерійЕкономіка23 переглядів\nопубліковано в Лют. 27, 2020 з 11:05 am 27 Лютого, 2020\nSpaceX орендуватиме 12,4 акрів (близько 5 га) в порту Лос-Анджелеса з можливістю збільшити цю територію до 19 акрів (7,6 га) у майбутньому.\n“Міська рада Лос-Анджелеса у вівторок надала дозвіл компанії під керівництвом Ілона Маска використовувати майданчик на острові Термінал у порту для будування аерокосмічних частин”, – йдеться у повідомленні.\nОрендна плата визначена в розмірі 1,7 млн доларів на рік і буде підвищуватися відповідно до індексу споживчих цін. Планується, що загальна сума оренди становитиме 52,8 млн доларів за 20 років.\nStarship – космічний корабель багаторазового використання, призначений для польотів на Марс і розрахований на 100 осіб. Як раніше неодноразово підкреслював Маск, він заснував в 2002 році SpaceX з метою надання допомоги людству в колонізації Марса. В якості тимчасового орієнтира відправки дослідників на цю планету він називав 2022.


Ігри для Motorola RAZR V3i DG безкоштовно. Скачати iOS ігри на .\nСкачати ігри для Motorola RAZR V3i DG. Безкоштовні ігри на . Велика колекція ігор для iOS.\nCкачати безкоштовно ігри для Motorola RAZR V3i DG\nБезкоштовні файли iOS ігор для можна знайти в цьому розділі. Пропонуємо вам скачати ігри на з величезного щодня оновлюваного каталогу iPod, iPad та iPhone ігор. Ви можете перейти за посиланням, яке бачите нижче, щоб скачати ігри на Motorola RAZR V3i DG або вибрати один з жанрів iOS ігор в меню зліва: аркади, квести, симулятори та інші. На mob.org.ua можна cкачати будь-яку гру на безкоштовно без реєстрацій і смс всього за кілька кліків! Вирушайте у пригоду по віртуальних ігровим світам прямо зараз!\nВсе для Motorola RAZR V3i DG\nІгри для Motorola RAZR V3i DG\nШпалери для Motorola RAZR V3i DG\nРінгтони для Motorola RAZR V3i DG\nДля того, щоб переглянути всі ігри для Motorola RAZR V3i DG, тисни на кнопку:\nCкачати безкоштовно ігри 176x220 для Motorola RAZR V3i DG\nПопулярність: 13 175\nПопулярність: 3 701\nПопулярність: 5 179\nКращі ігри для Motorola RAZR V3i DG ! Ігри скачати безкоштовно можна тільки на mob.org.ua!\nЯкщо до вас у руки хоч раз потрапила техніка Motorola, то ви раз і назавжди станете вірним шанувальником цього бренду. З якої причини? Все дуже просто! Розробники компанії не просто використовують кращі технології, але і вкладають у створення своїх гаджетів душу! І Motorola RAZR V3i DG є кращим доказом. Без всяких сумнівів, цей девайс можна назвати революційним. Єдиним "недоліком" даного бренду є велика кількість платних додатків та iOS ігор. Але тепер вам більше не варто турбуватися ! Наш портал допоможе вам скачати будь-які Apple ігри на Motorola RAZR V3i DG безкоштовно.\niOS ігри для Motorola Motorola RAZR V3i DG з кожним днем стають все популярнішими. На тлі інших ігор вони виділяються своєю відмінною графікою і продуманим ігровим процесом. Кожен день ми додаємо популярні нові ігри для Motorola RAZR V3i DG, сортуємо їх і пропонуємо вашій увазі лише найкраще. Кожна гра на iPhone або iPad має свій рейтинг, який формується на підставі голосів користувачів. На підставі рейтингу складається топ ігор для Motorola RAZR V3i DG. Таким чином ви можете відразу ж скачати кращі iOS ігри на . Також до кожної iPad чи iPhone гри додано відео геймплей. Ми робимо все, щоб вам було зручно. Скачати ігри на Motorola RAZR V3i DG у нас можна кількома зручними і простими способами. Ви можете спочатку зберегти файли на комп'ютер і потім скинути їх на телефон або планшет чи скористатись QR-кодом. І не забувайте! Всі нові iOS ігри скачати на абсолютно безкоштовно можна тільки на нашому сайті.


ФАиС: Новости сайта > Геннадій Копійка – про Еверест, гори, життя. Інтерв’ю газеті ДепоХарків\n[Главная] > [Новости сайта] > Геннадій Копійка – про Еверест, гори, життя. Інтерв’ю газеті ДепоХарків\nГеннадій Копійка – про Еверест, гори, життя. Інтерв’ю газеті ДепоХарків\nМатеріал взят з Depo.Харків - читаємо інтерв'ю з старшим тренером збірной України з альпінізму, президентом ФАіС Харьківськой області, відомим українским альпіністом Геннадієм Копійкой\nЗа майже 40 років занять альпінізмом Геннадій Копійка підкорив понад 150 вершин, седеред них і найнебезпечніша гора світу – К2 (розташована на хребті Балторо - Ред.). На "Гору смерті" Копійка піднявся в 1992 році і став першим українцем, який підкорив складний восьмитисячник. Копійка й зараз підіймається на нові вершини, а також готує до перемог спортсменів та любителів.\nЖурналісти Depo.Харків поговорили з альпіністом про секрети підкорення вершин, про небезпеку спусків та підйомів, також про те, чому варто хоч раз у житті піти в гори.\n"Я писав заяву, клав на стіл та їхав"\n– Чому ви вирішили стати альпіністом?\n– Це сталось випадково. В студентські роки, під час навчання в "ХАІ" (нині - Харківський аерокосмічний університет, - Ред.) зрозумів, що треба чимось займатися. Побачив в інституті оголошення про набір до секції альпінізму. З цього і почалось моє захоплення.\n– На якому факультеті ви навчались і чи працювали за фахом?\n– За освітою я радіоінженер електронного обладнання. Відпрацював півтора року у цій професії на заводі електрообладнання. Але я їздив у гори постійно. Писав заяву – мене, звичайно, не відпускали. Я знову писав заяву, клав на стіл керівнику та їхав. За півтора року мені дозволили перевестися в іншу організацію з більш вільним графіком.\n– Чи є серед альпіністів спортсмени, які були для вас прикладом?\n– Мені пощастило ходити з відомими альпіністами. Зразком для наслідування для мене був і є мій тренер, харківський альпініст Сергій Бершов. Ми тоді багато часу проводили у Криму, тренувалися на скелях. Він покликав мене в команду, і ми в той же рік стали чемпіонами Союзу.\n"Піднятись на вершину – це половина справи, головне - спуститися донизу"\n– Розкажіть про експедицію на Еверест\n– Після Лхоцзе мене запросив туди Володимир Балибердін. Це перша людина, яка підкорила Еверест у Радянському Союзі. У Балибердіна була ідея швидкісного сходження на Еверест. У цій експедиції також брав участь інший відомий альпініст – Анатолій Букрєєв. Ми брали участь у цій експедиції. Балибердін та Букрєєв хотіли встановити рекорд швидкісного сходження, а я очолював допоміжну групу. Ми готували проміжкові табори, проводили відеозйомку.\nФото: Підйом на Еверест (архів Г.Копійки)\n– Як ви готувалися до цієї експедиції?