«Амадока» Софії Андрухович | Рецензія та Відгук на Роман\n«Амадока» Софії Андрухович — озеро національної пам’яті українців\nЧуловська Ольга Лип 2020 06:28 Лип 2020\nНе так багато українських письменників можуть похвалитися екранізацією своїх книг. А от Софія Андрухович може, на початку 2020 року в прокат вийшов фільм «Віддана», знятий за її романом «Фелікс Австрія».\nЦя подія сколихнула літературну спільноту, й інтерес до творчості авторки суттєво зріс. Чи оживуть колись на екрані герої нового роману Андрухович «Амадока» — невідомо. Але книга однозначно варта уваги.\nХочеш придбати цю книгу?\nПідтримай Readmodo, купуючи у партнера Yakaboo\nСімейна сага з ненадійним оповідачем\nНа початку ми знайомимося з Чоловіком, який після бою в одній з гарячих точок на Сході України прокидається у лікарні без пам’яті та з понівеченим обличчям. На щастя, його впізнає Романа — жінка, що готова переповісти Богданові не лише його власну історію, а й усієї його родини.\nТак закручується сюжет цього роману, який книжкова блогерка Ірина Юрченко (@irinych) дуже влучно охарактеризувала як:\n«Великий український роман, в якому любов випробовує, шукає межі, забуття не дає можливості розрізнити правду і фантазію, а пам’ять втрачає нав’язану забороненість»\nДійсно, ще до виходу «Амадоку» охрестили довгоочікуваним великим українським романом. Адже анонси обіцяли сімейну сагу на 800 сторінок, яка охопить період Другої світової війни, Розстріляне відродження та сьогоднішню війну на Сході України і підніме такі непроговорені в українському контексті теми, як Голокост та сталінські репресії.\nТа чи не забагато це для однієї книги? І головне, чи можна вважати роман сімейною сагою, якщо ми не маємо повної картини життя описаної родини, адже історію розповідає самозванка, яка сама знає її лише з переказів і фотографій. І чи можемо ми вірити їй на слово, особливо, коли розуміємо, що і свою власну історію вона намагається побудувати на брехні.\nАле починати треба з початку. А в книзі початок — це назва, якою авторка навіть не натякає, а прямо говорить читачеві, що все, у що ми беззаперечно віримо, може раптово зникнути.\nАдже саме це сталося з найбільшим у Європі озером Амадокою, яке картографи зображували на мапах впродовж кількох століть аж до його загадкового зникнення.\n«Амадока» – історія з безліччю облич\nВ «Амадоці» дуже промовиста обкладинка і саме вона є першим ключем до розуміння тексту. Фрагменти обличчя — це, по-перше, аналогія з понівеченим обличчям Богдана, а по-друге — уламки національної ідентичності українців, яку складають Сковорода, Зеров, В. Домонтович, Пінзель та Баал Шем Тов, історії життя яких ми дізнаємося на фоні основної сюжетної лінії.\nТретє тлумачення обкладинки запропонувала сама авторка під час онлайн презентації книги, зазначивши, що зображення схоже на розбитий глиняний виріб. Це своєрідна аналогія до музейних експонатів, за якими людство намагається реконструювати власну історію та пам’ять. А у цьому інтерв’ю, Софія Андрухович назвала цю обкладинку “лаконічним і об’ємним попаданням в тему”.\nЦі фрагменти випуклі, тому, тримаючи книгу у руках, ти не можеш випустити з голови той факт, що історія не цілісна і оповідачеві не варто беззастережно вірити у всьому.\nУважні читачі не залишили без уваги символізм обкладинки і по ходу читання розкривали його для себе. Авторка книжкового блогу @mind.beat Марина Шульц пише:\n«Я постійно поверталась до обличчя на обкладинці, вихоплюючи нові й нові значення цього символу. Аж поки всі скельця не склалися у згаданий химерний вітраж, крізь який справді боляче дивитися на світ»\nПаралелі, що перетинаються\nВ романі багато подій проходять наскрізною ниткою в різних часових площинах. Цю особливість тексту у своїй рецензії для ЛітАкценту розкриває літературна критикиня Ганна Улюра.\nНаприклад, вона звертає нашу увагу на три епізоди, між якими можна провести паралель: троє атошників у палаті військового госпіталю — троє упівців в криївці — троє пристаркуватих сестер у батьківській хаті.\nАвторка не хоче буквалізувати текст, будуючи просту причинно-наслідковість. Натомість вона воліє дати читачеві змогу самому знайти ці паралелі і розтлумачити їх. Відтак виходить багатошаровий роман для читачів різного рівня підготовки. Хтось прочитає захопливу родинну сагу, а хтось зчитає всі приховані сенси.\nГеніальний задум чи хиба композиції?\nЧастина «Непроникне», в якій описується роман Віктора Петрова (відомого під псевдонімом В. Домонтович) із Софією Зеровою, колишньою дружиною його репресованого друга, стилістично та тематично дуже відрізняється від решти книги.\nПишучи її, письменниця використала прийом тексту в тексті, тому на 200 сторінок ми втрачаємо зв’язок із основною сюжетною лінією і поринаємо в історичну розвідку життя неокласиків.\nДеякі читачі не сприйняли цей розділ як повноцінну частину роману і навіть не читали до кінця, а прогорнули, щоб скоріше дізнатися розв’язку основної історії. Інші ж оцінили задум, але воліли б прочитати цю частину як самостійний текст, а не історію в історії. Наталя Клименко (@ilatanka) ділиться враженнями про цей розділ у своєму відгуку на книгу:\n«У найцікавіший момент я відчула, що в мене відібрали художню книжку й дали іншу — нонфікшн на тему, яка мене насправді чіпляє. В.Домонтович і Розстріляне Відродження. Але… Чому все відразу? Фікшн і нонфікшн? Сковорода, Пінзель, Баал Шем Това… і ще десятки письменників?»\nДобре це чи погано: важко сказати. Але однозначним є факт, що такі романи в літературі завжди приваблюють увагу читачів і викликають дискусії. Одним із них також є і «Атлант розправив плечі», навколо якого десятиліттями не вщухають суперечки.\nЗагублене озеро Амадока — це насправді метафора про Україну. Наша історія — уламки міфів та легенд, розкиданих в пам’яті кожного українця. І ніхто не знає напевне, чи факти, в які ми віримо, є правдивими. Бо часто ми не знаємо нічого про тих, хто нашіптує їх нам і вкладає у свідомість.\nАдже протягом довгого часу українці жили під владою людей, які прагнули знищити нашу історію, культуру та пам’ять. А пам’ять — це ми самі, тому її треба берегти. Бо, втрачаючи пам’ять, ми втрачаємо власне обличчя і забуваємо, хто ми є.\nПитання для обговорення роману\nДля тих, хто вже прочитав роман, ми підготували добірку питань. Долучайтесь до обговорення у коментарях.\nЧи можна вважати «Амадоку» сімейною сагою у класичному вигляді?\nЯку функцію в романі відіграють відступи про Баал Шем Това, Сковороду та Пінзеля?\nЧи могла Уляна вчинити інакше з Пінхасом?\nЧи варто було авторці писати частину про неокласиків чи краще було б обійтися без неї?\nЩо спонукає Роману робити те, що вона робить?\nСер 2020 о 16:54\n1 – можна вважати сімейною сагою в класичному вигляді – вона як розмови за столом. Коли родина, застілля, безліч розповідей без початку і кінця, всі одне одного перебивають… Але всі разом.\n2 – там немає відступів, імхо. Історія одна, просто її повертають з усіх сторін, дивляться поглядами різних людей.\n3 – Уляна могла що завгодно) Уляна суперхіро. Чудова рольова модель для дівчат.\n4 – варто, це важливо, і такі важливі речі слід пхати скрізь. Хай всі знають про це, як і про Холокост. Хай читають, хай розказують іншим.\n5 – олігофренія?) Трошки дурна вона, це точно. Це така традиційна дурість українок, шукати собі мужика, знаходити, витягувати, тягнути на собі… Класика.\nЧуловська Ольга :\nСер 2020 о 19:49\nПривіт) Дякую за ваші відповіді! Цікаво дізнаватися різні погляди на книгу, адже вона дуже багатошарова і кожен сприймає певні моменти по-своєму. У вас дуже цікаві думки, особливо про Уляну суперхіро і “традиційну дурість українок” — маєте рацію, є таке у наших жінок.\nСер 2020 о 21:27\nДякую) і за текст, і за відповідь <3\nРуйнуючи стереотипи, або успіх у «Жіночій компанії»\nЮрченко Ірина Вер 2020 11:00 Вер 2020\nСама тільки згадка про успіх у контексті нонфікшн літератури може викликати здоровий скептицизм. Тонни видань, анотації яких обіцяють змінити життя, сотні порад повторюються від однієї…\n«Похований велетень» Кадзуо Ішіґуро — історія про речі, які неможливо поховати\nЕріка Рикун Лип 2020 09:05 Лип 2020\n«Похований велетень» Кадзуо Ішіґуро — це роман, який поділив літературну спільноту на два табори. Одні звинувачували автора у клеймуванні жанру фентезі, а інші боготворили його…\n©2020-2021 READMODO. Всі права захищені.


Компартія відкликала свій підпис під Універсалом національної єдності | УНІАН\nКомпартія відкликала свій підпис під Універсалом національної єдності\nПолітика 2 хв. 3735\nКомуністична партія України відкликала свій підпис, який було поставлено під Універсалом національної єдності. Про це сьогодні в інтерв’ю журналістам у Києві повідомив лідер КПУ Петро СИМОНЕНКО.\n«Компартія прийняла рішення відкликати свій підпис, поставлений під Універсалом», - сказав П.СИМОНЕНКО, додавши при цьому, що це рішення було прийнято на засіданні політради партії.\nЯк передає кореспондент УНІАН, за словами П.СИМОНЕНКА, таке рішення було прийнято на підставі того, що Президент Віктор ЮЩЕНКО своїми діями порушує Конституцію, домовленості, які були досягнуті під час підписання Універсалу, та втручається в діяльність судової гілки влади, що, на думку членів Компартії, є ознакою узурпації влади.\nРазом із тим П.СИМОНЕНКО зауважив, що, на його думку, відкликання підпису КПУ під Універсалом «ні в якому разі» не загострить політичну ситуацію.\nГоворячи про діяльність робочої групи, лідер комуністів зазначив, що наразі йде обговорення положень змін до Закону про вибори. За його словами, при цьому існують деякі суперечки, зокрема, з представниками Секретаріату Президента та опозиції. Як зазначив П.СИМОНЕНКО, члени робочої групи від опозиції не бажають створювати реєстр виборців, а, навпаки, пропонують залишити списки виборців, які існували на час парламентських виборів 2006 року.\nКрім того, П.СИМОНЕНКО повідомив, що також є розбіжності в думках стосовно процедури участі у голосуванні виборців, які обмежені у можливості пересуватися.\nВідповідаючи на запитання, чи буде до середи визначена остаточна дата виборів, П.СИМОНЕНКО сказав, що на це запитання йому важко дати відповідь, оскільки робота групи просувається з певними складнощами.\nЩодо того, чи ставив він особисто свій підпис під поданням до Конституційного суду з приводу другого указу Президента про розпуск парламенту, П.СИМОНЕНКО сказав, «я не підписував подання особисто, я в той день не був у парламенті».\nВодночас він нагадав, що під цим поданням свої підписи поставили 160 народних депутатів.\n05:00 Лайт 17 квітня 2021 - яке сьогодні свято, чим день увійшов в історію, прикмети та заборони


Мод карта Янова долина Хардкор 2.2 Фермер Симулятор 2015\nМод карта Янова долина Хардкор\nБольшая, очень красивая русская карта\nПредприятие ” Агро – Корм”\n1. Редизайн головної база. Додано додаткові гаражі та ангари.\n2. Перероблені і оптимізовані скрипти.\n3. Оптимізація структур ресурсів та текстур.\n4. Повністю перероблено загрузку і реєстрацію культур на карті.\n5. Вбудовано наступні моди:\n6. Апгрейд карти для роботи з SoilMod 2.2.15\n7. Додано склад тюків (сено/солома/трава)\n8. Купа всяких мєлких фіксів і покращень.\n1. Зникання (пропажа) техніки в гаражах.\n3. Вибираєм мод – або SoilManagement або GulleMistMod або взагалі не ставим. Разом вони працювати НЕ БУДУТЬ !!!\nSoilManagement – для продвінутих\nGulleMistMod – для початківців\n4. Закидуєм основні моди. Дані моди вимагаються для коректної роботи карти.\n5. Закидуєм додаткові моди по бажанню. Дані моди є опціональні і НЕ вимагаються роботи карти.\nПАК обязательных модов\nВозможно конфликтные моды\nАвторы мода карта Янова долина Хардкор Farming Simulator 2015: mixa189\nМод Farming Simulator 15 карта Хардкор проверен на работоспособность.\nСледующая публикация Мод кузов Madererogrua ITRunner v 1.0 Farming Simulator 2015\nПредыдущая публикация Мод грузовик Зил 130 v 1.0 Фарминг Симулятор 2015


