«Войцех»: «Залишити для доньки країну, в якій вона буде рабом - не міг» | ГОЛОС - ІНФО\nВід Курочкін Сергій Остання зміна Лип 8, 2019\nВойцеховський Василь Володимирович 18.01.83 р. Позивний «Войцех».\nНародився в місті Кунів Ізяславського району Хмельницької області.\nУчасник АТО, брав участь в подіях на Майдані, воював в складі ДУК «Правий сектор» та батальйоні «Азов». Був поранений в боях на Донбасі, звільнився за станом здоров’я.\nПро життя до війни\nВісім років поспіль я працював пожежником-рятувальником в одній з частин міста Нетішин на посаді старшого пожежного. Паралельно, разом з однодумцями, займалися розкопками та військовою реконструкцією, – на теренах України відновлювали події другої світової війни.\n31 листопада 2013 року я побачив як побили молодь на Майдані та вирішив, що я не можу бути осторонь цих подій та треба їхати захищати народ України від олігархів, які видавали злочинні накази. Взяв чи то відпустку, чи лікарняний, та наступного дня виїхав на Майдан. Там був десятником дев’ятнадцятої сотні, брав участь практично во всіх бойових сутичках. Періодично доводилось повертатись в Нетішин, бо від роботи мене ніхто не звільняв. Більш того, після подій 18-19 лютого, тоді Майдан ми відстояли, загинуло двоє моїх побратимів, ще де-кілька отримали поранення, сам я надихався сльозогінного газу та майже не міг розмовляти, я повернувся до дому та був викликаний на роботу. Замотав шию, зробив вигляд, що хворий та прийшов до тодішнього керівника. Пан полковник почав лякати мене якоюсь там четвертою статтею за те, що я пішов проти влади, мовляв, доведеться відшкодовувати державі за розібрану бруківку з власної зарплатні… Але я сказав, що мене там не було й годі. Але з часом тиск на мене не зменшувався і довелось перевестись на роботу в місто Рівне.\nКоли 20 лютого я побачив по телевізору, що відбувається на Майдані, не міг стримати сльози, але поїхати на допомогу я не міг, знав, що за мною слідкують. Згодом я ще їздив до Києва, там залишалась наша польова кухня, ми прибирались, тощо, але основні події вже минули.\nВ рідному місті, на жаль, майже нічого не змінилось. Багатії билися за крісло мера, влада аж ніяк не чула спільноту, тому ми вирішили створити свою первинну організацію «Правого сектору» (далі – ПС. ред) в Нетішині. Поїхали в Рівне, зустрілись із Сашком Білим, домовились, що будемо представниками ПС в Нетішині, отримали символіку та атрибутику. За два тижні в «Правому секторі» міста вже нараховувалося більше тридцяти осіб. Роботи вистачало: охорона порядку, допомагали поліцаям у боротьбі із незаконним видобуванням піску, рибалок-браконьєрів ловили. Коли почали розгортатися події на сході країни, ми з побратимами вирушили до району бойових дій.\nВзагалі-то ми четверо їхали за закликом Семена Семенченка, котрий по телевізору постійно «запрошував» долучатись до добробатівців, а коли дісталися до бази у Великій Михайлівці, зустріли Валентина Манька, під керівництвом якого й залишилися. Згодом нам додали ще десять добровольців і ми почали готуватись до бойових дій. Тут я опинився на керівній посаді, хоча в пожежній частині був лише сержантом. Я керував штурмовою групою і ніхто з моїх підлеглих не був проти, хоча серед них були навіть офіцери.\nБойове хрещення сталося в Карлівці (Мар’їнський р-н, Донецька обл.). Валентин направив нас допомогти хлопцям Семенченка відбити блок-пост. Ми вирушили вп’ятьох однією машиною. Щоб ви розуміли – набоїв було по 10 на чоловіка, більше на той час просто не було. Лише діставшись бази «Донбасу» поповнили боєкомплект. Потім відбили пост ДАІ та стали чекати на колону. Згодом з’ясувалось, що колона поїхала повз нас. Зв’язалися із Семенченко, той направив нашу групу брати інший блок-пост на дамбі. По прибуттю стало зрозуміло, що наші шанси тут дорівнюють нулю. Дамба, – вузька смужка дороги, пообіч – болото, попереду добре укріплений пост. Що можуть зробити п’ять чоловік зі стрілецькою зброєю проти цього? Було вирішено об’їхати ворога з іншого боку. Знайшли шлях, дістались місця бою та знов зв’язались із Семеном. Той дав вказівку визволити дві групи які вже були в оточені. Ми прикрили, витягнули поранених, Семен забрав своїх, і поранених і не поранених, сіли в бус та поїхали. Залишилось нас п’ять чоловік із карабінами. Автоматів у нас не було, зброю купували в магазинах, мисливську. У декого карабіни клинило вже після декількох пострілів. Сунулися на допомогу оточеним та натрапили на «дружній вогонь». Справа в тому, що жодних міток чи шевронів у нас не було, а бійцям в оточенні про нас не сказали. Хлопці почали стріляти по нас, кидати гранати, ми мусили відійти. Зв’язку з ними у нас не було. Ми намагались докричатися, щоб вони виходили на нас, але вони нас не чули. Довелось обійти їх, вдарити по сепарам з флангу. Вже за мить ситуація змінилася не на нашу користь.\nМи побачили що до нас наближаються зо два десятки ворогів та ще й БТР. Ми почали відступати до нашої машини, але сепари встигли обійти нас. Дістатись до машини по прямій вже не було можливості. Зв’язалися із машиною та наказали їм відходити за селище, самі продирались городами. Добробатівець з позивним «Бук» під час евакуації отримав поранення в голову та ще одну кулю зловив бронежилет, сам автомобіль зрешетило кулями, попробивало колеса. В решті решт зібралися та відходили на цьому авто. Швидкість не перевищувала 20 кілометрів на годину. Трохи пізніше зустріли КАМАЗ та «розвернули» його і дісталися до найближчого селища. Далі довелось позичити у місцевого ГАЗельку і вже на ній ми доїхали до блок-посту де на нас вже чекали наші. До речі, у власника ГАЗельки ми взяли номер телефону й повідомили, де він може забрати своє авто. Подяка йому велика! І ще одна річ, що допомогла нам вийти живими з бою. Був у нас товариш в 95-ій Житомирській десантурі, котрий через супутник міг нас вести. У нас не було карти, взагалі не знали куди їхати, а він двічі провів нас повз засідки, що нам готували сепари.\nПерші серйозні втрати були, коли потрапив в засідку наш автобус. Там були хороші люди, котрих я збирав дуже довго: «Скіф», «Медвідь» – малий якому було 21 рік, хлопці були спортсменами, дуже вишколені… Тоді з 12 чоловіків загинуло – 8, решта потрапили в полон, де-хто помер вже в полоні. До цього в моїй групі були пораненні, але не загиблі.\nЯ керував штурмовою групою, яка складалася з трьох частин: прикриття, група аеророзвідки та штурмова група. Відповідно, аеророзвідка встановлювала місце дислокації ворога, де розташовані засідки, прикриття їх супроводжувало, а штурмова група виконувала поставленні завдання. На відміну від піхотинців, ми подовгу на одному місці не сиділи. Приїздили, виконували аерофотозйомки, чи збирали інформацію про місцевих колобарантів, сепаратистів або осіб, що допомагають окупантам, передавали дані далі, самі їхали на нові завдання. Тобто, робота була доволі різноманітною. При цьому нам ніхто офіційних наказів не давав, трудодні в табелях ЗСУ не закривав, дні проведенні на передку не рахував. Час від часу нас відпускали на день-два в Дніпропетровськ відпочити, а до дому я потрапив лише за півроку.\nПам’ятаю, що це було після випадку з автобусом, але точно дат не скажу – наслідки контузії, котру я отримав в Песках. Приїхали тоді, сподівались два тижні відпочити, але вже за чотири дні довелося повертатися на передок. Під кінець року Валентин (Манько прим. Ред.) сказав обов’язково оформитись у якесь офіційне збройне формування. Так я опинився у «Дніпро 1». Там служив з листопада 2014 по травень 2015 року. Звільнився, бо не хтів служити під керівництвом людини, яка покинула своїх підлеглих в оточенні на призволяще. Вдома побув зо два тижні та знов повернувся на службу за контрактом, але цього разу в «Азов».\nНаприкінці грудня 2014 року в бою поблизу «республіка – мосту» потрапив під артобстріл та не встиг заховатися. Вибух пролунав за стіною, мене відкинуло в протилежному напрямку ударною хвилею. Отримав контузію. До лікарні відправився лише коли з вуха пішла суміш крові та гною. В шпиталі попросив щоб оформили як отит, щоб не потрапити до військового шпиталю, а залишитися із хлопцями на передку. Лікувався самотужки: пив пігулки, побратими кололи уколи. Десь за місяць попустило, але здається, навзнаки є й досі: головні болі, пам’ять іноді підводить… Коли зрозумів, що здоров’я бути на передку немає, перевівся в Вінницю в «Ягуар», в Нацгвардію. Вже там випала можливість пролікуватися у шпиталі, де й провів майже рік.\nПро необхідність закону про добробати\nЯ отримав третю групу інвалідності. Тоді й зіштовхнувся із медичною бюрократією. Й «де ви це отримали?», й «ми вас туди не посилали»… Добровольців щемлять, не хочуть давати жодних папірців, вимагають гроші. Від всього цього я отримав гіпертонію, але сказав, що жодної копійчини не дам, інакше, навіщо я стояв на Майдані та воював? Бюрократія скрізь: в лікарнях, шпиталях, владних кабінетах, тощо. Я, учасник АТО, та маю статус УБД. А як бути тим моїм побратимам, які досі не мають УБД? Дуже сподіваюся, що прийняття законів про добровольців допоможе моїм товаришам отримати від держави те, на що вони заслуговують. Ми намагаємось в районах добитися справедливості, але доводиться витрачати купу сил та залучати десятки бійців, які їздять по судах та доводять, що ці хлопці дійсно воювали за Батьківщину. А в той самий час тисячі людей, які й на передку ніколи не були, отримали статус УБД. Манько обіцяв передивитись всіх УБДешніків та розібратись у законності отримання статусу, тому йому й ставлять палки в колеса. Не зрозуміло, чому поліцаям, які в Мар’їнці стоять в райвідділі, не дають УБД? Адже це – саме і є передова: обстріли майже щодня, ризики для життя дуже великі. А дехто просидить місяць в окопі, жодного пострілу не почує, а отримує статус УБД. Потрібно передивлятись норми надання УБД, не можна, щоб добровольці зневірились у тому, що вони робили. Як казав Грушевський: «Наша біда в тому, що країною керують ті, кому вона не потрібна».\nПісля звільнення вирішив допомагати людям. Я є фінансовим консультантом зі страхування життя. Рухаючись у Європу, треба орієнтуватись на неї. Там людині, яка щойно народилася відразу оформлюють поліс страхування. Треба розуміти, що у нас ніхто про громадян не дбає, – ні держава, і ніхто інший. У людей, котрим зараз по 30-40 років вже не буде пенсії. Я не уявляю, де це треба робити, аби заробити 35 років страхового стажу і мати після цього пенсію – 30 відсотків від прожиткового мінімуму. Це нісенітниця якась! Тож я допомагаю людям зрозуміти, що робити аби забезпечити себе та своїх близьких.\n31 листопада, після побиття студентів, повідомив дружину, що зранку вирушаю до Києва. Прокинувся, тепло вдягнувся та вже в дверях кохана запитала, чи я їду на розкопки, сказав – так, та рушив до столиці. Вона вважала, що я з друзями в землі колупаюся. На четвертий день протистояння був прорив на Грушевського, і треба було повернути територію. Вже тоді брали в полон та вбивали наших людей. Моїй донці на той час було п’ять місяців, вирішив на всяк випадок, попрощатись з родиною перед штурмом, зателефонував… «Так ти на Майдані?», – запитала вона,- «Все подаю на розлучення». Та кинула трубку. Розумів, що можу загинути, але залишити для доньки країну, в якій вона буде рабом, теж не міг. Коли за декілька днів повернувся, дружина обняла мене та відтоді ніколи не запитувала куди та навіщо я направляюся. Моєму сину в 2013 році було 10 років. Я, то з’являвся, то знов зникав. А у нього був такий вік, що він не дуже цікавився де тато, йому було байдуже. Але зараз дитина все переосмислила, ходить в школу та розповідає, що в мене тато воював, починає цікавитися історією, просить купити йому військову форму, якусь атрибутику, починає все це любити. Я бачу, що виховую патріота такого як я сам. Це дуже добре, бо кожен чоловік має стояти на захисті своєї родини, своєї батьківщини, країни. Я вважаю, що як би я залишився пожежником то невідомо, чим би займався малий. Мабуть на все воля Бога.\nПоки я був на передку, дружина продовжувала працювати, грошей не вистачало. Так, на роботі на запитання співробітниці «Де чоловік?» , вона відповіла, що на війні.\nА чого ж так? Ось моєму повістка прийшла так ми гроші заплатили, довідки поробили, від мобілізації відмазались. А ви чого так не зробили?\nТак хтось повинен Батьківщину захищати, ось мій і захищає!\nПісля цього розмови за цією темою припинились.\nХочу в лісі жити: хатинка, озерце, рибалочка і щоб ніхто мене не чіпав…\nP.S. Як стало відомо редакції, Володимир Войцеховський збирається взяти участь у депутатських перегонах по мажоритарному округу в своєму рідному районі. Що ж, побажаємо йому удачі!\nУ США під час випускного вечору сталася стрілянина\nВсеволод Воловик, український розвідник, доброволець. Загинув 21 листопада 2014 року…


