Анна Музичук: Протистояння з росіянками були особливими завжди — Без Табу\nАнна Музичук дала перше велике інтерв'ю після повернення з Ірну / David Llada\nМинулого тижня українська шахістка Анна Музичук стала віце-чемпіонкою світу з класичних шахів у Теґерані. Щоб повторити досягнення сестри Марії, яка два роки тому стала найсильнішою в світі на мундіалі в Сочі, Анні залишалося перемогти китаянку Тань Джуньї. Однак після обміну перемогами в перших трьох партіях азіатка перемогла на тай-брейку.\n- Звісно, хотіла перемогти. Але то чемпіонат світу, вихід до фіналу – теж серйозний результат. Особливо з урахуванням, що це друге місце стало найкращим для мене результатом на світових першостях з класичних шахів. Однак, повторюся, коли доходиш до фіналу, хочеться перемагати. Тому радше після завершення матчу проти Тань Джуньї почувалася засмученою.\n- Напередодні фіналу фавориткою вважали саме вас. Може, це вплинуло?\n- Навряд чи. Чемпіонат тривав майже місяць, розмаїті психологічні аспекти давно відійшли на другий план. Річ у тім, що Тань Джуньї – сильна суперниця. Так, рейтинг у мене вищий, але виграти в китаянки непросто.\nМи знайомі давно, починали грати ще на чемпіонатах світу серед дітей. Ми провели між собою багато партій. В одних випадках перемагала я, в інших – Тань Джуньї. Точної статистики наших зустрічей не маю, але не думаю, що хтось з нас має велику перевагу. Разом з тим, незручною суперницею для себе цю китаянку ніколи не вважала. Мабуть, для неї я теж незручною не є.\n- Долю титулу вирішив тай-брейк. Повідомлялося, що його початок змістили на дві години і це начебто вплинуло на вас негативно.\n- Сам факт переносу не вплинув ніяк. Проблемою вважаю скорочення перерви між партіями на тай-брейку. Цього разу на відпочинок відводилося лише по п’ять хвилин. Я була одна, а суперниця з тренером. Аналіз мусила проводити самостійно, тоді як Тань Джуньї оперативно допомагав тренер.\n- Зрештою, не дивлячись на ту поразку, в Україні вас вважають героїнею тільки за одне – що перемогли у півфіналі чемпіонку світу Олександру Костенюк з Росії. Зрозуміло, що підтекст цій зустрічі надається політичний.\n- Трохи раніше, у другому колі я перемогла іншу, не таку титуловану росіянку Аліну Кашлінську. Але повинна сказати, що обидві ці зустрічі були для мене принциповими не стільки через те, що грала проти представниць Росії, скільки з огляду на силу суперниць.\nВласне, для нас протистояння з росіянками були особливими завжди. Але контекст у цієї принциповості був не політичний, а суто спортивний. Зрозуміло, що тепер з огляду на війну будь-яка зустріч між Україною та Росією політичного забарвлення уникнути важко. Щоправда, з тією ж Костенюк ми знайомі дуже давно, разом виступаємо за німецький клуб з Баден-Бадена. Поза змаганнями ми спілкуємося, тому хоч і сприймаємо одна одну як суперниці, але про вороже ставлення не може бути й мови.\n- Напередодні і впродовж чемпіонату обиватель більше говорив не стільки про шахи, скільки про зовнішній вигляд шахісток. В ісламській республіці Іран жінкам без накритої голови з’являтися поміж людей заборонено. Саме через це не поїхала на мундіаль захищати здобутий два роки тому титул ваша сестра Марія.\n- Для мене то теж було проблемою. Через ці хіджаби вирішила пропустити чемпіонат світу не лише Марічка, а й окремі американські шахістки. Я б теж не поїхала, але давно мрію стати чемпіонкою планети з класичних шахів. Першою в світі у «репіді» та бліці» вже була, відповідно хотілося підкорити третю вершину.\nЩе раз переконалася, що грати в цих хустках незручно. Точніше, не лише грати, а постійно мати їх на голові. Дискомфорт полягає в тому, що мусиш весь час думати, щоб хустка не злетіла. Доводилося її заколювати-преколювати. Сідаючи за дошку, маєш думати виключно про гру, а не про хіджаб чи інші непотрібні речі. Крім того, під час партії люблю розім’яти шию, трохи покрутити головою. З хусткою на голові це робити складно. Тому доводилося йти у вбиральну, там хіджаб знімати, потім знову вдягати. Такі дрібниці неабияк відволікають.