PressReader - Dzerkalo Tizhnya: 2018-12-08 - Як будинки в історичному центрі Києва у киян забирали\nЯк будинки в історичному центрі Києва у киян забирали\nDzerkalo Tizhnya - 2018-12-08 - ТИТУЛЬНА СТОРІНКА - Сергій СТЕРНЕНКО, Леоніда Черновецького Романа Насірова Олеся Василь Хмельницький\nОстаннім часом не вщухають пристрасті навколо будинку 8Б на вулиці Рейтарській у Києві, де розміщується галерея «Речовий доказ».\nАктивісти стверджують, що Софія Київська та історичний центр Києва, включно з низкою інших пам’яток архітектури, перебувають під загрозою знищення через незаконні дії впливових українських політиків.\nЩо саме відбувається, і чому ситуація нагнітилася, — спробуємо розібратись.\nУ часи каденції мера Києва\nрішенням Київради від 08.02.2007 №62/723 «Про Програму приватизації комунального майна територіальної громади міста Києва на 2007—2010 роки» було затверджено перелік із 884 об’єктів нерухомості, які перебували в комунальній власності м. Києва і підлягали приватизації. До нього входив і будинок за адресою вул. Рейтарська, 8-5 Б, розділений на три частини загальною площею 1 617,1 кв м.\nІншу частину будівлі, площею 473,8 кв м, було включено до переліку під приватизацію рішенням Київради від 31 березня 2011 року N 100/5487 «Про Програму приватизації комунального майна територіальної громади міста Києва».\nЗагальна ж площа будівлі становить 2332 кв м, якщо вірити рішенню тієї ж Київради від 2003 року.\nПоступово будинок стали купувати, теж частинами. Проте робилося це непублічно: без згадувань у ЗМІ та реального аукціону.\nВласниками будівлі стали різні приватні компанії — «Рейтерс» і «Георгієвський резиденс», але об’єднують їх родичі реальних власників — тесть колишнього голови ДФС\nта сестра колишнього секретаря Київради, а нині народного депутата Довгого.\nНагадаю, що Насірова підозрюють у заподіяннях збитків державі на суму понад 2 млрд гривень. У 2017 році про підозру йому повідомляли детективи НАБУ.\nДовгий мав проблеми із законом у справі зловживання службовим становищем, що вилилося у збитки для територіальної громади Києва на суму 81,7 млн гривень. У 2017 році, за підписом генпрокурора Юрія Луценка, йому повідомили про підозру, проте вже через три місяці САП зняла з нього всі обвинувачення.\nЗгідно з інформацією з ЄДРСР про кримінальне провадження №32012110070000045 щодо будівлі на Рейтарській, схема була така: Управління комунальної власності Києва зайшло у змову з третіми особами і продало комунальне майно без проведення відкритого аукціону, використовуючи підконтрольні суб’єкти господарювання, зокрема ТОВ «Абрільстудіо». За заниженою вартістю вчинено незаконне відчуження об’єктів нерухомості, що перебували в комунальній власності територіальної громади міста Києва, на користь третіх осіб, у тому числі ТОВ «Георгієвський резиденс».\nТочний час скоєння злочину не зазначено, а міський бюджет тоді недоотримав, за оцінками слідства, 4,6 млн гривень. Тобто приватизація відбулася із процедурними порушеннями і за значно заниженою грошовою оцінкою.\nКваліфікація ж кримінального провадження, слідство в якому веде прокуратура м. Києва, — легалізація (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.\nЗагалом, афера з відчуженням нерухомості на користь компаній Насірова—довгого стосується не тільки будинку на Рейтарській.\nТак, згідно з даними з реєстру судових рішень, арешти у кримінальному провадженні щодо відмивання доходів накладалися також на будівлі за адресами вул. Хрещатик, 29/1, вул. Богдана Хмельницького, 63, вул. Паркова дорога, 6А, вул. Пушкінська, 38 та ще, як мінімум, шість об‘єктів нерухомості (перелік не є вичерпним). Сам же будинок на Рейтарській, 8Б наразі заарештований судом, — його не можна відчужувати.\nЦю фірму було зареєстровано в липні 2009 року зі статутним капіталом 63 тис. гривень.\nАле вже за два місяці вона без відкритого аукціону придбала за заниженою вартістю — близько 2,6 млн гривень — будинок, у якому містилася книгарня «Сяйво».\nЩо стосується «Речдоку», то, згідно з даними з того ж Єдиного держреєстру судових рішень, за заниженою вартістю з комунальної власності нерухомість викуповували через фірму ТОВ «Абріль-студіо», а вже від неї будівля на Рейтарській потрапила до компаній «Георгієвський резиденс» та «Рейтерс». Остання згодом передала право власності на свою частину будинку до компанії «Георгієвський резиденс».\nПоловина статутного капіталу ТОВ «Георгієвський резиденс» належить Олександру Глімбовському, тестю екс-голови ДФС Романа Насірова. Решта 50% — сестрі народного депутата Олеся Довгого Оксані Гуляєвій через ТОВ «Рейтерс».\nДані з сервісу Yocontrol свідчать, що з фірмою-прокладкою «Абріль-студіо» пов‘язано ще, щонайменше, 160 різних компаній.\nАле цікавий навіть не сам факт такої великої кількості фірм, а те, що всі вони зареєстровані за однією адресою — м. Київ, вул. Басейна, 9, квартира (кімната) №3.\nМені вдалося навідатися до будинку за зазначеною адресою й поцікавитись у місцевих мешканців про наявність компаній за цією адресою, проте ніхто про можливе розміщення там понад 160 компаній не чув.\nАле повернімося до історії з будинком на Рейтарській.\nЗгідно з відповіддю на запит народного депутата Мустафи Найєма, 16 березня 2018 року було приватизовано ще один будинок безпосередньо поблизу Рейтарської, 8Б — будівлю, яка раніше належала департаментові охорони здоров‘я, за адресою пров. Георгіївський, 9.\nНовим власником стала фірма ТОВ «Глобал Інвест», яка виграла аукціон і придбала будинок за понад 102 млн гривень.\nАле в аукціоні, крім неї, брали участь ще чотири компанії: «Драгон капітал інвестментс», «Тардіс груп», «Філікі Етерія», «Шаратан».\nТри з чотирьох компаній зареєстровані на Кіпрі і є офшорними.\nАле всі вони пов‘язані з ТОВ «Юніт Фінанс».\nА засновник «Юніт Фінансу», згідно з даними сервісу Youcontrol, — те ж таки ТОВ «Глобал Інвест», також зареєстроване на Кіпрі.\nТобто аукціон має всі ознаки фіктивного, адже проводився з участю пов‘язаних між собою компаній, за якими, ймовірно, стоять одні й ті самі власники. І, хто б його не виграв, кінцевим вигодонабувачем стануть одні й ті самі особи.\nАналіз зв‘язків ТОВ «Глобал Інвест» свідчить, що ця фірма може бути підконтрольною іншій — уже знайомій нам «Георгієвський резиденс».\nТим часом дані з відкритих реєстрів вказують, що компанії «Глобал Інвест» і «Юніт Фінанс» входять до групи компаній «ХІГ», яку контролює олігарх — колишній народний депутат від Партії регіонів, що неодноразово ставав фігурантом антикорупційних розслідувань.\nНавіщо ж компаніям, пов’язаним із одіозними політиками, потрібні будівлі в історичній частині Києва, розташовані в безпосередній близькості одна від одної?\nМи не можемо знати цього достеменно, але можна зробити припущення, виходячи з даних про статутні види діяльності цих компаній. І якщо у ТОВ «Георгієвський резиденс» предбачено досить безневинну діяльність у вигляді надання в оренду нерухомості, то вже у ТОВ «Глобал Інвест» — усе набагато цікавіше.\nАдже компанія, що придбала будинок у Георгіївському провулку, спеціалізується лише на одному — на зведення будівель та споруд.\nІ саме ця компанія будувала раніше ТРЦ Ocean Plaza, ЖК Riverstone та Паркове місто.\nСхоже, пов‘язані між собою фірми не просто так стали власниками суміжних будинків.\nМожна припустити, що елітну нерухомість у центрі столиці викуповували з метою ведення нового будівництва.\nЯкого саме — знають у «Речовому доказі».\nУ будинку на Рейтарській, 8Б розміщується галерея «Речовий доказ».\nРаніше вона називалась Educatorium. Там відбувалися виставки, лекції, концерти та різні мистецькі заходи. Галерея успішно функціонувала кілька років, але з літа 2018 року, коли всім будинком заволоділа «Георгієвський резиденс», в орендарів почалися проблеми: спочатку фірма стала вимагати кількаразового підвищення орендної плати, а коли орендарі відмовили, оскільки це не було передбачено договором, почала погрожувати примусовим виселенням.\nРеакцією на такі дії стало створення проекту «Речовий доказ», оскільки будинок визнано саме речдоком у згаданому вище кримінальному провадженні щодо відмивання доходів, отриманих злочинним шляхом.\nМета проекту — збереження пам‘яток архітектури вулиці Рейтарської, недопущення чергового будівництва в історичному центрі Києва, створення скверу Георгія Нарбута та ще низка громадських ініціатив. Серед вимог — і покарання причетних до схеми розкрадання власності територіальної громади Києва та повернення будівель у комунальну власність.\nОдним із координаторів проекту є активіст Назарій Кравченко.\nДля реалізації задуманого активісти й митці працюють у різних напрямах: від концертів та акцій для привернення уваги до проблеми, як під Генеральною прокуратурою, розклеювання плакатів, наліпок, звернень у Київраду — до проведення масштабної Block Party.\nДо заходу долучаються різні підприємці, які працюють на Рейтарській, щоб на зібрані кошти провести благоустрій вулиці та скверу Нарбута.\nКрім іншого, заснування цього скверу значно ускладнить можливості для будівництва і дасть змогу поповнити Київ ще однією зручною локацією для відпочинку містян.\nАктивісти, художники та підприємці вже неодноразово зверталися до Київради з такою пропозицією, і на сайті органу місцевого самоврядування є відповідний проект рішення, поданий депутатом Васильчуком.\nПроте поки що невідомо, коли саме і на якому пленарному засіданні розглядатиметься це питання.\nЗа час існування «Речдоку» вже відбулося кілька атак на галерею та сквер: у будівлі незаконно виводили з ладу систему електропостачання, тітушки намагалися кілька разів встановити паркан у сквері, а одного разу представники «Георгієвського резиденсу» пішли на відверте шахрайство, спробувавши передати право оренди будинку сторонній особі.\nНазарій Кравченко вважає, що ці дії вчиняються з єдиною метою — примусити активістів відступити і підготувати квартал до нового будівництва:\n«Ми перевірили, чим займалися фірми, пов‘язані з Довгим та Насіровим, що незаконно заволоділи рядом будинків на Рейтарській, та дослідили інформацію з власних дaeерел. Є всі підстави вваaeати, що в планах забудовника — знести історичні будівлі в охоронній зоні ЮНЕСКО та почати будувати багатоповерховий готель».\nНатомість Кравченко пропонує свою концепцію для вулиці — створення музейної милі:\nгадаю, що нам варто відійти від простого баaeання не дозволити тут (на Рейтарській. — Авт.) будівництво. Нам потрібна своя музейна миля в Києві, на кшталт того, що зараз є у Нью-йорку та Берліні. Це має бути частина Рейтарської, наповнена культурними об‘єктами, до якої входитимуть і сквер Нарбута, і галереї, і музеї. Нам потрібен своя культурна Мекка, і кращого місця, ніae поблизу Софії, не знайти. А таких проектів, на aeаль, поки що в Україні немає».\nШиршу заяву щодо музейної милі спільнота «Речовий доказ» уже робила раніше на своїй сторінці.\nЩо переможе? Бажання провладних політиків забудувати центр новими багатоповерхівками — чи ініціатива громади щодо створення нового культурного простору?\nПоки що важко прогнозувати.\n«ЯХотілося б, аби ситуація мала позитивне завершення.\nАле достеменно зрозуміло одне: крапка в цій історії буде поставлена тоді, коли ситуація дійде до фази відкритого протистояння.\nІ дуже важливо, щоб на той час правоохоронні органи, Київрада й Антимонопольний комітет дали свою оцінку тому, що відбувається з архітектурною спадщиною вулиці Рейтарської.\nФото «Українська правда»


У Рівному незабаром вийдуть на старт два передсезонні зимові турніри - ФК АГАТ ГОЩА\nУ вівторок, 15 січня, у Рівному, в приміщенні “Інваспорту” о 17:30 відбудеться нарада представників команд, котрі планують взяти участь у міському Меморіалі Володимира Шморгуна. Змагання проводитиме Рівненська міська федерація футболу (РМФФ). Оскільки цьогоріч місцем змагання буде лише резервне поле стадіону “Авангард”, кількість потенційних учасників обмежена. Орієнтовний початок змагань – 20 січня.\nЗа довідками звертайтеся до голови РМФФ Валерія Гладкова – телефон 067 2723788.\nНагадаємо, в минулому році переможцем міського Меморіалу Шморгуна стала команда “Понеділок”, яка у фіналі переграла “Горинь” з Кустина з рахунком 2:0.\nВ той же час, Рівненська районна федерація футболу (РРФФ) спільно з комунальним закладом «Центр спорту Рівненського району» організовують традиційний ВІДКРИТИЙ ЗИМОВИЙ ЧЕМПІОНАТ РІВНЕНСЬКОГО РАЙОНУ З ФУТБОЛУ 2019 року. І-й тур змагань планується провести 26-27 січня 2019 року. Нарада представників команд відбудеться орієнтовно 18 січня о 17:00 у кабінеті КЗ «Центр спорту Рівненського району» за адресою: м.Рівне, вул. Петра Могили, 22 Б, 3 поверх.\nЗа довідками звертайтеся до голови РРФФ Ярослав Коломиса– 067 7756355.\nНагадаємо, в минулому році переможцем відкритого Чемпіонату Рівненського району стала команда ФК “Мізоч”, яка у фіналі переграла “РОКО” з Городка з рахунком 1:0.\nTagged Жереб, міський Меморіал Шморгуна, Чемпіонати інших районів