РПГ.укр:Фонд — РПГ.укр\nФонд РПГ.укр — це невеличка ініціатива, створена, щоб мотивувати людей створювати ігри.\nЩомісяця з фонду виділяється 1500 гривень. Ви можете залишити заявку на використання цих грошей:\nкупити за гроші фонду собі ліцензію на Мейкер, набір графіки, або якусь ще річ,\nоплатити роботу іншої людини (художниці, перекладача, тощо),\nабо навіть отримати гроші з фонду собі на картку (але в такому випадку дивіться нижче про податки).\nПісля цього учасники сайту голосуванням визначають, які заявки будуть профінансовані. Голосування відбуваються в тому тижні, який включає перше число кожного місяця (першим днем тижня вважається понеділок). Найближче голосування відбудеться з 24 лютого по 1 березня.\n3 Отримання грошей чи речей\n3.1 Переказ грошей\n3.2 Отримання речей\n4 Структура фонду\n5 Зміни у правилах\nЗаявки можна подати на сторінці РПГ.укр:Фонд/Заявки. Вкажіть скільки грошей вам потрібно і на яку мету. Або вкажіть, які речі в інтернет-магазинах вам треба купити.\nБуде добре, якщо ви вкажете додаткову інформацію (яку гру ви хочете зробити, чому ми потрібні вибрати саме вас, якщо в вас є ігри — де їх можна побачити, тощо).\nЗаявки бачать всі. Вони зберігаються не довше ніж 3 місяці, потім видаляються. Після цього періоду ми залишаємо загальну статистику (скільки гривень потрачено на графіку, скільки — на мейкери, тощо), але всі особисті дані буде видалено за 3 місяця.\nАдміністрація має право відхилити заявку, коли вона не відповідає метам сайту, порушує правила сайту чи законодавство України або Португалії.\nГолосувати можна тільки тим, хто сам не подавав заявки. Голосування ведеться на сторінці РПГ.укр:Фонд/Голосування.\nПід час голосування треба розставити заявки по місцях (перше, друге, третє, тощо — місць стільки ж, скільки заявок). Спочатку рахується кількість перших місць у кожної заявки. Коли у заявок рівна кількість перших місць — зрівнюються другі місця, і таке інше. Коли голосуванням не виходить вибрати одне місце, остаточне рішення приймає адміністрація.\nГолосування відкрите, його бачать всі. Голоси зберігаються не довше ніж 3 місяці, потім видаляються.\nАдміністрація має право відхилити голоси людей, якщо:\nці люди ані активні на цьому сайті, ані відомі в спільноті розробників ігор по інших сайтах,\nті, хто голосує, порушують правила сайту.\nГроші з фонду можуть бути не видані за якийсь місяць, якщо адміністрація вирішить, що наявні заявки додані для зловживання правилами, і всі інші люди, які поклали гроші в фонд, також відмовляться їх перераховувати.\nОтримання грошей чи речей[ ]\nПереказ грошей[ ]\nМи можемо переказати гроші або вам, або безпосередньо третій стороні (наприклад, художниці, композитору, перекладачці, тощо).\nГроші можуть бути переказані або з української картки, або з білоруської. Вам треба буде вказувати зручний вам спосіб переказу після голосування (тій людині, яка поклала гроші в фонд).\nЗауваження. Якщо ви хочете отримати гроші на власну українську картку, скоріш за все, вам треба буде сплатити податки (див. нижче). Простіше отримувати речі.\nОтримання речей[ ]\nМи можемо купити товар в інтернет-магазині і надіслати його вам, якщо інтернет-магазин таке дозволяє. Наприклад, ми можемо купити ліцензію на RPG Maker, набір графіки чи музики,\nВважайте, що адміністрація сайту (команда Гарбата) мешкає в Білорусі. Тому речі з інтернет-магазинів будуть куплені в Білорусі (за виключенням випадків, коли гроші перераховуватиме хтось інший — див. розділ «Структура фонду»).\nДеякі магазини (зокрема Steam) мають різні ціни для Білорусі і України, і ціни для Білорусі звичайно дорожчі.\nЯкщо ви не впевнені, скільки коштує річ, залиште в своїй заявці посилання на інтернет-магазин — ми самі вкажемо актуальну ціну.\nМи не платимо за вас податки. Ми не знаємо, чи оподатковуються ваші гроші, чи ні. (Якщо вам потрібні якісь документи, щоб подати їх в податкову, ми попробуємо вам їх надати.)\nЗауваження. Наскільки ми розуміємо, гроші та речі з фонду оподатковуються як подарунки. В Україні подарунки грошима оподатковуються, подарунки речами — тільки коли вони дорожчі за 25% мінімальної зарплати (тобто дорожчі за 1 043,25 грн). Див. Оподаткування подарунків у 2019 році.\nТобто щоб не мати проблем з податковою, краще:\nбрати не гроші, а речі (щоб ми купували речі в магазинах чи оплачували за рахунок фонду чужу роботу),\nбрати речі не дорожчі, ніж 1000 грн.\nСказане вище не є юридичною порадою. Ми не юристи — не засуджуйте нас, якщо виявиться, що ми в чомусь помилилися.\nЯкщо вам потрібно буде сплачувати податки з отриманої суми, включайте податки в суму заявки заздалегідь.\nСтруктура фонду[ ]\nУ нас немає єдиного гаманця, де збираються гроші. Щоб покласти гроші в фонд, треба пообіцяти переказати їх тим, кого виберуть.\nЗараз в фонді 7172.65 гривень (всі у Dmy з команди Гарбата).\nУ випадку, коли людина пообіцяла переказати і не переказала гроші, їх перекаже вам адміністрація сайту (команда Гарбата).\nЗміни у правилах[ ]\nЦі правила можуть мінятися, але тільки в тому випадку, коли на наступний місяць ще не було заявок.\nОтримано з https://xn--c1axc.xn--j1amh/w/index.php?title=РПГ.укр:Фонд&oldid=1172


Що робити, якщо білірубін підвищений? -\nUkrLoves.ru » Здоров'я » Що робити, якщо білірубін підвищений?\nЩо робити, якщо білірубін підвищений?\nВідео: Жити Здорово! Здоров`я печінки: тест на білірубін\nЯкщо білірубін підвищено\nПідвищено білірубін при анемії\nПідвищено білірубін при жовтяниці\nВідео: Про найголовніше: Гіпотензивні препарати, підвищений білірубін\nПідвищено білірубін при синдромі Жильбера\nВідео: 3 аналізу для печінки від передачі\nПідвищено білірубін через порушення відтоку жовчі\nПідвищено білірубін у вагітних\nБілірубін являє собою пігмент жовто-зеленого кольору, що міститься в сироватці крові і виводиться жовчю. Утворюється він в результаті розпаду гемоглобіну. Важливу роль в обміні білірубіну відіграє печінка.\nЗміна рівня білірубіну свідчить про наявність серйозних захворювань. Білірубін накопичується в крові людини і досягаючи певної концентрації починає проникати в тканини і забарвлює їх в жовтий колір. Цей стан називають жовтяницею. Фахівці ділять жовтяниці на обтураційні, паренхіматозні і гемолітичні.\nГемоглобін міститься в еритроцитах - Червоних кров`яних клітинах людини, він переносить кисень до тканин організму з легких. Пошкоджені і старі еритроцити руйнуються в селезінці, печінці і кістковому мозку. При цьому гемоглобін вивільняється і перетворюється в білірубін. Тільки що утворений білірубін - непрямий, отруйний для людського організму, особливо для центральної нервової системи. Тому в печінці відбувається знешкодження його іншими речовинами. Пов`язаний - прямий білірубін виділяється разом з жовчю печінкою і залишає організм природним шляхом. Темний колір калу часто свідчить про зміни рівня білірубіну.\nВизначення змісту білірубіну в крові можна визначити за допомогою біохімічного аналізу крові. Кров беруть з вени, а перед здачею рекомендується не їсти мінімум вісім годин. Нормою вмісту загального білірубіну в сироватці крові вважається кількість від 8,5 до 20 мкмоль / л. Непрямого білірубіну не повинно бути більше 17 мкмоль / л, а норма прямої - максимум 4,3 мкмоль / л.\nЛікування підвищеного рівня білірубіну можливо тільки після з`ясування причини його підвищення. Існує три основні причини підвищення білірубіну: прискорене або підвищене руйнування еритроцитів, порушення відтоку жовчі і порушення в переробці білірубіну.\nПри підвищеному руйнуванні еритроцитів збільшується вміст гемоглобіну, і, отже, непрямого білірубіну. Посилене руйнування еритроцитів може бути викликано гемолітична анемія.\nАнемія може бути вродженою чи набутою. Вроджена анемія зазвичай розвиваються через дефекти в структурі гемоглобіну або еритроцитів. А придбана гемолітична анемія як правило є наслідком ослабленого імунітету, коли організм починає боротися з власними еритроцитами.\nГемолітичні анемії підвищують рівень непрямого білірубіну. Їх ознаками є: жовтий колір шкіри, слизових оболонок і очей, підвищення температури, потемніння сечі, дискомфортні відчуття в лівому підребер`ї, сильна стомлюваність, серцебиття, головний біль через зменшення кількості кисню, що доставляється.\nПідвищено білірубін при малярії\nТакож вона може бути викликана такими захворюваннями як малярія і прийомом деяких лікарських препаратів.\nВ обміні білірубіну дуже важливу рель грає печінку. При її захворюваннях білірубін не може бути знешкоджений клітинами печінки. Це можуть бути такі захворювання: вірусні гепатити А, В, С, D і Е, алкогольний гепатити, медикаментозні гепатити, рак і цироз печінки і інші захворювання. Під час гепатиту рівень білірубіну підвищений, а це проявляється жовтяницею та іншими симптомами. Знижується працездатність, темніє сеча, з`являється нудота і гірка відрижка, може підвищуватися температура, а області правого підребер`я відчувається дискомфорт.\nКрім того білірубін може підвищуватися через спадкового нестачі ферментів печінки, що беруть участь в обміні білірубіну або синдром Жильбера. Під час цього захворювання підвищений рівень непрямого білірубіну, що призводить до пожовтіння шкіри, очей і слизових.\nТакож рівень білірубіну може підвищуватися через порушення відтоку жовчі з жовчного міхура або печінки. Наприклад, при жовчнокам`яній хворобі, раку підшлункової залози або жовчного міхура. Тут підвищується рівень прямого білірубіну, що призводить до розвитку жовтяниці і супроводжується наступними симптомами: свербінням шкіри, печінкові кольки, відрижка і блювання, зниження апетиту, біль у правому підребер`ї, темний колір сечі.\nПідвищено білірубін у новонародженого\nТакож варто враховувати, що у новонароджених дітей в крові завжди підвищений рівень білірубіну. Так як відразу після народження йде процес підвищеного руйнування еритроцитів. Це призводить до розвитку нормальної фізіологічної жовтяниці у дітей. Якщо білірубін дуже сильно підвищується, це призводить до розвитку патологічної жовтяниці.\nПід час вагітності, як правило, білірубін буває в нормі, але в останньому триместрі іноді відзначається його підвищення, яке вказує на порушення у відтоку жовчі з печінки. Таке підвищення вимагає детального обстеження, тому що може вказувати на захворювання: вірусний гепатит, холецистит, гемолітична анемія.\nТільки з`ясувавши справжню причину підвищення білірубіну можна знизити його рівень. Якщо підвищений руйнування еритроцитів, необхідно з`ясувати причину цього розпаду і впливати саме на неї. Якщо людина страждає захворюваннями печінки, то підвищення білірубіну є просто симптомом, зникає після одужання людини.\nЯкщо причиною високого рівня білірубіну став застій жовчі, тоді необхідно усувати перешкоду, яка заважає нормальному відтоку жовчі. Це дозволить знизити кількість білірубіну. Щоб знизити білірубін у новонароджених дітей необхідно використовувати спеціальні лікарські препарати - індуктори або активатори ферментів печінки. До них відноситься фенобарбітал.\nЗнизити білірубін, викликаний синдромом Жильбера, допоможе прийом фенобарбіталу та зиксорин по 0,05 -0,2 грама на добу протягом двох - чотирьох тижнів.\nСиндром цитолізу (цитолитический синдром)\nПечінка і алкоголь\nСпособи лікування желтушки у новонароджених\nКлонорхоз (китайський сисун)\nЖелтушка у новонароджених - причини і способи лікування\nЖелтушка у новонароджених: причини, наслідки\nЖелтушка у новонароджених, коли повинна пройти?\nЖелтушка - досить поширене явище у немовлят, яке часто виникає ще в пологовому будинку. Вона не має…\nПідвищений білірубін в крові - що це значить і як його лікувати?\nБілірубін являє собою жовчний пігмент людського організму, який володіє насиченим кольором від…\nКонфлікт резус факторів - ускладнення вагітності. Методи лікування і профілактики\nПро те, що кров людини може мати резус фактор позитивний або негативний, знає більшість дорослих…\nАнемія у новонароджених дітей\nЗміст статті:Що таке анемія у дітей до року?Причини розвитку анемії у немовлят і новонародженихЯк…\nЖиття - річ непередбачувана. Іноді ми бачимо наслідок, але не бачимо причину подій. Це свідчать про…\nУ перші дні життя буває так, що слизові оболонки і шкіра новонародженого стають жовтого кольору і…\nЯк знизити білірубін в крові? Способи зниження рівня пігменту\nЯкщо шкіра і слизові людини стають неприродно жовтяничного кольору, говорять про розвиток…\nВідео: Аналіз сечі та інфекції сечовивідних шляхів - Школа доктора КомаровськогоПід час вагітності…\nНорма білірубіну в крові у жінок за віком: таблиця, причини зміни рівня\nНавіщо жінці потрібно знати про рівень білірубіну? Хоча б для того, що виявлення відхилення даного…\nЗ усіх травних залоз печінку є найбільшою за розміром і однією з найголовніших по виконуваних…\nВідео: Жовчогінні продукти харчуванняЗастосування жовчогінних рослинних зборів і продуктів…\nЯк швидко підвищити гемоглобін в крові простим способом\nНедостатній рівень гемоглобіну діагностується у дуже великої кількості людей різного віку. Звідси…\nЩо таке анемія? Чим викликана? Чим загрожує вагітним?\nПодібний діагноз не рідкість, але що таке анемія у вагітних. У народі це захворювання називають…