\n– Тоді я часто бував у горах і спортивну форма підтримував регулярно, тому це була звичайна експедиція. Я вже мав досвід сходження на восьмитисячники, та й акліматизація ще залишалася. Форма була чудова. Формат гімалайських експедицій передбачає, що альпіністи поступово набирають акліматизацію і форму, а потім поетапно йдуть до вершини. Стандартна експедиція на восьмитисячники триває близько двох місяців. Хоча експедиція на К2 в нас забрала майже три місяці, там були важкі підходи.\n– Що ви відчували, коли піднімалися на Еверест?\n– Є мета, і ти до неї йдеш. Звичайно, виникають труднощі, і це подолання не завжди приємне. Воно відбувається через силу, через подолання самого себе. Я б не сказав, що відчував полегшення радість чи захват. У великих горах, піднявшись на вершину, одразу думаєш, як спускатися. Альпіністи кажуть: піднявся на вершину – це половина справи, головне - спуститися донизу.\n– Скільки коштує піднятися на найвищу гору світу?\n– Експедиція на Еверест наразі коштує близько 60 тис. доларів. Це для комерційних клієнтів. Професійним спортсменам така експедиція коштуватиме менше: якщо йде спортивна група, тобто без кисневих балонів та носіїв, то сходження коштуватиме майже вдвічі дешевше.\n– Яка вершина для вас була найскладнішою?\n– Найскладнішою вершиною в мене була К2. Це гора, підйом на яку складніший за підйом на Еверест. Вона вважається взагалі найскладнішою вершиною. На вершині К2 на сьогоднішній день у світі побувало менше 400 людей, позаяк на Евересті – близько 7 тисяч. Серед альпіністів це дуже значима вершина. Моє сходження відбувалось у 1992 році.\nФото: В.Балибердін і Г.Копійка (архів Г.Копійки)\n– Чому ви вирішили підкорити "Гору смерті", як називають К2?\n– Я хотів ходити в гори, а К2 – це унікальна гора, на яку дуже рідко організовують експедиції. Коли мені запропонували взяти участь у такій експедиції, я не зміг відмовитись. Тим більше, сходження на К2 було після експедиції на Еверест. Її також організовував Балибердін. У нас була міжнародна команда, в якій було найбільше американців та англійців. Від України був я один.\nФото: Вершина К2 (архів Г.Копійки)\n– Вам доводилося встановлювати перший український прапор на вершинах?\n– На К2 я був першим українцем. За статистикою, ми з Балибердіним були 73 та 74. Тоді в нас на очах загинув мексиканець. Він зірвався й загинув. За статистикою, в той час на 74 людини, які сходили на гору, припадало 33 загиблих. Прапор я з собою брав. Ми на вершину піднялися вночі. Тому фото зробили перед вершиною. Це був 1992 рік. Тут незалежною Україна стала. Я в експедиції прямо зшив цей прапор з клаптиків і переплутав жовто-блакитний, я жовтий тримав зверху. Довелося вже потім у фотошопі помилку виправляти.\n"Вище 8 тисяч метрів ти йдеш на межі власних сил і навіть допомогти товаришу не зможеш"\n– Що є найбільшою загрозою для альпіністів у експедиціях?\n– В першу чергу, це висота. Вона ускладнює пересування, дихання, порушується фізіологія, можна захворіти, наприклад, на застуду, це призведе до смерті. Окрім того, на будь-яких маршрутах небезпеку становлять лавини, льодопади, каменепади. Це важко передбачити.\n– Як довго людина може перебувати на висоті понад сім тисяч метрів? Як це відображується на самопочутті?\n– Навіть коли ми перебуваємо на висоті двісті метрів над рівнем моря, то, піднявшись на дві тисячі метрів, вже відчуватимеш головний біль, з'явиться задишка, організм адаптуватиметься до висоти. Потрібно частіше дихати, щоб компенсувати нестачу кисню. З часом організм пристосовується до цієї нестачі, в крові збільшується кількість еритроцитів. Тому за 2-3 дні ти вже можеш на двох тисячах почуватися нормально. Потім підіймаєшся на три тисячі і та ж сама історія. Тому гімалайська техніка передбачає установку проміжних таборів. Базовий табір розбитий на п'яти тисячах, туди йдуть поступово, потім підіймаються на шість тисяч, там звикають, спускаються до п'яти і знову підіймаються. Така акліматизація.\n– Як довго людина може перебувати на висоті понад 8 тисяч метрів?\n– 8 тисяч - це вже висота, де людський організм не може адаптуватися. Це зона смерті. Найвищі поселення знаходяться на висоті 5000 метрів. Тому вище 5,5 – 6 тисяч людський організм не може пристосуватися. На восьмитисячній висоті вміст кисню втричі менше, ніж на нульовій висоті. Тому там бути довго не можна. Якщо 1-3 дні, то це ще нормально, якщо ж людина залишається на цій висоті довше, то це може закінчитися смертю. Бували випадки, коли альпіністи затримувалися на таких висотах. Скажімо, у нас на Лхоцзе останній табір був на висоті 8300 метрів, одна група пробула на такій висоті тиждень. Внаслідок цього у всіх з'явились проблеми зі здоров'ям: у когось – запалення легенів, у когось починались помутніння тями, людина поводилася неадекватно, виникали ускладнення в роботі нирок, печінки.\nФото: Підйом на К2 (архів Г.Копійки)\n– Що небезпечніше: підйом чи спуск?\n– Нещасних випадків більше під час спусків. Людина розслабляється і менше себе контролює, накопичується втома. Тому багато хто гине чи пропадає саме на спуску. Важливо розподілити силу, щоб її вистачило спуститися вниз. Тому підійматися треба до певного часу. Наприклад, на Евересті є правило: якщо до 14 години ти не піднявся на вершину, то хоч 100 метрів залишається, а треба все кидати і спускатися. Бо інакше за світловий день ти не дійдеш до табору і можеш замерзнути.\n– Якщо людина не професіонал, яка для неї може бути гранична висота?\n– У кожного своя планка. Все залежить від фізіології людини. Одні легко переносять адаптацію до висоти, інші - ні.\n– До якого віку людина може ходити в гори?\n– Можливості людини необмежені. Середній вік альпініста коливається від 25 до 50 років. Ось Сергію Бершову виповниться у березні 70 років, він зараз у експедиції в Південній Америці піднявся на найвищу гору – Аконкагуа. Найстаршою людину, яка підкорила Еверест, був 80-річний японець.\n– Скільки треба часу, щоб підготувати себе до експедицій на восьмитисячники?\n– Для Евересту треба 2-3 роки, щоб підготуватися. Та ж українка Ірина Галай готувалася 2 роки.\nФото: Гора К2 (архів Г.Копійки)\n– Чому вже майже 100 років не прибирають трупи альпіністів з восьмитисячників? Невже сучасні технології цього не дозволяють?