Техно захоплює агро\nГлавная Интересно Техно захоплює агро\n22.10.2017 Интересно 1558\nУ вересні в Британії завершився експериментальний проект Hands Free Hectare з вирощування ячменю без участі людини. Роботам вдалося посіяти, підживити, обробити від шкідників і бур'янів 2,5 га поля та самостійно зібрати врожай.\nБезпілотники, GPS-трекери, датчики контролю, від обробітку землі та висівання зерна і до його перевезення на елеватор, інтерактивні карти дозволяють автоматизувати процеси на полі та підвищити врожайність.\nЕП відвідала аграрну конференцію AgroTalksDay та довідалася, які перспективи розвитку цих та інших технологій на аграрному ринку України.\nБезпілотники і кукурудза\nАналіз стану поля дозволяє вчасно реагувати на появу шкідників та бур'янів, застосовувати певні добрива там, де вони необхідні, охороняти врожай.\nЄ багато систем вимірювання площі полів — від традиційних геометрів та об'їзду території з GPS-трекером до аналізу інформації із супутників. Однак найбільш точним є використання безпілотних літальних апаратів.\nЗа словами засновника компанії SmartFarming Артема Беленкова, головне завдання точного вимірювання полів — оптимізація бюджетів. "Точний обмір земель зазвичай виявляє погрішності на 1,5-2%. Для земельного банку 30 тис га це 450-600 га. Якщо компанія закладає на посівні матеріали та пальне 400 дол на га, то економія становитиме 180-240 тис дол", — каже він.\nБелєнков уточнює, що це можуть бути заболочені ділянки, дороги, що не використовуються для посівів, але входять до земельного банку.\nЗа допомогою безпілотних літальних апаратів можна швидко і з точністю до сантиметрів отримати інформацію про площу поля. Дрон робить багато знімків, а потім програма формує точну карту. Програма також розробляє алгоритм польоту, розраховує час перебування в повітрі і визначає кількість батарей.\n"Людина привозить безпілотник на поле, натискає кнопку, він летить і повертається тоді, коли потрібно замінити батарею. Згодом сервіс обробляє дані і формує ортофотоплан чи карту проблем", — зазначає Беленков. Для отримання максимально точних даних потрібно працювати з геодезистом.\nБезпілотники також використовують для отримання оперативної інформації у вигляді інтерактивних карт про сходи після зими, рівномірність проростання зерна, кількість бур'янів та шкідників, якість виконання польових робіт. Це дозволяє вчасно ухвалювати правильні рішення щодо обробітку землі.\nВажливу роль безпілотники відіграють у прогнозуванні врожайності. "На стадії цвітіння можна робити прогнози врожайності. Вийшли в поле, заміряли кількість рослин на квадратний метр у різних точках, екстраполювали результати на всю карту. Цей прогноз найточніший для озимої пшениці", — розповідає Беленков.\nБезпілотник проти крадіжок\nЦе дороге задоволення, бо камера нічного бачення одного з лідерів ринку, компанії FLIR, коштує понад 6 тис євро.\n"Найбільш несподіване звернення клієнтів — коли дзвонять і кажуть: "Нам потрібен "дрон" з тепловізором, щоб не крали кукурудзу в полі". Це найцікавіша історія, бо компанія може більше зекономити, якщо контролювати бізнес-процеси за допомогою безпілотників", — каже Беленков.\nЗ інфрачервоною камерою можна літати вночі, бачити людину. Ефективність же такої роботи буде лиш тоді, коли вдасться зберегти кілька вантажівок врожаю.\nБезпілотний захист рослин\nВнесення засобів захисту рослин — одне з найскладніших завдань для безпілотників в агросекторі. В Україні ця технологія тільки розвивається, і компаній, які б надавали такі послуги в промислових масштабах, ще нема.\n"Не всі препарати зареєстровані для авіаційного внесення. 99% агрономів не знають, що таке внесення в ультрамалих дозах. Цей ринок тільки формується", — зазначає керівник проекту AeroDrone Юрій Педерій.\nНа ринку України є три ключові компанії, які вносять хімікати за допомогою безпілотників: DJI Agras MG-1, Kray Protection та AeroDrone.\nDJI Agras може обробляти один гектар за виліт. Для холдингів використання такої техніки не має сенсу. Єдина сфера застосування — тестові ділянки, на яких випробовують різні препарати чи займаються селекцією.\nMG Kray Protection має ширину захоплення до п'яти метрів. За день він може обробити 200 га. "Недоліком електричних апаратів є те, що вони працюють на батареях. Потрібна постійна зарядка, а в полі з цим складно", — каже Беленков.\nБезпілотники AeroDrone працюють на двигунах внутрішнього згорання. Ширина захоплення — до 20 метрів залежно від висоти польоту. Цей безпілотник може обробити до 400 га за день, тому його можна використовувати в агрохолдингах.\nЦей БПЛА розробила та запатентувала команда AeroDrone. На ньому встановлений професійний автопілот. Наразі новинка на етапі експериментів.\n"Безпілотники дозволяють утричі швидше і значно дешевше обробляти поля, ніж наземні машини. AeroDrone має бак на 60 л пального. Він може літати 15-20 хв з швидкістю 100 км за год на висоті п'ять-десять метрів. На обробку 1 га трактору потрібно 0,5 л пального, безпілотнику — 0,05 л", — запевняє Педерій.\nКерівник проекту AeroDrone Юрій Педерій\nСуттєвою перевагою є те, що, літаючи над посівами, безпілотник не "витоптує" врожай. Трактор зазвичай знищує кілька відсотків площі посівів.\n"Ми працюємо над тим, щоб замінити наземні машини, у цьому є потенціал. На відміну від тракторів, ми використовуємо ультрамалі дози для обприскування рослин, що економить воду. Розмір краплі настільки малий, що дозволяє уникнути опіків рослин при роботі з гербіцидами", — зазначає Педерій.\nБезпілотник повністю автоматизований. При розробці завдання у програму завантажується карта поля. Пілоту залишається запустити пристрій. Як тільки апарат перетинає лінію поля, починає подаватися хімікат. Після вильоту з поля насос вимикається і літак підіймається на безпечну висоту.\nАртем Беленков (ліворуч) та Юрій Педерій (праворуч) показують український безпілотник прем'єр-міністру Володимиру Гройсману\n"Ми будемо тестувати цю технологію, але для правильного сформування завдання перед обробітком поля потрібно літати і робити ортофотоплан. Ми повинні чітко розуміти, де ЛЕП, узгір'я, лісосмуги", — каже Беленков.\nНедоліком використання таких безпілотників є те, що для них потрібна злітна смуга довжиною не менше 100 м та шириною 15 м в радіусі 10 км. Крім того, там використовуються препарати, придатні для внесення в ультрамалих дозах. Їх виготовляють не всі українські виробники засобів захисту рослин.\nІншим важливим питанням є законодавче врегулювання польотів, адже безпілотники, які важать понад 20 кг, повинні отримувати дозвіл на виліт від Державіаслужби. Якщо ж поле розташоване неподалік кордону чи стратегічних військових об'єктів, то дозвіл потрібно отримати у Генштабі.\nПоєднання агробізнесу та ІТ-технологій\nУкраїнські фермери поки не готові повністю відмовитися від водіїв сільськогосподарської техніки. Проте сучасні технології дозволяють повністю контролювати роботу персоналу, норми висіву, витрати пального, маршрути.\nПідключення до точної антени дає розуміння, наскільки якісно тракторист виконав роботу. Від цього залежать обсяг і якість майбутнього врожаю.\n"Певні операції потребують виконання робіт з визначеною швидкістю. Кукурудзу сіємо з швидкістю не більше 8 км за год. Сою збираємо з швидкістю не більше 4 км за год. Якщо швидкість перевищується, агроному приходить сповіщення", — розповідає представник аграрної компанії UkrLandFarming Володимир Бабій.\nДатчики на причіпному обладнанні дозволяють контролювати кількість добрив, засобів захисту рослин та насіння, які висіваються в ґрунт. "Ставимо датчики, які показують рівень заповнення. Ми впевнені, що в поле йде саме та кількість добрива, яку ми запланували", — зазначає Бабій.\nТакож датчики встановлюють на сівалках точного висіву. Усі вони підключені до суматора. Це дає розуміння, як відбувається сівба. "Ми використовуємо марковане насіння, яке підраховується під час проходження через датчик. Так ми розуміємо, що конкретний мішок висівається у певне поле", — каже фермер.\nДатчики дозволяють оператору бачити на комп'ютері всю інформацію, яку бачить тракторист на пристроях у кабіні: кількість пального та мотогодин.\n"Оберти двигуна дають розуміння, на якій потужності виконується робота. Наприклад, під час оранки чи дискування кількість обертів показуватиме, наскільки глибоко та якісно проходить обробіток землі. Якщо оранка проходить мілко, то в майбутньому це ваш неврожай", — підкреслює Бабій.\nУсі дані збираються у вигляді BigData і є зручними для аналізу та прогнозів.\nНа етапі збирання врожаю важливо, щоб усе зерно доїхало до елеватора. Для мінімізації крадіжок потрібно виключити людський фактор. Технології дозволяють контролювати роботу комбайна, вивантаження зерна, маршрути пересування техніки і передавати цю інформацію на центральний комп'ютер.\nТак виглядає справжній фемініст\nТЕСТ: чий пес?


Доскакалися? Губернатор Бриль приховав витрати на навчання доньок, відпочинок та членство у елітній конярській школі - Главком\n12 Липня, 2018, 10:00\nГолова Запорізької облдержадміністрації Костянтин Бриль. Фото: «Фейсбук»\nСолом'янський районний суд Києва надав тимчасовий доступ детективам Національного антикорупційного бюро до документів, які зберігаються в ТОВ «Конюшня Бутенка О.» (село Проців Бориспольський район) з метою з’ясування, який статус мають голова Запорізької облдержадміністрації Костянтин Бриль і його члени сім’ї в клубі Butenko Stable.\nПро це повідомляє «Главком» з посиланням на ухвалу суду від 4 липня.\nУ ході досудового розслідування в НАБУ з’явилися підстави вважати, що губернатор Бриль разом з дружиною та трьома доньки є членами клубу Butenko Stable – школи верхової їзди. Вартість членства для дорослої людини становить 35 тис. грн., для однієї дитини - 25 тис. грн. (не включаючи послуги тренування з інструктором).\nКрім цього, антикорупційний орган виявив, що доньки голови Запорізької ОДА навчаються у приватній школі Києва, де вартість навчання за рік становить $10 тис. за одну дитину. Ці відомості відсутні в е-декларації високопосадовця за 2016 рік.\nТакож НАБУ констатувало: займаючи посаду голови Запорізької обласної державної адміністрації і отримуючи річний дохід у розмірі близько $10тис., Бриль з усіма членами своєї родини декілька разів на рік подорожував за кордон, а саме: до Туреччини, Італії, Німеччини, Франції, Греції, Ізраїлю, де зупинялися у дороговартісних готелях. Так, вартість послуг однієї із авіакомпаній, яка здійснювала авіаперевезення сім'ї високопосадовця у 2016 році, становила понад $41,7 тис. Ці понесені витрати Бриль також не декларував.\nІншою ухвалою від 4 липня Солом'янський районний суд Києва дозволив детективам НАБУ отримати завірені копії документів, які зберігаються в адміністрації президента України. Зокрема, Указ президента від 21 квітня 2016 року про призначення Костянтина Бриля на посаду голови Запорізької ОДА; біографічну довідку та особову картку високопосадовця; його заяву про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади»; попередження про обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції»; копію трудової книжки; декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік та інші документи.\nДоступ до документів відбувається у рамках кримінального провадження за ст. 366-1 КК України («Декларування недостовірної інформації»).\nЯк повідомляв «Главком», у липні минулого року донька голови Запорізької області Костянтина Бриля Христина продала нерухомого майна майже на 4 млн грн. Покупцем вказаний Говядін Олександр Васильович. Серед відомих людей, які також мають таке ім'я - колишній виконувач обов'язків генерального директора ПАТ «Карлсберг Україна». Раніше голова Запорізької ОДА відмовився оприлюднювати декларацію - мовляв, так йому наказала Служба безпеки України, чинним офіцером якої він був. Згодом Бриль заявив, що подав у відставку з СБУ за власним бажанням, а 23 травня НАЗК оприлюднило його декларацію за 2016 рік. На початку квітня 2017 року журналісти-розслідувачі виявили, що діти голови Запорізької облдержадміністрації відпочивають у найпрестижніших курортах США та Швейцарії, ціни на які набагато вищі від офіційних доходів батька-чиновника. Зокрема, доньки Бриля Христина і Валерія відпочивали у п’ятизірковому готелі Annapourna, що в гірськолижному курорті Куршавель. Приблизна ціна такої подорожі складає 6500 євро. В інстаграмі Христини Бриль також є фотографія з Маямі. Панорама на тлі вигляду з вікна п’ятизіркового готелю Ritz-Carlton, який розташований біля узбережжя Атлантичного океану. Приблизна ціна за тиждень проживання в цьому готелі – від $3,5 тис.\nсуд НАБУ навчання