Як вибрати нові міжкімнатні двері?\n18:09, 27 вересня\nІнтер'єр - це сукупність органічно підібраних деталей. При роботі над новим оформленням важливо приділити увагу кожному елементу. Не забувайте про міжкімнатні двері - це допоможе отримати цілісне оформлення. Не варто недооцінювати естетичну роль конструкції. Вона здатна підкреслити собою дизайнерську концепцію, виступити акцентною плямою.\nСьогодні міжкімнатні двері можна підібрати онлайн. Відвідайте каталог Є-двері, щоб ознайомитися з продукцією провідних брендів, серед яких:\nРізноманітність виробників забезпечує великий вибір моделей, широкий діапазон цін. Вибирати на\ne-dveri.com.ua двері зручно - до всіх варіантів наведені докладні описи, фото. На допомогу клієнтам завжди готові прийти продавці-консультанти.\nВідправка продукції здійснюється по всій Україні. Клієнти можуть вибрати кур'єрську службу, спосіб оплати.\nЯк вибрати відповідну двері?\nПорівняння починається з виробника - він задає ціновий діапазон. Далі слід перевірити матеріал полотна. Елітні конструкції виконуються з масиву дерева. Заощадити можна за допомогою шпонованих дверей - вони поступаються за міцністю, але при цьому залишаються екологічними та естетичними. Звертайте увагу на покриття дерев'яних дверей - їх ламінують, фарбують. Від виду верхнього шару залежать властивості конструкцій.\nКрім дерев'яних дверей доступні міжкімнатні конструкції зі скла. Використовується\nпосилений матеріал, який легко витримує механічні дії. За допомогою скляних дверей можна зробити акцент на дизайні - вони підходять для хай-тека, модерна. Двері здатні забезпечити належний рівень приватності за рахунок тонування, матового покриття, фотопринтів.\nВажливо знати при покупці точні розміри майбутньої двері. З'ясувати їх можна за допомогою замірів дверного отвору - дізнайтеся його висоту і ширину.\nВизначтеся з типом дверей. Крім класичних моделей доступні складні, розсувні.\nДвері та дизайн\nПалітра оформлення визначає колір двері. Універсальний варіант - біле полотно, так як гармонічно воно поєднується з будь-якою обробкою. Можна експериментувати з дверима в натуральній деревної палітрі.\nЗвертайте увагу на декор двері. Міжкімнатні полотна часто прикрашають фільонками, решітками, вставками зі скла та пластику. Використовується ефектна фурнітура. Робити вибір потрібно з урахуванням особливостей стилю дизайну.


Визначення екології (живі істоти та їх навколишнє середовище) »Концепція в визначенні від агенції Ольга - olga-medium.ru\nНавколишнє середовище »Екологія (живі істоти та їх середовище)\nЕкологія - це вивчення взаємовідносин між живими істотами та їх оточенням, зокрема, пов'язана з аналізом впливу одного на інших. Коли ми говоримо про навколишнє середовище, ми розглядаємо деякі фізичні властивості, які визначаються як місцеві абіотичні фактори, і це включає клімат, геологію та організми, які співіснують у цьому середовищі. Екологія - це широка концепція, яка стосується наших відносин з планетою до невеликих повсякденних практик, які мають менший вплив на навколишнє середовище.\nКонцепція біотопу, як правило, використовується для розгляду всіх абіотичних факторів області. Коли біотоп і живі істоти навколишнього середовища оцінюються в цілому (тварини, рослини, протисти, монори і гриби), кращим є слово екосистема. Так, наприклад, проста лужа - це повна екосистема, з її абіотичними факторами (вода, повітря, нижня грунту) і біотичні фактори. Сума різних взаємозалежних екосистем складає так звані біоми. У цій моделі тропічні джунглі є великим біомом, в якому змішуються різноманітні екосистеми. Нарешті, сума всіх біомів планети дає початок біосфері.\nУ цьому сенсі цікаво відзначити, що, етимологічно, екологія означає "домашнє вивчення" , розуміння будинку як середовища або середовища проживання, в якому розвиваються живі істоти. Корінь цього слова, по суті, схожий на поняття, що відрізняються від " економіки ". Вивчення екології включає в себе інструменти з наук, як різноманітні, як математика і статистика , з одного боку, і біологічні науки і геологія, з іншого. Хоча, коли ми говоримо про цю галузь біології, вони пов'язують її із збереженням навколишнього середовища і видів рослин і тварин, екологія - це мультидисциплінарна наука, яка використовує інші дисципліни і що, у свою чергу, має такі походження мікробна екологія, популяції та спільноти, поведінка, етологія, математична екологія та інші. Не можна забувати, що екологія також інтегрована в медичні науки. З одного боку, модифікації біомів та екосистем, спричинені шкідливими наслідками людської діяльності, стимулюють виникнення або посилення різних станів, серед яких виділяються хвороби, що передаються векторами, та результати забруднення навколишнього середовища . З іншого боку, існує тенденція розглядати сьогодні екологічний підхід до здоров'я в різних аспектах. Таким чином, кишечник людини визнається справжньою екосистемою, з її абіотичними факторами та місцевою мікрофлорою, що становить біотичний фактор.\nПевні терміни, що походять від екологічних наук (наприклад, екологічний слід ), є в даний час показниками впливу на планету, яка має певний спосіб життя. Отже, коли йдеться про стійкість або стійкість , робиться посилання на баланс між практикою виду та його середовищем. Агроекологія, серед інших, прагне застосувати принципи екології до проектування та розвитку стійких сільськогосподарських систем. Еколог або екологічний рух захищають охорону навколишнього середовища як критик марнотратних, недбалих і безвідповідальних практик людини.\nРізні об'єкти та організації місцевого або міжнародного характеру є результатом цього руху, таких як Грінпіс , Всесвітній фонд дикої природи та багато інших.\nСеред питань, які в даний час пов'язані з екологією, можуть бути збереження зникаючих видів, зміна клімату та збереження води та інших природних ресурсів. Ця концепція важливості наукової оцінки дій людства на планеті не нова, хоча вона досягла більшого розгортання протягом останніх 50 років і, зокрема, зробила більший імпульс з більшості десятиліть. Останні У цьому контексті неурядові організації відіграли важливу роль, яка перевищила роль багатьох урядів. Однак участь різних народів у процесі екологічного збереження визнається в контексті створення природних заповідників і національних парків, в яких неможливо завдати шкоди абіотичним або біотичним компонентам екосистем і біомів. Нарешті, різні міжнародні організації, включаючи ФАО і ЮНЕСКО, також сприяють раціональному використанню ресурсів для підтримки екологічного підходу, який є доречним для захисту всього життя на Землі.\nТеми в екології (живі істоти та їхнє середовище)


Зовнішня обшивка балкона, лоджії в Києві - сайдингом, профнастилом\nЗовнішня обшивка балкону - крок назустріч теплому та затишному будинку\nОтримати додатковий простір дуже важливо для будь-якої площі квартири. І утеплений балкон або лоджія саме те, що потрібно. Для захисту від дощу, снігу, вітру важливий розумний та усвідомлений вибір зовнішньої обробки. Ми допоможемо вам! Сьогодні зовнішня обшивка балкону створюється з різних матеріалів. Фахівці нашої компанії досконально знають їх властивості, особливості монтажу та експлуатації кожного виду обробки. Це дозволяє їм обирати оптимальні варіанти, які ідеально підійдуть для створення якісної обробки балконів зовні.\nЗверніть увагу на основні якості оздоблювальних матеріалів:\nНесприйнятливість атмосферного впливу.\nПротистояння механічним пошкодження.\nЗовнішня обробка балкона - різновиди обшивки\nЯкщо ви хочете, щоб зовнішня обшивка балкону радувала око і служила довгі роки, радимо звернути увагу на сайдинг. Він відрізняється величезним вибором кольорів, складається на 80% з полівінілхлориду, який застосовується для створення товарів широкого споживання. Одним з його переваг є безпека для здоров'я. Матеріал стійкий до перепадів температур, на його поверхні не будуть розвиватися грибок та цвіль. Для зовнішньої обшивки це дуже важливо. Він легко миється будь-якими засобами, прекрасно переносить навіть сильні дезінфікуючі склади. Прослужить не менше 50 років.\nБільш бюджетним варіантом є профнастил. Це металевий лист, покритий декількома шарами полімерів. Профільована поверхня надає привабливого вигляду та жорсткість. Він легко монтується на будь-які конструкції. Завдяки листам різних розмірів створюються суцільні покриття, не піддається зовнішньому впливу. Термін служби перевищує 70 років.\nОсобливості зовнішньої обшивки балконів\nЩоб обшивка балкона зовні була якісною та надійно служила не один рік, при замовленні зверніть увагу на такі важливі нюанси (проконтролюйте їх):\nМетоди кріплення різняться при роботі з різними типами каркасів.\nВраховується наявність утеплювача.\nЗалежно від матеріалу використовується гідроізоляція.\nДля якісного монтажу сайдингу необхідно створити обрешітку з дерева або металевого профілю з певним кроком. Важлива правильна установка куточків, карнизів, інших частин.\nПроцес обробки профнастилом більш простий завдяки більшій площі листів. Але він також має певні стандарти, порушення яких буде впливати на довговічність конструкції.\nНаші фахівці досконально знають всі нюанси роботи, тому здійснять їх якісно й швидко. Зовнішня обробка балконів - послуга, яку ми пропонуємо на найвигідніших умовах й з гарантією якості.