Мар’янівська філія комунального закладу “Миколаївський заклад загальної середньої освіти (опорний заклад) ” Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області - Єдиний урок - News\nHome » News » Єдиний урок\n3 вересня учні 2 класу зайняли свої місця за партами. Розпочався перший, єдиний урок "Дніпропетровщина - мій рідний край"\nНаш регіон славиться багатою історією. І, безумовно, видатними постатями – нашими земляками, які прославили область на весь світ. Нашій славетній історії був присвячений перший урок цього нового навчального року «Дніпропетровщина – моя рідна земля»».\nМета проведення цього Єдиного уроку є формування поваги до історії Дніпропетровської області та України, виховання патріотизму та почуття відповідальності за долю рідного регіону, своєї держави.\nПід час уроку-подорожі учні збирали пелюстки чаривної квітки. З кожною пелюсткою діти узновали нові відомості про рідне село, район, область.\nДо нового навчального року учні 2 класу, як і всі учні нашої школи, отримали в подарунок унікальний щоденник «Дніпропетровщина – моя рідна земля». У ньому зібрана цікава і змістовна інформація про головні події в історії України та Дніпропетровської області, а також загальна характеристика, символіка нашої держави та регіону.\nНа кожній сторінці цього унікального щоденника школярі мають можливість ознайомитися з видатними постатями Дніпропетровщини, історичними місцями, старовинною архітектурою та славетною історією нашого регіону. На сторінках щоденника розміщені мудрі вислови філософів, мислителів, письменників, політичних діячів та українських прозаїків, що стануть у нагоді кожному учню.


Проект малогабаритної кухні.\nДля нашої квартири ми виберемо стиль кантрі, він допоможе створити комфорт і затишок, за рахунок теплого відтінку дерева і традиційних картатих матеріалів. Це колірне рішення додасть трохи більше простору і світла.\nКухонний гарнітур поставимо в кутку кімнати, нехай він буде світлого кольору, типу топленого молока, він створить на кухні тепло за рахунок гри відтінків і відблисків на фасадах, вони можуть мати глянсову поверхню або скління і додадуть кухні незабутнє світло.\nСтановище робітників зон додасть комфорту зоні готування, господині не потрібно буде довгий час шукати потрібні предмети, вони всі будуть знаходитися під рукою. Краще організувати діяльність, щоб комфортно працювати і не штовхатися на не великому просторі. Зручніше стояти на одному місці і взяти потрібну сковорідку, каструлю, мити продукти, а трохи повернувшись нарізати їх для приготування їжі, адже так буде краще, ніж обмежувати себе в рухах, шукати потрібний предмет, так можна і обпектися, нанести собі травму.\nВибір кухонного гарнітура.\nВ організації робочої зони потрібно брати до уваги всі смаки і звички, всі деталі, аж до того, хто ви правша чи лівша. Коли вибираєте кухонний гарнітур, закрийте на мить очі і уявіть, як ви будете рухатися по ній, коли будете готувати обід, тоді зрозумієте, підходить ця кухня чи ні, як висуваються ящики, як відкриваються дверки. Це будуть головні принципи в комфортному і відмінному дизайні меблів.\nДля створення стилю кантрі на малогабаритній кухні використовуємо клітку в шторах, вона додасть необхідний ефект домашнього затишку, створить невеликий контраст в цю світлу і теплу кухню. Стіни покриємо шпалерами з цікавим малюнком, що зображує меню з ресторану чи кафе, вони підійдуть для кухні. Пастельні і м’які тони додадуть зв’язок з кухонним гарнітуром, і не будуть контрастувати з декоративними елементами і предметами меблів. Дуже похмурі або яскраві шпалери або з контрастним дрібним малюнком створять акцент, котрий зверне увагу на кордони кухні, зорово зменшити розмір. В один стиль і тон до шпалер буде оформлений фартух, який знаходиться в робочій зоні гарнітура, на ньому малюнок натюрморт, на якому будуть відповідні предмети та фрукти.\nКухонний стіл з кутовий лавою.\nГоловним предметом в кухні буде стіл, у цьому дизайн проекті він буде представлений у вигляді кухонного куточка. Кухонний, зручний стіл з величезною стільницею буде гарною знахідкою, якщо його форма овальна, так можна безперешкодно ходити по кухні, не завдаючи собі травм гострими кутами кухонного столу. Це найкращий варіант якщо в вашому будинку будуть діти, які вам не потрібно буде хвилюватися, якщо з усієї квартирі будуть проходити активні гри ваших непосид. Кутова лава дасть можливість, що за стіл сяде велика кількість людей, це важливо, коли приходять гості. А якщо сюди поставити пару табуреток, які не займають багато місця, це буде додатковим місцем для сидіння. Лампа з абажуром завершить сільський стиль на кухні, додасть тепле світіння і приємне відображення від джерела світла на стіл.\nНа закінчення, додамо, що дизайн проект невеликої кухні, допоможе створити затишний дизайн на негабаритної кухні, і покаже чим, що і на цих квадратних метрах можна і готувати, і обідати в затишку і в комфорті.


А. Парфенова: это не реформа, это смена вывески – Освіта.UA\nА. Парфенова: это не реформа, это смена вывески\nПоступление в 10 класс должно происходить по результатам внешнего независимого оценивания по рейтингу\nАвтор: Алена Парфенова, соучредитель ОО «Батьки SOS».\nСьогодні відбулась колегія Департаменту освіти Києва щодо трансформації закладів. Так от, шановні батьки, дуже прошу, не панікуйте щодо зміни статусу закладу освіти і не ведіться на фейкові новини про закриття 10 класів. Не беріть участь у вайбер чатах щодо повідомлень некомпетентних людей «наш заклад з вересня цього року у 10 клас не переводить». Це вже точно, що неточно.\nПерше, що всі мають знати, так це те, що всі чиновники, усіх рівнів, освітяни, експерти, принаймні у Києві, дуже чітко бачать проблему і колізію в законах, тобто два різні строки закінчення трансформації закладів освіти: і 2022 рік, і 2024 рік.\nАбсолютно всі бачать дискримінацію щодо вступу у 10 класи, це коли одних учнів переводять, а інших відраховують, і вони все літо шукають собі місце у 10-ий клас.\nЄ розуміння , що реформа школи - це про якість, а не зробити так, щоб нічого не змінити. Є вже прецеденти, коли маленьке місто з 10 школами просто змінили назву зі школи з поглибленим вивченням чогось на ліцей 1-3 ступеня. Це не реформа, це зміна вивіски.\nТому рішення сьогоднішньої колегії є абсолютно правильним: звернутись до МОН, до нардепів із питанням внесення змін та унормування всіх розбіжностей та забезпечення рівного доступу до повної загальної середньої освіти.\nМоє глибоке переконання, що вступ до 10 класу має відбуватись за результатами зовнішнього незалежного оцінювання за рейтингом, і вже точно не влаштовувати чергову корупційну складову при вступі до 10 класу.\nреформа среднего образования блоги Альона Парфьонова\nВзагалі не маю розуміння як можна впроваджувати такі зміни в освіті. КУ закріплено - обов’язкове надання державою безкоштовної ПОВНОЇ середньої освіти кожному громадянину (ст. 53). Конституція стоїть над законом. Тоді як можна приймати такий закон? Чи все вірно?\nДля Андрій: В чому Ви вбачаєте порушення КУ? повна середня освіта надається не лише школами, а й ПТУ та технікумами. В 10 клас мають іти лише ті, хто буде вступати до вишів. Інші - повиння йти і отримувати спеціальність одночасно з повною середньою освітою\n28.01.2021 в 16:21\nДякую за відповідь. Невпевнений у рівні викладання в подібних безкоштовних закладах, а ті що за оплату зовсім не дешеві. Та й свідомий вибір дитині краще робити не в 9-му класі, а все ж таки з 11. Після 11 є можливість обирати усю палітру вишів на вступ, коли ПТУ та технікуми не дають такої можливості. Тобто вже з 9 класу учень має обрати собі професію. Як на мене, це погіршення, а не покращення для дитини. Але в кожного своя думка. Ще раз дякую за прояснення.\n29.01.2021 в 03:53\nДля Андрій: навіщо дитині, яка сдатна опанувати предмети лише на початковому рівні витрачати час, нерви вчителів і батьків. слід чітко визначатись зі своїм рівнем здібностей, тотді не буде тих, хто не спроможний здати ЗНО навіть на рівні вгадуваня. А професію кожна людина змінює декілька разів протягом життя, тим більше, що на повторне навчаття і ПТУ відсутнє обмеження.\n29.01.2021 в 08:24