\n– На жаль, не дозволяють. Були спроби організувати експедиції з очистки маршрутів, і це призводило до нових жертв. Ще у радянські часи подібну експедицію спробували організувати на Пік Перемоги (найвища точка Тянь-Шаню та Киргизстану, - Ред.), там лежало понад 30 тіл. Йшла група альпіністів, готувала тіло, пакувала. Вертоліт прилетів, підчепив вантаж, але поки тіло ніч пролежало, воно примерзло і коли вертоліт смикнув цей вантаж, трос відпружинив і тіло потрапило у лопаті вертольоту, той розбився. На Евересті взагалі вертоліт не може зависнути на висоті, бо їх стандартна висота приземлення - 5300 метрів. Наразі на Евересті евакуюють травмованих із висоти 6500 метрів за допомогою вертольотів. Тому й не виходить. Вище 8000 метрів ти йдеш на межі власних сил і навіть допомогти товаришу не можеш. Ти зможеш лише своє тіло контролювати.\n"Тренуватися в Криму неможливо, а інших придатних для цього гір в Україні немає"\n– В Україні основним тренувальним майданчиком для альпіністів були гори Криму. Як зараз тренуються спортсмени? Чи є альтернатива після анексії Криму?\n– Це велика проблема. Тренуватися в Криму неможливо, а інших придатних для цього гір в Україні немає. Свої чемпіонати ми проводимо в Румунії, Словаччині. Це вимагає додаткового фінансування з боку спортсменів, а тому і зменшується кількість учасників. Я робив рейтинг спортсменів по Україні. В цьому рейтингу я нарахував 67 спортсменів, вони мають високі спортивні розряди і беруть участь у змаганнях.\n– Наскільки зараз популярний альпінізм?\n– Є види спорту, які вийшли з альпінізму - це скелелазіння та льодолазіння. Вони дуже популярні. Проводяться навіть чемпіонати Світу. В Харкові є чемпіони Світу зі скелелазіння, а Валентин Сіпавін займає призові місця на кубках Світу з льодолазіння. На жаль, в Україні льодолазіння все ще не зареєстроване як вид спорту. Ми вже чотири роки боремося, щоб в міністерстві визнали льодолазіння видом спорту. Але там то юристи вивчають документи, то експерти, весь час були якісь проблеми. Цього року наче обіцяють таки визнати. Ось у квітні ми в Харкові проводитимемо перший офіційний чемпіонат України з льодолазіння, хоча такі змагання ми проводимо з 2013 року, коли мерія Харкова нам збудувала скеледром "Вертикаль".\n– Чи доводилося готувати відомих людей?\n– Ну, є люди, які з альпінізму вийшли у відомі персони, є публічні люди, але не завжди вони хочуть афішувати свої захоплення.\nМожу сказати, що наші харківські альпіністи свого часу організовували сходження Курченко на Монблан. На щастя, він не дійшов навіть до підніжжя Монблану. Він фінансував розвідувальні експедиції своїх охоронців. Їх вдало затягли на Моблан, але потім, коли пояснили, що це вимагає певної підготовки та часу, він сказав, що немає часу. Він розглядав ще варіант на вертольоті сісти на вершину, але передумав.\n– У 2020 році пройдуть Олімпійські ігри, де скелелазіння офіційно увійде у перелік видів спорту. Як ви вважаєте, чи є серед харківських спортсменів претенденти на участь у змаганнях?\n– Думаю, будуть. Наразі у нас є спортсмени, які займають призові місця. Це Маренич Алла, Захарова Маргарита. Є молоді перспективні скелелази, які за три роки вийдуть на міжнародний рівень. Ми до цього готуємося.\n"У таборі були розвідники, які три дні там жили й дізнавалися про обстановку"\n– У 2013 році терористи в Пакистані розстріляли групу альпіністів. Серед них було троє харків'ян – це ваші друзі. Яке Ваше бачення цих подій?\n– Це взагалі неординарний випадок. Навіть уявити важко, що таке може трапитися у горах (23 червня 2013 року в базовому таборі біля підніжжя гори Нанга Парбат група бойовиків розстріляла альпіністів. Серед загиблих виявилися троє харків'ян - Ігор Свергун, Бадаві Кашаев, Дмитро Коняєв, двоє словаків, два громадянина КНР, один непалець, громадянин Литви, американець та місцевий гід-провідник. Відповідальність за вбивство туристів взяло на себе терористичне угруповання, близьке до пакистанського крила Талібану, - Ред.). У горах завжди живуть добрі люди, ми ніколи не зустрічали агресії. На жаль, цей випадок виходить за межі розумного. Просто якесь терористичне угрупування вирішило про себе заявити, тому стався такий випадок. Я брав участь у переговорах з українським консулом в Пакистані і опікувався репатріацією тіл. Там у таборі були розвідники, які три дні жили й дізнавалися обстановку. От коли частина людей пішла в гори і залишилося десятеро людей, вони напали.\n– Тобто вони це готували заздалегідь?\n– Так, у базовому таборі було двоє людей, які говорили з усіма на тему релігії, хтось може якось не так відреагував. Вони казали, що мусульманство - це найбільш правильна релігія. Багато хто з ними не розмовляв. Не думаю, що з ними грубо обійшлися. Просто вони так вирішили і вчинили.\n– Ви збираєтеся зараз встановити пам'ятний знак у Харкові. Що це за проект?\n– Ми маємо шанувати пам'ять. Ми вже три роки намагаємося встановити цей пам'ятник, але ж не було фінансування. Це буде правильно, якщо буде пам'ятник, зараз над цим працює відомий скульптор. Плануємо встановити навесні. Ще ми проводимо чемпіонат України з техніки альпінізму "Кубок пам'яті Свергуна". І на річницю їх загибелі ми проводимо фестиваль скелелазний.\n– Ви добре знали загиблих?\n– Так, з Ігорем (Свергуном, – Ред.) я вперше підкорював восьмитисячник. Ми разом ходили у експедиції в одній команді. Коли я очолив федерацію, він був найактивнішим членом нашого клубу. Якось ця експедиція до Пакистану складалася в нього важко, чесно кажучи, коли він туди їхав, то наче щось відчував. Він перед цим казав: "Треба вже зупинитися. Мені якось це вже набридло. Треба більше часу сім'ї приділяти". Він сам дуже багато подорожував, возив багато груп.\nНа фото: Ігор Свергун\n– Ви рахуєте підкорені вершини?\n– Під час активних занять альпінізмом у мене більше 140 вершин було. Після цього я вже не рахував, але десь 10-20 додалося.\n– Чи є вершини, які ви ще не підкорили, але збираєтесь?\n– Так, звичайно. Я ж у експедиції на Еверест трохи не дійшов до вершини. Зараз я займаюся підготовкою експедиції на Еверест, може й сам дійду до вершини. А ще є цікаві гори в Альпах. Минулого року були на Монблані і Матерхорні. У цьому сезоні, можливо, на Ейгер підемо. Також така цікава вершина.\nФото: На горі Монблан\n– Що дає Вам сходження в гори?\n– Це зовсім інший вимір. Я і зараз із задоволенням ходжу в гори. Там інша атмосфера, ти в іншому стані. Усі дрібні клопоти відпадають. У тебе є певна мета і ти йдеш до неї, а все інше щезає. Треба просто побувати в горах, щоб зрозуміти, що туди так тягне.