Про користь відпочинку на природі для дітей розповідає закарпатський психолог / Мама і дитина / Життя - Прозак\nНедарма вважають, що сільські юнаки та дівчата здоровіші, ніж міські діти. І це не через свіже сільське харчування, хоча це також відіграє певну роль у формуванні міцного організму. Багато людей харчуються сільською їжею, хоча живуть у місті, але не мають таких гарних показників, як селяни. А все тому, що сільські діти багато часу проводять на свіжому повітрі, а точніше весь день, лише відпочивати заходять до хати.\nОтже, що саме дає дитині природа? Вона:\nвпливає на психологічний розвиток дітей;\nспонукає до творчості;\nрозвиває здатність відчувати.\nІ це не весь список. Діти вчаться грати без іграшок та планшетів на природі. Якщо регулярно дитина перебуває на свіжому повітрі (вирушила в піший туристичний похід без телефонів й інтернету, поїхала на канікули до бабусі чи на дачу), вона навіть забуває, що можна за планшетом погратися, у неї зникає інтерес до комп’ютерних ігор і соціальних мереж. Малеча живе по-справжньому, в реальному житті — тут і зараз.\nЯк свідчать досвідчені туристи, наприклад, за один подібний похід діти вмить дорослішають на кілька років. Хлопці закаляють свої чоловічі здібності, вчаться ухвалювати рішення в складних ситуаціях. Знайти місце в горах для ночівлі, де є поблизу вода та дрова не так вже й легко, коли ти пройшов за цілий день 10–15 км, а за плечима важкий рюкзак. Дівчата освоюють свої навички у приготуванні їжі, припиняють скиглити та здобувають унікальний досвід. У поході діти знаходяться 24 години на добу на свіжому повітрі. Вони сплять на вулиці в наметах. Тому керівники туристичних гуртків радять батькам не боятися та залучати своїх дітей до спортивного туризму.\nЗвісно кожен з батьків вирішує сам, де його дитина перебуватиме влітку: у бабусі в селі чи в туристичному поході у горах, або зрештою залишиться дома. У будь-якому разі — улітку, як ніколи слід частіше перебувати на природі. Пропонуємо вашій увазі кілька порад, які пояснюють, чому це так важливо для дітей.\n1. Дозвольте дитині гратися на природі, самостійно фантазувати. Це дасть можливість розкритися дитячій уяві, а дитина «розчиниться» у своїх фантазіях. Ось малюк побачив ящірку та стверджує, що це маленький динозавр, нехай так і буде. Не виправляйте та не стверджуйте, що це не так, не читайте лекцій стосовно різновидів рептилій. Дайте можливість дитині почуватися казкарем, у світі якого можливе будь-що.\n2. Дозвольте дитині проявити свої творчі здібності з природних матеріалів. Природне середовище викликає дослідницький інтерес, надихає дитину на нові відкриття та розвиває творчі здібності. Десь дитина знайшла камінчик і доводить, що це рідкісна коштовність. «Незабаром я назбираю різноманітних камінчиків — і матиму свою колекцію! А з цих шишок я виготовлю сім’ю їжачків. Матусю, можна мені все це забрати додому?» Як стверджують дослідники у своїх наукових спостереженнях, діти, які часто тісно контактують з природою, уважніші та зібраніші. Як часто батьки знеохочують їх своїми вигуками: «Скільки можна тягнути додому весь цей мотлох! Купи сміття потім за тобою прибирай!» Після таких фраз у дитини зникає бажання щось творити.\n3. Дозвольте дитині набути безпосередній досвід на природі, але не ухилятися від порад. Особливо, не сваріть, коли діти почали будувати халабуду. Часто батьки можуть спокійно витримати, якщо їх будують десь у кущах чи під деревами. Якщо ж діти намагаються облаштувати справжню домівку просто на дереві, мамо з татом дуже переймаються. Не слід дитині забороняти робите це. Просто підкажіть, де буде краще зробити таку хатку, як її краще закріпити. Пам’ятайте: власний досвід і знання, здобуті самотужки, розвивають інтелект дитини. А природа сприяє цьому та дає необмежені можливості, аби набути їх.\n4. Дозвольте дитині спокійно спостерігати за природою. Чи бачили ви, як дитина може протягом 20–30 хвилин спостерігати за мурашками чи іншими комахами та дивитися на воду, дерева, що колише вітер? Не квапте у такі моменти дитину. У цей час малюк дізнається для себе про щось нове, фіксує це у своєму мозку й отримує задоволення від життя. Учені зазначають, що пейзажі мають терапевтичну дію, викликають різноманітні емоції — захват, подив і щиру радість. У дітей, які часто контактують з природою, зменшуються дитячі істерики, заспокоюються нерви. Тому намагайтеся перебувати з дітьми на свіжому повітрі, але не на сучасних майданчиках, де до речі, діти дуже часто збуджуються від різнокольорових гойдалок і гірок. Ідіть на прогулянку у сквер, парк чи ліс.\n5. Дозвольте дитині полюбити природу. Необхідно дбайливо ставитися до природи та навчати цього дітей. Якщо ви йдете на природу відпочивати, покажіть дитині, як слід прибирати за собою сміття. Не зайвим буде прибрати сміття і за тими, хто цього не зробив, залучайте до цього дітей. На питання: «Чому ми повинні за чужими прибирати?» розкажіть про те, що природа ж не винна, що люди скоїли поганий учинок. А ми просто допомагаємо їй бути ще красивішою. Граючись на свіжому повітрі, привчайте дитину турбуватися про природу, навчайте саджати та поливати квіти чи саджанці, не ламати гілочки з дерева, не вбивати комах, ящірок і жабенят. Таким чином дитина згодом почне любити природу.\nЕкологічне виховання слід починати з себе, а вже потім залучати до любові та охорони природи малюків. Дайте дітям добрий приклад!\n0 Prozak.info 00:13 | 11 Червень 2019 | Мама і дитина


У разі клина важливо не тільки провести кваліфікований ремонт, але і правильно визначити причину, по якій заклинив двигун. Розглянемо, як визначити, що стартер не може провернути колінчастий вал саме через клина, а також як запобігти наслідкам перегріву, масляного голодування і подальший капітальний ремонт ДВС.\nЗварювання вкладишів з шийками колінчастого вала внаслідок масляного голодування.\nЗаклинювання поршневих пальців у верхній голівці поршня. Як і у випадку з вкладишами, причина може бути в масляному голодуванні. Але палець заклинює і через несоосности верхньої головки і поршневого пальця. Через виниклу перекосу з’являються локальні зони напівсухого тертя і надмірного натягу, що може стати причиною критичного теплового розширення, задирів і заклинювання.\nПоршень заклинив в циліндрі внаслідок перегріву двигуна або погіршеної тепловідведення.\nРуйнується поршень блокує переміщення шатуна і обертання коленвала.\nІнакше телефон двигуна. Неправильний вибір теплових зазорів при збиранні ЦПГ, колінчастого вала, не усунуті несправності системи змащення можуть стати причиною описаних вище поломок. Також причиною клина можуть стати болти, гайки, через необережність упущені в циліндри або впускний тракт.\nПогнутий клапан блокує рух поршня. Основна причина «зустрічі» клапанів з поршнями – обрив ременя ГРМ. Після обриву або перескоку відразу на кілька зубів ланцюга ГРМ і удару відбувається вигин стержня клапана. Сильна деформація призводить до того, що клапан не може рухатися по направляючої і блокує рух поршня на підході до ВМТ. До аналогічних наслідків призведе рассухаривания клапана.\nЯк зрозуміти, що двигун зловив клин?\nДумка про те, що двигун заклинив, приходить після клацання втягує реле стартера, за яким не слід обертання колінчастого вала. Цілком ймовірно, що стартер клацає, але не крутить через що сів АКБ або несправності самого пускачі. Щоб визначити заклинив двигун, необхідно спробувати прокрутити колінчастий вал вручну. Зробити це можна 2 способами:\nпрокрутити коленвал ключем за болт кріплення шківа. Недолік у тому, що на більшості сучасних автомобілів компоновка підкапотного простору обмежує доступ до шківа;\nвивісити одну зі сторін провідної осі, включити найвищу передачу і спробувати за колесо провернути двигун.\nНе варто намагатися провернути колінчастий вал, буксируючи автомобіль на тросу. Якщо двигун заклинив, то старанні спроби провернути колінвал можуть привести до ще більших пошкоджень.\nЩо робити і як краще ремонтувати заклинив мотор?\nПрипустимо, двигун на вашому авто все-таки заклинив, але ви не бажаєте розбирати його повністю для капітального ремонту. В такому випадку зніміть ремінь ГРМ і спробуйте провернути шестерню / і розподільного вала. Якщо шестерня не обертається в напрямку обертання КВ, цілком ймовірно, що двигун заклинив через клапанів. В такому випадку ремонт заклинило мотора рекомендуємо починати зі зняття клапанної кришки, ГБЦ.\nЯкщо шків колінчастого вала не обертається ні в яку з сторону, демонтуйте піддон для зняття бугелів корінних вкладишів, кришок нижніх головок шатунів. У разі виявлення завищених, взятих до колінчастого валу і провернути вкладишів, заміни підшипників ковзання все одно буде недостатньо. Ми рекомендуємо не тільки перевірити масляний насос, а й зняти колінчастий вал для продувки стисненим повітрям каналів підведення масла. Цілком ймовірно, що канал закоксовавшіеся, що призвело до локального нестачі мастила. Якщо підшипники ковзання в нормі, необхідно зняття і дефектовка ЦПГ.\nБрак моторного масла в навантажених парах тертя призводить до тертя на суху, через що деталі швидко перегріваються. Розширення внаслідок нагрівання веде до зменшення теплового зазору, а через підвищення температури на деталях з м’яких сплавів з’являються локальні зони оплавлення. Саме такий руйнівний ефект має масляне голодування на підшипники ковзання колінчастого вала, шатунів.\nПершими в разі падіння тиску масла найчастіше страждають корінні вкладиші коленвала, так як при роботі двигуна на них йде найбільше навантаження. Через високу температуру відбувається прихватка вкладишів і шийки обертового колінчастого вала. Наслідок – проворачивание вкладишів в постелях і поява характерного стуку (в таких випадках кажуть, що двигун стуканул). При збільшенні проблеми пара шийка-вкладиш прихоплюють настільки сильно, що після зупинки двигуна і спробі подальшого запуску стартер просто не може провернути колінчастий вал. Це і є головною ознакою заклинило мотора.\nОсновні причини низького тиску масла в двигуні:\nнизька продуктивність маслонасоса. Про характерні несправності та методи перевірки читайте в статті «Як правильно перевірити масляний насос»;\nзабита сітка маслоприемника;\nнизький рівень масла в двигуні. При значному перевищенні рівня противаги коленвала починають збивати масло і насичувати його повітрям, що також загрожує погіршенням змащування пар;\nпоява емульсії внаслідок змішування масла з водою, ОЖ;\nневідповідний склад, в’язкість моторного масла;\nзабиті канали подачі масла до поршневого пальця, магістралі змазування вкладишів колінчастого вала.\nКритичне підвищення температури веде до надмірного теплового розширення елементів ЦПГ. При згорянні ТПВС поршень піддається великим термічним навантаженням, ніж циліндр. Також варто враховувати, що більшість поршнів виготовляються з алюмінію, який в порівнянні з чавуном має подвійне теплове розширення. Зменшення зазору між поршнем і стінкою циліндра веде до напівсухому тертю, так як масляна плівка витісняється розширюється поршнем. У місцях зіткнення виникають зони локального перегріву, через що поршень все з великим тиском впливає на стінку циліндра. Саме це стає причиною перших задирів.\nПодальше теплове розширення веде до підвищення коефіцієнта тертя і заклинювання поршня в циліндрі. Двигун в такому випадку глухне і більше не заводиться. У деяких випадках після охолодження двигун ще можна прокрутити стартером, але працювати нормально він вже не буде. Найбільш сумний варіант розвитку подій – зупинка двигуна з характерним стукотом і «кулак дружби».\nЩоб двигун не заклинив внаслідок перегріву, рекомендуємо:\nдотримуватися допуски заводу-виготовлювача при виборі антифризу;\nстежити за рівнем ОЖ;\nрозуміти симптоми несправності термостата, поломки помпи системи охолодження, щоб в разі необхідності перевірити справність термоклапана, замінити водяний насос;\nперіодично промивати соти радіатора системи охолодження двигуна.\nЗаклинив двигун: ознаки, визначення причини і особливості ремонту. Що робити, якщо мотор ВАЗ зловив клин, кулак дружби Ссылка на основную публикацию\nКоли треба міняти зимову гуму на літню?\nПоділ шин на 2 основних типи, призначених для експлуатації в холодний і теплий ...\nВодії нерідко жартують, що найважче в їх роботі - відкрутити заіржавілу гайку. ...


Фахові вступні випробування • УНТ\n072 «Фінанси, банківська справа та страхування». ОПП «Фінанси і кредит»\n081 «Право». ОПП «Право»\n101 «Екологія». ОПП «Екологія та охорона навколишнього середовища»\n112 «Комп`ютерні науки». ОПП «Інформаційні технології проектування»\n193 «Геодезія та землеустрій». ОПП «Землеустрій та кадастр»


На Житомирщині відзначили волонтерів - 0412.ua\nНа Житомирщині відзначили волонтерів\n15:35, 5 грудня 2017 р.\nНа Житомирщині відзначили волонтерів з різних районів області, які вже не один рік допомагають військовим та населенню у зоні АТО.\nЗахід відбувся сьогодні, 5 грудня, у Житомирі до Міжнародного дня волонтера.\nПривітали волонтерів голова Житомирської облдержадміністрації Ігор Гундич та голова обласної ради Володимир Ширма.\nВолонтери отримали відзнаки Президента України «За гуманітарну участь в антитерористичній операції», подяки та квіти і мали можливість поспілкуватися за кавою з керівництвом області.