\n- Срібний призер Олімпіади-2008 з вільної боротьби Василь Федоришин якось ділився своїм досвідом виступів за іранський клуб. І розповідав, що жінкам там в Ірані заборонено сидіти на передніх сидіннях автобуса.\n- В громадському транспорті ми не їздили. Читала, що там існують окремі таксі для жінок, але сама їх не бачила. Здивувало мене, що в аеропорту для чоловіків і жінок існують окремі проходи через металошукач. Натомість у готелі жодного поділу за гендерною ознакою не відчула. Приміром, в ресторані за столик без проблем міг підсісти чоловік. До речі, жили ми в гірській місцевості. І харчувалися лише тим, чим вгощали в готельному ресторані. Оскільки вибір страв там обмежений, дуже швидко їсти одне й те ж набридло. Але то дрібниці. Серйознішою проблемою було забруднене повітря Теґерану. В горах клімат начебто трохи чистіший, але навіть там без спрею дихати не могла. І не тільки я, а й чимало інших шахісток.\n- Анно, виходить, що в статусі фаворитки ви їдете на другий чемпіонат світу поспіль, однак знову не можете перемогти. Це пригнічує чи мотивує ще більше?\n- Час покаже, але все ж вірю. Що зможу стати першою. Перед Сочі-2015 у мене був рейтинг вищий, ніж у Марічки, але не другий як зараз, а третій на турнірі рейтинг загалом. Тобто я була серед претенденток на перемогу, але не відвертою фавориткою. Так само як зараз. Але від того не легше. На підготовку потрачено чимало моральних і фізичних сил. Шкода, що максимуму досягти не вдалося.\nЩоденно займаюся шахами по п’ять годин на добу. Під час безпосередньої підготовки до змагань шахи займають весь день, перерви роблю лише на харчування. До того ж треба врахувати, що перед чемпіонатом світу я провела важкий турнір у Ґібралтарі. То щоб перебувати в ліпшому ігровому тонусі. Так чи інакше, виступи в Ґібралтарі завершила лише за чотири дні до старту чемпіонату світу. Прибувши до Теґерана за дві доби до старту, дала собі спочинок, щоб під час змагань виглядати свіжішою.\n- Ви сказали, що в Теґерані виступали без тренера. Чому?\n- Постійного особистого тренера не маю ні я, ні Марічка. Фінансові можливості не дозволяють. До послуг тренерів вдаємося лише при підготовці до основних стартів. Загалом же Марічка постійно допомагає мені, а я їй.\n- Ваші батьки – теж шахісти.\n- Вони прищепили нам любов до шахів. Так як мама й тато постійно сиділи за дошкою, тренувалися й грали, ми з сестрою почали розділяти це захоплення років з двох, а в три вже добре розуміли правила. Років з десяти ми вже грали сильніше за батьків. Зараз тато з мамою можуть допомогти налаштуватися психологічно, вирішують деякі побутові труднощі. Повинна сказати, що батьки ніколи грати в шахи нас не змушували. То було наше особисте захоплення.\n- Виходить, що це захоплення тримає вас уже 25 років. Тримає і не втомлює?\n- Всяке буває. Особливо коли серйозно налаштовуєшся на змагання, а там виходить далеко не все. Повертаєшся невдоволеною, думаєш, навіщо все це здалося. Але трохи перепочину і погані думки щезають.\n- Марія в десятому класі вирішила відвідувати секцію гри на фортепіано. Це стало її своєрідним хобі.\n- Не знаю, добре це чи ні, але мене цікавлять найперше шахи. Марічка у нас різностороння. Мені так не вдається. Характер інший.\n- Впродовж десяти років (з 2004-го по 2014-й) ви виступали за Словенію, країну, яку вже давно представляє інший уславлений львівський гросмейстер Олександр Білявський. То він вас запросив?\n- Ні, Олександр Генріхович тут ні при чому. Після того, як у 13-річному віці я стала чемпіонкою України серед жінок, у мене виникли суперечності з нашою національною федерацією. Мені дещо обіцяли, але слова не дотримали. Тож коли з’явився варіант зі Словенією, ми з батьками вирішили, що цей варіант буде для мене в контексті шахового зросту ліпшим.\n- Раз ви повернулися, то можна зробити висновок, що ситуація з шахами в Україні поліпшилася?\n- Справді, з приходом на посаду президента ФШУ Віктора Капустіна для розвитку шахів загалом і для кожного шахіста зокрема почали робити помітно більше. Повернулася я саме на запрошення Віктора Володимировича.