Нові майданчики для луцьких дітей – від благодійного фонду «Фонд Ігоря Палиці – Новий Луцьк» - Український форум благодійників : Український форум благодійниківНові майданчики для луцьких дітей – від благодійного фонду «Фонд Ігоря Палиці – Новий Луцьк» - Український форум благодійників\nНові майданчики для луцьких дітей – від благодійного фонду «Фонд Ігоря Палиці – Новий Луцьк»\nСвято відкриття дитячих майданчиків відбулося у Луцьку у суботу, 19 липня. Такий подарунок для батьків та дітей зробив благодійний фонд «Фонд Ігоря Палиці – Новий Луцьк».\nДва нових дитячих майданчика встановили на території ЗОШ №12 (вул. Салтикова-Щедріна, 1) та на прибудинковій території на проспекті Соборності, 9 та Молоді 12,14. Ігри з клоунами, приємними солодкими сюрпризами, оригінальними конкурсами та повітряними кульками, – такі подарунки для малечі підготував благодійний фонд.\n«Хочеться, щоб у дітей було гарне дитинство, щоб у ньому було більше свята. Саме тому ми вирішили продовжити програму облаштування дитячих майданчиків в дворах, особливо в тих районах, які віддалені від центру, де проблема місць для дозвілля є дуже гострою. Це – головний критерій при виборі з великого переліку звернень. Було багато критичних застережень, адже у країні така ситуація – війна, великі потреби армії. Але діти живуть у своєму світі, вони потребують добра, позитивних емоцій. Тому завдання батьків і нашого фонду – зробити все, щоб діти повноцінно могли відчути літо і свято дитинства. Також, як і декларував засновник фонду Ігор Петрович Палиця, ми встановлюємо міні-футбольні поля у школах № 11, 14, 15, 17, 18, та 5 спортивних дитячих майданчиків у садочках», – сказала заступник голови правління благодійного фонду Ірина Констанкевич.\nНа облаштування дитячих майданчиків станом на липень 2014 р. фонд виділив близько 300 000 грн. у рамках реалізації програми «Зробимо Луцьк європейським містом». Загалом же у першому півріччі на програму виділили понад 1,28 млн грн., більшість коштів (понад 1 млн грн) спрямували на допомогу військовим частинам та формуванням. Перевірити якість обладнання для дитячих ігор вже в цьому році зможуть більше лучан, адже на завершальному етапі роботи по облаштуванню майданчиків, що на прибудинкових територіях поблизу вул.Конякіна, 9, вул. Воїнів-Інтернаціоналістів, 4, пр.Відродження, 7, вул. Писаревського, 7, вул.Космонавтів, 4.\nБатьки та діти, які завітали на свято відкриття на Вишкові, задоволені новим дитячим майданчиком.\nЛілія Мрочко, мама Миколайчика, розповіла: «Ми тут живемо три роки, дитина виросла, сину 2,8 роки, а це приватний сектор, немає куди піти погуляти. Зібрали понад 170 підписів батьків і звернулися у благодійний фонд. Дуже дякуємо Ігорю Петровичу Палиці, що в цей важкий для України час знайшов фінанси, щоб зробити дітям радість. Батькам майданчик подобається, у дітей одні усмішки, вони дуже задоволені».\nГалина Шклярук, вчитель української мови і літератури у ЗОШ № 12, має двох внучок. Каже, що це не єдиний подарунок їхньому мікрорайону від Ігоря Палиці: «Я живу на Вишкові більше 30-ти років. Останнім часом діти і молодь збираються біля школи, адже це єдине місце, куди тут можна прийти і відпочити. Раніше тут було тільки спортивне поле. Такої краси, як бачимо сьогодні, тут не було. Дякуючи Ігору Петровичу Палиці, зроблено ремонт і в актовому залі школи, облаштоване футбольне поле зі штучним покриттям. Від себе, від всього педагогічного колективу дякуємо за те, що дбає про наше майбутнє, про здоров’я наших дітей. Хай йому воздасться сторицею».\nВдячні і батьки діток, які від сьогодні можуть гратися на новому майданчику поблизу будинків, що на проспекті Соборності, 9 та Молоді, 12, 14.\n«Ми своїми силами не змогли би побудувати такого великого, красивого дитячого майданчика. У мене двоє діток, старшій дочці 5 років. Діти у захваті: очі великі, усмішка, безмежна радість. Дуже вдячні «Фонду Ігоря Палиці – Новий Луцьк». У нас є з цього будинку діти, батьки яких на Сході, це для них розрада», – розповіла Катерина Кушнікова.\n«Ми старалися тут щось облаштувати – пісочницю, проте своїми силами цього не зробиш. Тепер будемо підтримувати порядок», – додала Анна Якимчук.\nМалечі та батькам представники фонду побажали мирного неба над головою та щасливого і здорового дитинства.


WhatsApp тестує автовидалення повідомлень | Громадське телебачення\nWhatsApp тестує автовидалення повідомлень\n26 листопада, 2019 06:13\nРозробники месенджера WhatsApp тестують у бета-версії додатка для Android нову функцію, завдяки якій можна буде автоматично видаляти повідомлення після закінчення певного періоду часу.\nПро це повідомляє портал WABetaInfo.\nНова функція з'явилася у бета-версії WhatsApp 2.19.348 для Android. За даними порталу, користувачі месенджера зможуть встановлювати бажаний часовий проміжок, після закінчення якого видалятимуться повідомлення: це може бути одна година, день, тиждень, місяць або рік.\nРаніше подібний функціонал частково реалізували в більш ранній бета-версії, там вона називалася «Зникаючі повідомлення». Увімкнути її можна у вкладці «інформація про контакт» або в налаштуваннях групового чату.\nҐетсбінг, зомбінг і орбітинг — що соцмережі змінили у стосунках?