30 липня: які сьогодні свята. Події, іменини і дні народження 30 липня.\nСвята 30 липня\nЗа рішенням Асамблеї ООН, в 2011 році був заснований новий, дуже добрий і мирний свято – Міжнародний день дружби. Адже дружба – це світлі, чисті, абсолютно безкорисливі відносини, де немає місця злості, заздрості, ненависті. В їх основі лежить щирість, любов та повну довіру. У резолюції ООН зазначається, яку важливу роль несе цей день для зміцнення доброзичливих відносин між різними країнами і народами. Міжнародним та місцевим співтовариствам пропонується відзначати День дружби у відповідності з культурними і національними традиціями своїх країн. А також залучати до громадської діяльності молодь, прищеплюючи їм шанобливе ставлення до різних культур. У світі багатьма країнами давно проводяться щорічні заходи, спрямовані на пропаганду та зміцнення дружніх відносин. Тепер до них додасться ще одне. Міжнародний день дружби перегукується з подібним святом – Днем друзів, який відзначають 9 червня.\n30 липня в народному календарі\nДень Марини і Лазаря\nУ цей день на Русі обов'язково чекали яскраві спалахи на небі – блискавиці і глухі блискавки без грому і дощу. На них небажано було дивитися, щоб не втратити зір. Таких спалахів чекали з побоюванням. Вважалося, що вони завжди призводять до пожеж. Селяни вірили у давню легенду. Яка оповідала про те, що в давні часи жив на дні моря цар, і була у нього дочка Марина. Одного разу їй набридло жити в морському царстві, і вона втекла на землю. Кожен рік, у день народження доньки-втікачки, морський цар згадує про її втечу, гнівається і пронизує небо вогняними стрілами. Насправді цього явища є наукове пояснення: що з'являються на небі яскраві або блакитні спалахи - всього лише відблиски виблискуючих далеко блискавок.\nІсторичні події 30 липня\n30 липня 1792 р. Париж вперше почув Марсельєзу\n30 липня в столиці Франції увійшов загін добровольців з Марселя в кількості п'ятисот чоловік. Вони прийшли, щоб висловити підтримку парижанам і встати на захист здобутків Великої Французької революції. Як похідної пісні ними була вибрана композиція, написана Клод Руже де Лилем, любителем музики і поезії зі Страсбурга. Він написав її 25 квітня, в пориві надзвичайного натхнення, коли дізнався про початок військового виступу Франції проти монархічної Австрії. Пізніше цей марш отримав назву «марсельський», або, на французький манер, Марсельєза. Вона стала настільки популярною серед городян, що Парламент Республіки в листопаді 1793года вирішив зробити її гімном Франції.\n30 липня 1898 р. у Москві запрацювала перша черга міської централізованої каналізації\nІніціатором спорудження в Москві системи відведення каналізаційних вод, виступив в 1874г. інженер-гідротехнік Попов. Тоді ж ним було запропоновано на розгляд до міської Думи план-проект міської каналізації. Пізніше проект був доповнений ідеями німця Гобрехта, побудував каналізаційну систему в Берліні. Він був прихильником загальносплавної системи водовідведення, що передбачає прийом усіх нечистот в одну каналізацію – і відходів господарсько-побутових потреб, так і промислових, і дощових стічних вод. Очищати нечистоти планувалося на спеціальних полях зрошення.\nВ 1886р. ще один проект, але вже з роздільною системою каналізації, був запропонований російським інженером Костальским. За його задумом, очищення і відведення на полях зрошення підлягали тільки відходи промислових і господарсько-побутових потреб. Він програвав першому варіанту в санітарному відношенні, але вигравав у фінансовому. Та й система каналізації виглядала більш економічною. Тому затвердили і побудували в Москві каналізаційну систему за планом Костальского. А Гобрехту і Попову, за відмову їх проекту, виконану даремно роботу, була виплачена грошова компенсація.\n30 липня 1992 р. до Німеччини з Росії був висланий Ерік Хонеккер, колишній лідер НДР\nЗ 1971р. по 1989р. Ерік Хонеккер був беззмінним керівником Німецької Демократичної Республіки. Почалася перебудова в СРСР пройшлася і по країнах колишнього соцтабору. Зокрема у 1989р. в НДР, новою владою був знятий з посади і позбавлений всіх державних посад, керівник держави Ерік Хонеккер. Йому виписали ордер на арешт і пред'явили звинувачення в санкціонованому вбивстві громадян НДР, які намагалися пробратися в сусідню ФРН через Берлінську стіну. Хонеккер змушений був тікати. Спочатку переховувався в радянському госпіталі, а в 1991р.на військовому літаку, був таємно переправлений в СРСР. На керівництво Росії світовим співтовариством чинився тиск, і в 1992р. Хонеккера видворили з країни. Він повернувся в Німеччину. Ерік Хонеккер був чоловік уже літній, з-за вимушеної еміграції і стресів, стан його здоров'я погіршився, до того ж у нього почав прогресувати рак. Тому в Німеччині проти нього припинили судове розслідування і дозволили переїхати в Чилі, де він і помер у 1994 р.\n30 липня народилися\nАрнольд Шварценеггер (нар. 1947р.), американський кіноактор, бодібілдер\nАрнольд з дитинства ріс спортивним дитиною. Захоплювався багатьма видами спорту, особливо любив футбол. Але в 14 років «загорівся» культуризмом. Вже в 18 став кращим бодібілдером Європи серед юніорів, а в 20 завоював титул «Містер Всесвіт». Він став наймолодшим «містером» за всю історію існування подібних конкурсів. Через рік він переїхав в Америку і підкорив її, виграючи турнір за турніром. Паралельно почав зніматися в кіно. Він відвідував курси акторської майстерності і брав приватні уроки американського мови, відточуючи дикцію, і намагаючись позбутися акценту. Арнольд ніколи не залишав свою мрію дитинства – стати мільйонером. Тому трудився не покладаючи рук: відкрив свою будівельну компанію, працював в сфері нерухомості, займався поштовими розсилками. У 2007році його активи оцінювалися більш ніж в 200миллионов доларів. З віком, Шварценеггера, крім зйомок у кіно і бізнесу, стала цікавити політика. Він є переконаним республіканцем. З 2003р. за 2011р. обіймав посаду губернатора американського штату Каліфорнія.\nІрина Вінер (нар. 1948р.), тренер з художньої гімнастики\nІрина Вінер у дитинстві захоплювалася танцями, а в 11 років прийшла в художню гімнастику. Займатися гімнастикою Ірина почала в досить солідному» віці, але завдяки цілеспрямованій та вольового характеру, їй вдалося домогтися певних результатів. Вона тричі ставала чемпіонкою Узбекистану. Але прославити своє ім'я на весь світ їй судилося не як гімнастці, а як тренеру. Ірину Олександрівну можна назвати тренером від Бога. Вона з одного погляду здатна розгледіти в маленькій, нескладною дівчинці майбутню зірку, чемпіонку, і довести її до золотого п'єдесталу. Починала працювати в Ташкенті. Ще на початку тренерської кар'єри підготувала кількох чудових гімнасток – Венеру Зарипову, Віру Шаталіна і Ірину Черняк. В 1992р. Вінер переїхала в Москву. З 2001р. вона займає пост головного тренера російської збірної. Завдяки своїй працездатності й таланту, їй вдалося виростити цілу плеяду російських чемпіонок – Аміну Зарипову, Віру Сесіну, Юлію Барсукову, Ірину Čaŝinu, Ляйсан Утяшеву і саму титуловану гімнастку не тільки в Росії, але і в світі – Аліну Кабаєву.\nІменини 30 липня\nІменини в цей день святкують: Леонід, Лазар, Вероніка, Марина\nСвята 28 липня\nВ 988г. Київська Русь прийняла хрещення і проголосила християнство своєю релігією на національному рівні. Сталося це в часи правління князя Володимира (Красне Сонечко), внука княгині Ольги. Першим православним містом став Київ, поступово звертатися до віри стали жителі та інших російських міст. Процес хрещення Русі затягнувся на декілька століть, т. к. не всі русичі легко відмовлялися від своєї колишньої віри. Для повного викорінення язичництва і широкого поширення християнства, знадобилося кілька століть.\nУ 2010р., за наполяганням Російської православної церкви, цієї історичної події надали державний статус. Відтепер щороку, 28 липня, в Росії офіційно відзначається День хрещення Русі, який вшановується всім православним російським людом. Дата святкування впала на 28 липня, тому що саме в е той день, згідно з літописом, у Херсонесі був охрещений князь Володимир.\nЗагальнонаціональне хрещення дозволило Русі з розрізнених племен і невеликих князівства перетворитися у потужний монолітна держава, об'єднане єдиною вірою і метою. Прийнявши християнство, Росія долучилася до загальноєвропейської культури, набула писемність, отримала стимул до цивілізованого розвитку.\n28 липня в народному календарі\nЦерква згадує мучеників Улиту і Кирика. За переказами, Улита була багатою вдовою-християнкою. Жила вона під час правління імператора Діоклетіана. Коли почалися погроми і гоніння на християн, вона пішла з рідного міста, щоб врятувати себе і сина Кирика. Вела життя звичайної простолюдинки. Одного разу була пізнана колишніми городянами. Її схопили і привели на суд. Правитель вимагає відректися від віри, але Улита відмовилася. Її розлучили з сином, піддали тортурам. Трирічний Кирик, бачачи змучену неньку, заплакав і попросився до неї, сказавши, що він теж християнин. Розгніваний правитель скинув хлопчика з кам'яного мосту, а жінку піддав новим тортурам, а потім відтяв голову. Особливо шанують пам'ять Уліти і Кирика старообрядці, оскільки вважають себе такими ж, як вони, постраждалими і гнаними за віру.\nМатінку Улиту особливо шанували і любили сільські жінки. Вважали її своєю помічницею і заступницею. Зверталися до неї з молитвами і бабиними проханнями. День Уліти сільські господині присвячували відпочинку, тиші і спокою. Але до повної бездіяльності і ничегонеделанью селянки були незвичні. Тому намагалися використовувати вільний час для сім'ї: долучали дітей до праці та допомоги по господарству.\nВ цей день не вели ніяких польових або земляних робіт, т. к. на полях господарювала нечиста сила. Яка часто ввижалися селянам як бачення, і вони боялися виявитися замороченными. На Кирика нерідко йшов дощ. Тому цей день отримав в народі назву «Кирик-мокродырик». На деревах з'являлися жовті листочки, нагадуючи про те, що осінь не за горами. Першою забарвлюватися в осінні кольори починала дрібнолиста липа.\nІсторичні події 28 липня\n28 липня 1914 р. – початок Першої світової війни\nШирокомасштабний збройний конфлікт назрівав давно, т.к. протиріччя між основними світовими державами – Росією, Англією, Астро-Угорщиною, Францією, Німеччиною - наростали як сніжний ком. Не вистачало лише маленької іскорки (зачіпки), щоб розпалити велике вогнище. І вона знайшлася. Приводом для початку військових дій послужило вбивство місяцем раніше австрійського ерцгерцога в Сараєві. Світове суспільство поставилося до цієї трагедії спокійно, як до звичайного нещасного випадку. Але правителі Німеччини та Австрії вирішили використати цей інцидент як привід для початку війни з Сербією. Росія встала на захист сербського народу і оголосила в країні мобілізацію. По ланцюжку втягнутими у конфлікт виявилися Франція, Англія і ще 38 країн. Війна тривала близько чотирьох років і завершилася підписанням поваленої Німеччиною у червні 1919 р.. Версальського договору. Загальним підсумком цієї війни стало зникнення чотирьох імперій – Османської, Німецької, Австро-Угорської та Російської, виникнення революцій в Росії та Німеччині, а також людські жертви: було вбито 12 мільйонів мирних жителів, 10 мільйонів солдатів і 55 мільйонів чоловік отримали поранення.\n28 липня 1942 р. в СРСР вийшов наказ Наркома оборони «Ні кроку назад»\nЦей наказ, за номером 227, забороняв відступ і відхід військ без відповідної команди. Він повинен був підвищити у військах Червоної Армії дисципліну і відповідальність бійців, припиняючи дезертирство і масову втечу. Порушили даний наказ, за боягузтво або ненадійності, військовослужбовців чекали штрафні батальйони. З виходом наказу велике поширення одержали загороджувальні загони, які розташовувалися по задній лінії основних військ. В їх завдання входило запобігання спроб самовільного відходу з поля бою, а також знищення або примусове повернення на позиції легкодухих і нестійких бійців.\n28 липня 1995 р. індійський Бомбей був перейменований в Мумбаї\nСпочатку назву місту дали португальці, коли в 16 столітті окупували острів. Вони назвали його «Бомбаин», що означає «хороший затока». Пізніше англійці переробили її на свій лад – Bombay (Бомбей). Але в 1995р. індійські власті вирішили дати місту ім'я місцевої богині Мумба Деві, або як її скорочено називають - Мумб і додали слово «аі», що означає «мати». Тепер офіційно місто називається Мумбаї, хоча колишня назва ще залишається популярним на Заході і у місцевого населення.\n28 липня народилися\nГанна Бурда (1909г. – 2005), засновниця журналу «Бурда моден»\nЗ дитинства маленька Ганна відрізнялася цілеспрямованістю, наполегливістю і бунтарським характером. Їй зовсім не хотілося брати приклад з матері – тихою і старанною домогосподарки, коротающей дні безперервно на кухні. Ганна завжди мріяла відрізнятися від інших. У 17 років вона обрізала довге волосся і ходила з короткою стрижкою, а в 19 поміняла ім'я. Тепер її звали Енне Бурда. До сорока років її життя мало чим відрізнялася від решти німецьких жінок. Енне вийшла заміж, виховувала трьох синів. Сім'я жила небагато, але щасливо. У 1949р. Енне Бурда стала керівником невеликого, ледве зводить баланс, видавництва. Вона не довго думала, чим привабити читачів. У країні спостерігався повоєнні дефіцит, в тому числі і одягу. Тому Енне стала розміщувати в нововведенні нею журналі моделі модного одягу, і прикладати до них викрійки. Відтепер, кожна вміє шити німецька жінка, не залежно від достатку, могла хизуватися як заправская модниця. Перший номер журналу, тоді він називався ще «Фаворит», вийшов стотисячним тиражем, і мав величезний успіх. Було це в 1950р. Сьогодні журнал «Бурда моден» популярний в ста країнах. Тільки в Росії його тираж становить близько півмільйона примірників.\nЖаклін Кеннеді (Був'є) (1929р. – 1994р.), американська аристократка\nЯкою б Жаклін не була багатою, красивою і освіченою жінкою, світ так б про неї і не дізнався, якби вона в 1953р. не вийшла заміж за сенатора Джона Кеннеді, майбутнього президента США. Вона була першою леді Америки з 1961 по 1963р., до моменту вбивства чоловіка. Жаклін була улюбленицею американців і головною героїнею світової світської хроніки. Її любили і поважали за простоту, витонченість, красу, елегантність. А модниці всього світу обожнювали як ікону стилю. Будучи першою леді, вона відтворила історичну атмосферу Білого дому, змінили до невпізнання заміську резиденцію, внесла свій внесок у мистецтво, збереження та популяризацію культурної спадщини.\nІменини 28 липня\nІменини в цей день святкують: Володимир, Петро, Василь