Гній + кавові відходи = енергія | Nestlé\nГній + кавові відходи = енергія\nЯк коров'ячий перегній та кава об'єднують спільноту\n«Я працював на фермі з 16 років. Тепер мені 55», — тихо говорить Крістіан Боуф (Christian Boeuf). У його ясних блакитних очах і широкій посмішці відбивається тиха гордість за чотири десятиліття напруженої роботи.\n"Раніше вона належала моєму батькові. Це, безперечно, сімейна традиція. Але що буде у майбутньому? — Він робить паузу та трясе головою. — Не знаю, чи молоде покоління продовжить наше діло. Це делікатна ситуація".\nПланування наперед — це та річ, яка для Крістіана є базою всієї праці. Він поки не впевнений, що його племінник перейме сімейну ферму, але може переконатися, що залишить землю такою ж здоровою та родючою, якою вона була споконвіку.\nТому, коли йому запропонували можливість взяти участь у новій схемі перетворення гною на зелену енергію та добриво, він майже не вагався.\nЙого корови просто продовжують робити те, що й завжди. Але їх відходи зараз є частиною новітньої зеленої схеми виробництва електроенергії.\nШвейцарський молочний фермер Крістіан Боуф допомагає постачанню коров'ячого гною на біогазовий завод\nЦі домовленості були прийняті після того, як компанія Nestlé Waters провела дослідження щодо потенційної шкоди, яка могла бути завдана водному джерелу Еньє (Henniez) в Швейцарії.\nПеревищення рівню відходів сільського господарства з ферм могло стати джерелом аміачного забруднення. То ж були розроблені нові плани для альтернативного використання небезпечних речовин. У співпраці з Group E Greenwatt, поруч із розливним заводом Nestlé було побудовано біогазовий завод з виробництва поновлюваних джерел енергії.\nЩороку мережа з 27 швейцарських молочних фермерів постачає понад 25 тисяч тонн гною для заводу. Перед тим як потрапити на біогазову фабрику, він змішується з відходами кави з місцевих фабрик Nespresso та Nescafé. Коли матеріал розкладається, виробляється природний газ, який потім спалюється для отримання електроенергії.\nКрім забезпечення необхідним опаленням фабрики розливу, надлишок виробленої за проектом електроенергії продається швейцарській мережі.\nЗ моменту відкриття біогазового заводу, викиди СО2 на джерелі Еньє зменшилися вполовину.\n25 тисяч тонн\nгною щороку перетворюється на зелену енергію та добриво\nСуміш перегною та кави після розкладу перетворюється на дуже популярне органічне добриво, насичене поживними речовинами. Це добриво віддається фермерам для використання на їх ділянках — а це означає, що їм доводиться купувати набагато менше хімічних добрив.\nНатуральне добриво легко поглинається рослинами і виробляє менше аміачних викидів у навколишнє середовище. Крістіан Боуф виявив, що через органічну якість добрива він більше не повинен використовувати фунгіциди на своїх культурах.\nЦей обмін є нейтральним за витратами та допомагає створити стійке землеробство — відновлювати цінні поживні речовини, які легко втрачаються.\nПан Боуф характеризує партнерство з Nestlé Waters як надзвичайно корисне, зважаючи, що гній використовується для створення зеленої енергії.\n«Проект вже має позитивний вплив. Ми цінуємо добриво, яке є менш шкідливим. Ми можемо вирощувати кращі врожаї. Це також означає, що ми можемо економити електроенергію та газ».\nЦитата: “Проект вже має позитивний вплив. Ми цінуємо менш шкідливі добрива. Ми можемо вирощувати кращі культури. Це також означає, що ми можемо економити електроенергію та газ”. Крістіан Боуф, фермер\nІнший місцевий фермер, який постачає тонну гною, — Лорен Жентіл (Laurent Gentil), який працював на своїй ділянці протягом 30 років.\nВін каже, що пишається бути частиною спільного проекту, який піде на користь його господарству та агро-біорізноманіттю його землі.\n«Ми більше не переймаємося проблемою швидкого спорожнення гнійних ям, адже гній забирають та відвозять до біогазового заводу”, — говорить пан Жентіл.\nПідтримка стійкого землеробства в цьому екологічному проекті є корисною для фермерів, навколишнього середовища та збереження джерела Еньє. Вона також об'єднує спільноту та приносить користь кожному її члену.\n"На початку було непросто, — поділився Мішель Машуар (Michel Marchuard), менеджер з питань стабільності Еньє. — Ми повинні були завоювати довіру фермерів і переконати їх в тому, що не збираємось заподіяти їм шкоди. Але тепер це відмінне партнерство — безпрограшне для обох сторін».\nМісцевий молочний фермер Лорен Жентіл з сином перевіряють свою худобу\nІсторія у фото:\nЦі корови щороку забезпечують біогазовий завод понад 25000 тоннами гною. Коров'яча сила!\nКращий друг фермера\nКрістіан Боуф та його бордер-колі Доллі. Крістіан — один з 27 молочних фермерів, що допомагають забезпечувати біогазовий завод коров'ячим гноєм. На фермі в його рідному Ла Бруа він працює усе життя.\nЯкий батько, такий і син. Місцевий молочний фермер Лорен Жентіл з сином перевіряють свою худобу. Лорен працює на сімейній фермі протягом 30 років.\nКолись ця купа гною відправлялась прямо на поле — не дуже безпечно для довкілля. Тепер же її збирають та відвозять до біогазового заводу. СО2, що виробляється з гною, використовується для постачання енергії до великого автоклаву заводу.\nХтось бажає кавових відходів?\nМарк Менод (Marc Menoud) із Group E Greenwatt, нашого партнера з біогазової ініціативи, у приміщенні заводу. Надлишки кавових відходів з розташованих поруч фабрик Nespresso та Nescafé допомагають постачанню енергії до автоклаву біогазового заводу.\nГній + кавові відходи = поновлювана енергія\nМішель Машуар, менеджер з питань стабільності Еньє, та Марк Менод (Marc Menoud) із Group E Greenwatt відвідують біогазовий завод. Генератор використовує гній та кавові відходи, щоб забезпечувати опаленням фабрику розливу Nestlé та електроенергією — швейцарську мережу.\nМісцеві фермери вклали кошти у придбання контейнерів для органічного добрива, яке вони отримують в обмін на гній.\nПовернення к основам\nПроект починається та завершується на фермі. Органічне добриво, зроблене з коров'ячого гною, повертається фермерам, які потім використовують його для вирощування сільськогосподарських культур.\nSDG 15: Забезпечення життя на землі\nSDG 7: Використання відновлюваної енергії\n5 добрих справ, які ви робите за ранковою кавою\nВиробництво без витрат води можливо — і ось яким чином


"Буковина" вирушила на збір у Крим | Футбольный клуб Буковина\n###"Буковина" вирушила на збір у Крим ###\nУ четвер чернівецька «Буковина» вирушила на навчально – тренувальний збір у Крим. Підопічні Вадима Зайця займатимуться на спортивній базі ГСК «СКІФ» (Новопавлівка, Бахчисарайський район), де посаду директора обіймає екс – гравець чернівецької «Буковини» Олександр Бойцан. Олександр захищав кольори нашої команди у 1997 – 1998 роках (60 офіційних матчів, 5 голів).\nЗазначимо, що раніше на базі ГСК «СКІФ» проходили збори таких команд елітного дивізіону, як «Таврія» (Сімферополь), «Оболонь» (Київ). У 2010 році у Новопавлівці навчально – тренувальні збори проводив ПФК «Олександрія», який тоді виступав у першій лізі.\nПланується, що у Криму «Буковина» зіграє контрольні поєдинки 21 лютого та 1 березня. Окрім футболістів, які захищали кольори чернівецької команди минулого року, в Крим вирушили потенційні новачки. Підписання контракту з гравцями, які спроможні підсилити гру нашого колективу, відбудеться під час кримського збору. Зазначимо, що ФСК «Буковина» подає заявку на весняну частину першості України – 2011/2012 27 лютого.


С. Маршак. “Дванадцять місяців”. Казкові мотиви у п’єсі - журнал для школярів Fable.in.ua\nГоловна ⇒ 📕Конспекти уроків ⇒ С. Маршак. “Дванадцять місяців”. Казкові мотиви у п’єсі\nТема. С. Маршак. “Дванадцять місяців”. Казкові мотиви у п’єсі\nМета: допомогти учням глибше усвідомити ідейно-художній зміст казки, особливості драматичного твору; розвивати навички виразного читання, переказу, виділення головних епізодів, характеристики героїв; вміння висловлювати свою думку з приводу прочитаного; виховувати гуманістичні ідеали – совісті, справедливості, добра та милосердя.\nрізні видання п’єси-казки “Дванадцять місяців”, ілюстрації до них.\n– Читаючи п’єсу-казку С. Маршака “Дванадцять місяців”, ви, напевно, помітили, що деякі її персонажі дуже схожі на героїв народних казок. Наприклад, добра, працьовита пасербиця, зла мачуха, жорстока та вередлива її донька (або доньки).\nДійсно, в основу свого твору С. Маршак поклав мотиви слов’янських казок (словацької та чеської) про братів-місяців. Але багато\nписьменник додав і від себе, тому ця казкова історія засяяла новими барвами, цікавими подробицями й деталями, змусила читачів і глядачів замислитися над серйозними проблемами, які й тепер звучать дуже по-сучасному. Отже, наше знайомство із драматичним твором продовжується.\nЗавдання виконуються письмово; перевіряється в парах методом взаємоперевірки під керівництвом вчителя.\n1. Яку роботу виконувала Баба, обговорюючи з Дочкою наказ Принцеси про проліски?\nА) Прала білизну;\nБ) викачувала тісто;\nВ) варила обід.\n2. Що робила в цей час Дочка?\nА) Перебирала кошики;\nБ) приміряла новий одяг;\nВ) милувалася собою у дзеркальці.\n3. Що Принцеса пообіцяла тому, хто принесе кошик підсніжників у грудні?\nА) Пів королівства;\nБ) кошик золота;\nВ) одружити з принцем.\n4. Хто говорив про Пасербицю: “Ах, сирітка нещасна!”, “Робітниця – золоті руки!”, “Красуня – очей не відведеш!”?\nБ) бабина дочка;\n5. У зв’язку з чим Дочка говорить: “Та хоч і шкода вас, та й золота шкода, а ще більше себе шкода!”?\nА) У зв’язку з тим, що вона посилає матір у ліс по проліски;\nБ) у зв’язку з тим, що вона бідна й нещасна, ніхто не бере її заміж;\nВ) у зв’язку з тим, що її не запросили на бал до Принцеси.\n6. Як Баба вдягала свою нерідну дочку?\nА) Як і свою рідну дочку;\nБ) у старий, подертий одяг;\nВ) якнайкраще, щоб люди не засудили.\n7. Як характеризують Бабу й Дочку слова дівчини: “Невже ж вам мене зовсім-зовсім не шкода?”?\nА) Вони не розуміють, що роблять;\nБ) у них не було іншого вибору;\nВ) вони жорстокі, безсердечні люди.\n8. Хто розбудив Пасербицю?\n9. Як характеризує Пасербицю початок її розмови з братами-місяцями?\nА) Як сміливу й рішучу дівчину;\nБ) як освічену й кмітливу дівчину;\nВ) як дуже ввічливу, чемну дівчину.\n10. Звідки брати-місяці добре знали Пасербицю?\nА) Їм про неї розповів Солдат;\nБ) бо бачили, як вона працювала кожної пори року;\nВ) їм розповіло про неї чарівне дзеркальце.\n11. Для чого Квітень подарував дівчині каблучку?\nА) Щоб вона могла покликати братів на допомогу;\nБ) щоб вона стала найкрасивішою та найбагатшою нареченою в селі;\nВ) щоб їй позаздрила бабина дочка.\n12. Про що попросив Січень Пасербицю?\nА) Щоб вона розповіла про них Принцесі;\nБ) щоб вона нікому не показувала короткої дороги до них;\nВ) щоб вона в жодному випадку не озиралася, коли йшла від них.\n1. Виразне читання (за особами) третьої дії п’єси-казки С. Маршака “Дванадцять місяців”\n– Що викликає сум, а що – сміх у розмові Принцеси та її підданих, Принцеси й Баби з Дочкою? (Смішні й одночасно сумні вимоги Принцеси, її вередування; підлабузництво придворних; брехня, викручування та дурість Баби)\n– Які казкові мотиви наявні в п’єсі? (“Мандрівний” сюжет – протиставлення рідної дочки й пасербиці; чарівний предмет (каблучка – перстень); чарівні помічники (дванадцять місяців) і чарівні події (фантастично швидка зміна пір року).)\n– На яку думку щодо джерел п’єси наштовхують ці відповіді? (Одним із джерел літературної п’єси-казки є казка народна.)\n– Відгадайте, кого з героїв казки стосуються ці написи та малюнок:\n(Це відповіді Принцеси на завдання Професора та її наказ про запровадження 32, 33, 34, 35, 36, 37 грудня)\nПрочитати 1 картину 4 дії, навчитися переказувати, характеризувати героїв. Підготувати матеріали до уроку за методом проекту.\nКоментар для учителя\nЧерез два заняття буде проводитися урок за методом проекту, вірніше, його заключний етап. Для реалізації проекту клас поділяється на 4 групи відповідно до пір року (за днями народження, за допомогою простої лічилки: зима, весна, літо, осінь чи якось по-іншому, наприклад за допомогою кольорових папірців – хто який дістане). Кожна група знаходить про свою пору року вірші, прислів’я, загадки, народні прикмети; підбирає ілюстрації, аудіо-записи; готує інсценівку за п’єсою “Дванадцять місяців” за участю місяців своєї пори року, творчо допрацьовуючи її. Можна виготовити папки, альбоми, стіннівки, відео-презентації; запропонувати власні вірші, казки, оповідання. До наступного уроку підготувати план роботи у групах і розподілити обов’язки.\n– Я здивувався (здивувалася), що…\n– Мені здається, що королева ніколи…