Шліфування мармуру і граніту, Київ, Україна\nШліфування мармуру та граніту є важливим процесом. Ці породи широко використовуються в будівництві і в багатьох інших напрямках. Вони відмінно виступають в якості облицювального матеріалу. Їх успішно використовують як для зовнішньої, так і для внутрішньої обробки будівель. Часто вони виступають в ролі каменю для пам'ятників. Також їх застосовують для виготовлення електротехніки, різних виробів і елементів для будинку.\nШліфування мармуру і граніту здійснюють професійні та досвідчені фахівці, які володіють для цього всіма необхідними навичками і знаннями. Дані породи можуть похвалитися своєю високою якістю, надійністю, міцністю і відмінними експлуатаційними характеристиками.\nЗа допомогою шліфування мармуру і граніту, можна повернути колишні переваги виробам з цих матеріалів. Їх часто використовують для виробництва покриття для підлоги, яке під впливом часу втрачає своє глянсове полірування.\nЯкщо Вам потрібне якісне і оперативне шліфування мармуру і граніту, тоді Вам варто звернутися по консультацію до нас в компанію «Манжук». Ми спеціалізуємося на виробництві і монтажу виробів з натурального каменю. У нас представлений широкий асортимент вигідних пропозицій і послуг,\nМи пропонуємо Вам повний спектр шліфування граніту і мармуру. Всі замовлення ми виконуємо швидко, якісно і відповідально. Отриманий результат перевершить всі Ваші очікування. З цієї причини Ви залишитеся задоволені своїм вибором.\nДізнатися більше важливої інформації про шліфування граніту і мармуру пропонуємо під час інформаційної консультації з нашим кваліфікованим фахівцем. Він знайде відповіді на всі Ваші питання і розповість про всі переваги співпраці з нами.


Поштовий індекс Укрпошти за вашою адресою = 94334 індекс Уткине, Перевальський район, Луганська область, Україна.\nПоштові індекси Києва, поштовий індекс Уткине і поштові індекси більшості інших міст України можна знайти прямо для конкретного будинку. Тобто у нас представлені поштові індекси областей, поштові індекси районів, поштові індекси міст, поштові індекси вулиць, поштові індекси будинків.\nТут представлена найбільш повна і точна база поштових індексів України, в тому числі і індекс Уткине. Інформація про поштові індекси України представлена на основі останніх версій бази поштових індексів Укрпошти та Класифікатора адрес по Україні. Ви можете скористатися як пошуком індексу за адресою або адреси за індексом, так і ієрархічним рубрикатором України, щоб знайти необхідний індекс поштової адреси.\nЗміни поштових індексів відбуваються регулярно. Хочемо зауважити, що на відміну від інших сайтів з базами поштових індексів у нас представлений тільки реально діючі індекси, немає застарілої інформації, і ви можете бути абсолютно впевнені, що знайдена на нашому сайті Уткине індекс буде точно чинним і відповідати обраній адресі.\nІндекс Уткине — це номер 94334 поштового відділення, яке відповідає за декілька вулиць або цілий район.\nІндекс пошти яблунька


Прикарпаття - Металіст 1925. Післяматчеві флеш-інтерв'ю\n"Прикарпаття" - "Металіст 1925". Післяматчеві флеш-інтерв'ю\nПісля матчу проти "Прикарпаття" інтерв'ю клубному медіа-центру дали гравці "Металіста 1925" Віталій Пономар та Євген Ткачук.\n- Гра була важкою для нас, особливо, перший тайм. Дещо не правильно ми грали, у перерві зробили корегування та висновки. Другий тайм у виконані нашої команди вже був зовсім іншим, забили та, що найголовніше, здобули перемогу.\nУ першому голі Михайло Шершень продовжив політ м'яча після стандарту, а другий - гарна контратака у нашому виконанні, Сергій Ченбай віддав ювелірний пас та мені головним було не зіпсувати момент.\nДобре працюємо на тренуваннях та чудово, що нас прорвало та почали багато забивати. Головне, щоб у такому дусі грали і надалі. Налаштовуємся на наступний матч дуже серйозно, гратимемо вдома перед своїми вболівальниками. Намагатимемося здобути позитивний для нас результат, попереду "три фінали", ми хочемо виграти кожен з них.\nНа грі з "Вересом" дуже відчувалася підтримка вболівальників, дуже приємно грати за такої атмосфери. Запрошую всіх на гру з "Чорноморцем" та сподіваюся, що ми покажемо гарну гру та результат.\n- У першому таймі не вдалося забити, як нам, так і супернику. Поле не було поганим, але було дуже сухим та до цього потрібно було звикати. Дуже специфічне тертя м'яча, через це у деяких моментах втрачали м'яч у безглуздих випадках та створювали самі собі проблеми.\nУ перерві тренер дав декілька настанов, як нам діяти, через це ми поліпшили свою гру. Забили гол, а потім вже грали по рахунку. Скористалися тим, що суперник відкрився, використали вільні зони.\nМи спортсмени, повинні вміти справлятися з тиском та напрявляти у правильне русло. Повинні бути психологічно стійкими та видати свій максимум. Гра з "Чорноморцем" буде для нас, наче фінальна, так, і після неї будуть ігри, до яких ми підійдемо з повною відповідальністю. Потрібно здобувати перемоги в усіх матчах, Чемпіонат буде цікавий до останньої гри.\nТеги: Металіст 1925; ПФЛ; Перша ліга; Віталій Пономар; Євген Ткачук


Якість продукції, його оцінка і рівень якості\nПід якістю продукції розуміють сукупність якостей, які визначають її здатність задовольняти певні потреби споживачів відповідно до свого призначення. Оцінка якості передбачає визначення його абсолютного, відносного, оптимального і перспективного рівнів.\nАбсолютний рівень якості визначають визначенням певних показників без їх порівняння з відповідних показниками аналогічних виробів.\nВідносний рівень якості визначають зіставленням абсолютних показників якості продукції з відповідними показниками аналогічних кращих виробів.\nОптимальний рівень якості відповідає мінімальній величині загальний суспільних витрат на виробництво і експлуатацію продукції.\nКоефіцієнт якості визначають по формулі:\n- об'єм продукції відповідно до 1 сорту і вищої якості\n- ціна одиниці продукції 1 сорту і вищої якості\nПродуктивність праці як економічна категорія, ії розрахунок та фактори зростання.\nПід продуктивністю праці заведено розуміти ефективність (плодотворність) трудових витрат, здатність конкретної праці створювати за одиницю часу певну кількість матеріальних благ. Рівень продуктивності праці визначається кількістю продукції (обсягом робіт чи послуг), що виробляє один працівник за одиницю робочого часу (годину, зміну, добу, місяць, квартал, рік), або кількістю робочого часу, що витрачається на виробництво одиниці продукції (виконання роботи чи послуги).