«Антоновщина»: Громадянська війна розкрила одну з найважчих і найважчих\nГромадянська війна розкрила одну з найважчих і найважчих проблем Росії: « ... соціально-культурний розрив між народом і інтелігенцією, який виник після реформ Петра Великого і протягом двох сторіч був найбільшим соціальним злом російського життя. «Народ», тобто селянство, дивився на дворянство, чиновництво та інтелігенцію майже як на іноземців або, у всякому разі, як на «начальство». Розрив цей був не тільки побутовим і психологічним, а й юридичним »230.\n^ 7 Найстрашніша російська трагедія\nВже в ході Великої війни розкрилися корінні відмінності між «народом» і «інтелігенцією» . Народ не хотів Великої війни, не розумів її сенсу. Селяни де-зертіровалі юрбами. А потім вони не хотіли воювати ні у білих, ні в червоних. Червоні набагато послідовніше білих змушували селян воювати на їхньому боці, формуючи з них тіло своєї військової машини.\nЗа 7 місяців - з жовтня 1918 по квітень 1919 року - 2,7 млн ??чоловік було покликане в Червону Армію, а близько 0,9 млн ухилилося від призову. Крім того, в 1919-м щомісяця дезертирували в середньому 173 тисячі. Ця цифра дає 1,2 млн дезертирів за 7 місяців і означає, що 45% призваних до армії з неї розбігалися.\nНа відміну від селян-повстанців, дезертири уникали активних дій, намагалися ховатися в лісах і привертати до себе поменше уваги. Число їх було величезне. Особливі загони ловили дезертирів по селах, повертали в частині, деяких для залякування розстрілювали.\nУ кожній з губерній Центральної Росії в 1919 році комуністи щомісяця відловлювали по 2-5 тисяч дезертирів. Вже до серпня 1919 року їх було спіймано 0,5 млн. Число неспійманих було вище. Звичайно, і з Білої армії втекли мобілізовані солдати. Але, по-перше, масштаби явища абсолютно не порівнянні. По-друге, дезертири білих армій зовсім не прагнули потрапити в червону. Опинившись в червоному тилу, вони ставали дезертирами двох армій.\nВійна з селянством почалася ще з «походS в село», навесні 1918 року. Заворушення в селах Європейської Росії почалися в травні 1918 року і ніколи не припинялися. Чекіст М.І. Лацис пише, що тільки за 15 місяців 1918-1919 років було 344 селянських повстання, де загинуло 1150 радянських працівників.\nВ кінці 1918 року великі повстання палахкотіли в Тверській, Тульській, Калузькій, Ярославської, Костромської, Володимирській, Вітебської, Смоленської, Казанської, Воронезької, Рязанської і Тамбовської губерніях.\nНічого не змінилося і в 1919-му, і на початку 1920-х років. «Більшовики, домагаючись військовими методами виконання продрозкладки, втратили довіру більшої частини населення країни. Їх влада, спочатку підтримувана частиною населення, тепер перебувала в глибокій кризі »231.\nОфіційна версія в СРСР: мовляв, селянські повстання 1920-1921 років почалися тому, що селянство мирилося з продрозверсткою, поки йшла війна з білими. Коли ж війна закінчилася, селяни не хотіли більше терпіти продрозкладки.\nЄ й інша причина: селяни зовсім не хотіли підкорятися «їх благородіє» і воювати під їх початком. Але більшість з них зовсім не хотіло поразки Білої армії. І коли білі програли, селяни з кректанням самі взялися за зброю. Довелося ...\nІнформація, релевантна " «Антоновщина» "\nГромадянська війна розкрила одну з найважчих і найважчих проблем Росії: «... соціально-культурний розрив між народом і інтелігенцією, який виник після реформ Петра Великого і протягом двох сторіч був найбільшим соціальним злом російського життя. «Народ», тобто селянство, дивився на дворянство, чиновництво та інтелігенцію майже як на іноземців або, у всякому разі, як на


Новини | Городищенський ЗЗСО - Part 3\nОпубліковано: Лютий 27, 2019 Автор: Інна Аркадіївна Кундля\n22 лютого 2019 року в нашій школі був проведений відкритий урок з фізики в 10 класі на тему «Поверхневий натяг рідини. Змочування. Капілярні явища». Вчитель фізики Олена Олександрівна Мірчук на своєму уроці вдало поєднала різні форми і методи роботи. Епіграфом до уроку вчитель взяла слова бельгійського фізика Жозефа Плато “Дивуйся вчасно”.\nКонкурс “Діти за Мир”\nОпубліковано: Лютий 26, 2019 Автор: Олена Олександрівна Мірчук\nОпубліковано: Лютий 24, 2019 Автор: Олена Олександрівна Мірчук\n20 лютого 2019 року в нашій школі відбувся відкритий урок з хімії з використанням SMART-дошки в 10 класі на тему: «Глюкоза, її склад, фізичні властивості й поширеність у природі. Будова глюкози як альдегідоспирту. Циклічні форми глюкози. Поняття про оптичну ізомерію»…\nНаша наймилозвучніша: заходи з вшанування рідної мови на уроках польської\nОпубліковано: Лютий 22, 2019 Автор: Галина Сергіївна Бакош\nВчора, 21 лютого, представники всіх націй та народностей відзначали Міжнародний день рідної мови, офіційним гаслом якого обрано вислів «Мови – це важливо!»\nНаші юні полоністи також долучилися до відзначення ЦЬОГО ДНЯ, продемонструвавши свою любов до рідної мови та те, як пишаються нею…\nЧас вибрав саме вас!\nОпубліковано: Лютий 21, 2019 Автор: Олена Олександрівна Мірчук\n«Пам’ять… Таке коротке слово. Вона вічна і нетлінна… Пам’ять! Гірка пам’ять! Вона ніколи не згасне. Пам’ять! Що ти залишила?.. Пам’ятники, як символ про тих, хто пройшов афганську війну.»\nСаме такими словами була розпочата зустріч з воїнами—афганцями, воїнами—інтернаціоналістами, воїнами—миротворцями у нашому навчальному закладі, а їх налічується на території громади – 9 чоловік. На зустрічі також був присутній голова Луцької районної організації ветеранів Афганістану полковник запасу С.А.Троцюк, який вручив нагороди воїнам –афганцям. Голова Городищенської ОТГ Соколюк С.В. вручила грошову винагороду колишнім воїнам. Присутніми на святі були також шкільні бібліотекарі.\nОпубліковано: Лютий 12, 2019 Автор: Олена Олександрівна Мірчук\nЗвучить Лесине слово…\nОпубліковано: Січень 29, 2019 Автор: Микола Васильович Сидорчук\nШкільний етап чергового конкурсу читців Лесиних поетичних шедеврів відбувся нещодавно у нашому навчальному закладі. Активну участь у ньому взяли учні з усіх класів школи. Схвильовано звучали рядки великої поетеси у виконанні юних декламаторів. Важко довелося журі із визначенням найкращих…\nЗаходи відзначення Дня Соборності\nОпубліковано: Січень 24, 2019 Автор: Ліштван Ірина Олексіївна\nОбласна олімпіада з географії – 2018-2019 н.р.\nОпубліковано: Січень 18, 2019 Автор: Олена Олександрівна Мірчук\nНовини / Олімпіади-2019


Трафарети для шпалер: робимо розпис стін\nТрафарети для шпалер – це один з найбільш вигідних і швидких способів, яке допомагають нам перетворити інтер’єр квартири і зробити його краще. При цьому, серед найбільш популярних різновидів можна назвати трафарети для рідких шпалер, а також трафарети для шпалер під фарбування. Що ж можна сказати про їх застосування і на що слід звернути увагу при обробці?\nПоліпшити внутрішній простір\nУ подібного способу декорування інтер’єру є чимало плюсів. Однак найбільш значною перевагою є те, що використання трафаретів для шпалер, як рідких, так і під фарбування, є можливість робити самостійні малюнки навіть тим людям, у кого немає здібностей до створення художніх шедеврів. Таким чином, кожен зможе зробити на стіні зображення метелика, квітучого дерева сакури, тварин і багато іншого.\nЩе однією перевагою є те, що якщо ви збираєтеся зробити привабливе, але не занадто «домінуюче» зображення на стінах кімнати, то вам допоможуть в цьому саме малюнки для рідких шпалер. Трафарети, само собою, можуть використовуватися і на інших видах покриттів. Проте, саме з цим видом обробки вони застосовуються найчастіше. До речі, на відміну від фотошпалер, а також деяких яскравих плакатів або звичайних шпалер-компаньйонів з малюнками або візерунками, зображення, зроблені за допомогою трафаретних форм, як правило, лише гармонійно доповнюють інтер’єр, не «перевантажуючи» його.\nДекор, при цьому, може бути виконаний практично в будь-якому місці, в якому ви захочете. Трафарет для рідких шпалер на зовнішній кут або на внутрішній – все це показує універсальність такого способу декорування внутрішнього простору.\nТим часом, не можна забувати про універсальність малюнків і орнаментів, нанесених за допомогою цієї техніки, в тому плані, що їх можна буде нанести практично на будь-яку поверхню, навіть в тому випадку, якщо стіни вже оброблені тим чи іншим матеріалом, будь то паперові, вінілові або бамбукові шпалери, спеціальні декоративні панелі, оштукатурений і пофарбований гіпсокартон і так далі. Різноманітні форми для розпису стін допоможуть вам прикрасити стіни, зробивши все швидко своїми руками.\nПлюси використання рідких шпалер\nА тепер давайте коротко перерахуємо основні переваги, які пов’язані з вирішенням вибрати рідкі шпалери замість будь-якого іншого покриття:\nВони стійкі до вигорання під впливом сонячних променів.\nЧи не схильні до вбирання сторонніх неприємних запахів.\nВідрізняються тим, що відремонтувати пошкоджену ділянку – не так складно.\n«Відштовхують» пил, яка практично не осідає на таких поверхнях.\nЗабезпечують додаткову звуко- і теплоізоляцію.\nНа відміну від традиційних шпалер, у них немає стиків, оскільки нанесення рідких шпалер не передбачає наявність швів.\nУвага! При цьому, їх нанесення вимагає певних навичок. Самостійно з цим зможе справитися лише досвідчений фахівець. Це, в деякому роді, є мінусом.\nКрім того, ще одним недоліком є те, що під тривалих впливом води цей матеріал може псуватися.\nГоворячи про трафарети для шпалер, необхідно нагадати про те, що є кілька основних різновидів цих пристосувань. Отже, говорячи про форми і різновиди малюнків, можна назвати основні види:\nДля візерунків з кількома відтінками Зазвичай при використанні таких форм малюнок створюється в кілька етапів. Для кожного кольору може застосовується окремий трафарет.\nПрості зображення з одним кольором Найпоширеніший варіант декору. Він простий, що дозволяє користуватися ним практично кожному. За технікою він дещо нагадує трафаретні графіті.\nоб’ємний декор В даному випадку використовується не традиційна фарба, а спеціальне покриття, яке, після остаточного висихання, виступає не кілька мм. від поверхні стіни.\nЗворотні трафарети Їх особливістю є те, що малюнок наноситься не всередину, а зовні форми, що робить такий підхід вельми оригінальним і привабливим.\nТільки грамотно підготувавшись до проведення тих чи інших ремонтних або декораційних робіт, ми можемо бути впевнені в їх підсумковому успіху. Якщо ви ходите, щоб в результаті ваш орнамент або візерунок вийшов привабливим, а його зображення було якісним, вам потрібно буде подбати про правильному підборі трафаретної форми. Купуючи її, найкраще керуватися наступними принципами:\nБуде краще, якщо ви зробите вибір на користь досить простих малюнків. Як відомо, часто все геніальне є простим: немає сенсу ускладнювати своє завдання, при тому, що підсумковий результат може бути не таким привабливим, як хотілося б.\nСюжети малюнків, як ви розумієте, можуть бути абсолютно різними. Проте, якщо говорити про одну і ту ж кімнату, то бажано, щоб вони були більш-менш однаковими. Тоді весь інтер’єр буде виглядати гармонійно.\nНе треба використовувати надто дрібні трафарети. По-перше, працювати з ними не так просто, а по-друге, такі рішення не дозволять створити красивий малюнок. Він буде більше нагадувати маленьку вінілову наклейку, а не привабливий сюжет.\nТрафарети для шпалер дитячої кімнати:\nКрасива розпис для дитячої кімнати\nНасамперед хочеться зауважити, що досить важливою умовою є правильний вибір місця, на яке буде наноситися майбутній малюнок. Як правило, для цього вибирається вільна частина стіни. До того ж, потрібно пам’ятати і ще про одне правило: ця ділянка має бути пофарбований в однотонний колір (якщо мова йде про шпалери під фарбування) або просто поклеїти однотонними шпалерами. Що ж стосується рідких шпалер, то вони в будь-якому випадку є відносно однотонними. Отже, ось що треба зробити при підготовці:\nПри необхідності вам потрібно буде підготувати поверхню стіни до нанесення фарби. Якщо вона рівна, то вам буде досить протерти її злегка змоченою ганчіркою або губкою. Таким чином ви позбавитеся від пилу, що допоможе здійснити якісне фарбування.\nСписок необхідних матеріалів та інструментів для проведення робіт – не настільки широкий. Він включає в себе акрилову або аерозольну фарбу, за допомогою якої буде проводитися фарбування, а також пензлик або губку / тампон з поролону, якими ви зможете зробити фарбування.\nВажливо! При плануванні малюнка вам необхідно правильно виставити вертикаль, щоб малюнок вийшов рівним. Це можна зробити за допомогою будівельного рівня. Якщо його немає, зробіть простий схил з нитки / волосіні і будь-якого підручного грузика.\nПопередньо розмістіть трафарет на столі або на підлозі, для того, щоб подивитися, як буде виглядати майбутній малюнок.\nПісля цього можна зафіксувати форму на стіні малярською стрічкою, яку потім можна без проблем відклеїти.\nПочинайте фарбувати. Врахуйте, що переходити до фарбування чергового елемента можна лише після висихання попереднього.\nЯкщо фарбування проводиться за допомогою балончика, то, щоб уникнути попадання фарби на прилеглі до малюнка ділянки шпалер, тимчасово заклейте їх, використовуючи папір і малярську стрічку.\nВсе просто, як ви бачите, нічого особливого вигадувати не доведеться.\nЯк ми бачимо, нічого складного у використанні цієї технології немає. При цьому, незважаючи на всі простоту роботи, вам доведеться суворо дотримуватися всі інструкції і рекомендації. При необхідності, ви зможете завантажити або роздрукувати трафарети для рідких шпалер.\nТрафарети для рідких шпалер, фото:\nОпис та характеристика томатів «Паленка»\nТорфотаблетки для розсади\nГіпсова плитка під цеглу Леруа Мерлен: основні особливості\nЧим годувати карпа