Рецепти незаслужено забутого вівсяного киселю | Здоров'я\nГоловна » Здоров'я » Рецепти незаслужено забутого вівсяного киселю\nРецепти незаслужено забутого вівсяного киселю\nСклад, користь і шкоду вівсяного киселю\n«Лікувальний бальзам» В. К. Ізотова\nКорисний вівсяний кисіль для схуднення\nВівсяний кисіль – старожил російської національної кухні. З цим блюдом пов’язано чимало переказів і легенд, висхідних ще до часів монголо-татарської навали. Напевно, він готувався і раніше, просто документальних свідчень тієї давньої пори не збереглося.\nБагато дорослі напевно згадають картинки зі свого дитинства, коли бабусі годували їх вівсяним киселем, рецепт якого, на жаль, з часом став менш популярний і подзабылся на тлі розмаїття всяких небачених раніше продуктів він пішов далеко на «другий план». І абсолютно марно – це натуральне народне блюдо не просто дуже смачне – воно володіє масою корисних властивостей.\nІноді в літературі можна зустріти термін «російський бальзам» — адже це ніщо інше, як вівсяний кисіль, і це «звання» він отримав по заслугах.\nНе потрібно плутати звичні всім плодово-ягідні киселі, які виготовляються на основі картопляного крохмалю, з їх вівсяним «старшим братом». Принцип приготування «русского бальзаму» — зовсім інший, заснований на процесі бродіння, що відбувається в залитих водою подрібнених вівсяних зернах. А чому саме овес, а не інші злаки? Справа в тому, що саме у вівсі поживні речовини знаходяться в максимально оптимальної пропорції. Вміст білка в ньому досягає 18 %, крохмалю — до 40 %, жири складають 6 – 7 % від загальної маси.\nКористь вівсяного киселю, поряд з його поживністю, обумовлені високою концентрацією в ньому вітамінного комплексу та необхідних організму мікроелементів. Так, багато це блюдо вітаміном А, відповідальними за процеси тканинного росту і здоровий стан шкіри, волосся, кістково-м’язової системи. Вітамін F – потужний антиалерген, значно знижує ризики проявів цього неприємного захворювання. Група вітамінів В і E – це оздоровлення серцево-судинної та кровотворної системи, протипухлинна профілактика, зменшення ймовірності розвитку катаракти, атеросклерозу, гіпертонії.\nБактерії, що беруть участь в процесі бродіння, що володіють вираженими пробіотичними властивостями. При регулярному вживанні вівсяного киселю нормалізується кишкова мікрофлора, що особливо важливо для людей із захворюваннями органів травлення, а також після тривалого лікування запальних захворювань антибіотиками. Обмінні процеси в товстому кишечнику входять в норму, зникають гнильні процеси, нормалізується стілець.\nКисіль має антисептичну і обволікаючим дією, а це якраз те, що необхідно людям, що страждають виразками шлунка або дванадцятипалої кишки, ерозіями, гастритами і гастродуоденитами, кислотних рефлюксом. Крім того, відбувається активна очищення печінки і підшлункової залози, що позитивно позначається на загальному стані організму.\nНезамінним продуктом є вівсяний кисіль для людей, які страждають різними формами цукрового діабету – він дозволяє поліпшити роботу органів внутрішньої секреції, нормалізує склад крові, вирівнює гормональний баланс.\nОчищаючу дію вівсяного киселю – ліки для органів виділення, особливо нирок і сечового міхура. Ризик сечокам’яної хвороби значно знижується.\nІ, нарешті, це відмінний стимулятор імунної системи, підвищує опірність організму перед вірусними або бактеріальними атаками. Кисіль має загальнозміцнюючу дію, що особливо важливо для виснажених хворих, що проходять курс реабілітації після перенесених тяжких захворювання, після травм і складних операцій.\nКоли заходить розмова про вівсяному киселях, відразу ж пригадується ім’я Володимира Кириловича Ізотова, який не тільки запропонував і запатентував свій рецепт приготування цього цінного страви, але і провів ретельні наукові дослідження і обґрунтував всі властиві киселю корисні якості.\nТреба сказати, що Ізотов, за професією – лікар-мікробіолог, не тільки систематизував всі наявні дані, але і випробував дію вівсяного киселю на самому собі. Перенісши важку форму кліщового енцефаліту, він прийшов до крайнього виснаження організму, дестабілізації функцій практично всіх органів і систем, повного розбалансування обмінних процесів. Те, що йому вдалося подолати цей стан, повернутися до нормальної життєдіяльності, Ізотов пов’язує, насамперед, з чарівним дією вівсяного киселю, який був включений в його щоденний раціон. У підсумку в 1992 році за розробку методики виготовлення та лікувального використання цього продукту Ізотовим був отриманий авторський патент. Сьогодні цей метод узятий на озброєння багатьма лікарськими фахівцями по всьому світу.\nВ домашніх умовах приготувати його можна наступним чином:\nПерший етап – бродіння майбутньої кисільною суміші. Для цього необхідно прокип’ятити 3,5 літра води, остудити до кімнатної температури і залити нею півкілограма вівсяних пластівців або меленої вівсяної крупи. Краще всього для цього використовувати скляний посуд, наприклад, взяти п’ятилітрову банку. Щоб активізувати процес бродіння, туди ж вливається 100 мл кефіру або бифидока. Ні в якому разі не можна використовувати вівсяні пластівці «швидкого приготування» — належної реакції не відбудеться, всі продукти повинні бути тільки натуральні. Ємність з приготовленої для бродіння сумішшю щільно закупорюється кришкою, закутується в тканину або папір (необхідні для процесу бактерії не люблять сонячного світла), і забирається в тепле місце на дві доби. Не можна забувати і про те, що надмірний нагрів теж не принесе бажаного результату – впритул до опалювальних приладів ставити банку не слід.\nДругий етап, фільтрація, проводиться по завершенню дводенного бродіння. Занадто перестаивать склад не треба – він може «перекислиться», втратити і смакові, і багато лікувальні якості.\nВ якості фільтра цілком можна використовувати звичайний кухонний друшляк, його розміри отворів як не можна краще підходять для цієї мети. Фільтрування проводять у два заходи. Перший – це вільний зціджування рідини в окремий посуд без всякого віджиму. Вона отставляется в бік, а залишилася в друшляку маса ретельно промивається холодною чистою водою. Робити це необхідно в кілька прийомів, злегка віджимаючи кашоподібну масу. Загальна кількість води для промивки – близько двох літрів.\nБільша кількість використовувати не треба – втратиться сенс процедури, кисіль стане занадто рідким (як не згадати російську приказку про надто далекому спорідненні — «сьома вода на киселі»).\nМожна змішати відфільтровану рідина від першого і другого заходу і використовувати її спільно. У лікарській практиці застосовується її роздільне використання. Так, спочатку відокремлений склад має набагато більшу насиченість, і застосовується при лікуванні гастродуоденітів зі зниженою кислотністю. Рідина, отримана після промивання рекомендується страждаючим захворюванням шлунка з нормальною секрецією.\nУ будь-якому випадку, рідина ставиться на відстій на 10 — 12 годин, за цей час на дні утворюється мутний осад, який за допомогою трубки-сифона відокремлюється від рідкої субстанції.\nЩо виходить в результаті? Рідина – це готовий напівфабрикат для приготування киселю. Поставивши необхідну кількість на вогонь і постійно помішуючи її, в результаті отримуємо готовий густе блюдо, яке можна після остужения вживати в їжу. На завершальному етапі варіння можна додати сіль чи цукор за смаком, вершкове чи будь-яке рослинне масло.\nКілька столових ложок (5-10) на півлітра води – і можна ставити на вогонь для отримання готового страви. Крім того, цей концентрат використовують для чергової закваски – повноцінний процес бродіння прискориться.\nГоворити про значній різниці в технології виробництва вівсяного киселю не доводиться. Відмінність, в основному, в методі первинної закваски. Зрозуміло, що у наших предків ні кефіру, ні, тим більше, бифидока бути не могло, тому їм нічого не залишалося, як готувати вівсяний кисіль з використанням природної закваски. Для її прискорення часто додавали шматочок житнього хліба чи ложку-другу кислого молока або сметани.\nЗараз можна прочитати ще масу придуманих способів приготування вівсяного киселю з пластівців з додаванням молока, крохмалю, дріжджів, з перетиранием маси через дрібне сито, але це, мабуть, похідні, сурогатні методи, лише віддалено нагадують класичні російські рецепти. В ідеалі варто скористатися перевіреним народним способом, лише злегка вдосконаленим Ізотовим.\nКисіль з вівсяних пластівців – дуже поживний продукт, але, незважаючи на це, він є непоганою підмогою для тих людей, хто веде боротьбу із зайвими кілограмами.\nСправа в нормалізації обмінних процесів, ферментації, відновлення кишкової мікрофлори, що веде до поліпшення перистальтики кишечника, самоочищення організму від токсинів і шлаків.\nВластивість вівсяного киселю знижувати рівень «шкідливого» холестерину в крові, покращує роботу серцево-судинної системи, що стимулює обмінні і метаболічні процеси в тканинах, у т ому числі і розщеплення зайвої жирової тканини.\nВівсяний кисіль прекрасно втамовує голод і створює великий запас життєвих сил. Вживаючи його на сніданок, людина отримує хороший заряд енергії на весь день, може обійтися при цьому без шкідливих швидких перекусів. А це теж – черговий крок до красивої фігури.\nВключаючи вівсяний кисіль в своє регулярне дієтичне меню, будь-яка людина істотно поліпшить своє самопочуття, підвищить життєвий тонус, наситить свій організм настільки необхідними вітамінами і мінералами. І що найголовніше – це дуже смачно!\nПодивіться відео про користь вівсяного киселю:


Паркани для дачі з фото: металеві, з профнастилу і дерев'яний штахетник\nПаркани для дачі з фото: металеві, з профнастилу і дерев’яний штахетник\nПаркани для заміської дачі – неодмінно передбачені статутом кооперативу або СНТ варіанти розмежування земельної власності. Зазвичай споруда огорожі починається після проведеного розмежування, яке встановлює межі ділянки згідно з наявним земельному плану.\nМожна побудувати паркан на дачі дешево, просто для виконання функції розмежування, або замовити на будівельній фірмі «під ключ» капітальні залізні прольоти з профнастилу, що закривають зазори. Все залежить від того, які у людини фінансові можливості, і що він має на увазі під поняттям «дача».\nВиди огорож для дачі\nНайпоширеніші варіанти на кордоні між сусідськими ділянками: сітка рабиця; проста, але функціональна огорожа з піддонів; пластикові огорожі; плетені огорожі з гілок або зібрані на швидку руку огорожі з дерева.\nНижче на фото зображена огорожа для приватного будинку.\nМеталеві паркани для дачі набувають на спеціальних фірмах або будівельних ринках, вважаючи за краще встановити їх руками професіоналів і помилуватися вже готовими «під ключ», не дуже замислюючись про вартість.\nВстановлення огорожі – одне з перших дій, що вживаються при початку будівництва дачі, і питання, з чого зробити, – один з перших, які ставить перед собою початківець дачник. Функція огорож, встановлених для забезпечення схоронності будматеріалів, відрізняється від капітальних споруд.\nДеякі господарі вважають за краще побудувати відразу капітальну огорожу і вже потім починати будівництво будинку і господарських будівель.\nЗ міцних, але щодо недорогих, виготовлених з металу, можна купити паркан для власноручного збірки з установкою. Однак можна зробити з металу і більш дешеві варіанти.\nПаркани з рабиці – ідеальний варіант для розмежування ділянок в 6 соток. Металева сітка – досить міцне загородження, яке можна зробити непроникним, використавши прості дешеві кошти. Закон вимагає встановлювати між сусідами огорожі, проникні для повітря і світла, і використання рабиці для дачі повністю відповідає цим вимогам.\nВисота огорожі між сусідами обмежена півтора метрами, до того ж закон вимагає неодмінною проникності і продувності. Обійти існуючий стан можна, досягнувши взаємної домовленості з сусідами.\nНа фото представлена ??красива огорожа.\nАле будівництво паркану на дачі з рабиці можна починати, і не чекаючи письмової згоди від сусідів. Для того щоб сховатися від стороннього ока, спритні дачники застосовують різні засоби. Це можуть бути:\nмаскувальна сітка для огорожі, яку досить просто зняти на зиму, щоб вона не ушкоджувалася від погодних умов;\nзелений заслін з витких рослин (завжди знайдеться, що посадити уздовж огорожі з витких рослин, і ніяке правило цього не забороняє);\nтонкі панелі з пластика, які протягують в каблучки сітки, створюючи майже нездоланну перешкоду для ока.\nМожна зробити виготовлення сітчастого паркану з подальшою модернізацією і зробити все по своєму смаку. Сітка з покриттям із пластику ще й додасть домінанту, оскільки буває різного кольору.\nДля того щоб не займатися доглядом за сіткою, схильної до корозії і іржавіння, можна купити сітку оцинковану або з пластиковим покриттям. І те й інше, куплене за трохи дорожчу ціну, позбавить від необхідності щорічного відходу, фарбування або заміни.\nЗнову ж правильним вибором для вуличного огорожі буде і паркан з профнастилу. При відповідній товщині він не представляє собою ніяких небезпек, особливо якщо правильно закріплений. Можна зробити огорожу з профнастилу своїми руками, це вийде відносно недорого і досить міцно, якщо дотримуватися визначені технології.\nДля монтажу необхідно передбачити наявність багатьох складових:\nПравильну товщину труб і відстань між ними.\nПотрібну калібрування кріплення.\nПорахувати, скільки коштує таке задоволення, як паркан з профлиста, можна, використовуючи простий калькулятор. Але в приблизний кошторис потрібно включати не тільки вартість самого матеріалу (вона теж залежить від декількох параметрів).\nПотрібно врахувати і бетон (або цегла, якщо колони цегляні), і труби для забору, і якої висоти буде передбачуване спорудження. Паркани для дачі з профнастилу – поширене явище, але потрібно пам’ятати, що закон забороняє ставити високі глухі перегородки між сусідніми ділянками.\nЯкщо ставити його з листів без попередньої домовленості, можна не тільки отримати судовий позов, але і розпорядження знести. Обійти заборону на глухі, що стоять між ділянками, можна, використавши для забору на дачу різні варіанти. Наприклад, поставити різновисотних огорожа з профнастилу на дачі, використавши меншу відстань між опорними трубами, або огорожу з металевого паркану.\nОгорожа з паркану виготовляють фабричним способом або навіть своїми руками. Можливі варіанти припускають нарізку штакетин з металевого листа, але красиві паркани при цьому виходять рідко.\nВнутрішній калькулятор покаже, що витрати часу і енергії набагато вище передбачуваної вигоди, і це не самий бюджетний варіант. Якщо встановлюємо готовий, виходить і простіше, і красивіше. Зате такий варіант можна ставити, не замислюючись, якої висоти паркан дозволяє закон, та й дачні норми при цьому дотримуються.\nТак що штахетник ставимо, не дуже замислюючись.\nЗ міцних, але щодо недорогих, виготовлених з металу, можна купити паркан для власноручного збірки з установкою. Якщо у господарів є необхідні кошти, залишається тільки взяти калькулятор, вважаючи необхідні метри і гроші, які доведеться витратити. Секретів, як зробити огорожу, особливих немає: потрібні прути і труби, фасадна сітка і зварювальний апарат. Економ-варіант прослужить довго, особливо якщо він пофарбований.\nДерев’яні паркани для дачі – один з найбільш затребуваних варіантів. Споруда дерев’яного паркану своїми руками відноситься до числа бюджетних. Дерев’яні огорожі користуються популярністю через простоту роботи з матеріалом, його демократичною вартості, теплоти і екологічності природного сировини.\nЙого будують з підручних матеріалів, і придумати, з чого можна зліпити подобу заборчика, легко і просто: наприклад, дерев’яний з піддонів для дачі своїми руками. Будь-господар знає, як пофарбувати і які використовувати просочення, тому використання найпоширенішого матеріалу допомагає зробити і оригінальні декоративні огорожі для дачі з дерева.\nКалькулятор підкаже, що штахетник – не найдешевший варіант, але дуже естетичний. Від хвіртки і прольотів до можливості зробити розсувні ворота для дачі, закрити зазори за допомогою посаджених рослин – це один з найкрасивіших видів огорож.\nНа фото зображена сільська огорожа.\nНе дуже підходить для вимог, які пред’являє закон до огорож між сусідами, але до дачного варіанту з боку вулиці навряд чи будуть претензії, тому що це офіційно не заборонено. Його можна розмалювати або облагородити, але практичний варіант – пофарбувати паркан на дачі, щоб він прослужив довше.\nЛегко створюється з підручних матеріалів: гілок, тонких стовбурів дерев, очерету, осоки та навіть стебел соняшнику. Це живий, декоративний і стильний вигляд огорожі, але якщо будуємо надовго, то це навряд чи підходить. Зате він робиться легко і не вимагає додаткового догляду, а при необхідності легко замінюється: копійчана ціна це дозволяє.\nДекоративний для палісадника\nПросте огорожу, зазвичай невеликої висоти, з хвірткою або без неї, виконує номінальну функцію, тому можна побудувати плетений, з невисокого паркану або підручних засобів.\nБетонні, кам’яні та цегляні\nДосить рідко використовуються на 6 сотках, тому що простір обмежений. Інша річ, якщо це вілла або заміський будинок. Деякі господарі вважають за краще побудувати відразу капітальну огорожу і вже потім починати будівництво будинку і господарських будівель.\nБетон, цегла і камінь – довговічні дорогі споруди, які не підпадають під категорію дачних, але іноді зустрічаються. Бетонні зустрічаються частіше, але вони нудні і громіздкі.\nПаркани з полікарбонату для приватного будинку – сучасний практичний варіант побудови. Огорожа з полікарбонату набуває будь-яку форму, буває різних кольорів і прозорий, не створює особливих труднощів в збірці.\nЄдиною перешкодою може стати вартість, але якщо потрібні звуконепроникність і шумоізоляція, оптимальний вихід – паркан з полікарбонату. Може здатися, що пластиковий паркан не відрізняється особливою міцністю, але це не відноситься до сучасного поширеній матеріалу.\nНабагато декоративніше, ніж огорожа із пластику, але вимагає ретельного догляду, обрізки, поливу, іноді і дотримання нормативів відстані до огорожі сусіда. З вулиці не надто ефективна.\nВ основному він залежить від стану гаманця. Можна побудувати і паркани 3D, і вдатися до кованої моделі, де для каліточного дизайну використана ручна робота. В іншому це питання особистих переваг.\nВиди зборів для дачі розраховані на будь-яку територію, найвибагливіший смак і будь-яку наповненість гаманця. Тому, який поставити, вирішують виходячи з особистих переваг і розміру ділянки.\nЧим прикрасити огорожу на дачі\nНайпоширеніший спосіб облагородити огорожу – малюнки на паркані або фарбування. Розфарбовування огорож – чудове заняття для ентузіастів, особливо якщо малюнок нескладний. Якщо придумати оригінальний варіант, як розфарбувати, можна роками милуватися тим, що намалював.\nВишивка старими нитками – оригінальні прикраси для сусіднього огорожі, які одночасно облагороджують, прикрашають і закривають зорове поле.\nПрикраса, зроблена з підручних матеріалів (хоч зі старих гумових чобіт або пластикових пляшок), теж може перешкоджати огляду, та це простий спосіб облагородити нудне сіткове простір.\nСпеціальні сайти рясніють порадами, як прикрасити огорожу своїми руками, як навіть найпростішої огорожею створити особистий простір і прикрасити навколишній інтер’єр.\nНа фото зображена огорожа з паркану.\nВаріанти зборів для дачі, фото яких розміщують на сайтах, різноманітні і варіабельні, особливо якщо мова йде про те, як побудувати дешевий. На типових ділянках в 6 соток важко вміщати спорудження, в якому фундамент і стовпи займають і без того обмежений простір.\nОрні ворота для дачі: дерев’яні, металеві, з використанням профнастилу\nЯк своїми руками зробити дровокол: особливості рейкових, гідравлічних і конусних пристроїв