\nРізноманітність підходів до визначення рівня продуктивності праці залежить від специфіки діяльності тих чи тих підприємств або їхніх підрозділів, від мети розрахунків та базується на методичних особливостях.\nЯкщо показники виробітку мають більш узагальнюючий, універсальний характер, то показники трудомісткості можна розраховувати за окремими видами продукції (послуг) та використовувати для розрахунків потрібної кількості робітників, виявлення конкретних резервів підвищення продуктивності праці. Натуральні показники виробітку найбільш точно відображають динаміку продуктивності праці, але можуть бути застосовані лише на підприємствах, що випускають однорідну продукцію. Використання так званих умовно-натуральних вимірювачів (наприклад, умовна консервна банка) дозволяє розширити можливість застосування цих показників.\nТрудові показники потребують добре налагодженої роботи з технічного нормування та обліку праці. Переважно їх використовують на робочих місцях, дільницях, цехах, що випускають різнорідну продукцію, та за наявності значних обсягів незавершеного виробництва, яке неможливо виміряти в натуральних та грошових\nРис. Методи вимірювання та показники рівня продуктивності праці\nМетоди розрахунку продуктивності праці. Фактори зростання продуктивності праці.\nДо групи зовнішніх чинників належать ті, що об'єктивно перебувають поза контролем окремого підприємства (тобто чинники загальнодержавні та загальноекономічні — законодавство, політика і стратегія, ринкова інфраструктура; макроструктури! зрушення в суспільстві; природні ресурси), а до внутрішніх — ті, на які підприємство може безпосередньо впливати (характер продукції, технологія та обладнання, матеріали, енергія; персонал, організація виробництва й праці, система мотивації тощо). Проте зовнішні чинники теж мають для підприємства неабиякий господарський інтерес. Урахувавши їх, можна ґрунтовніше мотивувати відповідні управлінські рішення, які дають змогу виробити стратегію щодо продуктивності праці на тривалий період.\nОкрім наведеної глобальної (системної) класифікації, у практиці господарювання для аналітичних цілей та укрупнених розрахунків можуть використовуватися й інші інтегровані групування факторів зростання продуктивності праці на підприємствах. За одним з можливих таких групувань усі чинники, що істотно впливають на продуктивність праці, можна об'єднати в такі групи:\nматеріально-технічні (удосконалення техніки й технології, застосування нових видів сировини та матеріалів тощо);\nорганізаційні (поглиблення спеціалізації, комбінування, удосконалення системи управління, організації праці тощо);\nекономічні (удосконалення методів планування, систем оплати праці, участі працівників у прибутках тощо);\nсоціальні (створення належного морально-психологічного клімату, нематеріальне заохочення, поліпшення системи підготовки та перепідготовки персоналу тощо);\nприродні умови та географічне розміщення підприємств (цю групу факторів виділяють та аналізують переважно на підприємствах добувних та деяких переробних галузей промисловості).\nПОНЯТТЯ “МОТИВАЦІЯ ТРУДОВОЇ ДІЯЛЬНОСТІ” ТА ІЇ МОДЕЛІ.\nСоціально-економічною основою поведінки та активізації зусиль персоналу підприємства (організації), що спрямовані на підвищення результативності їхньої діяльності, завжди є мотивація праці.\nСистема мотивації характеризує сукупність взаємозв'язаних заходів, які стимулюють окремого працівника або трудовий колектив у цілому щодо досягнення індивідуальних і спільних цілей діяльності підприємства (організації).\nДля формування належного ставлення до праці необхідно створювати такі умови, щоб персонал сприймав свою працю як свідому діяльність, що є джерелом самовдосконалення, основою професійного та службового зростання. Система мотивації повинна розвивати почуття належності до конкретної організації. Відповідне ставлення до праці та свідома поведінка визначаються системою цінностей працівника, умовами праці й застосовуваними стимулами.\nДо факторів, котрі зумовлюють поведінку працівника і які треба враховувати в практиці мотивації його трудової діяльності, належать передовсім такі: фізичний тип особистості (вік, стать тощо), рівень самосвідомості та освіченості, професійна підготовка, психологічний клімат у колективі, вплив зовнішнього середовища тощо.\nЩодо колективної психології, то формування дійової системи мотивації спирається на постійний аналіз і вдосконалення відносин між: роботодавцями й найманими працівниками; керівниками та їхніми підлеглими; конкуруючими робочими групами; групами, що виконують споріднені функції.\nСистема мотивації на рівні підприємства має базуватися на певних вимогах, а саме:\nнадання однакових можливостей щодо зайнятості та посадового просування за критерієм результативності праці;\n• забезпечення можливостей для зростання професійної майстерності, реалізації здібностей працівників, тобто створення програм навчання, підвищення кваліфікації та перекваліфікації;\n• підтримування в колективі атмосфери довіри, заінтересованості в реалізації загальної мети, можливості двосторонньої комунікації між керівниками та робітниками.\nРис. Концептуальні характеристики моделей мотивації трудової діяльності.


Буде сяяти: нутриціолог назвала одий-єдиний засіб для пружної та еластичної шкіри ᐉ Народна Правда\nГоловна › Новини › Буде сяяти: нутриціолог назвала одий-єдиний засіб для пружної та еластичної шкіри\nАвтор Желізняк Олександр — 21:59, 20.09.2021 в Новини\nПружна, еластична, сяюча шкіра – багато хто оббиває пороги салонів краси, але все одно не отримує заповітного результату. Виявляється, в цьому може допомогти один-єдиний засіб: ефективний і біодоступний колаген.\nКолаген – основа каркаса, без якого не засвоюються кальцій і магній.\nЗагоєння ран і протікає кишечника. Колаген необхідний для будь-яких процесів загоєння, бо підтримує виробництво нової тканини. Завдяки йому всі рани будуть зникати набагато швидше. Колаген містить глютамін – головна амінокислота слизової оболонки кишечника.\nНайкраще – самостійно готувати рибний бульйон (фото: pexels.com)\nНайбільше рибного колагену міститься в тих частинах риби, які найчастіше викидаються, але використовуються для бульйону – в шкірі, кістках, хвостах. Саме тому кістковий рибний бульйон ідеально заповнить дефіцит колагену в організмі, а з рибним бульйоном отримати його легко !