Зміцнення міжнародного становища СРСР у середині 1930-х років. Створення системи колективної безпеки - реферати та учбові матеріали на um.co.ua\nЗміцнення міжнародного становища СРСР у середині 1930-х років. Створення системи колективної безпеки\nНа рубежі 20-30-х рр. починається ??ресмотр відносин між СРСР і США. У Радянський Союз приїжджають як представницькі делегації американських сенаторів, так і окремі інженери. За допомогою останніх у країні ведеться велике будівництво. Так, X. Ку??р, який брав участь у спорудженні Дніпрогесу, був нагороджений орденом Леніна. У США посте??нно відбувається визнання ус??хов країни Рад [3, с.391].\nДо 1933 року, коли замість президента Гувера в Білому домі розмістився Ф. Рузвельт, питання про дипломатичне визнання СРСР був вирішений наперед. Восени Сенат більшістю голосів висловився за необхідність зробити в цьому напрямку відповідні кроки. 10 жовтня 1933 президент Рузвельт оприлюднив своє послання на ім'я М. І. Калініна з пропозицією відновити дипломатичні контакти. Було вирішено покінчити з "ненормальними стосунками між 125-мільйонним населенням Сполучених Штатів і 160-мільйонним населенням Росії" [16, с.312]. У відповідному листі від 19 жовтня Калінін повідомив американському президенту про прийняття пропозиції радянською стороною. Дипломатичні відносини між СРСР і США були встановлено 16 листопада 1933 р Під час візиту Литвинова до Вашингтона, який світова преса розцінила як найважливіша подія за багато років. Після встановлення дипломатичних відносин СРСР і США Литвинов зробив заяву, в якій зазначив, що "відсутність відносин протягом 16 років сприяло накопиченню в Сполучених Штатах неправильних і помилкових уявлень про становище в СРСР. Багато людей бавилися розповсюдженням самих диких байок про Радянський Союз". Відновлення дипломатичних контактів, на думку більшості, означало, що "усунена одна з найбільш важливих політичних та економічних аномалій" [4, с.228].\nУ 1932 р міжнародні позиції СРСР значно зміцніли. Після тривалих ??реговоров відбулося підписання договорів про ненапад з Латвією, Естонією, Фінляндією, Францією і Польщею. У тому ж році радянська делегація виступила на Міжнародній конференції в Женеві з пропозицією про загальне і повне роззброєння [15, с.321].\nДелегація СРСР на чолі з наркомом закордонних справ М. м. Литвиновим висунула три пропозиції: проект загального і повного роззброєння або ж часткового роззброєння, що передбачав повне знищення найбільш агресивних типів озброєнь; проект декларації про визначення нападаючої сторони (агресора); перетворення конференції з роззброєння в постійну «конференцію світу» [3, с.393]. Жодне з цих пропозицій не була підтримана женевської конференцією. Вона закінчила свою роботу в червні 1934 р маючи в своєму активі два основних рішення - визнання права Німеччини на «рівноправність» в озброєннях і план «якісного роззброєння» ( «план Макдональда»), що передбачав граничні цифри сухопутних і повітряних збройних сил лише евро??йскіх країн. В ході конференції два майбутніх ініціатора нової світової війни - Японія і Німеччина - вийшли з Ліги Націй [5, с.450].\nУ 1933 р, в умовах наростання воєнної загрози в Евро?? (після приходу в Німеччині до влади фашистів) і Азії (в зв'язку з агресією Японії проти Китаю), СРСР став учасником Конвенції про визначення агресора і виступив з ініціативою створення системи колективної безпеки в Евро?? і Азії. Він підписав акти про визначення агресора з Польщею, Румунією, Латвією, Естонією, Туреччиною, Іраном, Афга???таном, а також з Чехословаччиною та Югославією. У вересні укладений договір про ненапад між СРСР і Італією [1, с.27].\nДо середини 30-х років Радянський Союз встановив дипломатичні відносини з більшістю країн світу. 18 вересня 1934 року він був прийнятий в Лігу Націй, що свідчило про зростання авторитету СРСР на міжнародній арені. Різко скорочується риторика про світову революцію і всередині країни. VII конгрес Комінтерну, який працював в Москві в липні - серпні 1935 р проголосив курс на створення єдиного антифашистського народного фронту. У цих умовах Радянський Союз змінив напрямок своєї зовнішньої політики. Вважаючи, що системи договорів про ненапад недостатньо, він спрямував зусилля на створення системи колективної безпеки від агресії, перш за все з боку Німеччини.\nОднією з ініціатив була пропозиція радянської дипломатії про укладення «Східного пакту», в який крім СРСР увійшли б Польща, Чехословаччина, Фінляндія, Естонія, Латвія, Литва та Німеччина. Він передбачав надання військової допомоги будь-якій країні - учасниці пакту, що зазнала агресії, хто б не був агресором, і був спрямований на те, щоб створити перешкоду на шляху розв'язання війни, в ??рвую чергу з боку Німеччини [12, с.267].\nУ вересні 1934 р Відкинула свою участь в пакті Німеччина. Її підтримала Польща. Однак Радянському Союзу вийшло укласти в травні 1935 р пакти про взаємодопомогу в разі агресії з Францією і Чехословаччиною. Тоді ж обидві ці країни уклали договір про взаємодопомогу між собою. При цьому договір з Чехословаччиною містив істотне застереження, згідно з якою Радянський Союз міг надати допомогу союзнику лише при одночасній допомоги їй з боку Франції. Цією застереженням Чехословаччина обмежила можливість отримання радянської допомоги в разі нападу агресора [3, с.395].\nОдночасно пропонувалося укласти і Тихоокеанський пакт з участю СРСР, США, Англії, Голландії та Японії. - З а до л ю ч е н і е - пакту мало на меті стримати японську агресію в районі Тихого океану. Проект пакту, висунутий СРСР, передбачав зробити його учасниками СРСР, США, Китай і Японію, т. Е. Держави, що мали інтереси в тихоокеанському регіоні. До усередині 1937 р ??реговори остаточно зайшли в глухий кут через відмову США підтримувати не тільки план, а й ідею його створення. У червні 1937 М. Ф. Рузвельт заявив, що «пактів віри немає». Єдиною гарантією безпеки на Тихому океані він вважав сильний військово-морський флот США [2, с.154].\nУ відповідь на пропозиції СРСР про створення колективної безпеки, західні держави проводять політику двосторонніх угод, які, на думку наркома закордонних справ М. Литвинова, «не завжди служать цілям світу».\nУ 1934 р Німеччина укладає пакт про ненапад з Польщею. У 1935 р було підписано англо-німецька морська угода ... Розкриваючи агресивні плани Польщі, Німеччини, Японії, Фінляндії, один з речників польського ім??ріалізма В. Студницької на початку 1935 в книзі «Політична система Європи і Польща» писав, що «разом з Німеччиною Польща могла б піти на український екс??рімент». Крім України ці держави могли б «відірвати від Росії Крим, Карелію, Закавказзі і Туркестан». Передбачалося також, що «Далекий Схід аж до озера Байкал повинен відійти Японії» [1, с.30].\nОтже, створення колективної безпеки в Евро?? значно звужувалося. - З а до л ю ч е н і е - германо-польського договору про ненапад фактично виключало підписання «Східного пакту». До того ж Франція, Чехословаччина та інші країни Європи не хотіли псувати відносин з Німеччиною і Польщею заради СРСР. Радянський Союз змушений був змінити методи пошуку союзників в боротьбі з агресором [15, с.323].\nПотужним ударам по краху радянських ініціатив стала угода глав чотирьох держав - Німеччини, Англії, Франції та Італії, укладену у вересні 1938 р в Мюнхені, яке призвело до ліквідації незалежної Чехословаччини і відкрило шлях фашистської агресії на Схід. 20 березня 1939 Радянський Союз заявив про невизнання включення до складу Німецької ім??ріі Чехії та Словаччини. Істота мюнхенської змови, антирадянська спрямованість політики західних держав були розкриті в звітній доповіді про роботу ЦК ВКП (б) XVIII з'їзду партії 6 березня 1939 р доповіді ЦК були сформульовані завдання в галузі зовнішньої політики СРСР [4, С.230]:\n1. Проводити й надалі політику миру і зміцнення ділових зв'язків з усіма країнами;\n2. Дотримуватися обережності і не давати втягнути в конфлікти країну провокаторам війни, які звикли загрібати жар чужими руками;\n3. Всебічно зміцнювати бойову міць нашої Червоної Армії і Військово-Морського Червоного Флоту;\n4. Зміцнювати міжнародні зв'язки дружби з трудящими всіх країн, зацікавленими в мирі і дружбі між народами [6, с.317].\n17 квітня 1939 Радянський Уряд вручило Англії і Франції проект договору про взаємодопомогу проти агресії терміном на 5-10 років. Однак рівноправного і ефективного пакту взаємодопомоги досягти не вийшло [9, с.291].\nЧи не могли вирішити англійці і французи і інший кардинальний питання - про пропуск радянських військ через територію Польщі. 21 серпня 1939 радянська сторона заявила: «Радянська місія вважає, що СРСР, не має спільного кордону з Німеччиною, може надати допомогу Франції, Англії, Польщі та Румунії лише за умови пропуску його військ через польську і румунську території, бо не існує інших шляхів для того, щоб увійти в зіткнення з військами агресора ... Це - військова аксіома »[1, с.33].\nЗгубність дій англійських політиків висловив лідер Ліберальної партії Ллойд Джордж; «Пан Невіль Чемберлен, лорд Галіфакс і сер Саймон не бажають союзу з Росією» [2, с.156].\nОтже, явне небажання Англії і Франції домовитися з СРСР про колективну безпеку ставили його в умови повної ізоляції ??ред агресором.\nМіжнародна обстановка різко загострилася в 1935р. Фашистська Німеччина одностороннім актом порвала Версальський мирний договір 1919 го, ввела в березні загальну військову повинність і оголосила про створення військової авіації. У червні 1935 р Великобританія і Німеччина уклали морське угоду, що дозволяло Німеччини, всупереч Версальському договору, мати військово-морський флот до однієї третини надводних і майже половину підводних судів від рівня англійського флоту. 3 жовтня 1935 го Італія напала на Абіссінію (Ефіопію) і окупувала її на початку травня наступного року. 9 травня 1936 року у Римі проголошено створення італійської ім??ріі. З великих держав лише СРСР, що не мав дипломатичних відносин з Абіссінії, рішуче виступив на її захист. Однак західні держави блокували радянські пропозиції про бойкот агресора [3, с.395].\n1936 рік приніс нове загострення міжнародної обстановки. 7 березня гітлерівська Німеччина відмовилася від Локарнских угод 1925 р за якими зобов'язалася дотримуватися положень Версальського мирного договору щодо демілітаризації Рейнської області, ввела війська на її територію і вийшла до кордонів Франції. Остання не скористалася правом за Версальським договором примусити Німеччину відвести свої війська. У вересні 1936 року в Нюрнберзі відбувся з'їзд нацистської партії, на якому оголошено про чотирирічному плані підготовки Німеччини до великої війни за «життєвий простір» для німців. 30 січня 1937 року Гітлер заявив в рейхстазі про те, що «Німеччина прибирає свій підпис з Версальського договору». Після цієї декларації нова війна в Евро?? ставала неминучою [5, с.451].\n25 жовтня 1936 р натхнені безкарністю агресори оформили Берлінським угодою союз Німеччини та Італії під назвою «Вісь Берлін - Рим» [4, с.231]. У ньому визнавався захоплення Італією Ефіопії, встановлювалася загальна лінія поведінки щодо подій в Іспанії, фіксувалася домовленість про розмежування сфер «економічного проникнення» на Балканах і в басейні річки Дунай. Освітою «осі» започатковано формування блоку фашистських агресорів, які готували Другу світову війну [6, с.320].\nПродовженням цієї політики стало підписання 25 листопада 1936 р Німеччиною і Японією «Антикомінтернівського пакту». Учасники цієї угоди зобов'язувалися інформувати одна одну про діяльність революційної пролетарської організації і вести боротьбу проти неї. Іншим державам рекомендувалося «прийняти оборонні заходи» в дусі угоди або приєднатися до пакту. Пакт був націлений проти СРСР, де розташовувалася штаб-квартира Комінтерну. У 1937 р до нього приєдналася фашистська Італія. Ненависть, яку живили багато обивателі по всьому світу до Комінтерну, пояснює, чому фашистські держави 30-х років нерідко розглядалися як «бастіон проти більшовизму» [2, с.160].\nПрагнучи відповідати таким уявленням, фашистська Німеччина разом з Італією з 1936 р брала участь в 8 інтервенціях проти республіканської Іспанії. У лютому 1936-го до влади в цій країні за результатами виборів прийшов уряд Народного фронту, створеного з ініціативи компартії. У липні того ж року в країні спалахнув військово-фашистський заколот, очолений генералом Франсиско Франко, який спирався на «Іспанську фалангу» (праву політичну партію Іспанії, засновану в 1933) і велику частину армії (до 100 тис. Чоловік). Бунтівники були відкрито підтримані фашистськими державами. Ліга Націй відхилила вимогу республіканського уряду про застосування колективних дій проти агресорів. З Німеччини та Італії в допомогу заколотникам прямували військова техніка, озброєння, а також офіцери, військові інструктори. Коли цього виявилося недостатньо, почали надходити регулярні війська: з Німеччини - понад 50 тис. (Легіон «Кондор»), з Італії - близько 200 тис. Правовою основою появи цих, лише формально добровольчих, військ інтервентів стало визнання 18 листопада 1937 р . Німеччиною і Італією режиму Франко. У ??ріод війни в Іспанії і народився термін «п'ята колона», що позначав ворожу таємну агентуру і її поплічників, які використовуються для ослаблення тилу збройних сил республіки [1, с.37].\nУ розгорнулася громадянській війні допомогу іспанським республіканцям надавали комму???ти і соціалісти багатьох країн. Радянський Союз, відгукнувшись на прохання законного іспанського уряду, постачав республіканцям зброю і військову техніку (літаки, танки, бронеавтомобілі, тор??дние катери, артилерійські знаряддя, кулемети, гвинтівки, патрони, снаряди, авіабомби). Близько 3 тис. Радянських добровольців (військові радники, льотчики, танкісти, моряки і інші с??ціалісти) боролися проти фалангістів в рядах інтернаціональних бригад, що включали понад 50 тис. Осіб з 64 країн світу. Головними військовими радниками в Іспанській республіці були Я. К. Берзін, Г. М. Штерн, К. М. Качанов [8, с.405].\nАнглія, Франція та інші західні держави проводили політику «невтручання» в національно-революційну війну. З вересня 1936 року у Лондоні працював Міжнародний комітет з невтручання в справи Іспанії, що складається з представників 27 евро??йскіх країн. Однак, як згодом виявилось, фактично він став служити ширмою для прикриття німецько-італійської інтервенції в Іспанії. Радянський представник в комітеті І. М. Майський вів боротьбу за припинення допомоги заколотникам з боку Німеччини, Італії, Португалії, виявляється при пособництві Англії, Франції і фактичному потуранні США. У жовтні 1936 го уряд СРСР заявило, що, оскільки угода про невтручання «??рестало фактично існувати», вона вважає за необхідне «повернути уряду Іспанії права і можливість закуповувати зброю поза Іспанією». Завдяки зусиллям Радянського Союзу у вересні 1937 р вийшло укласти угоду про заходи боротьби з піратськими діями підводних човнів фашистських держав. Однак політика пособництва агресії паралізувала роботу Комітету з невтручання, що багато в чому визначило падіння республіканської Іспанії [9, с.292].\nЗміцнюючи свої позиції на Далекому Сході, СРСР в тому 1936 уклав договір про взаємодопомогу з Монгольської Народної Республікою. Він був попередженням для японських мілітаристів. Однак, продовжуючи подальшу експансію на Далекому Сході, Японія 7 липня 1937 р напала на Китай, окупувала його північні райони, захопила Шанхай, Пекін і інші важливі центри. У цих умовах Радянський Союз, підписавши 21 серпня 1937 го з Китаєм договір про ненапад, надав йому велику позику на пільгових умовах, поставляв літаки, зброя, пальне [7, с.371].\nОтже, до кінця 1937 року практична СРСР по організації системи колективної безпеки не досягли своїх цілей. Не вийшло використовувати і можливості створення широкого народного фронту для спільної боротьби проти фашизму і війни [10, с.113].\nЗовнішньополітична діяльність СРСР в ??рвой половині 1930-х років будувалася не тільки на основі внутрішніх завдань, а й в залежності від стану і розвитку міжнародних відносин [12, с.276].\nПодії в світі показали, що у Радянського Союзу фактично немає сильних і надійних союзників як на Заході, так і на Сході. У ситуації, що склалася найбільшою небезпекою для Сталіна була можливість змови західних держав з Гітлером. Радянська дипломатія прагнула, з одного боку, реалізувати план колективної безпеки в Евро??, не допустити створення широкого єдиного антирадянського фронту, дотримуватися максимальної обережності і не піддаватися на провокації ворога, а з іншого - вживати всіх необхідних заходів для зміцнення оборони країни.\nПри всій відмінності підходів до тактики в зовнішній політиці загальна тенденція міжнародного розвитку на початку 30-х рр. радянським керівництвом була визначена правильно: загострення міжнародної обстановки, наростання сил реваншизму і війни, рух світу до нової війни. У зовнішній політиці СРСР цього ??ріода спостерігається активна діяльність, спрямована на боротьбу з фашистською агресією, створення системи колективної безпеки в Евро??, розвиток міжнародних відносин на основі політики мирного співіснування. Реалізацією цієї лінії зовнішньої політики було встановлення в 1933-1935 рр. дипломатичних відносин СРСР з Іспанією, Уругваєм, Угорщиною, Румунією, Чехословаччиною, Болгарією, Албанією, Бельгією, Люксембургом і Колумбією, які протягом більше 25 років не визнавали нашу країну. Особливе місце в міжнародних подіях цих років займає встановлення дипломатичних відносин між СРСР і США в листопаді 1933 г. Все це свідчило про зміцнення міжнародного авторитету СРСР і створювало більш сприятливі умови для активізації його зовнішньополітичної діяльності, яка в цей час в ??рвую чергу була спрямована на створення системи колективної безпеки з метою запобігання світової війни, до якої СРСР ще не була готова і прагнула відтягнути її початок на максимальний термін.\nСРСР на міжнародній арені на початку 1930-х років | Радянсько-німецькі відносини\nПромисловість і торгівля 4 сторінка | Промисловість і торгівля 5 сторінка | Зовнішня політика Росії на початку XX століття | Жовтнева революція 1917 р Встановлення Радянської влади в Росії | Соціально-економічний і культурний розвиток СРСР в 1920-і рр. НЕП | Радикальні соціально-економічні перетворення в СРСР наприкінці 1920-х - 1930-і рр | Масові політичні репресії в СРСР в 20-30-і рр. XX століття | Громовідвід »- Шахтинський процес | Нові робочі »- наріжний камінь культу особистості | Розправа над колишніми лідерами опозиції. |