субота, 10 квітня 2021, 18:17\nЦе свято залишається в нашому календарі, парадоксально поєднуючи непоєднуване – «одвічну жіночність» і феміністичну складову. Чому? А ви поцікавтеся історією…\nДля когось цей день асоціюється з букетом мімози – укорінений знак-символ ще з радянських часів, для когось – з ідеями фемінізму, до якого в Україні ставляться здебільшого скептично й упереджено – не лише чоловіки, а й жінки – теж. Від перших маршів суфражисток, які боролися за елементарні права жінок, минуло понад 100 років. На початку минулого століття представниці «другої статі» виходили на демонстрації, стукаючи в каструлі й сковорідки, наприкінці 60-х – уже палили бюстгальтери. Відтоді світ змінився і дуже. А чи змінилися самі жінки? Як було і як стало? Чи актуальною є сьогодні саме «боротьба» жінок за власні права? Можливо, настав час домовлятися?\nДемонстрація за права жінок у Пакистані\nА чи мають жінки душу, або Жінка-річ – ідеал сексистів\nЗа Гесіодом, «…прокляте кодло жінок, страшне нещастя серед смертних чоловіків, покладає початок усім чоловічим прикростям». Ось так, дещо безапеляційно, але цілком зрозуміло для нинішніх користувачів соцмереж, заявляє один із перших давньогрецьких поетів.\nА на Маконському соборі 585 року – уявіть собі – чоловіки дискутували про те, чи мають жінки душу. Нині історики піддають сумніву достовірність цього факту, але впродовж віків його неодноразово переповідали – від де Сада до Фур’є, завдяки чому ця легенда дожила й до наших днів.\nА це вже початок ХХ століття: «Ченці, люди молодші 18 років, жінки, безумні, сліпі, глухі або німі, а також ті, що не розуміють мови покійника, не можуть бути свідками при заповітах», – ідеться в параграфі 591 Цивільного кодексу в цілому ліберальної Австро-Угорщини.\nЗразкова родина австрійського цісаря\nТак, жінка довго була ледве не власністю чоловіка. Саме чоловік визначав місце проживання сім’ї, розпоряджався всіма грошима, зокрема й посагом дружини. Від опікунства батька дівчина після шлюбу переходила під опікунство чоловіка. Вона переймала його прізвище і соціальний статус, за ним визнавалося першочергове право батьківської влади над дітьми та багато чого іншого. Згідно з католицькою традицією, жінка присягала чоловікові на любов, вірність і послух, а він їй – тільки на любов і вірність. Обов’язок статевих стосунків теж трактувався досить однозначно: «…примус жінки до тілесних відносин через чоловіка (мужа) не можна вважати за зґвалтування».\nЛеся Українка в листі до Ольги Кобилянської в 1899 році писала про те, як її вразило ставлення галичан до жінки: «все вони дивляться на нас або згори вниз, або знизу вгору, а щоб так просто, нарівні – зроду! Хіба ж могла б яка жінка чи дівчина сказати або написати якому галичанинові: «дорогий товаришу» або й «дорогий друже» без того, щоб йому не привиділось не знати що? Я думаю, ні…Наскільки я чула про становище галичанок в товаристві, то се якась така неволя, що може б скоріше на каторгу пішла, ніж на таке життя…» На Лівобережній Україні, яка на ту пору входила до складу Російської імперії, становище жінок було трохи кращим.\nФранцузький філософ Оґюст Конт наполягав, що «чоловік має годувати свою жінку: такий є природний закон нашого виду, який відповідає суто домашньому існуванню емоційної статі». Жінку, яка прагнула звільнитися від чоловічого опікунства, в західному суспільстві називали не інакше, як «анархісткою» і «публічною дівкою». Жінка мала сидіти біля родинного вогнища, але не просто сидіти, склавши руки. Вона мусіла готувати чоловікові смачні біфштекси, бути компаньйонкою на зразок канарки або кицьки, а також, як іронічно зауважив Фур’є – той самий, якому приписують винайдення терміну «фемінізм», ще й «латати старі панталони».\nСтрашна сила краси: від Венери Ботічеллі до Кім Кардаш’ян\nАле ж наскільки вона різна, та жіноча краса, як залежить від епохи…\nП'єро ді Козімо "Смерть Прокріди"\nВ ХV столітті красунь зображували топлес. Яскравим прикладом тому є картина «Смерть Прокріди», на якій П’єро ді Козімо зобразив Симонетту Веспуччі – найбільш відому тогочасну модель. Її називали не інакше, ніж La Bella Simonetta, і вона була ідеалом флорентійської краси. Саме вона зображена на знаменитій картині Сандро Ботічеллі «Народження Венери». Жінка померла в 24 роки, й її смерть оплакувала вся Флорентійська республіка.\nНаприкінці ХV століття жінки в Італії та Нідерландах голили брови, потилиці та волосся на лобі – щоби шия видавалася довшою. А ще вищипували вії. У Джоконди Леонардо да Вінчі – сліди тієї моди.\nВ Іспанії ХVІ століття дівчаткам, для того, щоб не росли груди, накладали свинцеві пластини й міцно сповивали. «Груди в них і справді такі бездоганно пласкі, що нагадують аркуш паперу…», – писала сучасниця-француженка. Сукні були схожі на лицарські лати, з-під них не мало було видно навіть краєчок ноги. А ще в моду увійшли туфлі на товстій дерев’яній або пробковій підошві, щось на зразок нинішніх танкеток. Інквізиції нова мода сподобалась: у таких мештах важко було навіть ходити, не те що танцювати. Власниці «правильного» взуття могли розраховувати на індульгенції – відпущення гріхів. Була також заборонена експресивна міміка і мова. Вся Європа перебувала під впливом іспанського аскетизму. Єдиною країною, яка не піддалася іспанській моді, була Італія. Ватикан, серцевина католицизму, був позбавлений нетерпимості, і це в той час, коли по всій Європі палали багаття, на яких спалювали тисячі жінок, звинувачених у чаклунстві.\nПояс вірності / Музей м.Клюні, Бургундія\nВ Німеччині початку ХVІІ століття чоловік міг видати владі власну дружину, заставши її посеред ночі навіть не голою, а з розпущеним волоссям і напівроздягненою – її могли спалити на вогнищі, за підозрою у чаклунстві. Об’ємні груди, широкі стегна, довге волосся, пухкі вуста, виразні очі – спокуслива жіночність – все це слугувало підозрою в тому, що жінка – відьма.\nТож добре, що зірка Instagram Кім Кардаш’ян живе в наш час…\nЖінки в пошуках свого Пігмаліона, а простіше кажучи – пластичного хірурга\nКультурні традиції дуже різні. Нині в Греції або Туреччині жінка навіть середнього віку ніколи не вдягнеться як тінейджерка, а наприклад у Беверлі Гіллз чи Верхньому Іст-Сайді для жінки похилого віку є шокуюче непристойним не зробити підтяжку шиї.\nЗ 80-х років ХХ століття розпочалась нова доба – доба пластичної й естетичної хірургії. На сьогодні цей ринок стрімко розвивається і є одним із найбільш перспективних. Якщо наприкінці 50-х послугами пластичної хірургії користувалися переважно голлівудські зірки першої величини, то сьогодні подібні послуги доступні людям із багатьох прошарків суспільства в усіх країнах світу. До того ж, клієнтками клінік краси стають все більш молоді дівчата – так зване покоління Y, мілленіали.\nТільки американський ринок краси щороку зростає приблизно на $1,5 млрд. За три роки – 2016-2019 – американці витратили понад $16 мільярдів на удосконалення власної зовнішності. Найпопулярнішими операціями в усьому світі є збільшення грудей, губ, підтяжка обличчя, ринопластика і блефаропластика.\nМіж іншим, пластична хірургія з’явилася після Першої світової війни й була покликана боротися зі страшними каліцтвами. А болісну процедуру шліфовки обличчя винайшли під час Другої світової війни – її робили за допомогою наждачного паперу, щоб видалити найдрібніші осколки і частки, які врізалися в шкіру.\nОдна відома американка якось зауважила, що «хірургічна операція, хірургічне втручання змінює людину назавжди, до того ж, не тільки її тіло, а й свідомість… І мабуть невдовзі настане доба жінок, зроблених чоловіками – пластичними хірургами…»\nМоє тіло – моє діло, або «Більше не соромно»\nУ 1935 році, коли перша хвиля фемінізму майже закінчилася, а до появи культової праці Сімони де Бовуар «Друга стать» залишалося ще 14 років, Вірджинія Вульф написала, що минуть ще десятиліття, поки жінки зможуть відверто казати всю правду про власне тіло. Впродовж століть тілесність належала до табуйованих, не обговорюваних тем, яку не наважувалися порушувати навіть найближчі люди.\nВпродовж століть тілесність належала до табуйованих тем\nТрадиція, яка дозволяє чоловіку й дружині знаходитись в одному подружньому ліжку без одягу, з’явилася лише в ХІV столітті. До цього більшість чоловіків не бачили власних дружин оголеними.\nОсь один із рідкісних випадків, коли українська жінка, Костянтина Назарук, на початку ХХ століття описує в листі до чоловіка власне тіло під час вагітності: «Тіло ціле стало таке рожеве, що через тонку сорочку перебиває. Єще нїколи такої гарної та здорової краски не мала. В раминах так розпускаються і взагалі кости, що аж дивно, щоб жінка у відміннім стані так розвивалася».\nПорушенням табу сприяли дві світові війни, а потім сексуальна революція, коли діонісійське начало прорвало всі греблі, так старанно вибудувані мораллю.\nПіонерами стали глянцеві журнали, на шпальтах яких з’явилися фотографії Хельмута Ньютона і Девіда Гамільтона.\nФото Девіда Гамільтона\nУ 60-х була легалізована і порнографія, яка з суто чоловічої забавки почала набувати рис серйозної індустрії, доступної як для чоловіків, так і для жінок. До речі, на сьогодні порноіндустрія чи не єдиний сектор, у якому жінки офіційно отримують більшу зарплатню ніж чоловіки.\n«Епоха невинності» остаточно закінчилася. Доступною стала пероральна контрацепція, в багатьох країнах були легалізовані аборти. В 1968 році американські феміністки, «Радикальні жінки Нью-Йорка» під час конкурсу «Міс Америка» палили й викидали бюстгальтери – точнісінько так само, як колись суфражистки – ненависний корсет. Крім бюстгальтерів у сміттєвий бак – символічну «корзину свободи» – полетіли туфлі на шпильці та накладні вії. Таким чином войовничі феміністки протестували проти фальшивої й продажної краси, перетворення жінки в товар для чоловіків.\nВидання Джен Гантер та Наомі Вулф\nНині жінки можуть розповідати й писати про тілесність і сексуальність абсолютно вільно. Тут можна згадати Джен Ґантер з її науково-популярною «Біблією вагіни», або Наомі Вульф, котра теж видала працю про жіночу піхву. Книжка стала світовим бестселером, у ній ідеться про те, як змінювалися уявлення суспільства про цей жіночий орган – від «воріт пекла», як його називали церковники в добу Середньовіччя, й закінчуючи інструментом для розваг у сучасній масовій культурі, наскрізь пронизаній порнографією, і про серйозне ставлення в індійських тілесно-духовних практиках, де вагіну вважають «шляхом до просвітлення».\nВидання Камілли Пальї та Мари Олтман\nМожна згадати і «Личини сексуальності» Камілли Пальї – теж бестселер, тільки академічний, або Мару Олтман, яка легко й з іронією пише про власне тіло – «ззовні і зсередини», здійснюючи захопливу подорож по найпотаємніших його закапелках.\nМіж «скляною стелею» світу для чоловіків і «слизькою підлогою» повсякденності\nКраса, мода, тілесність, заняття спортом, все це важливі складові життя сучасної жінки, але найголовнішим для переважної більшості залишається шлюб, вагітність, материнство, виховання дітей, взаємини в родині, а також робота. Це стосується жінок усіх соціальних прошарків, усіх рас і національностей.\nПерші закони про роботу жінок були запропоновані на міжнародній конференції з трудового законодавства у 1890 році. Тоді французький філософ і політик Жуль Сімон запропонував відпустки для матерів «в ім’я вищих інтересів людської раси». Наразі в світі працює понад 60% жінок. Понад 70% – у країнах з розвиненою економікою і близько 60% – у країнах, що розвиваються.\nЗ кожним роком зменшуються зони гендерної нерівності на ринку праці. Змінюється статус жінки і в родині, і в суспільстві. Втім, залишаються й чималі проблеми. До найгостріших належать економічна нерівність – зарплата чоловіків в усьому світі суттєво перевищує зарплату жінок(за прогнозами вони зрівняються приблизно в 2186 році).\nІнша проблема, з якою стикаються сучасні жінки,метафорично називається «скляною стелею», коли жінки, попри знання, вміння і бажання, досягши певного рівня кар’єрного росту, змушені зупинитися через те, що далі починається суто «чоловічий світ», де ніхто не має наміру поступатися місцем. Утім, якщо «скляна стеля» це радше про жінок, які належать до вищих соціальних прошарків суспільства – випускниць престижних вишів, амбітних і цілеспрямованих, наділених неабиякими лідерськими якостями, то поняття «слизька підлога» доволі нове й означає жінок, котрі опинилися на низькооплачуваній роботі без жодної надії на кар’єрне зростання. Якщо перших – десятки тисяч, то других – мільйони. Вони не очолюють філії міжнародних корпорацій, замість Economist читають «П’ятдесят відтінків сірого», однак вони, так само як і представниці еліти, стикаються з тотожними проблемами, «розриваючись» між працею й родиною: дитсадок, дитячі гуртки, школа, хвороби дітей – величезний обсяг «невидимої» домашньої праці, що лежить виключно на жіночих плечах, плюс низькооплачувана робота, яка, тим не менш, є єдиним джерелом доходів.\nДля жінок відкриваються нові можливості, або Позбуваючись одних кайданів, людина непомітно опиняється в інших – Жан Жак Руссо\nАмериканська аналітикиня, дослідниця сфери публічного права Анна-Марі Слотер у книжці «Між двох вогнів. Чому ми досі обираємо між роботою та сім’єю» розповідає про власний непростий досвід сумісництва відповідальної престижної роботи і родини. Вона зауважує, що навіть жінкам, які бездоганно володіють мистецтвом тайм-менеджменту, доволі складно суміщати родинне життя і кар’єру. Жінка витрачає величезний об’єм ресурсів на родинні справи і в певний момент мусить робити вибір – або жити роботою, жертвуючи сім’єю, або призупинити кар’єру, присвятивши себе родині.\nОбмеження, які накладаються на жінку її традиційною роллю, все ще досить відчутні: «…усі пари, які допускають, що вони мають рівні можливості в сфері батьківства та професійних прагнень, згодом відкривають, що повна зайнятість обох і двоє чи більше дітей на додачу, часто разом з відповідальністю за похилих родичів – просто їм не до снаги… Розповідаючи всю правду, ми можемо заохотити ці пари говорити більш відверто й безпосередньо про вибір, який вони роблять, і компроміси, на які вони йдуть одне з одним… Ми можемо окреслити більш точний радіус перешкод і бар’єрів на шляху до справжньої рівності, аби мати змогу їх подолати». Анна-Марі Слотер також зазначає, що максималістська формула, запропонована деякими амбітними феміністками на початку нульових: «Мати все!» – радше утопія, а не реальність. Принаймні поки що.\nЩо ж, прекрасна епоха рівності статей для когось, мабуть, давно вже настала, для когось і не розпочиналась, але не бачити колосальних змін у царині прав і можливостей між чоловіками і жінками ми не можемо. Світ, так само як і суспільство, разюче змінився й продовжує змінюватися:колись немислиме стає нормою, для жінок відкриваються нові можливості, про які раніше годі було й мріяти, але, перефразовуючи Руссо, позбуваючись одних кайданів, людина непомітно опиняється в інших.\nТож відмовлятися від 8 Березня, мабуть, зарано.\nГоловний санлікар пояснив, кого вакцинуватимуть Pfizer\nКого щепитимуть вакциною CoronaVac - МОЗ визначило чотири категорії\nЛяшко розповів про запис на COVID-вакцинацію колективів від 100 осіб