Смертельні хвороби, шахрайські відзнаки | Збруч\nСмертельні хвороби, шахрайські відзнаки\nПродовження серіалу. Попередня серія – «Посаг від принцеси та впійманий шпигун».\nПопри доволі високу (порівняно зі сьогоденням) дитячу смертність та не надто велику тривалість життя пересічних мешканців, Станиславів (тепер Івано-Франківськ) на початку ХХ століття вважався одним із «найздоровіших міст» у Галичині. Про це написала місцева газета Kurjer Stanisławowski, опублікувавши у числі за 31 березня 1907 року статистичні дані Найвищої санітарної ради у Відні.\nЯк свідчила статистика, 1906 року в Станиславові, який налічував тоді 34 077 мешканців, був зафіксований природній приріст населення: тут народилися 786 немовлят, померло ж – 592 особи. Того року в місті зафіксували 57 випадків народження мертвих дітей, облік яких вели окремо. У розрахунку на тисячу мешканців Станиславів мав досить низький показник смертності – лише 17,4.\n«Найбільший відсоток померлих у Галичині зафіксовано в Дрогобичі, де він становить 36, наступний у Кракові – 28,1, у Бродах – 25, у Коломиї – 24,5, у Стрию – 24, у Тарнові і Тернополі – 23,3, у Львові – 23,2, у Ярославлі – 21,5, у Самборі – 21,2, в Ряшові – 21,1, у Новому Сончі – 19,5, в Перемишлі – 17,1, в Підгір’ю – 17. Зважаючи на співставлення вищенаведеного, Станиславів належить до найздоровіших міст у краї», – з гордістю зазначав Kurjer Stanisławowski.\nЗа даними статистики, найчастіше дорослі станиславівці помирали у віці 50-70 років (у 1906-му – 107 осіб), хоча майже така ж кількість смертельних випадків трапилася з мешканцями міста молодшої вікової категорії – від 30 до 50 років (100 осіб). Але найвищий показник смертності був серед дітей – 211 станиславівців не дожили навіть до п’ятирічного віку! І лише 79 мешканців міста померли у похилому віці, перетнувши 70-річну життєву межу.\nДо слова, у цьому ж числі Kurjer Stanisławowski опублікував посмертні спогади про старшого інженера залізничних майстерень Освальда Шварца, який помер на 62-му році життя. На смерть видатного станиславівця газета відгукнулася розлогим некрологом, в якому перелічила всі його чесноти: померлий був не лише добрим спеціалістом у своїй галузі, але й мав широкі енциклопедичні знання та був правдивим поліглотом.\n«Читав Гете німецькою, італійською – Аріосто, Сервантеса – іспанською й англійською – Шекспіра, окрім того, добре розумів по-латині. До того ж він був добрим натуралістом і прекрасним математиком, неабияким знавцем рослинного та тваринного світу, а його улюбленим заняттям була астрономія», – захоплено описувала різносторонні вподобання непересічного станиславівця газета.\nАвтор некрологу пригадує, як мимохідь поцікавився у Освальда Шварца латинською назвою фіалок, на що отримав вичерпну відповідь із переліком десятка різних видів цієї квітки, кожну з яких він назвав латиною.\nТа повернімося до опублікованої в газеті статистики Найвищої санітарної ради, яка без жодних ліричних відступів дає можливість зрозуміти, від яких хвороб найчастіше помирали тодішні мешканці Станиславова. Отож, за наведеними підрахунками, 1906 року закінчили свій життєвий шлях на лікарняному ліжку 135 осіб, серед яких – 107 чоловіків і 28 жінок. Найчастіше пацієнти місцевих шпиталів помирали через вади серця (34 особи) й онкологічні хвороби (26), а третє місце серед смертельних хвороб несподівано зайняла скарлатина (19). У 14 випадках причиною смерті був інсульт, ще 9 осіб померли через зараження крові, 6 породіль не пережили пологів, а 5 осіб закінчили життя самогубством. Станиславівці помирали також через дифтерію, кашлюк і черевний тиф.\nВідомо, що на той час у Станиславові діяли три лікарні. Найдавнішим медичним стаціонаром був загальний шпиталь, збудований ще 1842 року й названий на честь тодішнього намісника Галичини, полководця наполеонівських часів – ерцгерцога Фердинанда д’Есте. Ця велика триповерхова будівля, до спорудження якої долучилися тутешні міщани та великі землевласники з довколишніх сіл, збереглася до наших днів і дотепер служить корпусом Центральної міської клінічної лікарні. Одночасно тут могли перебувати 120 пацієнтів, упродовж року тутешні лікарі надавали допомогу близько трьом тисячам хворих – не тільки мешканцям міста, але й недужим із цілого повіту.\nМіський шпиталь (колись імені Фердинанда д’Есте) в 1930-х роках і нині\nДругим великим медичним закладом був військовий шпиталь, який після встановлення в Галичині австрійської влади розмістився у резиденції засновників міста – палаці Потоцьких. Військовий гарнізон міста налічував близько 3 тисяч осіб, тож для обслуговування хворих забракло приміщень графського маєтку: у 1895 році на території палацового комплексу з’явилася двоповерхова новобудова. Як і міська лікарня, військовий шпиталь функціонував у тих приміщеннях ще донедавна: щойно у 2004 році Міністерство оборони віддало історичну пам’ятку у приватні руки в обмін на квартири для військовиків. Тепер на цій території пустка, бо приватному власнику наразі не вдається реалізувати своє бачення розвитку цієї історичної пам’ятки. На щастя, завдяки якісно проведеній реставрації вдалося запобігти обваленню в’їзних воріт до палацу, прикрашених скульптурами лицарів.\nВ'їзна брама військового шпиталю (колишнього палацу Потоцького)\nОскільки значну частину населення міста у той час складали євреї, то в юдейська громада, відповідно, мала власний шпиталь, який від 1862 року містився у спеціально збудованому двоповерховому будинку на Тисменицькій дорозі (тепер – на перехресті вулиць Незалежності та Мельника). Поруч із лікарнею тут діяли також притулок для жебраків і невеличка синагога. У радянський час в цьому будинку функціонувала стоматологічна поліклініка. Але у квітні 1975 року споруду знесли, щоби розширити проїзну частину вулиці, яка в той час носила назву Радянська.\nКолишній єврейський шпиталь (1960-ті роки)\nОкрім великих медичних установ, працювали у місті також приватні лікарі, які надавали послуги вдома або у спеціально облаштованих кабінетах. До речі, один із таких медиків, єврей Фелікс Бергоф згаданого тут 1907 року вирішив балотуватися до віденського парламенту від міста Станиславова, зголосившись із відповідною заявою до магістрату.\nА на вічі українських радикалів, яке відбулося наприкінці березня у приміському селі Чернієві, кандидатом у виборчому округу, який охоплював Станиславів, Тлумач, Богородчани, Обертин і Золотий Потік, було висунуто кандидатом відомого на той час громадського діяча, 35-річного Левка Бачинського, якого Kurjer Stanisławowski представив як помічника адвоката зі Стрия.\n«Зібрані на вічі ухвалили кандидатуру товариша доктора Леона Бачинського як єдиного і правдивого оборонця робітничо-селянського народу, а заступником його товариша Мартина Королюка, господаря з Чернієва»,- цитував Kurjer Stanisławowski резолюцію, ухвалену на зборах, в яких взяли участь делегати із Хом’яківки, Братківців, Забережжя, Тисмениці, Ямниці, Криховичів і Хриплина.\nЛев Бачинський був уродженцем села Серафинці біля Городенки, його батько був директором тутешньої народної школи. Здобуваючи освіту в Коломийській гімназії, він став одним з найактивніших діячів нелегального гуртка, який був осередком львівської таємної студентської спілки. Попри тісні стосунки з львів’янами, вивчати право Левко Бачинський подався до Чернівецького університету, але на стаціонарі затримався не надовго, здобувати вищу освіту через брак коштів йому довелося заочно. Паралельно з навчанням він працював у адвокатських канцеляріях і займався громадсько-політичною діяльністю, яка зрештою привела його до керівництва Русько-Української радикальної партії разом з Іваном Франком та Михайлом Павликом.\nЗабігаючи наперед, зазначимо, що на виборах до парламенту 1907 року Левка Бачинського таки обрали послом (депутатом по-теперішньому), де він здобув авторитет своєю принциповістю й витривалістю у політичних дискусіях. Відомий випадок, коли він 13 годин поспіль виголошував промову з трибуни, щоби перешкодити прийняттю величезного військового бюджету, який уряд намагався затвердити в парламенті.\nПісля проголошення ЗУНР Бачинський був обраний віце-президентом Національної Ради і очолював делегацію галичан у Києві під час проголошення Акту Злуки з Українською Народною Республікою. Помер він 1930 року, перебуваючи на лікуванні у Відні. Його похорон у Станиславові перетворився на небачену досі жалобну процесію: три пари волів повільно тягли катафалк з домовиною, за якою йшли делегації з Городенки, Снятина, Дрогобича й інших міст і несли сотні вінків. Вулиці Станиславова були заповнені вщерть. Надгробок Левка Бачинського – один із небагатьох врятованих на старому станиславівському цвинтарі, знищеному в радянські часи, а тепер перетвореному на Меморіальний сквер.\nДовірена особа Левка Бачинського на цих виборах Мартин Королюк був відомий як організатор січових і просвітянських осередків у селах Станіславського повіту. Довший час він був війтом рідного Чернієва, а в роки ЗУНР очолював Станіславівське управління селянських справ. Помер у 1928 році й похований на цвинтарі у Чернієві.\nТим часом у місті розгорівся скандал серед місцевих підприємців. Якісь мандрівні аферисти, перебуваючи в Станиславові, продавали нагороди неіснуючих виставок, і дехто з тутешніх підприємців клюнув на хитру приманку.\n«Кілька тутешніх підприємців отримали на міжнародній промисловій виставці у Парижі незвичайні відзнаки у формі золотих медалей, почесних грамот, хрестів тощо», - повідомляв Kurjer Stanisławowski і, посилаючись на Goniec Polski, припустив, що ці нагороди були отримані від агента міжнародної банди аферистів, який продавав їх за грубі гроші: 300 корон за диплом, 600 корон – медаль, а 1200 корон – хрест.\n«Такий диплом, медаль і хрест можна оглядати в Станиславові на одній із вітрин у крамниці», – зауважили газетярі, не вказуючи, хто саме скористався послугами аферистів.\nТа більші переживання у Станиславові викликала залізнична катастрофа, в якій ледь не загинули 36 дітей, повертаючись домів із навчального закладу у містечку Язловці (тепер у Тернопільській області). Пасажирський потяг на відтинку дороги між Коростятином (тепер – село Криниця у Тернопільській області) та Комарівкою зіткнувся з вантажним поїздом. У результаті обидва локомотиви та шість вагонів зійшли з колії та перекинулись. Як повідомила газета, ушкодження внаслідок аварії отримали кондуктори вантажного потягу Руско та Станкевич, а також машиніст Мушинський і кондуктори Мельник і Якимович із пасажирського потяга.\n«Катастрофа, про розміри якої спершу не було нічого відомо, спричинила відразу значне потрясіння, і тільки повідомлення про те, що немає загиблих, заспокоїло переживання про долю тих, хто їхав у тих потягах», - зазначив Kurjer Stanisławowski.\nПродовження – "Пригоди й турботи на «польський Великдень»".\nУ місті збільшать кількість місць для госпіталізації пацієнтів з COVID-19.\nВони поповнили список госпітальних баз\nМедреформа: Половина медичних закладів Львівщини вже пройшла автономізацію.\nМОЗ закликало заклади охорони здоров'я пришвидшитися з реорганізацією, аби отримати змогу перейти на новий тип фінансування з Нацслужбою здоров'я. Із 2019 року пільговий період завершиться.\nУ Львові загорівся дах обласної лікарні.\nЗ приміщення евакуювали понад 200 людей, на місці працює 81 рятувальник.\nЩороку тут надають допомогу приблизно 450 дітям та проводять 250-300 операцій, зокрема зі залученням лікарів з Німеччини та США.\n10 медзакладів міста перетворять у комунальні некомерційні підприємства.\nВідповідне рішення підтримали 53 депутати міськради.