\n- У наш час прикладів зміни громадянства українськими шахістами теж не бракує. Здебільшого люди стають росіянами. Найвідоміші приклади – Катерина Лагно, Сергій Карякін. Зрозуміло, труднощів багато, сусідня країна створює ліпші умови. Але біда в тому, що ця країна окупувала частину України і пішла на нас війною.\n- Кожна людина обирає свій шлях самостійно. Я нікого засуджувати не збираюся.\n- Вам тих заробітків, які отримуєте за гру в шахи, вистачає?\n- До топ-десятки світового рейтингу серед жінок входжу вже близько десяти років. Зрозуміло, що шахи – мій основний заробіток. Живу з виступів на комерційних турнірах. Так, наш вид спорту до числа надприбуткових не входить, але якщо ти граєш добре, показуєш високі результати, то бідною себе не почуватимеш.\n- А ще ж є клубні змагання, специфіка яких є загадкою навіть для любителів шахів.\n- У шахах можна виступати одночасно за кілька клубів. Найголовніше, щоб вони не представляли однієї країни. Приміром, ми з сестрою та першим номером світового рейтингу Гоу Іфань з Китаю, граємо за клуби з Монте-Карло і німецького Баден-Бадена. Втім, напередодні клубного чемпіонату Європи доводиться визначатися. Ми грали за Монте-Карло і вже багато разів ставали командою чемпіонками континенту.\nУ королівстві Монако шаховий клуб фінансують двоє впливових людей. Причому їх, як то не дивно, цікавлять саме жіночі шахи. Зазвичай відбувається навпаки. У Монте-Карло чоловіча команда теж є, але фінансується вона не в тих об’ємах, що наша. Тут зібрані всі вершки світового жіночого рейтингу, тому не дивно, що клуб з Монте-Карло залишається майже непереможним. Зрозуміло, що на французькому рівні суперників у нас обмаль. Однак попри це власники клубу торік під час проведення Гран-прі дозволили собі закрити кілька ігрових залів одного з казино в центрі міста й на два тижні віддали їх під шахи.\nКоли ми ставали чемпіонками Європи, команду вітав принц Альберт. Обіцяли нам і особисту аудієнцію в принца, але з огляду на те, що графік Альберта розписується заздалегідь, їх довелося відтермінувати.\n- У казино Монте-Карло грали тільки в шахи?\n- Я – ні. Не вважаю себе азартною людиною. Деякі шахістки свою вдачу в казино випробовували. Але хто саме – не скажу (усміхається).\n- Рівно рік тому у Львові ваша сестра Марія в боротьбі за світову шахову корону зустрічалася з Гоу Іфань. Та подія викликала чималий ажіотаж і начебто мала сприяти розвиткові шахів у нашій державі. Якісь помітні зміни станом на березень 2017-го в порівнянні з березнем 2016-го відзначите? Як у вашому рідному Стрию, так і в Україні загалом.\n- Можу сказати, що шахи стали популярнішими. І цей поштовх розпочався ще до матчу в палаці Потоцьких, коли Марічка виграла чемпіонат світу в Сочі. Нині більше говорять про гру і відомих шахістів, діти охочіше записуються в шахові секції. У Львові почала діяти програма розвитку шахів. У ста загальноосвітніх школах міста шахи стали обов’язковим предметом. Думаю, це немало.\n- Гадаєте, у Марії були шанси перемогти Іфань чи китаянка була об’єктивно сильнішою?\n- Гоу сильніша. Ми шукали варіанти, щоб здивувати китаянку, але поки нічого нам не вдалося.\n- Сприймали колись Марію як суперницю?\n- Ні, хоча час від часу на турнірах граємо одна проти одної. Зазвичай наші зустрічі завершуються нічиїми. Хоча результативні партії теж бувають. Коли граємо зі скороченим контролем часу.\nМоже, невелика перевага в мене. Але то й не дивно, бо ми зустрічалися ще тоді, коли я грала значно сильніше. То нині ми рівні.\n- Колись ви сказали, що кумиром у шахах вважаєте Гарі Каспарова.\n- Відтоді подорослішала, стала більше розуміти і трохи змінила свої шахові погляди. Зараз мені більше імпонує Михайло Ботвинник.\n- Важко не виділити Василя Іванчука, котрий перемагав чемпіонів світу Каспарова і Карпова, виграв чимало престижних турнірів і залишається в числі провідних шахістів світу понині, вже понад 20 років. Ми з паном Василем знайомі вже дуже давно, двічі одне проти одного грали. То було, здається, в 2012-му і 2013-му роках. Обидва рази я програла.\n- Угорка Юдіт Полґар, яку вважають найсильнішою шахісткою в історії, вважає, що жіночі шахи треба відмінити і об’єднати їх з чоловічими. Мовляв. Лише за таких умов жінки будуть стрімкіше прогресувати. Згодні?