Пошиття одягу для спортивних гуртків і секцій на замовлення в Києві Україна ціна\nСпортивні гуртки та секції були колись і зараз залишаються досить модними і затребуваними. В такі гуртки ходять діти, підлітки і навіть дорослі. Це може бути художня та спортивна гімнастика, фігурне катання, балет, боротьба, хореографія, плавання і так далі. На таких заняттях відчувати себе зручно і комфортно, потрібна спеціальна одяг із якісної тканини. Вона не повинна бути занадто просторою або ж навпаки, надто вузькою. Щоб одяг для хобі чудово підходила, можна замовити пошиття одягу для спортивних гуртків та секцій. В такому випадку вона буде зшита точно по фігурі і буде повністю відповідати їй.\nПошиття одягу для спортивних гуртків і секцій\nПошиття одягу для спортивних гуртків і секцій на замовлення виконує швейна фабрика «Катріна». В її цехах є все необхідне обладнання для створення якісного одягу. «Катріна» закуповує фурнітуру і тканини, які використовуються для виготовлення спортивних костюмів, форм і кімоно.\nВиди форми для спортивних гуртків і секцій\nІснують різноманітні гуртки та спортивні секції, тому і форми для них бувають абсолютно різні. Вони можуть включати в себе різний одяг:\nбальні сорочки, брюки та сукні;\nспортивні шкарпетки, гольфи;\nВся ця одяг має бути в першу чергу функціональної. Щоб не сковувати рухи і не знижувати користь від занять спортом, краще вибирати бавовняні форми, в яких не більше двадцяти відсотків синтетичних волокон. Масове пошиття одягу для спортивних гуртків і секцій оптом ви можете замовити на швейній фабриці «Катріна».\nСпортивні форми повинні бути міцними, щоб не розтягуватися і не рватися при найменшій натяжці або падінні. Якісна форма не повинна линяти. Їй належить добре виводити вологу і пропускати повітря, щоб тіло не перегрівалося. Костюм для секцій і гуртків повинен мати естетичний зовнішній вигляд. Хлопчикові або дівчинці буде набагато приємніше ходити на спортивні заняття в своїй улюбленій формі.\nЯк замовити пошиття одягу для спортивних гуртків і секцій\nЗамовте пошиття одягу для спортивних гуртків і секцій на швейній фабриці «Катріна». Для цього зателефонуйте за вказаним на її сайті номером телефону. Також ви можете відправити свою заявку по електронній пошті. Вибирайте будь-яку зручну для вас форму замовлення.


← Ви з дитиною прекрасно проживете на 4 тисячі. Не робіть трагедію\nКухар відварив картоплю і відправив в морозилку. Цій страві гості аплодували стоячи! Хотілося б подякувати за такий рецепт! →\nadmin Комментарии к записи Такі швидкі малосольні огірочки, в нашій родині ми робимо під шашлик та інші м’ясні страви – вони відмінно поєднуються і урізноманітнюють смак один одного. Всього за 30 хвилин – сподобається всім! отключены\nadmin Комментарии к записи Чоловік підставив свою спину вагітній дружині, щоб та могла хоч трохи посидіти отключены\nadmin Комментарии к записи Дивовижне лимонне варення: такі ласощі у вас точно не застоїться отключены


"Нерест-2018": де можна буде ловити рибу на Хмельниччині (КАРТА) : 30:03:2018 - vsim.ua\n"Нерест-2018": де можна буде ловити рибу на Хмельниччині (КАРТА)\nВже з 1 квітня в Україні розпочинається нерест.\nЛюбителям порибалити встановлять чимало обмежень.\nЗокрема, поменшає місць, де можна буде впіймати карасика чи карпа.\nТо де ж порибалити і як, щоб не влетіти "в копійочку"?\nЗ 1 квітня стартує операція «Нерест 2016». Ловити рибу в у період до 9 червня потрібно буде за правилами. Та й пересуватися по воді буде дозволено лише суднах охорони водних біоресурсів. Якщо ж ви все таки вирішили зловити рибу в невстановленому місці, то будьте готові викласти із свого гаманця чималу суму. Згідно Кодексу України про адміністративні порушення громадяни, які порушили правила вилову риби змушені будуть заплатити штраф від 34 до 170 гривень, посадові особи – від 170 до 510 гривень. За риболовлю з допомогою заборонених знарядь (сіткою, павуком, острогою, павуком, переметом чи електроловом) або ж за вилов великої кількості риби доведеться заплатити ще більше. Для громадян траф від 340 до 680 гивень, а для посадовців – від 510 до 850 гривень.\nз 01 квітня по 30 червня - придаткові системі водойм (протоки, гирла, стариці, меліоративні канали, розливи водойм, які тимчасово заповнюються водою в період весняної повені.\nЩука - 340 гривень\nБілий амур, білизна, товстолоб, рибець звичайний – 255 гривень\nСом - 510 гривень\nСудак - 425 гривень\nВсього на Хмельниччині виділили 18 місць для риболовлі в період нересту. Найбільше їх знаходиться в межах Дністровського водосховища. Більш детально дивіться на КАРТІ. Додамо, що дозволено займатися риболовлею з однією поплавковою або донною вудкою з одним гачком і спінінгом.\nХмельницький Дністер вода\nКарта не правильна. Вона актуальна для 2016 року. Зараз кількість місць для любителів зменшено. :(\n! Пойма р.Південий Буг ,разом з мєліоративними каналами застроїна вщент.Про який нерест ви базікаєте? Дє штрафи посадових осіб?\nТа шо ви в самом дєлє?! ;) Наілутше клюйот на базарі на 50 гривневу куп'юру!\nА навіщо потрібна операція "нерест" на Дністровському водосховищі якщо в 2 половині квітня почнуть скидати воду і вся ікра загине? так щоб списати пачку протоколів?)))