Озима пшениця - детальніше\nСорти озимої пшениці селекції ПДАА за способом використання можна поділити на дві групи – сорти інтенсивного та напівінтенсивного типу вирощування. До першої групи, по даним морфобіологічної характеристики, дослідних та виробничих випробувань, відносяться сорти – Левада, Манжелія, Коломак 3, Фора, Лорд, Сидор Ковпак. До сортів другої грипи слід віднести сорти: Українка полтавська, Диканька, Коломак 5, Вільшана, Сагайдак.\n1. Попередники. Технологія вирощування озимої пшениці\nСучасні високопродуктивні сорти озимої пшениці відзначаються підвищеними вимогами до родючості ґрунту, вмістом вологи та його чистотою щодо бур’янів. У зв’язку з цим зростає роль попередників при вирощуванні таких сортів. Попередники для озимої пшениці підбираються з урахуванням зони вирощування, структури посівних площ, реакції сортів на них. У посушливих та напівпосушливих південних районах озиму пшеницю висівають насамперед після тих попередників, які найменше висушують кореневмісний шар ґрунту та орють сприятливі умови водозабезпечення сходів після обробки; у північних районах достатнього зволоження попередниками є ті, які забезпечують оптимальні строки сівби, мають сприятливий поживний режим ґрунту та мінімальну його засміченість бур’янами.\nСеред сортів селекції ПДАА особливо високою реакцією на попередники відзначаються Левада, Манжелія, Фора, Сидор Ковпак, які при висіванні після кращих попередників забезпечують приріст урожайності до 15-20 ц/га.\nСорти високорослі, схильні до вилягання, доцільно висівати після гірших попередників, кукурудзи (Коломак 5,Українка полтавська).\n2. Обробіток ґрунту. Технологія вирощування озимої пшениці\nПри застосуванні відвального (плужного) обробітку ґрунту починають з лущення відразу після збирання попередника за принципом „комбайн з поля, плуг в борозну”. Залежно від забур’янення поля одно- чи багаторічними бур’янами його лущать один або два рази. При наявності однорічних бур’янів і розміщенні пшениці після стерньових попередників, як правило, проводять одне якісне лущення дисковими лущильниками (ЛДГ-10, ЛДГ-15) на глибину 6-8 см. Після відростання бур’янів площу орють плугами з передплужниками (ПЛН-5-35, ПЛП-6-35) в агрегаті з котками на глибину – 20-22 см., так як при більш глибокій оранці пересихає орний шар.\nПри наявності коренепаросткових бур’янів (осоту, березки польової та ін.) поле перший раз дискують на глибину 6-8 см., вдруге лущать полицевими лущильниками (ППЛ-10-25) або плоскорізами (ОПТ-3-5) при відростанні розеток бур’янів на глибину 10-12 см. Потім проводять оранку на глибину 25-27 см., або на глибину мілкого орного шару. У Степу після стерньових попередників, забур’янених кореневищними бур’янами, на темно-каштанових, солонцюватих ґрунтах важкого механічного складу, поверхневий обробіток дисковими лущильниками проводять на глибину 8-10 см., а на полях з коренепаростковими бур’янами дискування слід поєднувати з розпушуванням плоскорізами на глибину 20-30 см. Та щілюванням верхнього шару ґрунту, що сприяє підвищенню вологозабезпеченості ґрунту, зменшенню кількості коренепаросткових бур’янів та підвищенню врожайності на 3-4 ц/га.\nУ посушливі роки оранку не застосовують через вивертання великих брил ґрунту. Замість оранки проводять поверхневий обробіток, як правило, після гороху, кукурудзи на силос, особливо на полях, чистих від багаторічних бур’янів. Після гороху, він полягає у дво – триразовому дискуванні на глибину 8-10 см. З наступним коткуванням ґрунту кільчасто-шпоровими котками, після кукурудзи проводять дискування лущильниками БДТ-5, БДТ-7 на 10-12 см., культивацію на глибину 6-8 см.\nУ південних степових районах, де має місце вітрова ерозія, застосовують також безплужний обробіток ґрунту. Поле після збирання гороху, парозаймаючих культур, стерньових попередників обробляють голчастими боронами (БИГ-3А) в агрегаті з культиватором-плоскорізом ОПТ-3-5, а при потребі – з котком ЗККШ-6 на глибину 8-12 см. При сівбі пшениці після кукурудзи або багаторічних трав використовують комбіновані агрегати ОПТ-3-5 + БИГ-3А + ЗККШ-6 або АКП-2,5 , БДТ-7 + БИГ-3, якими обробляють грунт на глибину 8-16 см.\nВ умовах дослідного поля, селекційних та насіннєвих посівів озимої пшениці Полтавської державної аграрної академії пшеницю вирощують тільки по чорному пару. Обробіток чорних парів починають восени після збирання попередника із застосуванням системи зяблевого обробітку, який включає двофазне лущення, обробіток культиватором-плоскорізом ОПТ-3-5, та один раз на 8-10 років глибоку оранку плугами з передплужниками здебільшого на глибину до 27-30 см.\n3. Застосування добрив. Технологія вирощування озимої пшениці\nСорти озимої пшениці селекції ПДАА на протязі багатьох років випробовувались та випробовуються на здатність формування високої потенційної врожайності, як при застосуванні високих доз мінеральних добрив, так і при використанні різних ґрунтових відмінностей та попередників. Слід відмітити, що майже всі сорти мають дуже високий потенціал врожайності, який становить біля 80-100 ц/га ібільше і формування такого потенціалу залежить від багатьох факторів і, перш за все, від застосування добрив та попередників.\nПід пшеницю вносять, як правило, мінеральні добрива, а органічні – під попередник. Гній або компости рекомендується вносити безпосередньо під пшеницю лише на бідних ґрунтах, в яких вміст гумусу не перевищує 2,2 %, та після стерньових попередників. Середня норма гною на чорноземних ґрунтах становить 20-25 т/га, дерново-підзолистих і сірих опідзолених – 30-35 т/га.\nЗастосовують гній, як правило, при вирощуванні озимої пшениці по зайнятому або чистому пару. Після стерньових попередників рекомендується висівати як проміжні так звані фітосанітарні культури – ріпак, гірчицю білу на зелене добриво. Кореневі виділення цих рослин і зароблена у грунт зелена маса при її розкладанні пригнічують розвиток збудників хвороб і одночасно збагачують його на органічну речовину. Ці культури при формуванні зеленої маси 80-150 ц/га плоскорізять або приорюють. Перед сівбою проводять культивацію з боронуванням або дискування на глибину загортання насіння.\nМінеральні добрива найраціональніше вносити на заплановану урожайність. При їх застосуванні особливу увагу звертають на забезпечення пшениці азотними добривами. Їх слід вносити так, щоб рослини були забезпечені азотом постійно і в достатній кількості протягом всієї вегетації. При нестачі азоту рослини погано кущаться, утворюють щуплий колос з низькою масою 1000 зерен. Надмірне азотне живлення також шкідливе: викликає сильний ріст рослин восени і вони втрачають морозо- та зимостійкість, рослини у посівах загущуються, взаємо затіняються через надмірне кущення знижуючи продуктивність фотосинтезу, більше уражуються хворобами, урожайність їх зменшується, як і при нестачі азоту. На чорноземах Лісостепу вносять по 60-90 кг/га мінеральних добрив з перевагою фосфору та азоту, а на солонцюватих ґрунтах обмежуються внесенням азотних і фосфорних добрив, виключаючи калійні.\nКислі орні землі потрібно вапнувати, щоб: поліпшити агрохімічні, біологічні та агрофізичні властивості ґрунту; підвищити доступність поживних речовин ґрунту і добрив; створити сприятливі умови для розмноження і активізації життєдіяльності корисної мікрофлори; поліпшити водо – і повітропроникність. При цьому не тільки підвищується врожайність озимої пшениці, а й зменшується ураження рослин борошнистою росою, бурою листковою іржею.\nПотрібно нейтралізувати також кислі мінеральні добрива, додаючи по 2,21 кг СаСО3 на 1 кг діючої речовини за азотом, який вносять у вигляді аміачної селітри. При урожаї озимої пшениці, наприклад 50 ц/га із внесенням середньої норми азоту 130 кг/га на його нейтралізацію потрібно 330 кг СаСО3. Такої кількості достатньо для компенсації виносу врожаєм карбонату кальцію, магнію, а також для нейтралізації кислих туків.\nАналізуючи всю різноманітність можливих варіантів застосування азоту, що визначаються факторами агротехніки і клімату, та пов’язаних з ними особливостей росту та розвитку рослин і протікання процесу закладання елементів продуктивності, розроблено ряд систем азотного удобрення. Вони можуть складатися з дво-, три- і чотириразових підживлень. Особливості їх подано нижче.\n2. Ранньовесняне (регенеративне) підживлення на II чи III етапі органогенезу підвищує густоту стеблостою (тому і називається регенеративним), збільшує кількість члеників колосового стрижня. Доза азоту для першого підживлення найбільше залежить від двох факторів — стану посівів і часу відновлення весняної вегетації. На добре розвинених посівах рекомендується вносити 30 % (N30-60) від повної норми азоту.\nНорму азоту збільшують в роки з пізньою весною, що характеризуються пізнішим відновленням весняної вегетації, внаслідок чого наростання вегетативної маси зменшується. В роки з ранньою весною на добре розвинених густих посівах перше підживлення проводити недоцільно.\nОптимальним ЧВВВ у районі Полтави вважається 28 березня плюс-мінус 2 доби, тобто оптимальний період відновлення весняної вегетації триває з 26 по 30 березня. Раніше від 26 березня – рання вегетація, пізніше від 30 березня – пізня вегетація. Найбільша віддача добрив від першого підживлення забезпечується у випадку прикореневого внесення з використаним тукових сівалок з боронуванням, коли гранули добрив загортаються в грунт .\n4. Трете підживлення (якісне) — вносять решту азоту (N30-60) в період від початку фази колосіння до наливу зерна (VIІІ-Х етап). Збільшує тривалість активної діяльності верхніх листків, підвищує інтенсивність фотосинтезу. Впливає на врожайність і якість. Чим пізніше проведено підживлення, тим менше азот впливає на врожайність і більше на якість. Як правило, використовують для третього підживлення добрива в сухому вигляді або водний розчин. Для встановлення доцільності проведення цього підживлення використовують дані тканинної діагностики.\n4. Підготовка насіння, сівба. Технологія вирощування озимої пшениці\nОдним з технологічних прийомів формування оптимальної густоти рослин пшениці на посівній площі є вибір ґрунтових умов, біологічних особливостей сорту, строків і способів сівби та інших факторів урожайності. Наприклад, у західних та північних регіонах України, більше забезпечених вологою, густота посіву і залежна від неї норма висіву на ґрунтах середньої родючості вищі, ніж у посушливих південних та східних умовах, де для густих посівів не вистачає вологи і вони допускаються лише при зрошенні. Проте і в районах достатнього зволоження при вирощуванні пшениці на досить родючих ґрунтах або при застосуванні високих норм добрив не слід загущувати посіви, особливо якщо сорти висококущисті, адже це може викликати їх вилягання та зниження урожайності. Подібна взаємозалежність норм висіву і родючості ґрунту спостерігається також у посушливих районах, коли при сівбі пшениці на високородючих ґрунтах вищої врожайності досягають за рахунок деякого загущення посіву із застосуванням підвищених норм висіву.\n5. Строки сівби. Технологія вирощування озимої пшениці\n6. Догляд за посівами. Технологія вирощування озимої пшениці\nДогляд за посівами озимої пшениці починають восени. При виявленні на посівах 8-10 колоній мишей на 1 га їх знищують внесенням у нори по 150-200 г (склянку) аміачної води або розкиданням біля колоній принад з фосфідом цинку, витрачаючи його 150-400 г/га , чи зернового бактероденциду 1-2 кг/га; з появою жужелиці, підгризаючих совок посіви обприскують 40 %-м фосфамідом (БІ-58) 0,8 кг/га, 40 %-м метафосом 0,4-0,6 кг/га. Посів, уражений борошнистою росою, обприскують 50 %-м фундазолом 0,5-0,6 кг/га або байлетоном 0,6-0,8 кг/га (200-300 л/га). Взимку і ранньою весною постійно спостерігають за ходом перезимівлі пшениці і при необхідності організовують захист її від вимерзання, випрівання тощо.\nНавесні посіви пшениці оглядають, визначають стан їх після зимівлі, ступінь зрідженості та приймають рішення щодо доцільності їх залишення для подальшої вегетації. Якщо весна рання, у ґрунті достатньо продуктивної вологи (до 200 мм у шарі 1 м.), погода прохолодна (10-12С0), то при наявності на м2 в Лісостепу 200 рослин, в Степу не менше 250, які почали нормально кущитись, пшеницю на 2-3 етапах органогенезу підживлюють невисокими нормами азотних добрив і продовжують догляд за посівами до початку збирання врожаю. Слабкорозвинену пшеницю при густоті близько 200 рослин на м2. в Лісостепу підсівають, а в Степу пересівають високоврожайними ярими культурами. При пізньому відновленні вегетації нормально розвинені посіви підживлюють підвищеними нормами азоту і проводять старанний догляд. Пшеницю, яка з осені не розкущилася або розкущилася, але вийшла із зими маючи загиблу вегетативну масу, а також посіви, які навесні виявилися наполовину зрідженими, пересівають незалежно від зволоження ґрунту.\n7. Збирання. Технологія вирощування озимої пшениці\nРоздільне збирання на півдні проводять протягом 2-4 днів, у Лісостепу і на Поліссі – 2-4 днів, після чого переходять на пряме комбайнування, яке починають при вологості зерна 18-20 %. Для прямого комбайнування залишають чисті, стійкі проти обсипання, не полеглі та зріджені низькорослі посіви пшениці, які досягли повної стиглості. Застосовують його також у дощові жнива.\n8. Застосування нових технологій та сучасної техніки при вирощуванні пшениці озимої\nСтосовно технології вирощування озимої пшениці, то в залежності від сорту, кліматичної зони, інвестиційних можливостей – цих підходів може бути кілька. Головне, щоб вони були спрямовані на отримання максимального врожаю за тих чи інших умов.\nОзима пшениця, будучи високоврожайною культурою потребує відповідної системи основного удобрення та обробітку ґрунту.\nКонкретні кількості добрив, що вносять під основний обробіток, а також їх асортимент будуть різними для господарств як в розрізі одного району, і, тим паче, природної зони їх розміщення. Але універсальним підходом при застосуванні мінеральних добрив є наступний: 85-90 % від загальної кількості фосфору та калію вноситься під основний обробіток. Це пов’язано з тим, що дані елементи є мало- або слабо рухливими в ґрунті і найкраще вони будуть споживатись мичкуватим корінням озимої пшениці на глибині 20-22 см, а основний обробіток ґрунту виконується на задану глибину і є найглибшим в порівнянні з наступними обробітками. Кажучи мовою цифр, в зоні Лісостепу під основний обробіток потрібно внести розкидачами Kuhn (MDS, АХІS) або Вгеdаl 2,25-3,75 ц/га суперфосфату та 1,2-1,9 ц/га калійної солі (Р80-75К80-75), в залежності від забезпеченості даними елементами в ґрунті.\nОсновний обробіток ґрунту під озиму пшеницю може бути різним. Але загалом використовуються традиційний, мінімальний та нульовий (nо-tііll). Традиційний передбачає оранку плугами Кuhn на глибину 20-22 см, мінімальний – обробіток дисковими боронами Sunflower 1434, Will-Rich Т25 та Will Rich 7600, ріпером Sunflower 4411 чи культиваторами Kuhn Mixter, нульовий — прямий посів в стерню сівалками Grain Plants з модифікаціями 2N2410, ЗN 3110F, NTA3010.\nУ кожного з вищевказаних основних обробітків є свої переваги і недоліки, всі вони мають право на життя в кожній сільськогосподарській зоні України і завдання господаря, проаналізувавши свої грунтово-кліматичні умови та фінансові можливості обрати найоптимальнішу систему основного обробітку ґрунту, яка повинна виконати такі завдання: створення оптимальної структури ґрунту, знищення бур’янів, максимальне накопичення вологи в поверхневому та орному шарі, бути максимально ресурсоощадливою, а лінійка техніки що застосовується, повинна бути придатною для використання в інших ланках сівозміни.\nНорму висіву насіння встановлюють залежно від попередників, фону добрив, біологічних особливостей сортів. Після кукурудзи на силос та інших непарових попередників (ячмінь, овес, пшениця, жито, льон, картопля) висівають 5,5-6,0 млн., після гороху, багаторічних і однорічних трав — 4-5 млн. схожих зерен на 1 га. Сорти напівкарликового типу, розміщені, як правило, після кращих попередників, висівають з підвищеною на 1 млн./га нормою висіву.\nОзимі зернові сіють сівалками Grain Plaints, що можуть висівати озиму пшеницю за будь-якої системи основного обробітку ґрунту рядковим способом з міжряддями 15-17-19 см і вузькорядним (7,5 см). При інтенсивній технології переваги має звичайна рядкова сівба. На превелику жаль, ми не маємо сьогодні достатньої інформації про реакцію сучасних сортів пшениці озимої на ширину міжряддь.\nПісля сівби та отримання дружніх сходів на перший план виходить захист озимої пшениці від бур’янів, шкідників та хвороб. Сезони з теплими осенями спричинюють вибухи епізоотії шкідників серед яких домінують злакові цикадки, пшеничні та шведські мухи, совки, хлібні жужелиці, певна частина з яких є переносниками вірусів. Особливо згубно діють віруси що поширюють фузаріоз та ВЖКЯ. В останні роки через перенасичення сівозмін стерньовими культурами від фузаріозу та ВЖКЯ недобір врожаю обчислюється мільйонами тонн. Задля упередження цих несприятливих факторів слід обов’язково обприскувати посіви з осені інсектицидами Фастак (0,1-0,15 л/га), Ф’юрі (0,07-0,1 л/га) з використанням обприскувачів Nitro, Арасhе чи Bargam.\nДруге підживлення азотними добривами аміачною селітрою N35-70 проводять в фазі кущення – тобто, період найбільш активного споживання азоту. Для покращення якості продукції можливе третє або й четверте позакореневе підживлення озимої пшениці карбамідом та мікродобривами в бакових сумішах з фунгіцидами та інсектицидами. При цьому рослини забезпечуються не лише макро-, а й мікроелементами.\nЗахист від бур’янів займає вагоме місце в технології вирощування озимої пшениці. Слід відзначити, що вона є досить конкурентною проти бур’янів в порівнянні з іншими культурами. Періодом внесення основних гербіцидів є час між кущенням до появи прапорцевого листа. В цей період проводиться захист від дводольних бур’янів гербіцидами Гранстар Профі (0,02-0,025 кг/га), Гроділ Максі (0,09-0.1 л/га), Калібр (0,03-0.06кг/га), Серто Плюс (0,15-0.2кг/га), Лінтур (0,8 л/га), проти однодольних бур’янів гербіцидами Пріма (0,4-0,6л/га ) та Монітор (0,013-0,026 кг/га), проти берізки польової препаратами, які містять в своєму складі Дикамбу, проти осоту — Лонтрелом (0,3 л/га). Крім того, напередодні збирання врожаю можливе застосування для десикації гербіциду Раундап (3,0-4,0 л/га), що не лише прискорює достигання пшениці, а й зменшує кількість та вологість насіння бур’янів у воросі.\nОзима пшениця, як і будь-яка інша культура, є досить привабливою для шкідників та хвороб. Основними шкідниками озимої пшениці є клопи-черепашки, злакова листокрутка (фаза виходу в трубку), злакові попелиці, хлібні жуки, злакові трипси (фаза формування зерна), різні види клопів, хлібної жужелиці (фаза формування-наливання зерна). У відповідних фазах при перевищенні ЕПШ шкідниками проти них використовують інсектициди Фастак (0,1-0,15 л/га), Бі 58 (1,0-1,5 л/га ), Ф’юрі (0,07-0,1 л/га) або Вантекс (0,06-0,07 л/га), Децис Профі (0,04 кг/га).