\n- Якби не було жіночих змагань, жінки підвищили б свій рівень. Однак не згодна з тим, що жінки могли б реально конкурувати з чоловіками на найвищому рівні. На те є багато причин. Я теж часто граю з чоловіками – на оупен-турнірах, де допускається участь представників обох статей. Іноді чоловіків навіть більше, ніж жінок. Буває, перемагаю, але, звісно, не суперників рівня чемпіона світу Маґнуса Карлсена.\n- Та ж Полґар відійшла від шахів після того, як вийшла заміж народила дітей. Допускаєте, що з вами може трапитися те саме?\n- Юдіт все ж пішла не стільки через дітей. Народивши, вона ще виступала. Звісно, не так активно, як до того, але все ж. Остаточно піти угорка вирішила з часом, коли її рейтинг почав падати. Юдіт була в чоловічій десятці, а коли почала втрачати позиції, вирішила не залишатися. Вік взяв своє. Полґар зрозуміла, що на найвищому рівні вона грати вже не зможе, а посередні результати її не влаштовували…\nЧи покинула б я шахи заради сім’ї? Щоб дати відповідь на це питання, треба спочатку спробувати. Наразі я незаміжня, мої думки пов’язані з шахами. Хоча, звісно, розумію, що вік шахістки-жінки помітно коротший, ніж шахіста-чоловіка. Тому поступово варто задумуватися, чим буду займатися, коли грати перестану.\nЩоправда, нічого особливого ще не видумала. Зрештою, час у мене ще є. планувати, що гратиму до 30-ти чи 40-ка, звісно, не варто, але наразі хотілося б затриматися на високому рівні якомога довше.\nфото - David Llada, офіційній сайт чемпіонату світу з шахів та офіційна сторінка Анни Музичук на фейсбуці\nІван Вербицький Шахматы Спорт Анна Музычук Интервью Публикации


Парасоля складана Doppler 746966FGB повний автомат Чорна купити в Києві і Україні | 3 Стихії - магазин сувенірів\nПарасоля складана Doppler 746966FGB повний автомат Чорна\nГоловна/Каталог/Парасолі/Парасолі чоловічі/Doppler/Парасоля складана Doppler 746966FGB повний автомат Чорна\nПарасоля чоловіча Doppler Carbon чорного кольору, механізм повний автомат (автоматичне відкриття і закриття), складається вручну 3 складання, є система антивітер. Матеріали відрізняються високою міцністю, жорсткістю і малою масою, часто міцніший за сталь, але набагато легше.\nДіаметр купола у відкритому вигляді 103 см, матеріал поліестер, колір чорний. Каркас виготовлений з міцної та якісної сталі, 8 спиць зі сталі, карбону та фіберглас (скловолокно), ручка прорезинена. Довжина парасольки в складеному вигляді 30 см, вага парасолі 374 грам.\nЦікаве доповнення чоловічої парасольки Doppler - ручка прогумований пластик з декоративними пластиковими вставками сріблястого кольору.\nОсобливості:можливість повсякденного використання, легко поміщається в чоловічу сумку або рюкзак, система антивітер, великий купол 103 см, спиці з карбон / сталь / фіберглас (скловолокно).\nБрендова і стильна чоловіча парасолька фірми Doppler від австрійського виробника Doppler підкреслить і доповнить чоловічий стиль, елегантність і бездоганний зовнішній вигляд. Парасолька стане вишуканою «родзинкою» індивідуального стилю. Проста у використанні і довговічна складана парасоля Doppler підійде до будь-якого одягу.\nОригінальнаі якісна парасолька навіть в складеному вигляді дарує чоловічому образу стильність, елегантність, аристократичність. Класична парасолька для чоловіків стане корисним і потрібним подарунком. Парасолька надійно захистить від дощу, система антивітер не дасть зламатися спиць, ручку зручно і легко тримати в руці, не ковзає за рахунок рифленої вставки.\nПарасоля складана Doppler 746966FGB повний автомат Чорна — Ви можете купити за найкращою ціною з оперативною доставкою по Києву, Укрпоштой, Новою поштою або JUSTIN в будь-яке місто: Одеса, Харків, Львів, Дніпропетровськ (Дніпро), Миколаїв, Вінниця, Черкаси, Луганськ, Херсон, Кривий Ріг, Запоріжжя, Кропивницький, Маріуполь, Донецьк, Суми, Івано-Франківськ, Тернопіль, Полтава, Житомир, Хмельницький, Рівне та інші міста України. Купуючи в нашому інтернет-магазині сувеніри та подарунки через кошик замовлень або через швидке замовлення в 1 клік.