Девід Духовни, найбільш відомий як Фокс Малдер з культового серіалу «Секретні матеріали», до початку 2016 року отримав довгоочікувану іменну зірку на "Алеї слави" в Голлівуді. Урочиста подія сталося відразу після бажаною мільйонами прем'єри 10-го сезону «Матеріалів». Девід Духовни знімається більше 30 років, він дебютував у проекті Майкла Ніколса «Ділова жінка». Роль була невеликою, але вона стала першим кроком по дорозі, повільно, але вірно привело актора до слави. Духовни дещо не вписується в стандартний образ голлівудських зірок. Він розумний, успішно закінчити два кращих університету США, отримати професорську ступінь з літератури і написати серйозну дисертацію йому завадила акторська діяльність.\nБіографія Девіда Духовни починається з моменту появи на світ на початку серпня 1960 року в Нью-Йорку. Його мати в юнацтві емігрувала з Великобританії, реалізувавши себе в США як викладач школи Манхеттена. Уродженець Брукліна Амрам Духовни - батько – виходець із сім'ї єврейських іммігрантів. Він був драматургом і публіцистом, автором кількох літературних творів. Дід актора по батьківській лінії поїхав в Америку, втікши від німецької окупації з Бердичева (Україна). Бабуся має польські корені. Девід Духовни неодноразово заявляв в інтерв'ю про те, що відчуває себе наполовину російською, хоча в квітні 2014 відкрито назвав себе українцем. Девід обдарований інтелектуально, тому добре вчився в школі і легко вступив на факультет педагогіки Прінстонського університету. Юнак хотів стати письменником. Щоб оплачувати своє навчання, ще будучи студентом Духовни постійно підробляв, то сторожем, то постачальником продуктів, то барменом. Завершивши навчання, він не зупиняється на досягнутому, продовжує освіту в аспірантурі Єльського університету. Талановитий молодий чоловік отримує ступінь магістра британської літератури та готується до захисту дисертації на ступінь доктора наук з філософії. В цей період він жагуче захоплюється театром, реалізуючи свій артистизм у позабродвейських постановках.\nДевід Духовни, володіючи привабливою зовнішністю, в 1987 році був помічений телевізійниками. Перша поява на ТБ актора було в рекламі пива L?wenbr?u. Світ мистецтва і телебачення настільки його захопили, що він закинув докторську дисертацію і став відвідувати заняття по сценічній майстерності. У 1988 році він вже дебютував у великому кіно. Після проекту Майка Ніколса смак актора до ексцентрики оцінив іменитий візіонер Девід Лінч, запросивши виконавця в свій легендарний проект. Девід зіграв роль Деніза Брайсона - агент служби по боротьбі з наркотиками в трьох серіях «Твін Пікса». Створений образ дуже вразив іншого режисера Залмана Кінга. Він запропонував починаючому таланту перевтілитися в обманутого чоловіка, який виступає в ролі оповідача в його фільмі «Щоденники Червоної Туфельки». Картина була успішною і породила продовження – еротичний серіал, в якому також був задіяний Девід Духовни.\nВ пошуку істини, яка десь поруч\nЕмоційні роботи актора привернули увагу одного з продюсерів студії 20th Century Fox Ренді Стоуна, саме він порадив Крісу Картеру запропонувати Духовни роль Фокса Малдера. Однак при першому знайомстві Духовни не справив належного враження на Картера. Кріс вважав зовнішність виконавця занадто стандартною. Але після декількох проб кінодіяч докорінно змінив свою думку, він побачив, що камера буквально «закохана в актора. У 1993 році фільмографія Девіда Духовни поповнилася етапним проектом, він став брати участь у виробництві «Секретних матеріалів». Провідна роль невгамовного агента ФБР, прихильника теорії змови, принесла акторові світову популярність. Його екранної напарницею стала Джилліан Андерсон, яка втілила образ агента Дани Скаллі. Після 7 сезонів і зміни в контракті Духовни з'являється лише в окремих епізодах, покинувши проект в іпостасі головного діючої особи.\nПеріод після серіалу The Х Files\nУ період за шість років, після того як «Секретні матеріали» стали історією, Девід всіляко намагався вирватися з полону популярного персонажа. Він боявся залишитися заручником однієї ролі. Переставши досліджувати паранормальні явища, Духовни пробував стати режисером і сценаристом. Він написав сценарій і зняв драматичну стрічку «Дім Д», запросивши на головні ролі Робіна Вільямса, Теа Леоні і Антона Єльчина. За словами актора, він написав сценарій за 6 днів, сьомий відпочивав. Він бачив свій проект забавним і одночасно разбивающим серця. Але картина отримала шквал негативної критики, хоча кожна стрічка заслуговує шансу відшукати свою глядацьку аудиторію. Крім кінематографічної діяльності, актор озвучував головних героїв ігор «Зона 51» і «XIII», а також з-за великої любові до собак - рекламу «Педігрі». Продовжуючи любити серіали, виконавець з'являвся в одному епізоді «Сексу у великому місті», але найбільш значимою його роллю після «Матеріалів» став образ Хенка Муді в секс-фарсі «Калифрения» (у вітчизняному варіанті «Блудлива Каліфорнія»). За втілення письменника, що страждає від алкоголізму і кризи середнього віку, перебуває в постійному пошуку плотських утіх, виконавець отримав «Золотий глобус» і номінацію на премію BAFTA.\nНа основі серіалу «Секретні матеріали» було випущено дві повнометражні картини. Перша ще в 1998 році Робом Боуменом із підзаголовком «Боротьба за майбутнє» виглядала як подовжена, набагато більш оснащена візуальними ефектами, неприродно роздута за масштабом серія. Другий містичний трилер, який вийшов в прокат в 2008 році, отримав назву «Хочу вірити». Девід Духовни у фільмах грав, як і в серіалі, роль Фокса Малдера. Продовження пригод спецагентів переживали довгий і болісний процес підготовки. Запуск виробництва переносився з року в рік. Виною затримки були юридичні нетрі, якими встигла обрости франшиза.\nУ різні періоди своєї творчої діяльності актор кілька разів повертався до витоків, до оперативно-розшуковій роботі. Приміром, в «Водолії», заснованому на реальних подіях, виконавець втілив образ детектива Сема Ходиака, розслідує справу Чарльза Менсона і комуни «Сім'я».\nТакож він замінив Енді Гарсіа в незалежному фільмі «Фантом». Дія картини розгортається на борту радянської атомної субмарини в період Холодної війни. Але в комедії «Сімейка Джонсів» актор виступив у незвичній іпостасі. Він разом з Амбер Херд і Демі Мур розповідає історію лже-сімейства, що є командою у здійсненні прихованої реклами предметів розкоші.\nУ 2016 році відбувся прем'єрний показ нового 10-го сезону «Секретних матеріалів», який став одним з найбільш очікуваних подій світового медіапростору. Девід Духовни, який більшу частину часу після завершення трансляції «Матеріалів» вальяжно розслаблявся біля басейну в «Калифрении», знову повернувся до роботи разом з Джилліан Андерсон, яка залишила на час «Ганнібала». Без них продовжувати шоу було б відверто безглуздо. Хоча, згідно з оцінкою експертів, «Секретні матеріали» перестали відповідати духу сучасності, йти в ногу з часом, а Малдер і Скаллі застигли в 90-х, в 2018 році очікується прем'єра 11 сезону.\nДевід Духовни одружився в 1997 році на розумниці і красуні Теа Леоні – актрисі, не схильною поганим витрат професії. Але в 2008 році вони тимчасово розлучилися. Актор відправився в клініку, щоб пройти курс лікування, що рятує від сексуальної залежності. Дружина відвідувала його в лікарні, і пара знову стала жити разом аж до 2011 року, коли без скандалів вони все ж роз'їхалася. У подружжя двоє дітей – молодший син Кід і старша дочка Маделейн. Журналісти, не залишає спроб вивідати інформацію про нових подруг виконавця, нарешті були задоволені. Папараці вдалося зафіксувати на фото Девіда Духовни з 24-річною красунею-спортсменкою Монік Пендлберри.\nАктор пишається своїм прізвиськом Дьюк (англ. "герцог") і вмінням неповторно бекати, зображуючи козла.\nСенс життя Девід бачить лише в поточному моменті.\nУлюбленим супергероєм називає старого комічного Бетмена.\nВ массачусетському особняку купається виключно у вуличному душі голяка.\nВиконавець не любить фантастику - воліє хоррори.\nВважає себе знаменитим за шкалою від 1 до 10 на вісімку.\nКористується своєю популярністю, щоб безкоштовно отримати спортивну брендовий одяг та місця в першому ряду на баскетболі.\nОсь такий Девід.\n» Зак Ефрон - фільмографія і біографія актора\n» Актори «Царя скорпіонів» і його пріквела


На «Волиньфармпостачі» обіцяють поповнення «Амізону», «Таміфлю» та оксолінової мазі\n5 Листопада 2009 14:27\nСьогодні у волинських аптеках очікується поява оксолінової мазі. Її партія сьогодні вранці «виїхала із заводу» і прямує на прилавки волинських аптек – повідомив директор ДВТП «Волиньфармпостач» Михайло Півнюк. Про це 5 листопада інформують «Волинські новини».\nСьогодні ж «Волиньфармпостач» сподівається на поставку «Амізону» та «Таміфлю».\nПівнюк зауважує, що першу хвилю ажіотажу навколо придбання ліків аптеки уже витримали. «Я вражений тим, як люди прагнуть мати на руках увесь асортимент ліків, зметаючи усе із прилавків і створюючи скандали» - сказав директор «Волиньфармпостачу».