Що таке справжній квас, і як його відрізнити від “квасового напою”? - Газета Місто\nВсе це стосується тільки продукту натурального бродіння, яким, до прикладу, є квас “Домашній” від “Опілля“. Згідно державного стандарту квас – це безалкогольний напій, виготовлений незавершеним молочнокислим і супутнім йому спиртовим бродінням, вироблений з використанням зернової сировини. Головним у цьому процесі є слова “натуральне бродіння”, які знайдете на кожній етикетці квасу від “Опілля”.\nОднак у продажу можна зустріти й інші безалкогольні напої, на споживчому маркуванні яких читаємо назву «КВАС» нанесену великими літерами, хоча якщо оглянути етикетку пильніше, то нижче, а інколи аж на зворотному боці пляшки, вже дрібним шрифтом, значиться «напій безалкогольний на ароматизаторах». Як правило, для його виготовлення використовують ароматичну композицію «Квас», тож за зовнішніми ознаками: кольором, запахом та смаком, отриманий продукт цілком схожий на уславлений напій, а за «внутрішньою сутністю: це неприродна бовтанка.\n“Домашній” від “Опілля” це правильний і справжній квас. На ньому немає напису “газований” тому, що бульбашки в ньому з’являються в процесі бродіння, а не через додаткове збагачення напою вуглекислотою. Немає тут і різних ароматизаторів, барвників, консервантів та замінників цукру, бо все це псує справжній квас і може зробити його не те, що некорисним, але і шкідливим.\nКвас від “Опілля” продукт корисний, проте слід пам’ятати з якими продуктами квас взагалі не можна поєднувати. Не можна запивати квасом солодощі, оскільки квасні дріжджі у поєднанні з цукром можуть викликати зайве бродіння у організмі.\nА загалом квас – це напій сили і здоров’я. Саме таким його пропонує своїм споживачам пивоварня “Опілля”, що опирається на принцип виробництва натурального і якісного.


Секрет (2020) - відгуки глядачів, рейтинг фільму, рецензії кінокритиків і трейлери | Мультиплекс\n30.07.2020 - 19.08.2020\nРік Паркс, Енді Теннант\nКеті Голмс Джош Лукас Джеррі О’Коннелл Селія Вестон\nМіранда Веллс втратила чоловіка і живе одна з трьома дітьми. Здається, проблеми не покидають її. Але коли одного разу потужний шторм пошкодив їхній будинок, на допомогу приходить таємничий Брей Джонсон. Незнайомець вирішує допомогти Міранді із ліквідацією наслідків негоди. Присутність Брея і його віра в силу позитивного мислення відроджує дух сім'ї, і все починає налагоджуватись. Проте секрет, який приховує Брей, може змінити усе… Стрічка знята за мотивами бестселера «Секрет».\nВідгуки про фільм Секрет


Україна на 22 місці у рейтингу світових виробників молока\nУкраїна займає 22 місце у рейтингу світових виробників молока і має всі шанси наростити свою частку у структурі світового експорту через прогнозований дефіцит сировини.\nПро це повідомив аналітик АВМ Володимир Андрієць.\n«Так, опираючись на дані IFCN, варто зазначити, що сьогоднішні найбільші регіони-експортери зможуть до 2040 року збільшити поставки молока лише на 36 млн т, при потребі 45 млн т. Тобто прогнозований дефіцит молока становитиме 9 млн. тонн, який потрібно буде закрити. Саме ці глобальні тренди світового молочного ринку, можуть забезпечити Україні значно вищий рівень експортної спроможності, а українським виробникам отримати можливість наростити експорт, - пояснює Володимир Андрієць. – На сьогодні ми маємо всі шанси збільшити свою присутність на світовому ринку. І однією з головних наших переваг у конкурентоспроможності є ціна молока, яка на 10% нижча за середню світову окрім, того в Україні зросла частка виробництва молока екстра-ґатунку. На сьогодні вона становить 26% від загальної структури».\nНині Україна займає третє місце у світі по експорту казеїну, п’яте ― по експорту масла, восьме ― по експорту сухого збираного молока. Також Україна ― це другий найбільший постачальник масла до ЄС після Нової Зеландії.\nВідзначимо, що попри прогнозований дефіцит на глобального ринку, світове виробництво молока зростатиме. Так, до 2040 році воно складе 1282 млн т., що на 45% більше, порівняно з 2018 роком. При цьому кількість поголів’я збільшиться лише на 14%, до 427 млн гол. Очікується, що в зростанні виробництва не останню роль матиме підвищення рівня технологічності, що скоротить кількість самих ферм на 17% ― до 99 млн, проте зумовить підвищення кількості корів на фермі на 37%, до 4,3 гол. При цьому надої зростуть на 27% ― з 2,3 до 2,9 т в рік.\nЯк зазначається в повідомленні, близько 70% із 1282 млн т молока, яке вироблятиметься в світі буде надходити на переробку, яка збільшиться на 388 млн т. В середньому її щорічне зростання складатиме 2,6%. Разом з тим, до 2024 року 83% молока буде споживатися за місцем його виробництва, хоча й поставки на зовнішні ринки збільшаться на 17%.\nВарто підкреслити, що з а даними аналітиків IFCN, світове споживання молочних продуктів до 2040 року зросте на 20% і становитиме близько 140 кг на душу населення. Основним рушієм таких змін є зростання чисельності населення планети і, відповідно, зростання попиту.\nЩо стосується ціни на молоко, то, за оцінками експертів, вона зросте до 41 дол. за 100 кг.