У столиці урочисто відкрили Камерну сцену театру імені Івана Франка - Телеканал новин 24\nУ столиці урочисто відкрили Камерну сцену театру імені Івана Франка\n10:54, 20 березня 2012 1080 Читать новость на русском\nУ театрі відкрили нову Камерну сцену імені Сергія Данченка. Кажуть, понад усе прагнуть продемонструвати сучасний погляд на академічний театр та зберегти в історії ім’я свого колишнього художнього керівника.\n“Будинок - є будинок, сцена - є сцена. І якщо не буде на цій сцені якихось чудесних речей, цікавих, духовних речей, то вона буде просто порожня. Ми будемо насичувати, будемо робити експерименти. Якщо будуть дуже складні експерименти, не лякайтесь, бо це просто експерименти, а експеримент - це двигун економіки, творчості і, взагалі, нашого життя”, - сказав художній керівник театру, народний артист України Богдан Ступка.\nСеред гостей - політики, режисери та актори. У самому ж театрі зізнаються, йшли до цього дня понад 20 років, згадують, як народжувались перші ідеї про малу сцену та підкреслюють - готові "йти в бій" і братися за нові вистави.\n“Цей важливий момент можна охарактеризувати одним словом – дочекалися. Це нові можливості, нові спектаклі, це збагачення нашого культурного життя”, - сказав міністр культури України Михайло Кулиняк.\nВідкрили сезон на новій сцені виставою "Увертюра до Побачення" за новелою Івана Франка "Сойчине гніздо" з Остапом Ступкою в головній ролі. Всього на малій сцені наразі гратимуть чотири вистави. Втім, зупинятися на цьому не будуть - в планах постановки за Стефаником, Достоєвським, Чеховим, Лесею Українкою.


Без зобов'язань: названі всі "за" і "проти" одноразового сексу » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nНе всім людям підходить секс на одну ніч. Більш того, такий секс знижує вашу цінність в очах партнера.\nВарто відзначити, що в цьому питанні є безліч аспектів, пише Уніан.\nІ ми вже не говоримо про гігієну і хвороби. Пропонуємо розглянути всі "за" і "проти" сексу без зобов'язань.\nЩо стосується плюсів, то тут їх небагато. По-перше, вам не потрібно знайомитися з батьками дівчини. Якщо дівчина розуміє, що у вас секс на одну ніч, то вона може розкріпачитися і втілити в реальність всі свої найсміливіші бажання.\nПісля сексу ви можете відправити дівчину на таксі, не обіцяючи їй сніданок в ліжко.\nЯкщо говорити про мінуси сексу на одну ніч, то він може бути не зовсім чутливим.\nГоловне, не забувати про презервативи. Також після сексу у вас може виникнути відчуття, що це була саме та дівчина, яку ви все життя шукали. Також ви можете коли-небудь ще зустрітися.


Приватні клініки Сум в два рази підвищили ціни на обстеження? | Приватні клініки Сум в два рази підвищили ціни на обстеження? – СУМСЬКЕ ВІЧЕ\nПриватні клініки Сум в два рази підвищили ціни на обстеження?\n11:02 / 8 жовтня 2020\nДо журналістів звернулися два жителя Сум, які заявили, що місцеві приватні медичні центри, скориставшись ситуацією, нібито стали сильно завищувати вартість обстежень.\n– Уявіть собі, стою я в черзі на КТ, йде по коридору старенька і плаче, – розповідає Дмитро М. – Цікавлюся у неї: «Що трапилося, бабуся?» Вона відповідає, що кілька днів тому здавала аналіз – коштувало це близько 180 гривень, а тепер 250! Вона з собою грошей більше не взяла, і їй, відповідно, відмовили. Прикро стало за бабусю, вирішив, що заплачу за неї. Пішли до медсестри, яка гроші приймає. Дійсно, каже, що послуга подорожчала. Загалом, вирішили, що залишок бабуся віддасть, коли за результатом аналізу прийде. Я повернувся в чергу. І тут з кабінету вилітає жінка, яка стояла попереду мене, і обурюється так, що вуха згортаються в трубочку! З’ясувалося, що вартість КТ підняли в два рази. Її чоловік проходив обстеження буквально кілька днів тому і говорив, скільки коштує. Було менше. А їй сказали іншу ціну. Я цін не знаю, прийшов в перший раз. Заплатив, скільки сказали – майже 1000 грн. Але якщо правда так подорожчало все, то, може, потрібно звернути на це увагу майбутніх депутатів, а також діючих керівників? Адже на людях наживаються. У мене-то гроші є, але багато хто живе зовсім не багато, на мінімалки. Що їм робити?\nДруге звернення стосувалося іншого медичного центру в Сумах, але звернувся до нас сумчанин назвав суму за обстеження у 2000 грн. І це тільки обстеження – він не очікував, що в приватних клініках такі ціни. І теж акцентував увагу на слові «наживаються».\nМи зв’язалися з керівництвом одного з медцентрів і попросили прокоментувати ситуацію. Нам сказали, що тарифи дійсно підняли. Так, пройти КТ раніше коштувало 700 грн., Тепер – трохи більше 900. З чим це пов’язано? У вересні підвищилася мінімальна зарплата, і їм, відповідно, звідкись треба наповнювати зарплатний фонд. До того ж в центрі значно збільшилися витрати, які пов’язані з нинішньою ситуацією в країні. Це не тільки витрати на антисептики і засоби, якими кілька разів на день обробляються приміщення. Було закуплено обладнання – бактерицидні рециркулятори і безпечні для людини кварцові лампи, яке встановлено в кабінетах і коридорах. Все це коштує від 3000 грн. за одиницю. Таким чином, в центрі були змушені все прорахувати і закласти ці витрати в тарифи.\nАле ж мінімальну зарплату планують ще підняти, та й коронавірус тільки нарощує обороти. Мабуть, вихід у сумчан тільки один – не хворіти …\nНардеп Тетяна Скрипка передала півтисячі книг до Сумської центральної бібліотеки\n“Ремонт переходу біля фонтану “Садко” в Сумах триває, підйомники будуть встановлені” — Ігор Васильєв\nДиректор «АМК РЕМ-БУД» Андрій Куковенко – про співпрацю зі СНАУ у сфері підготовки фахівців дорожньої галузі\nЗа дві доби бригади «АМК РЕМ-БУД» розчистили від снігу понад 2300 км місцевих доріг\n«АМК РЕМ-БУД» завершує ремонтні роботи у Вишгородській ЦРЛ, що на Київщині


У разі вагітності, затримка місячних - це не порушення, а цілком закономірне явище. Адже наявність менструації є одним з ознак того, що жіночий організм готовий до зачаття. Коли ж запліднення яйцеклітини відбулося, на зміну менструальному циклу приходить вагітність.\nПрактика показує, що найбільш поширеним відповіддю на питання, чому довго немає місячних, є саме вагітність. Перевірити її наявність можна за допомогою спеціальних тестів, обстерувань. Сучасні тести на вагітність дуже чутливі і дозволяють діагностувати її навіть за кілька днів до затримки - а вже якщо місячні затримуються кілька днів, то результатами тесту можна довіряти на 99 відсотків.\nчитайте - Як викликати місячні народними засобами?..\nВтім, якщо тест показав негативний результат, але сумніви все ще продовжують долати вас (скажімо, в поточному місяці мав місце бути незахищений статевий акт) - завітайте до лікаря-гінеколога.\nОвуляторні аномалії. Якщо вагітність виключена, має місце бути аменорея - захворювання, що характеризується затримкою менструації.\nПорушення овуляції - дозрівання яйцеклітини - можуть стати причиною того, чому немає місячних. Це може бути пізніше дозрівання яйцеклітини або його повна відсутність у даному менструальному циклі. Причин подібних порушень овуляції - може бути кілька: наявність гострих запальних процесів в жіночих статевих органів і організмі жінки в цілому; інфекційні та соматичні захворювання (ревматизм, туберкульоз, хвороби печінки, порок серця); нервові зриви, стреси, сильна перевтома; гормональний дисбаланс. Часто перелічені фактори є взаємопов'язаними.\nПрийом гормональних препаратів. Однією з досить поширених причин овуляторних аномалій і того, чому довго немає місячних, може бути прийом гормональних ліків (контрацептивів, естрогенів, посткоїтальних таблеток) або ж його різке припинення.\nСиндром ЛЮФ. Ще одна причина затримки місячних - фолікулярна кіста яєчника або кіста жовтого тіла, іменована ще синдромом ЛЮФ. Синдром ЛЮФ являє собою дозрівання домінантного фолікула без подальшого його розриву. Це може бути одиничний або періодично повторюваний випадок, проте якщо він набуває регулярний характер, то це може стати однією з причин безпліддя. Діагноз може бути поставлений в результаті УЗД-дослідження і аналізу гормонів.\nПервинна аменорея. Ще один випадок - коли місячні не наступають у дівчини в перший раз. Це явище називається первинною аменореєю і обумовлюється затримкою статевого розвитку через генетично обумовленої патології. Як правило, ця патологія особливо яскраво проявляється на тлі серйозних інфекційних захворювань, інтоксикації організму, негативного впливу навколишнього середовища.\nПам'ятайте, що єдино вірна відповідь на питання чому немає місячних може дати тільки лікар. Не затягуйте з діагностикою вашого захворювання, особливо якщо мова йде про регулярні та тривалі затримки менструацій. Не забувайте про те, що ваше здоров'я в ваших руках!\nчитайте - який ризик завагітніти під час місячних?..\n0 #1 Нелля 08.01.2015, 17:33