Іграшкові гроші — для дітей і дорослих - First\nДодому Гроші Іграшкові гроші — для дітей і дорослих\nГроші, безсумнівно, правлять світом. Але як привчити своїх дітей з самого малого віку серйозно ставитися до грошей? Для цих цілей існують іграшкові гроші! Звичайно, багато хто лише посміхнуться у відповідь на це висловлювання, мовляв, ми в їхні роки, коли грали в «магазин» використовували в якості грошей все, що підвернеться під руку: листя, камінці, мушлі і так далі. Але погодьтеся, що дитині буде набагато приємніше і цікавіше вчитися, якщо у нього будуть власні гроші, прямо як у дорослих! А плюс до всього, це дозволить прищепити дітям не тільки відповідальне ставлення до грошей, але і навчить їх вважати куди швидше. Все це будується на кількох простих принципах:\n1. Іграшкові гроші, хоч і є досить поширеною річчю, але все ж є далеко не у кожної дитини. І якщо у ваших дітей буде така чудасія, то само собою і інші діти захочуть собі те ж саме, що волею-неволею змусить ваших дітей ставитися до свого багатства дбайливіше.\n2. Гроші люблять рахунок! І навчити дитину правильно і швидко рахувати краще на реальному прикладі. Посудіть самі, що простіше: читати умову задачі або наочно бачити все своїми очима? Таким чином, іграшкові гроші можуть служити своєрідним розвиває фактором для ваших дітей.\n3. Ну і ще один пункт це, безсумнівно, те задоволення, яке отримають ваші діти від гри з подібними об’єктами «дорослого» життя разом із зображеннями улюблених героїв Діснея або персонажами коміксів. Не даремно адже всі психологи в один голос заявляють, що найкращий спосіб навчання, це навчання у формі гри.\nДе ж взяти іграшкові гроші?\nОтже, тепер, коли ви вже переконалися у важливості і необхідності в наборі іграшок вашої дитини такого атрибуту, як іграшкові гроші, виникає цілком слушне запитання: де ж їх взяти? Є кілька шляхів і всі вони по-своєму гарні.\nСпосіб №1. Найпростіший спосіб – купити їх. Вартість їх звичайно не перевищує 3-5ти рублів за одну купюру, і прикупити ви їх можете досить багато. Інша справа, що їх досить складно знайти, так як в магазинах іграшок та канцелярських товарах, як правило, не розмінюються на таку дрібницю.\nСпосіб №2. Намалювати. Куди більш складний і трудомісткий спосіб, що вимагає певних навичок у галузі образотворчого мистецтва. З іншого ж боку, якщо у вас є копірка, то ви можете просто змалювати з цієї купюри олівцем всі основні символи, а потім просто доопрацювати кольоровими ручками або олівцями. Плюс цього способу в тому, що до процесу можна підключити і самих дітей, як би наочно показавши їм, що гроші треба заробляти.\nСпосіб №3. Роздрукувати на принтері. Ще один досить простий спосіб для тих, у кого вдома є принтер. Не варто ходити в спеціалізовані організації з проханням роздрукувати вам пачку тисячорубльових купюр, так як це може необґрунтовано привернути до вас увагу відповідних органів, але зробити кілька десяток і сотень в домашніх умовах – нікому шкоди не буде, тим більше що це самий простий, швидкий і дешевий спосіб з усіх.\nНу а коли ви закінчите виготовлення певної суми іграшкових грошей, перед вами постане другий логічне\nпитання – підказати дітям, що ж з ними робити. Це може бути цілий ряд ігор, які ви і самі, можливо, грали в дитинстві: магазин, настільні ігри, шахи на гроші і багато іншого. Власне кажучи, ці іграшкові гроші можна використовувати як стимул до навчання, призначивши їм, приміром, еквівалент в реальних засобах.\nЩе одним чудовим способом і привчити дітей і дорослих серйозніше ставитися до грошей, це стара добра «Монополія». Економічна настільна гра, на якій виросло не одне покоління сучасних бізнесменів і цілком успішних діячів науки і мистецтва. Її основна мета – навчити гравців конкурентній боротьбі, ну а іграшкові гроші виступають там своєрідною ігровий валютою, в якій ви будете обчислювати вартість ваших підприємств і з допомогою яких зможете викуповувати об’єкти одне в одного!\nпопередня статтяЗірка удачі\nнаступна статтяВплив бізнесу на психіку людини


Чері Елара підшипник вижимний (оригінал) ≡ 519MHA-1602501-Чері -《Купити в Україні》- Ціна 1486 грн - ID1319\n❹ Підшипник вижимний (оригінал)\nЧері Елара підшипник вижимний (оригінал) 519MHA-1602501-Чері - ID1319\nПідшипник вижимний (оригінал). Артикул: 519MHA-1602501-Чері\n☝ Підшипник вижимний (оригінал) 519MHA-1602501 як правильно замінити на Чері Елара?\n★★★★★ Рекомендуємо прочитати наші поради як поміняти запчастину Підшипник вижимний (оригінал):\nПеред установкою зробіть огляд товару ➜ 519MHA-1602501 на предмет його працездатності;\nПідшипник вижимний (оригінал) не потрібно встановлювати на авто, якщо ви побачили, що щось не підходить;\n☝ Вигідна ціна на 519MHA-1602501 і професійна консультація по запчастинах Chery Elara\nДля Chery Elara Підшипник вижимний (оригінал) - застосовується для ремонту таких систем як ➜ деталі кпп.\nЦіна на каталожний номер деталі 519MHA-1602501 - 1486 грн.\nВідгуки про товар Підшипник вижимний (оригінал) (519MHA-1602501-Чері) - 1486 гривень\nПоділіться Вашими враженнями про товар Підшипник вижимний (оригінал)