Тури в Нерубайське - Екскурсії по Нерубайське - Тур вихідного дня - Anga.ua\nКожне місто, село чи селище – це як нова сторінка книги. Крім того, що на кожній сторінці є однакові букви і слова, розповідають вони про різне. Будь-який населений пункт стане для вас новим відкриттям. Чи знали ви, що на самій околиці Одеси є чудове село Нерубайське, яке цікаво своїми визначними пам'ятками, мальовничим берегом лиману і історією? Це село є ще одним підтвердженням того, що не тільки в мегаполісах і на розрекламованих курортах можна добре провести час.\nРобоче селище Нерубайське\nСтворений населений пункт був як невелике селище, де добувався черепашник.\nСьогодні катакомби каменоломні представляють неймовірний лабіринт, довжина якого складає близько 3 тисяч кілометрів! Але не тільки цим славиться Нерубайське. Дивовижне диво природи Хаджибейський лиман, який здавна славиться своїм багатством. Сьогодні це чудовий грязьовий курорт. Великий улов і маса задоволень чекає любителів риболовлі, які потраплять на лиман.\nЯк не дивно, але про цей населений пункт мало знають далеко не всі туристи. Тільки найзавзятіші мандрівники вже встигли оцінити по достоїнству цей курорт. Закохані в Україну навряд чи зможуть випустити з уваги цей курорт. Скажімо прямо: це – аж ніяк не просто точка на карті, а справжній вітчизняний рай, в якому варто побувати хоча б один раз. І так, нехай сервіс тут не зовсім європейський і традиційного для літнього відпочинку олл інклюзіва тут теж немає. Але вам буде чим порадувати себе.\nЦікаві пам'ятки Нерубайського\nВідносно недавно, в 2014 році в селі відкрився музей «Українська хата». На території школи, під відкритим небом, у вас є можливість відвідати справжню хату-мазанку, яка повністю відображає побут українських селян. В експозиції даного музею представлені предмети побуту того часу: рушники, глиняний посуд, вишиванки, прядка. Домінантою хати є типова для XIX ст. піч.\nПісля відвідин музею можете відвідати розплідник декоративних рослин і прикупити собі парочку представників флори в сад. Самою відвідуваною пам'яткою Нерубайського є, звичайно ж, катакомби, в лабіринтах якого сьогодні можна відвідати Музей партизанської слави. До речі, саме ці катакомби називають самим заплутаним і великим штучним лабіринтом!\nРизикнули б відправитися в подорож по цим таємничих ходах? А музей в стінах підземелля був відкритий в честь одеських партизанів, для яких катакомби служили укриттям під час Другої світової.\nФакти з історії Нерубайського\nДатою заснування села вважається 1790 рік хоча деякі джерела схиляються до 1795 році. У будь-якому випадку, саме в цей період на території села знаходилося найбільше місце вироблення черепашнику. Історія Нерубайського розповідає, що козаки і чумаки часто відвідували ці землі. Адже вже тоді Хаджибейський лиман славився багатством такої природного мінералу, як сіль.\nЗдається, що кожен літній відпочинок – черговий день бабака? Час припинити це неподобство і поставитися належним чином до курорту, на який ви заслуговуєте. Сміливо можна вибрати Нерубайське як альтернативу відпочинку, наприклад, в Затоці. Вам несамовито спекотно? Не питання – проведіть день в катакомбах. Підземні ходи 14 м глибиною і ще багато цікавих місць приваблюють мандрівників.\nТочно не вб'є, а зробить сильнішими – це відпочинок. Нерубайське відновлює ваш баланс енергії.\nКатакомби, які зараз є музеєм, відіграли свою роль у воєнний час і добре, що тепер вони просто служать пам'яткою історії, а не продовжують виконувати функцію укриття під час воєнних дій. Згідно з історією цього регіону під землею вдалося сховатися чи не самому чисельному партизанського загону.\nНе будемо проводити повноцінний шкільний урок з військової тематики, проте приїжджайте подивитися на цікавий «підземний побут». Напевно, в рідному місті ви вже відвідали всі місця. Нестачу адреналіну легко відновити на екскурсії складними маршрутами катакомб (з провідниками, що пройшли вогонь, воду, мідні труби і багаторазово – катакомби).\nЗапрошуємо на відпочинок в Нерубайське. За інтересам вибирають такі місця:\nХаджибейського лиман – «джерело сили». Після цього бальнеогрязьового курорту відновлюється здоров'я. Помірно концентрована ропа і грязь творять чудеса над вашим організмом. Довіртеся природі!\nНайкращі тури – Нерубайське запам'ятовується своїми благами\nМи розуміємо, що просто ніжитися на сонці цілий день нікому нецікаво, тому пропонуємо курорти, в яких можна активніше брати участь. Сонце дасть вам вітамін D де завгодно, але настала пора нових діянь. Вам пропонується:\nопуститися в катакомби;\nприйняти ванну на основі ропи з йодо-бромним вмістом;\nвідчути властивості грязьового складу Хаджибейського лиману;\nпривести додому адаптовану декоративну рослину;\nвідвідати святі тихі місця древнього храму.\nЩо дають одеські тури? Нерубайське розважає нестандартно, але цікаво. Робимо все, щоб ваш відпочинок вдався! Команда Анга Тревел.