Сушені помідори - пошаговий кулінарний рецепт з фото\nКулінарні рецепти » Заготовки » Сушка » Сушені помідори\nДревній спосіб заготівлі овочів на зиму - сушка. Легко і просто можна запастися смачними помідорами на всі зимові місяці. Традиція сушити овочі більше притаманна азіатським країнам і має широке поширення в Італії і Австралії. Сушені помідори є прекрасною закускою під аперитиви, і прекрасним доповненням до багатьох страв. Вони мають насичений смак і з додаванням спецій, масел і розквітнуть букетом чудових ароматів. Одного разу спробувавши їх приготувати ви не зможете відмовити собі в спокусі сушити томати кожен рік!\nІнгредієнти для приготування сушених помідорів:\nПомідори «вершки» - 10 кілограм (бажано тверді, м'ясисті плоди з невеликою кількістю насіння і соку)\nДля помідор: Глибока миска\nДля першого рецепта: Сітчастий деко приблизно 1 на 1 метр\nПоліетилен скільки знадобиться\nДля другого рецепта: Деко або залізна сітка з піддоном\nПекарська папір або фольга\nДля зберігання:Півлітрові банки\nПриготування сушених помідорів.\nКрок 1: вибираємо і готуємо помідори\nДля початку виберемо томати. З 10 кілограм помідор, після того як вони зсохнутися і з них випарується волога вийде всього 700 – 800 грам готового продукту, що кількість підготовлюваних помідор залежить тільки від вас. Але повірте, 700 – 800 грам сушених помідорів вам вистачить на всю зиму. І так томати повинні бути стиглими, товстошкірими, з меншою кількістю соку і насіння, але з великою кількістю м'якоті. Відмінно підійдуть м'ясисті помідори, які в народі іменуються «вершками». Спершу помідори треба перебрати, прибрати підгнилі та зіпсовані плоди. Якщо томати трохи пом'яті, не страшно. Відсортовані помідори, промийте в раковині під проточною холодною водою від різного роду забруднень. І перекладіть в глибоку миску. Для того, щоб не чекати поки томати обсохнуть, обітріть плоди паперовими кухонними рушниками від зайвої вологи. Потім на обробній дошці з допомогою ножа виріжте у помідор місце, на якому кріпилася плодоніжка.\nНаріжте томати, кільцями, половинками або часточками, як вам більше подобається. Приблизна товщина кілець і часточок до 1 сантиметра, можна розрізати навпіл тільки томати невеликого розміру з примірним діаметром 2,5 – 3 сантиметри. Приберіть насіння і сік. Підготовлені помідори, пора сушити!\nКрок 2: сушені помідори рецепт перший – сонячно повітряна сушка\nДля першого варіанту сушіння помідор, вам знадобиться чистий великий сітчастий деко. Приблизна довжина і ширина дека 1 на 1 метр. Укладіть на нього підготовлені помідори так, щоб між шматочками була невелика відстань приблизно до 1 сантиметра, і винесіть на сонці в добре провітрюване місце. Бажано щоб це було майданчик далеко від проїжджої частини, доріг, стоянок машин, парків яких вигулюють собак і сміттєзбірників, саме підходяще місце це сад або город. Ставте деко обличчям до півдня на стіл, який встановлений під нахилом. Таким чином, помідори словят кожен промінчик сонця, яке заходить з південної сторони. Землю навколо столу присипте гравієм або великими каменями для того щоб було менше пилу.\nЯкщо ви розрізали помідори на 2 половинки, кладіть їх на деко зрізами вгору, таким чином, вони висохнуть швидше. Сушіть помідори на вулиці протягом 4 -5 днів. Вночі заносите помідори в простору добре провітрювану кімнату для того щоб ранкова волога – роса, не зволожувала вже підсушені шматочки томатів.\nЯкщо ви сушіть помідори на вулиці обов'язково встановіть над ними навіс, у разі дощу ви зможете накрити помідори щільним поліетиленом, і вони не намокли.\nКрок 3: сушені помідори рецепт другої\nДругий спосіб сушіння помідор більше підходить для людей, які живуть у багатоповерхових будинках і квартирах. Підготовлені нарізані помідори викладіть на деко застелені пекарської папером або фольгою. Також можна сушити помідори на залізних сітках, але в цьому випадку бажано під низ поставити піддон, в який буде стікати помідорний сік. Розкладіть шматочки томатів так, щоб навколо кожного шматочка було до 1 сантиметра вільного простору. Потім розігрійте духовку 70 - 85 градусів поставте в неї деко з нарізаними помідорами і сушіть їх протягом 8 - 9 годин.\nДверцята духовки щільно не закривайте, для того щоб був доступ повітря інакше продукт може запариться, просто запектися а не высушиваться і у вас виходити в'ялені а не сушені помідори. На початку процесу сушіння щілину між дверцятами і духовкою повинна бути не менше 15 сантиметрів, потім ви можете поступово зменшувати її 2 рази на 1 – 1,5 сантиметра з інтервалом в 1 годину.\nСушені помідори залиште в закритому, вимкненій духовці до повного охолодження.\nКрок 4: зберігання сушених помідорів\nСухі помідори, виходять, плоскі завтовшки до 1 – 2 міліметрів. Після того як помідори висохли, з них випарувалася вся волога сушіння треба остудити і зберегти. Є кілька способів зберігання сушених помідорів, наприклад їх можна зберігати як в'ялені. Промийте та стерилізуйте будь-яким способом півлітрові банки. Дайте їм час обсохнути, укладіть в них кілька зубків отчищенного і нарізаного на дрібні шматочки часнику, невелика кількість зелені, улюблені спеції і сіль за смаком, потім на спеції щільно укладіть шматочки сушених помідорів. Залийте помідори рафінованим рослинним маслом, так, щоб вона повністю покрила томати і доходило майже до лінії горлечка банки. Потім на поверхню горлечка банки натягніть поліетиленову харчову плівку і закрийте чистої стерилізованої пластмасовою кришкою. Зберігайте помідори в холодильнику або льосі. Сушені помідори можна зберігати й іншими способами їх можна укласти в півлітрові сухі банки і закрити притертими пробками, вощеним папером або залити смолою, варом або воском. Помідори, закриті таким способом можна зберігати в коморі, підвалі, холодильнику або льосі. Також, сушені помідори можна упакувати в дерев'яні або фанерні ящики, картонні коробки, мішки з щільної тканини, кошики, сита і т.п. У всіх цих варіантах дно тари вистилають щільною пакувальної папером або вощеного папером. Укладають їх щільно, шарами, ретельно перекриваючи їх кінцями папери шар за шаром. Помідори, укладені в таку тару, зберігаються в сухих, але прохолодних, добре провітрюваних і вентильованих приміщеннях, на самих високих полицях окремо від інших продуктів, при температурі від 1 до 10 градусів тепла.\nКрок 5: подаємо сушені помідори\nСушені помідори додаються в різні страви, салати, піцу, пасту, випічку і багато іншого. Якщо ви хочете додати сушені помідори в салат для початку їх треба вимочити. Для 1 порції: на 50 грам сушених томатів 100 мілілітрів чистої, гарячою, кип'яченою, дистильованої води, 1 чайна ложка столового 6% оцту, 1 їдальня ложка цукру, сіль і спеції за смаком. Вимочуйте до повного розм'якшення, приблизно 15 – 20 хвилин, потім злийте воду, якщо треба наріжте і додайте в салат.\nДуже смачними сушені помідори виходять в таких стравах як «Камамбер з сушеними помідорами і паприкою»,\n«Канапе з сушеними помідорами і сиром Фета»,\n«Салат з кульок моцарелли, авокадо і оливкової олії», «Песто з сушених томатів», різноманітність кулінарних шедеврів велике експериментуйте і насолоджуйтеся!\n− Ні в якому разі не ставте підноси з помідорами, сушиться на землю, що обдувається їх вітерець може засипати томати піском, землею та іншими сміттям.\n− Перед тим як упаковувати сушені помідори перевірте, чи достатньо вони добре висушені, видалите не досушенные і після цього упаковуйте.\n− Слідкуйте за сушеними овочами весь час зберігання. Якщо недбало зберігати сушені овочі в них може завестися моль, жучки, цукрові кліщі які псують продукти. Якщо все ж вам не вдалося вчасно визначити загрозу і у ваших сушених овочах з'явилися несподівані гості їх можна легко усунути. Прогрійте сушіння в духовці при температурі 60 – 70 градусів протягом 30 хвилин або проморозьте при температурі -10 -15 градусів морозу.\n− Якщо сушені овочі під час зберігання стануть вологими і слизькими на дотик, їх варто повторно просушити на сонці або в духовці при температурі 70 - 80 градусів до повної сухості. Якщо ви зберігали помідори в дерев'яній, паперовій або фанерною тарі вам доведеться повністю змінити всю пакувальний папір.\nМеліса лимонна сушена


Просто на з'їзді! Скандальний Тищенко зважився на немислиме - дав згоду. "Слуги" в шоці! | Корупція Інфо\nАвтор: Примич Марія / 11/02/2021\nПросто на з’їзді! Скандальний Тищенко зважився на немислиме – дав згоду. “Слуги” в шоці!\nДепутата від партії “Слуга народу” Миколу Тищенка, котрий нині очолює київський осередок політсили, незабаром мають призначити главою осередку СН на Закарпатті.\nПро це пише LB.ua із посиланням на джерела в партії. За їхніми словами, свою згоду “слуга” вже дав, однак про рішення буде повідомлено під час другого етапу великого з’їзду, який заплановано наприкінці лютого.\nЗазначається, що одним із основних завдань, які постануть перед Тищенком на Закарпатті, буде відновлення роботи місцевого аеропорту “Ужгород” на кордоні зі Словаччиною.\nВідомо, що нині виліт та посадка літаків там можлива тільки з використанням повітряного простору сусідньої країни, на території якої розташовано й частину інфраструктури аеропорту, зокрема, посадкові вогні. З 2017 року регулярні рейси з Ужгорода не виконуються, оскільки термін угоди зі Словаччиною про використання повітряного простору сплив.\nВодночас підкреслюється, що на чолі київського осередку Тищенка замінить його колега-нардепка Леся Забуранна. Як заявили співрозмовники видання в партії, її кандидатура “була більш нейтральною і всіх влаштувала”.\nНагадаємо, що Тищенко відомий в Україні ресторатор, який вирішив відкрити для гостей свій ресторан в часи жорсткого карантину.\nТакож нардеп “оконфузився” називаючи Чорнобильську катастрофу великим святом України.\nКрім цього були і ще “перли”, а саме не знання кількості депутатів Ради, і формула Штайнмаєра із надувною лялькою.\nЩо ж до осередку СН у Київській області, який все ще очолює офіційно виведений із фракції через накладені на нього санкції з боку США нардеп Олександр Дубінський, то на його місце нового очільника ще підшукують.\n“Осередок надто орієнтований на нього (Дубінського. – Ред.), є побоювання його втратити. Найімовірніше, в осередку тимчасово головуватиме хтось із його нинішніх замів”, – зазначило джерело.\nЗауважимо, 1 лютого Дубінського виключили з фракції “Слуга народу”. Ймовірно, це трапилося через американські санкції проти нього та відкриття кримінальних справ.\nВсього декілька слів! Після зустрічі із Зеленським Путін зробив екстрену заяву. Росіяни у паніці\nЗеленський зробив гучне звернення до українців після нападу у Львові\n“Змусить гармати замовкнути” : У Зеленського розповіли про три питання, які піднімуть під час “Нормандської зустрічі”\nОб’єкт стратегічних інтересів РФ: Кравчук розсекретив план Єльцина по Україні\nЖорсткі чистки в СБУ! Зеленський звільнив двох топ-чиновників. Укази підписані. Баканов розгублений!\nЩойно! В ОП вибухнули заявою: Звинувачення Лукашенка не мають під собою підстав! Зеленський не попустить-буде потужна відповідь.\nЩойно! Разумкова розкрили – новий план: стопами Тимошенко: останнній шанс. Нічого не вийде, крах\nЦе офіційно! Разумкова відсторонено: 230 “за”. Без спікера – на два дні пленарних засідань!\nУ Зеленського пояснили звільнення Безсмертного з посади в ТКГ: буде більш ефективна команда\nСкандали зробили своє – Разумков незадоволений. Відмовився коментувати – проводиться перевірка\nЧекає кожного! Зеленський різко звернувся до замовників Гандзюк. “Обіцяю…”\nНарешті! Зрушення по “Північному потоку-2”. Зеленському вдалося.\nПрямо з США! Арешт на все: Коломойський похолов. У Байдена зробили свій хід – відповість за все!\nВ ці хвилини! Блінкен на зв’язку – після переговорів з РФ: в Зеленського в ударі. Усі деталі!\nТерміново! Можуть мобілізувати 400 тис. військових: заява депутата. Україна готова захищатись!\nВійська на кордоні: Лукашенко шокував – термінова заява. Країна затамувала подих – знову агресія\nПрямо в студії Ахметова! Об’єднання з Порошенком: Рабінович шокував всіх. Деталі вражають!\nТермінова новина! Україну запросили – до НАТО: в Зеленського в ударі: такого ніхто не очікував!\nТерміново! Зеленський віддячив: $120 млн. до бюджету України – звідки гроші?\nЗрив переговорів? РФ догралися: фатальний крок – США терпіти не будуть: заткнули. Це кінець!\nНаступ на Харків? Термінове звернення Зеленського: початок – вся правда. Зупинити!\nГодину тому! Данілов здав – не стримався: прямо на засіданні – почули всі. Удар по РФ


Липень 2016 – Блог про вино Wine is Easy\nМи продовжуємо наші розповіді про вино. Цього разу поговоримо про декантування вина — що це і чи потрібне воно нам? Що варто знати про декантування в домашніх умовах та які вина його потребують, про все це читайте у цій статті Слово “декантація” має кілька визначень: це переливання рідини для відокремлення її від осаду, або ж … More БЛОГ ПРО ВИНО. ДЛЯ ЧОГО ПОТРІБЕН ДЕКАНТЕР\n2s коментарів БЛОГ ПРО ВИНО. ДЛЯ ЧОГО ПОТРІБЕН ДЕКАНТЕР\nМи продовжуємо розповідати про вино, і цього разу у нашому блозі багато корисної інформації про келихи. Чи впливає форма келиха на смак та аромат вина? Які келихи найкраще розкривають той чи інший сорт вина? Які основні види келихів варто мати вдома і як їх вибирати — про все це у цій статті Часто можна почути запитання … More БЛОГ ПРО ВИНО. 4 ВИДИ КЕЛИХІВ, ЯКІ ВАРТО МАТИ ВДОМА\n5s коментарів БЛОГ ПРО ВИНО. 4 ВИДИ КЕЛИХІВ, ЯКІ ВАРТО МАТИ ВДОМА\nВино — напій з давньою історією, але для багатьох українців культура його споживання, специфіка сортів та регіонів, Старий і Новий світи — це доволі абстрактні поняття. Ми звикаємо брати до вечері пляшечку вина, вчимося пити сухі вина замість недорогих “напівсолодких”. Ми щоразу більше дізнаємось про виробників з Нового світу і починаємо купувати вино з ПАР чи Австралії. Але як … More БЛОГ ПРО ВИНО. ДЛЯ ЧОГО ПОТРІБНІ СОМЕЛЬЄ\nЗалишити коментар БЛОГ ПРО ВИНО. ДЛЯ ЧОГО ПОТРІБНІ СОМЕЛЬЄ\nПро вино існує багато міфів. Вони стосуються процесу виробництва, інгредієнтів, смаку. Ми спробуємо розібратися, які найпоширеніші міфи про вино існують у світі. “У людей існує багато помилкових уявлень про вино. Я зібрав 9 найпоширеніших міфів і поясню, чому вони не мають сенсу” Порошкове вино Це — найпоширеніший міф. Вино не може бути таким з двох причин. … More БЛОГ ПРО ВИНО. 9 МІФІВ І ЇХ СПРОСТУВАННЯ\n2s коментарів БЛОГ ПРО ВИНО. 9 МІФІВ І ЇХ СПРОСТУВАННЯ\nЯк вибрати хороше вино, якщо ви на ньому не розумієтесь? На що звертати увагу, коли вперше куштуєте вино? Ми продовжуємо розповідати про вино у нашому блозі. Цього разу я поділюсь правилами дегустації та пораджу, на що варто звернути увагу, аби вибрати вино на ваш смак. Дегустації вина бувають кількох видів. Професійні, їх проводять спеціально для сомельє, і, зазвичай, це закриті події. Але й звичайні любителі вина можуть … More БЛОГ ПРО ВИНО. ЯК ДЕГУСТУВАТИ ПРАВИЛА І СЕКРЕТИ\n2s коментарів БЛОГ ПРО ВИНО. ЯК ДЕГУСТУВАТИ ПРАВИЛА І СЕКРЕТИ