Містичне Поділля. Товтри й Медобори – dobre.club\nМістичне Поділля. Товтри й Медобори кількість\n– Збір групи (станція метро “Житомирська”)\n– Ранній виїзд з Києва (орієнтовно 06:50 – 07:00)\n– Прибуття до Правдівки (Хмельницька обл..), зустріч з гідом\n– Переїзд до села Сутківці.\nОгляд Покровської церкви (XV ст.) — найвідомішого оборонного храму України, та руїн замку де чаклував Каліостро\n– Переїзд до Городка, обід (факультативно)\nЕкскурсія містом. Оглядаємо Замок та Міську браму (XV-XVIII ст.), оборонну синагогу (XVI ст.), діючий млин (XIX ст), дуже цікавій єврейський цвинтар, що має неформальне звання “Єврейського Личакова”. Поховання XV-ХХ ст. та ще ряд інших цікавинок.\nОглядаємо карстові воронки-вікна, якi й дали назву селу\n– Переїзд до села Сороцьке\nОглядаємо грандіозний та дуже романтичний неоготичний закинутий костел Матері Божої Неустанної Помочі, збудований 1902-1907 роках, та діючий мурований храм (УГКЦ) на честь покрови Пресвятої Богородиці 1863-го року, що теж досить цікавій та вирізняється на тлі “храмів-близнюків”, що височать чи не у кожному тернопільському селі. Його, як і сусідній костел зведено у формах середньовічних стилів. Тут ми бачимо еклектику з використанням романських та псевдоготичних елементів. Костел дуже потішить любителів фотографувати — він не лише дуже красивий, але ще й розташований так, що не закритий ні забудовою, ні дротами зі стовпами.\nДорогою в селі Ілавче, просто при дорозі оглянемо романтичну напівзруйновану капличку з гніздом лелек на дзвіниці.\n– Переїзд до Теребовлі\nТеребовля велике давнє та славне місто, однак так сталося, що основні історичні пам’ятки тут спотворено (знищено) або комуністами або сучасними перебудовами. Тож оглядаємо лише замок — один з найдавніших в Україні, Василiянський оборонний монастир (руїни) та знаменитий Плебанівський залізничний віадук. На зворотній дорозі, як буде час та натхнення, можемо також оглянути старий цвинтар. Далебі не Личаків, але теж нівроку, до того ж біля самісінької траси.\n– Переїзд до Струсова.\nСтрусiв вже понад десятиліття щороку є фігурантом ТОП-10 найкрасивіших сіл України. В Струсові дивимося храми, синагогу, палац Лянцкоронських-Голуховських, старий цвинтар з якого відкривається мальовнича панорама Струсова. Дорогою проминемо ще один “австрійський” залізничний віадук, проте аби не переходити жваву трасу та зайвий раз не наражатися на небезпеку, його ми оглянемо на зворотній дорозі.\n– Переїзд до Микулинців\nПересічний українець знає про Микулинці, переважно завдяки чудовому місцевому пиву (фірмовий магазин у програмі). Про інші принади цього надзвичайно цікавого і симпатичного галицького містечка загалу відомо набагато менше. Натомість серед шанувальників мандрів вітчизняною “глибинкою” Микулинці давно користуються заслуженою славою.\nОтож що тут можна побачити. Замок — єдиний в Україні, у якому живуть люди. Палац Канопок-Реїв (XVIII–XIX ст) зі старим парком. Одразу навпроти палацу, на одній з ним лінії, височіє костел Пресвятої Трійці. Власне палац та храм є одним архітектурним комплексом. Місцевий костел, як і замок з палацом, заслуговує на епітет “унікальний”. Це зрозуміло навіть людині, абсолютно далекій від історії, архітектури та краєзнавства. Одразу кидається у вічі, що храм завеликий та занадто розкішний, як для майже сільських Микулинець. Така споруда більш гармонійно виглядала би посеред Львова чи, принаймні, Тернополя. Що й не дивно, якщо врахувати, що костел зведено за мотивами знаменитої Гофкірхе — храму при палаці короля Саксонії в Дрездені. Він, до речі, теж присвячений Пресвятій Трійці.