В Нижніх Воротах добудують "Екоцентр", де зможуть приймати дітей з Донбасу » Новости Украины и Мира. Новости сегодня - 7dniv.info\nЖизнь 4-фев-2016, 09:281348\nУ Нижніх Воротах Воловецького району дитячий «Екоцентр» добудують за кошти обласного бюджету. Про це в ході поїздки на Воловеччину сказав голова Закарпатської ОДА Геннадій Москаль.\nПосадовець оглянув ряд соціальних установ, навчальних закладів та найбільші підприємства району. Серед них – Територіальний центр соціального обслуговування, школу-інтернат та «Екологічний центр» у Нижніх Воротах, дитячий садок у Верхніх Воротах, колишнє професійно-технічне училище, ТОВ «Полімер-техніка» та ряд об’єктів, відремонтованих на кошти Державного фонду регіонального розвитку, у Воловці. За наслідками поїздки готується ряд рішень, які допоможуть завершити будівництво або відновити роботу кількох установ.\n– У Нижніх Воротах є практично готовий позашкільний навчальний заклад «Екоцентр», який перебуває на балансі області, – каже Г.Москаль. – Його мали завершити ще в кінці 2013 року, однак через різку зміну влади та подальші події на Сході роботи заморозили. В «Екоцентр» завезли меблі, нове обладнання, ремонт майже завершений, залишилося під’єднати комунікації. Якщо ми це не зробимо найближчим часом, установа почне руйнуватися, тому я запропоную обласній раді виділити необхідні кошти для завершення робіт. Не сумніваюся, що депкорпус мене підтримає, і ще до кінця року ми отримаємо чудовий об’єкт, де зможуть відпочивати діти не тільки із Закарпаття, а й з усієї України, в тому числі з Донбасу.\nТеги: Воловецький район, Нижні Ворота, Геннадій Москаль, діти, Екоцентр, позашкільний заклад\nМоскаль остерігається соціального вибуху в Мукачеві\nНа перевалі у Нижніх Воротах у снігу застряг "Мерседес"\nДля добудови хоспісу у Виноградові Москаль пропонує передати його області\nЧерез перевал у Нижніх Воротах на Закарпаття не заїхати\nНа двох закарпатських перевалах вже чергує спецтехніка\nБывший президент Украины, председатель партии "Европейская солидарность" Петр Порошенко считает, что его не арестуют по возвращении в Украину, поскольку не видит для этого оснований818


Як посадити і доглядати за Ладонніком: секрети | Огородники\nЛадоннік або як його ще називають Котула (Cotula) – рід багаторічних трав'янистих рослин, що належать до сімейства Айстрових. Відомо близько 80 різновидів Котул, деякі з них здобули велику популярність в садівництві, використовуються в якості почвопокровних рослин.\nБатьківщиною Ладонніка прийнято вважати Південні області Африки, Америки, а також вони широко поширені на території Нової Зеландії. У природному середовищі зростає на берегах невеликих заплав, прибережній зоні, прикрашаючи територію щільним зеленим килимом соковитою рослинністю. Цікавий зовнішній вигляд, невибагливість у догляді зробили його популярним в садівництві, де використовується він для декорування галявин, створення газонів, прикраси різноманітних рокаріїв, альпійських гірок.\nДаний рід об'єднує в собі досить різні за зовнішнім виглядом рослини, що на перший погляд не мають спільних рис. Головна подібність всіх представників виду полягає в кошику-суцвітті. Воно досить легко упізнається, має дископодібну форму, і у нього відсутні крайові пелюстки. Внутрішні трубчасті пелюстки розташовані щільно один до одного, утворюючи практично однорідний кошик. Візуально квітки виглядають як невеликі подушечки (приблизно 1 см діаметром), різного відтінку жовтого, які розташовуються на довгих квітконосах, підносяться над соковитою зеленню листя. У більшості видів листя перисто-розсічені, схожі на маленьку копію листя папороті. Зростає очередно, створюючи об'ємну форму куща. Максимальна висота стебла досягає 10 см, У деяких сортів становить лише 4-5 см.\nЦвіте Ладоннік в першій половині літа. При гарному догляді, можливо вторинне цвітіння у вересні.\nЯк і більшість ґрунтопокривних представників, рослина невибаглива у догляді. Вирощувати її краще на добре освітлених ділянках саду. Ладоннік не боїться прямих сонячних променів, може рости як на залитій сонцем галявині, так і в півтіні. У тіні пагони будуть більш витягнутої форми, а цвітіння мізерним. Грунт переважно добре дренований, повітро-і влагопроникний. Не рекомендується висаджувати Котулу на ділянках, де подовгу затримується волога, надмірно вологе середовище проживання погано позначається на здоров'ї квітки.\n• Полив. Добре вкорінені кущики Котул можуть обходитися природною вологою, лише в спекотне, посушливе літо їм потрібен додатковий полив. Молоді, тільки посаджені саджанці вимагають регулярного поливу. Для отримання пишної зелені і швидкого зростання переважно помірне зволоження.\n• Грунт. Земля повинна бути добре дренованою. Не рекомендується висаджувати в щільних, важких ґрунтах. Переважно легкий супіщаний, піщано-глинистий грунт.\n• Добриво. Котула добре себе почуває на бідних живильними речовинами ґрунтах, їй не потрібно додаткового харчування.\n• Прополка. Для забезпечення хорошого повітрообміну і вологообміну в ґрунті рекомендується регулярне розпушування ґрунту. Також необхідно видаляти бур'яни, які забирають вологу, поживні речовини, не даючи можливості розвиватися культурі.\n• Обрізка. Ладоннік досить швидко розвивається, що сприяє його поширенню по всій території саду. Для контролю популяції, слід видаляти пагони, що виходять за межі позначеної території газону.\n• Зимівля. Більшість видів є морозостійкими, не потребують додаткової зимової захисту. Однак при холодних зимах, при відсутності снігового покриву, коренева система може вимерзнути. Для запобігання загибелі квітки, пізньої осені потрібно мульчувати територію посадки садової листям або тирсою.\nНевибаглива рослина може довго рости на одному місці, не потребує частої пересадки, підміні ґрунту.\nРослина досить стійка до хвороб і шкідників. Дотримуючись правил догляду, вона не доставляє особливого клопоту. Лише надмірне перезволоження ґрунтуможе викликати розвиток гнильних бактерій, загибель кореневої системи. Вкрай рідко Ладоннік може атакувати тля або личинки пенніц. У цьому випадку посадку слід обробити спеціальними засобами або використовувати народні засоби боротьби зі шкідниками. Наприклад, в боротьбі з попелиць добре себе зарекомендував тютюновий відвар.\nРозмножується квітка насіннєвим, вегетативним способом. Насіння можна купити в спеціалізованих магазинах або зібрати після цвітіння газону. Зібране зі свого квітника, насіння має хорошу схожість. Висівають його у відкритий грунт в кінці квітня, травні, коли земля добре прогріється, відсутній ризик ранкових заморозків. Перед посівом насіння замочують на декілька годин, щоб вони добре наситилися вологою. Висівають в неглибокі борозенки, заздалегідь зволожений грунт. Зверху сіянці засипають невеликим шаром ґрунту або піску. Посадку регулярно зволожують. Після того як саджанці добре розрослися, посадку можна прорідити, даючи можливість паросткам інтенсивніше розвиватися. Посіяні навесні рослини зацвітуть в наступному сезоні.\nПри розподілі дорослого куща рослина швидко приживається на новому місці. Поділ проводять влітку. Для цього дорослий кущ викопують, акуратно розрізають на дві частини, щоб на кожній з них зберігалися коріння і висаджують на нове місце. Після пересадки потрібен регулярний полив. Зацвісти пересаджені саджанці можуть вже в цьому сезоні.\nЛегким способом розмноження також є посадка відрізків стебла. Для цього вибирають здорове, добре розвиненестебло, яке заглиблюють у вологий грунт. Через деякий час саджанець вкорениться і дасть нову поросль. При посадці нових паростків на територію квітника потрібно враховувати, що за сезон один кущик може розростатися і заповнювати площу приблизно в 30 см.\nЛадоннік стійкий до витоптування, швидко відновлюється. Також він досить стійко переносить перепади температур і інші погодні зміни. Ці якості дозволяють використовувати культуру як газонну траву. Швидко розростаючись, рослина заполоняє собою весь простір, створюючи рівний красивий газон, який не потребує регулярної стрижки.\nТакож квітку використовують для облагороджування альпійських гірок, рокаріїв. Її листочки мають гарний, незвичайний вид, тому красиво виглядають на тлі каменів, в поєднанні з іншими квітами. За допомогою Ладонніка також можна відтінити більш яскравих представників флори в квітнику. Створюючи м'який насичений-зелений килим, він стане прекрасним полотном для більш яскравих квітучих культур.\nДеякі види, пристосовані до життя у вологому ґрунті, висаджують на прибережних територіях, створюючи красиву пляжну зону.\nПерш ніж висаджувати будь-якої з видів Котул у себе на ділянці, обов'язково потрібно ознайомитися із його індивідуальними перевагами. Дотримуючись усіх правил посадки і догляду, можна бути впевненим, що квітка добре приживеться і розростеться на обраній ділянці, довгі роки буде радувати своєю скромною, сором'язливою красою.\n19 5310 0\n19 3507 1


Французький автогігант везе в Україну відразу вісім новинок – MMR — Motor Media Review\nФранцузький автогігант везе в Україну відразу вісім новинок\nопубліковано 9 Лют, 2017\nУкраїнський авторинок в цьому році поповниться безліччю нових моделей Renault, пише segodnya.ua.\nФранцузька автомобільна компанія Renault заявила про появу 8 нових моделей в Україні протягом 2017 року.\nЗокрема, це рестайлінгові бестселери Renault Logan і Sandero, седан Megane, новий кросовер Koleos 2017 і електричні моделі Рено – такий список новинок Рено в Україні на 2017 рік.\nОновлені Renault Logan, Logan MCV, Sandero Stepway вже зараз доступні в салонах дилерської мережі Renault. Від попередників вони відрізняються зміненою формою передніх фас зі світлодіодними ходовими вогнями, а також іншими протитуманними фарами, гратами радіатора і бамперами. Ззаду – нова кришка багажника і ліхтарі. Вже в базі моделі 2017 року мають ESP, систему допомоги при старті в гору і імпульсні склопідйомники.\nОновлені Logan і Sandero пропонуються з трьома двигунами, один з яких – абсолютно новий 3-циліндровий турбо-агрегат об’ємом 0,9 л і потужністю 90 к.с. Цей двигун доступний з 5-ступінчастою механічною або роботизованою КПП. Заявлена витрата бензину – 5 л на 100 км в змішаному режимі.\nНа окрему увагу заслуговує новий Renault Megane Sedan, який прийшов на зміну седану Fluence. Він нижчий і довший за хетчбек. Плюс до цього, в седані більше місця на задньому ряду. З особливостей – панорамний дах зі зсувним люком і ключ-карта, за допомогою якого можна відкривати багажник, провівши ногою під днищем. Megane седан отримав мультимедійну систему R-Link2, яка дає можливість персоналізації і управління режимами руху автомобіля.\nВлітку 2017 року Україні з’явиться новий Renault Koleos, а також рестайлінговий Renault Captur. Koleos 2017 не тільки істотно змінився зовні, але і збільшився в габаритах (в порівнянні з попередником), а також обзавівся безліччю нових опцій.\nЩо стосується оновленого Renault Captur 2017, він відрізняється від нинішньої моделі “косметичними” змінами, які стилістично наблизять компактний кросовер до нового Clio. При цьому вибір двигунів і КПП, швидше за все, залишиться колишнім.\nКрім автомобілів з ДВЗ, французи привезуть в Україну і лінійку комерційних і пасажирських електромобілів.\nКомерційний фургон Renault Kangoo Z.E., який є піонером електромобілів в класі, отримав збільшений пробіг до 270 км на одній зарядці (батарея 33 кВт/год). Повний заряд батарея отримує за 6 годин. Електричний Кангу пропонується як двомісний фургон з короткою і довгою базою. Також доступна пасажирська версія.\nЛегковий Renault Z.O.E. буде поставлятися в Україну в двох версіях – зі стандартною батареєю (пробіг 240 км) і з акумуляторами збільшеної ємності (до 400 км). Бортовий зарядний пристрій дозволяє заряджати машину, як від розетки, так і за допомогою системи швидкої зарядки.\nЩо важливо, електромобілі Renault для українського ринку отримають пакет “погані дороги” і зимовий пакет.\nМагія розкоші: салон нового Mercedes S-Class 2021 року…