Айті 27 жовтня 2020\t Перегляди: 34\nСистема розрахунків WebMoney дозволяє здійснювати різні грошові операції в інтернеті: оплачувати рахунки, придбавати товари і послуги і так далі. Але, погодьтеся, що набагато приємніше тримати гроші в руках, ніж дивитися на цифри, вказані на екрані. Як вивести засоби з цієї системи, якщо вам знадобилася готівка?\n1. Скористайтеся WebMoney- банкингом. Для цього вам треба отримати спеціальний атестат, що дозволяє здійснювати різні банківські операції. Якщо у вас є цей документ, просто перекажіть гроші на прикріплену дебетову банківську карту. Якщо атестата у вас немає, то оформите його на сайті. Різні типи атестатів дозволяють користуватися різним набором послуг.\n2. Відвідайте обмінний пункт Webmoney. Зайдіть на сайт і подивіться, де знаходиться найближчий офіс або дилер цієї системи. Прийдіть в обмінний пункт і поміняйте свої гроші. При такому способі виведення грошей з вас стягуватиметься комісія у розмірі 1 %.\n3. Прив'яжіть свій електронний рахунок до карти, замовленої через Webmoney. Це дозволить вам миттєво знімати гроші без якої-небудь комісії. Щоб отримати карту, зайдіть на сторінку центру атестації і отримайте формальний атестат, заповнивши інформацію про себе, включаючи паспортні дані. Після цього замовте карту. Коли карта буде готова, можете поповнювати через неї свій рахунок або, навпаки, знімати гроші з WebMoney без комісії.\n4. Перекажіть гроші в іншу систему. Прив'яжіть свій рахунок на WebMoney до будь-якого іншого сервера із зручним способом виведення грошей або скористайтеся послугами спеціальних сайтів, що здійснюють переказ електронних коштів. Після того, як гроші будуть переказані в іншу систему, зніміть їх зручним для вас способом.\n5. Поповніть рахунок іншої людини і візьміть у нього готівку. Знайдіть людину, якій вимагається ввести гроші в систему, і запропонуєте йому угоду: ви переказуєте на його рахунок певну суму, він віддає вам готівку. Цей спосіб є досить надійним і вигідним, якщо ви знаєте людину, з якою маєте справу.\n6. Сплатіть комунальні послуги, мобільний зв'язок або інтернет за допомогою електронних засобів, а готівку залиште при собі.


Гайворонська районна рада » Новини » На Гайворонщині здійснюється ремонт і асфальтування автодоріг\nВнаслідок негоди, яка вирувала в нашому районі на початку червня, постраждала значна кількість населених пунктів.\nСтихія завдала шкоди також автошляхам, які потрібно було ремонтувати.\nСлід відзначити, що філія «Гайворонський райавтодор» у цьому році виграла тендер на ремонт автомобільних доріг в районі, на що було виділено відповідні кошти з фондів служби місцевих автодоріг Кіровоградщини.\nВиконання даного обсягу робіт потребує додаткових зусиль дорожників, адже на окремих ділянках під час негоди було зірвано асфальтне покриття, потоками води вимито ями, нанесено багнюку і каміння. Та працівники філії «Гайворонський райавтодор», працюючи професійно, сумлінно і якісно, поетапно виконують поставлені перед ними завдання. Вони вже здійснили ремонт і асфальтування окремих ділянок автошляхів у селі Долинівка, на що було виділено 1,2 мільйона гривень, а також 198 тисяч гривень з сільського бюджету. На даний час працюють у селі Червоне.\nНещодавно голова районної ради Дмитро Грабовий побував у селах Червоне і Долинівка, поспілкувався з начальником філії «Гайворонський райавтодор» Олексієм Гончаруком, працівниками філії а також сільськими головами цих населених пунктів Юрієм Добровольським та Тетяною Гребінною. Очільник районної ради оглянув відремонтовані і асфальтовані ділянки доріг. Він і сільські голови дали схвальну оцінку роботі дорожників.\nРоботи по ремонту та асфальтуванню автомобільних доріг на Гайворонщині продовжуються.


Кирило Григорович Стеценко (1882 - 1922) - видатний український композитор-класик, чудова музика якого уже більше століття звучить не лише в Україні, а й далеко за її межами. Діяльність Стеценко була надзвичайно багатогранною. Він був педагогом, диригентом, музичним критиком, протоієреєм УАПЦ, відомим громадським діячем.\nКирило Стеценко народився на Черкащині, в селі Квітки сучасного Корсунь-Шевченківського району, 24 травня 1882 року. Батьки його - Григорій Михайлович - маляр-самоук, в селі ще його називали «богомазом», тому що він розмальовував церкви в навколишніх селах; мати - Марія Іванівна - дочка диякона з того ж села. Сім’я батьків Кирила Григоровича була великою (одинадцять дітей). Кирило в сім’ї був восьмим. Стеценки були незаможні, мали всього дві з половиною десятини землі.\nМайбутній композитор ще з малих літ проявляв нахил до малювання та музики, допомагав як батькові в малярстві, так і дідові в співі на кліросі. Його здібності помітив материн брат Данило Горянський, що закінчив Київську духовну академію. Він і забрав десятирічного небожа до Києва, де влаштував спочатку до малярської школи Миколи Мурашка, а дещо пізніше до Софійської духовної школи, в якій сам був наставником. Тут Кирило Стеценко пробув з 1882 по 1887 рік. Під час навчання Кирило співав в шкільному хорі і вже з третього курсу став диригентом цього колективу. Він самотужки навчився грі на фісгармонії та фортепіано і сам почав компонувати. Його першим твором стала композиція концерту «Благословлю Господа повсякчас», написана для бурсацького хору. В цей час йому виповнилося лише тринадцять років.\nЗ 1887 по 1903 роки Кирило Стеценко навчався в Київській духовній семінарії. В цей період з-під його пера вийшли оригінальні музичні композиції «Бурлака», «Вночі на могилі», «Серед степу широкого» та церковні хори «Хваліть ім’я Господнє», «Херувимська», «Милість спокою», «Слава в вишніх Богу».\nДля формування Стеценка як композитора мало величезне значення знайомство з Миколою Лисенком, яке розпочалося в 1899 році і згодом переросло в міцну дружбу. Стеценко був співаком і субдиригентом лисенківського хору, неодноразово брав участь у концертних подорожах цього колективу по Україні.\nВ 1903 році в дні урочистого відкриття пам’ятника І.Котляревському в Полтаві капела Лисенка понад програму виконала хор «Бурлака» Кирила Стеценка. Це було високою честю для молодого митця, представленого Лисенком громадськості, серед якої були Михайло Старицький, Леся Українка, Василь Стефаник, Михайло Коцюбинський, Олена Пчілка, Володимир Самійленко, Микола Аркас, Іван Стешенко, Гнат Хоткевич... «Ось хто замінить мене після моєї смерті», - говорив друзям Микола Лисенко про свого учня.\nПо закінченні семінарії розпочалася педагогічна праця - Кирило Григорович одержав посаду викладача співів в Київській церковно-учительській семінарії. Директором тут працював протоієрей Василь Липківський. Спілкування з ним мало великий вплив на молодого композитора.\nОкрилений прихильністю, з якою зустріли сучасники його твори, Стеценко в 1904 році вступив до музичної школи Миколи Лисенка (клас теорії Г.Любомирського), щоб систематизувати знання, фахово оволодіти композицією. Він розпочав роботу над оперою «Кармелюк», написав хори «Содом» та «Прометей», в яких проступає викриття і гнів проти несправедливостей суспільного буття. В цей же період для різних хорових складів він опрацював мелодії «Заповіту» та «Ще не вмерла Україна»( у Кирила Стеценко був свій музичний варіант сучасного гімну України). Організований ним Народний хор дав концерти, які приваблювали публіку. Але після доносу одного із своїх товаришів-учителів за українофільство у нього в січні 1907року зробили обшук, знайшли незакінчену оперу «Кармелюк» і вислали з Києва на три роки в місто Олександр-Грушевський на Донщину. Через неповних два роки, завдяки старанням друзів, зокрема Олександра Кошиця, Кирило Григорович повернув в Україну й поступив викладачем співів до Білоцерківської гімназії, а знову через рік одержав дозвіл на в’їзд до Києва. Тут він займав посаду викладача співів і вихователя в музичній школі. В цей же період він організував хор, з яким розучив «Вечорниці» Петра Ніщинського, свого «Бурлаку» й інші власні твори, писав численні рецензії. Рецензуючи тогочасні театральні вистави, Стеценко гостро критикував дилетантизм як у відтворенні авторського задуму, так і в музичному оформленні українських п’єс. 1909 року він написав музичне оформлення декількох водевілів («Бувальщина» та «Як ковбаса та чарка»), далі надзвичайно швидко створив музику до «Сватання на Гончарівці» за п’єсою Г.Квітки-Основ’яненка. Остання робота має щасливе довголіття і досі ставиться з його музикою. Проте матеріальні нестатки, слабке здоров’я й неприємності, пов’язані з творами «Ще не вмерла Україна» та «Прометей», примусили його виїхати на Поділля до Тиврова, де його дядько, Данило Горянський, був наставником в духовній школі. Тут він став викладачем співів.\nТиврівський період (1910 - 191 Іроки) вважається одним із найбільш плідних у творчості композитора. В цей час він написав проникливу, натхненну другу Літургію св.Іоана Златоустого, яку не перевершили подальші композиції, дитячу оперу «Лисичка, Котик і Півник» (за казкою Бориса Грінченка), закінчив оперу «Івасик-Телесик» на лібретто Михайла Кропивницького, написав мелодекламацію для читця, хору і фортепіано «Іфігенія в Тавриді», кантати «Єднаймося» та «Шевченкові», багато працював над обробкою подільських колядок та щедрівок, писав хори, романси.\nПід час перебування в Тиврові Стеценко знайомиться із відомими українськими композиторами Миколою Леонтовичем та Яковом Степовим.\nВ 1911 році Кирило Стеценко із сім’єю переїхав в село Голово-Русава Подільської губернії, де виконував функції священика, завідувача школи і засновника кооперативної споживчої спілки. Важливим було для нього в цей час було спілкування із М.Леонтовичем, що вчителював в Тульчині.\nЦей період не був плідним у творчому відношенні. Основним твором, написаним в цей час, слід назвати музику до драми «Про що тирса шелестіла» на слова Олександра Черкасенка(1916). Ця п’єса мала великий успіх у виставах театру Миколи Садовського.\nДо Києва, до громадського життя і творчості повернуло Стеценка повалення самодержавства. «Розпочався, - за словами дружини, - самий світлий період в житті Кирила Григоровича».\nВ жовтні 1917 року, під час Центральної ради, композитор повернувся до Києва. За дорученням української влади, разом із М.Леонтовичем, О.Кошицем, Я.Степовим організував музичний відділ при Міністерстві освіти УНР, а згодом його очолив. Він видав шкільний співаник, підручник гри на кобзі, розробив докладні програми навчання співу для єдиної трудової школи.\nСтеценко став одним із організаторів і диригентом Першого українського національного хору. Це був колектив ентузіастів, який два роки працював без оплати, вважаючи свою працю національним покликанням. Уже в перших концертах хор представив громадянству творчість провідних українських композиторів - Лисенка, Стеценка, Кошиця, Леонтовича.У червні 1919 року вперше відбулися концерти, повністю присвячені творчості Кирила Стеценка.. Програма рясніла новими творами - гімни «Живи, Україно», «Вкраїно-мати, кат сконав», «Слава Вкраїні», «Радійте, співайте», «Над нами ніч», «До пісні» та ін.. Надзвичайний успіх концертів сприяв тому, що ці твори підхопили інші хорові колективи, вони мали великий резонанс.\nВ цей період Кирило Стеценко став відомим не тільки як автор блискучих обробок українських народних пісень, а й як творець глибинних духовних музичних творів. Великий успіх мав перший концерт української церковної музики, який відбувся в Києві 27 березня 1919 року. Тут у виконанні хору Андріївської церкви прозвучали твори К.Стеценка, П.Козицького, М.Леонтовича.\nНадзвичайно важливою сферою діяльності Стеценка стали ареал духовної культури, проблеми національної церкви. В цей період Кирило Стеценко зближується з протоієреєм Василем Липківським - організатором Всеукраїнської православної ради. Під його впливом Стеценко став членом комісії з перекладів на українську мову священних текстів. У ній працювали найавторитетніші лінгвісти, знавці східних мов і старослов’янської -В.Липківський, А.Кримський, В.Чехівський, М.Хомичевський (нині знаний як Борис Тен), В.Потієнко, Н.Шараївський. Працюючи майже в фронтових умовах, вони стоїчно переборювали труднощі і за короткий час (1920 - 1923рр.) переклали і видрукували українські богослужбові збірники (переклади з грецької Літургії І. Златоустого, Молитовник, Часословець, Требник, Псалтир тощо). Разом з М.Леонтовичем, Я.Яциневичем, Гончаровим, П.Козицьким К.Стеценко брав діяльну участь у висвячуванні, українізації парафій та декількох київських храмів.\nДивовижно потужний сплеск духовної енергії, надзвичайну продуктивність митця ми бачимо в сфері культової (і не лише) музики. За декілька пореволюційних років, не зважаючи на всі труднощі життя і перевантаження, Стеценко написав вдвічі більше творів, ніж за все попереднє життя. Саме тепер талант та пошукові ініціативи Стеценка визначили його роль лідера мистецької генерації, що колись передбачав МЛисенко. Одним із шедеврів того часу була Панахида, присвячена пам’яті незабутнього вчителя (1918). Авторитетний знавець духовної культури О.Кошиць вважав творчість Стеценка в цій галузі геніальною, засадничою для нової школи національного відродження, а найкращим твором - Панахиду. У виконанні різних хорів Панахида звучала в ті роки під час відзначення декількох суспільно знаменних подій - на першій відправі по анафемованому російською церквою гетьманові Івану Мазепі, на похороні героїв Крут, над могилою вбитого Миколи Леонтовича, в перші роковини по застреленому Іванові Стешенку, в день смерті Панаса Мирного тощо.\nУ цьому ж році за доручення Голови Директорії Симона Петлюри К.Стеценко разом із Ол. Кошицем організували Українську республіканську капелу, яка на чолі із Кошицем виїхала до Європи і чарами українських народних пісень агітувала за українську справу.\nПрацюючи в 1920 році завідувачем музично-хорової секції кооперативної організації «Дніпрсоюз», Стеценко розгорнув багатогранну культуротворчу діяльність: видання музичних творів, підручників для навчання музики, збирання нотної бібліотеки. Прагнучи врятувати від голоду талановитих композиторів, педагогів, диригентів, він забезпечував їм роботу чи творчі замовлення, залучав до організації концертного життя, праці в музичних школах, навчального процесу в консерваторії. Важливе значення, на думку митця, мало встановлення зв’язків між хоровими колективами, надання артистичної практики безробітним хористам Національних капел, Хорового товариства ім. Кошиця, розформованих на початку 1920 року. Для цього на меценатські кошти «Дніпросоюзу» Стеценком були створені дві Мандрівні капели, які мали, концертуючи за маршрутами по Лівобережжю і Правобережжю Дніпра, максимально охопити центральні регіони України. Першою мандрівною капелою керував Нестор Городовенко, Другою _ Кирило Стеценко. За вересень - грудень Стеценкова капела концертувала в містах Корсунь, Бобринець, Сміла, Черкаси, Новомиргород, Златопіль, Єлисаветград, Вознесенськ, Одеса (10 концертів), Бірзула, Тульчин, Вапнярка. Вона продемонструвала своїм слухачам нові здобутки української хорової музики. Особливо значущим виявився візит капели до Тульчина. Мовлене було чи не вперше перед земляками композитора високе слово про талант Леонтовича, тріумф його композицій в Європі. Виконання ще неспіваних творів пройшло фактично за три місяці до трагічного вбивства композитора.\nВ 1920 році, повернувшись в Київ після поїздок із капелою, Стеценко зіштовхнувся з тим, що він залишився фактично без роботи. «Дніпросоюз» виявився реорганізованим, а музично-хорова секція, якою завідував Кирило Стеценко, ліквідована. Нова влада не запропонувала йому роботи, більше того, протегуючи диригенту державної капели Нестору Городовенку, - заборонила співанки колективу Кирила Григоровича (Другої мандрівної»). Кирило Стеценко був примушений обставинами життя перебиратись на село. В одному з листів до Миколи Леонтовича причину переїзду пояснює він так: «Я за відсутністю праці і куска хліба ради навіть взяв собі на селі, біля Фастова, парафію».\nПроте переїзд його у село Веприк не слід назвати випадковим. На початку минулого століття воно було досить розвиненим. Одна із довідок цього періоду підтверджує, що населення села на початку ХХст. налічувало до двох тисяч чоловік, в ньому було сім рибних ставків, п’ять молочних крамниць, маслобойня, олійниця, чайна, винна крамниця, чотирьохкласна церковно-приходська школа, православна церква, в 1908 році побудоване двохкласне ремісниче училище.\nВ 1919 році у Веприку була заснована «Просвіта». В цьому ж році веприцька громада послала свого представника в Київ до митрополита Василя Липківського із проханням надіслати в село нового священика, який би вів службу Божу українською мовою. Ним і став Кирило Стеценко - один із засновників УАПЦ. Як стверджує брат Кирила Петро у своїх спогадах, Стеценко першим українізував парафію на селі саме у Веприку.\nДіяльність його була надзвичайно плідною і багатогранною. Він укріпив малочисленний на той час церковний хор. Окрім того, маючи рідкісний талант диригента-інтерпретатора народної пісні, він створив ще два хори: сільський, або, як його ще звали вепричани, Великий, і Малий (дитячий).\nРазом із Великим хором Стеценко багато подорожував по навколишніх селах Фастівського і сусідніх повітів. Ось що розповідав про це староста хору Олександр Романович Грицай: «У багатьох селах тоді виступать було ніде. Часто виступали просто неба - у дворах або прямо на вулиці. Пам’ятаю: прийшли ми одного разу з концертом у Чорногородку. Пішов Кирило Григорович по селу роздивлятися. Обрав місце виступу - майдан біля коперації. Там ми і дали чорногородцям концерт. Співали «Заповіт», «Вічний революціонер» і багато народних пісень в обробці Лисенка, Леонтовича, Стеценка.\nПлатні за цю важку роботу Кирило Григорович не просив і не отримував». А ось якими словами згадувала Стеценка хористка його хору Галина Луківна Карасевич: «Кирило Григорович був невтомним пропагандистом української народної пісні. Пішки водив нас з села в село співати пісні, ставити концерти.\nУ місцевій владі багатьох сіл тоді ще були люди, настроєні вороже. Вони не признавали української мови і української пісні, не хотіли, щоб ми ставили українські концерти. Але Кирило Григорович умів з ними говорити переконливо. Було, йдемо з села в село, й жаль нам . що Кирило Григорович пішки крокує з нами. Але він не вимагав для себе ніяких зручностей. «Ми - сівачі рідного слова і пісні, а сівачі завжди «ходили пішки», - усміхаючись, підбадьорював нас і себе Кирило Григорович».\nПрацюючи із хорами, Стеценко брав активну участь у роботі місцевого драматичного гуртка. За короткий час силами цього колективу були поставлені кілька українських класичних п’єс, зокрема: «Сватання на Гончарівці», «Безталанна», «Наталка Полтавка», «Глитай, або ж павук». Кирило Григорович, як згадували жителі села, був і режисером, і суфлером, і інколи навіть актором. Його вогонь запалив вепричан.\nВ вихідні дні з усього Фастівського повіту ( та й не лише Фастівського) приходили у Веприк люди. Зранку вони слухали службу Божу українською мовою, яку вів в місцевій церкві отець Кирило, а в другій половині дня з задоволенням дивилися спектаклі, поставлені місцевим драматичним гуртком, або слухали світський хор під керуванням Стеценка.\nЗа часів перебування на Фастівщині видатного українського композитора Кирила Стеценка Веприк став своєрідним духовно-релігійним центром кількох районів.\nВ вільний час композитор оркестрував свої останні твори - «Іфігенію в Тавриді» та «Гайдамаки», мріючи поставити їх на сцені. Окрім того, в цей тоді ж він створив ще декілька незвичайних церковних творів високої художньої вартості. Одним із них є «Милість спокою».\nКомпозитор не поривав в цей період також зв’язків із Києвом. Він читав там лекції в інституті імені Лисенка, де займав посаду старшого викладача та завідуючого диригентськими курсами, а з січня 1921 року його обрали професором по класу хорового співу Київської консерваторії.\nВ цьому ж році Кирило Стеценко взяв участь у підготовці та проведенні історичного Всеукраїнського православного церковного собору 1921 року. Після марних прохань до функціонуючих єпископів про висвячення українських пастирів собор в кінці жовтня 1921 здійснив прахристиянську висвяту власного ієрархічного єпископату й обрав Василя Липківського митрополитом. Ця історична подія відкрила нові духовні обрії перед українським суспільством. В ній брали участь і музичні діячі - М.Гайдай, П.Гончаров, П.Демуцький, Г.Давидовський, БЛевитський, П.Козицький, В.Ступницький, Я.Яциневич. Будучи одним із близьких сподвижників В.Липківського К.Стеценко мав декілька функцій - священика, диригента і автора творів, які звучали у відправах Собору. В одному із листів того періоду він пише: «Чотири дні на тиждень присвячую парафії, а три - Києву».\nПеребування Стеценка у Веприку закінчилося трагічно. 29 квітня 1922року він помер від висипного тифу. Разом із сільським фельдшером Володимиром Степановичем Миронівським захворів біля хворого селянина, якого причащав. Як свідчить брат Кирила Григоровича Петро, селянин одужав, а лікар і священик, заразившись від нього, померли.\nТут же, у Веприку, на цвинтарі біля церкви, згідно останньої волі покійного, Кирила Григоровича і поховано. Життя обірвалося, не сягнувши навіть сорокаріччя, коли митець виходив у своїй творчості на новий потужний злет. З травня 1922 року в некролозі пам’яті Стеценка Пилип Козицький написав: «Це був справжній співець народу, який зумів доторкнутися своєю творчою інтуїцією до глибини народної душі, перейнятися, злитися з нею, стати її устами».\nКирило Стеценко після своєї смерті залишив великі скарби світської і духовної музики. Він створив чотири кантати, понад п’ять десятків хорових творів, музику до ряду театральних вистав. Популярною стала його музика до п’єси «Сватання на Гончарівці» Г.Квітки-Основ’яненка, «Про що тирса шелестіла» С.Черкасенка, музика до інсценізації поеми Т.Г.Шевченка «Гайдамаки». Важливе значення мають його численні обробки українських народних пісень.\nКирило Стеценко по праву вважається одним із фундаторів української духовної музики. Чільне місце в його творчості зайняло створення церковно-релігійних творів, основні з них: «Панахида», «Всенічна», три «Літургії», п’ять українських релігійних кантів, церковний хор «Хваліть ім.’я Господнє», «Херувимська», «Милість спокою», «Хвалітесь, братіє» та ін.\nдиректор Меморіального музею К.Г.Стеценка