\n– Повернення в Сатанів з оглядом віадуків, у тому числі плебанівського.\nЯк буде час можливо відвідаємо Млинська, де закинутий палацовий костелик-іграшка та панський палац у якому можна побачити унікальні Червонi буки (вони як звичайні, але мають червоне листя).\n– Повернення на базу, вечеря.\n– Переїзд до села Іванківці.\nЕкскурсiя закинутими штольнями\n– Переїзд до села Івахнівці.\nВеликий похід по івахнівецьким горам. Оглядаємо безлісу “товтрину” Високі Камені — одну з наймальовничіших “голих” товтр Поділля та інші вершини.\nПікнік на природі (факультативно)\n– Переїзд до Гусятина\nВ Гусятині оглядаємо залишки старої прикордонної застави.\nПотім милуємося помпезною сталінською колонадою, що височить на самісінькому березі Збруча.\nТакож оглядаємо оборонну синагогу 16-17 ст., пам’ятник місцевому уродженцю отаману Наливайку, Онуфрієвську церкву 16 ст. (звісно що оборонну), та дуже красивий та цікавий костел 17 ст. з рештками монастиря.\nОглядаємо Сидорівський замок (замок-корабель) — найромантичніший замок Тернопілля, костел-герб та мавзолей родини Пайгертів.\n– Повернення на туристичну базу, вечеря.\n– Піший похід до Пущі відлюдника, Печери ченця, Священного городища та священних джерел.\nПрогулянка серед Товтр-Медоборів мальовничою долиною Збруча, куштування води зі священних криничок волхвів, підйом на Звенигору, огляд валів давнього священного городища Звенигороду, похід До Пуші відлюдника, огляд скель та печери відлюдника у їх підніжжі. Загадування бажань сидячи на давньому язичницькому вівтарі. Дорогою до Звенигороду оглядаємо скелю, де добре збереглася ціла колекція різноманітних решток морських організмів, які утворили гори Товтри-Медобори.\n– Виселення та виїзд з бази.\n– Екскурсія до стародавнього Сатанівського печерного монастиря.\n– Виїзд на Київ\nОбід в Городку (факультативно), прощання з гідом, дорога на Київ.\n– Трансфер до Києва, прибуття близько 22 год.\nВартість туру* :\n3690 грн (при тримісному розміщенні в номерах “стандарт”)\n3990 грн (при двомісному розміщенні в номерах “стандарт”)\n*діє знижка для учасників клубу та при реєстрації на сайті\nВключено: трансфери за маршрутом, супровід гіда, екскурсійний супровід, проживання, три сніданки і три вечері, страхування\nБудьте першим, хто залишив відгук “Містичне Поділля. Товтри й Медобори”“ Скасувати відповідь


Кращі хмарні сервіси для зберігання даних | Студія медіадизайну\nБагато хто користується хмарними сервісами для зберігання своїх фотографій, улюблених фільмів. Але не всі знають, що їх кількість не обмежується тільки Dropbox, Google Диск, «Яндекс.Диск» і Cloud Me. Нижче ви побачите кращі сховища даних. Детальніше дивіться і читайте тут.\nВартість та обсяг:\nВід 2 Гб до 16 ГБ – безкоштовно;\n1 ТБ – 9.99 доларів на місяць або 99 доларів на рік;\nBusiness – 795 доларів. Базовий пакет (для перших п’яти користувачів). 125 доларів на рік за кожного додаткового користувача.\nКоментар: в бізнес-версії кожному надається 1 ТБ пам’яті. Dropbox може надати компанії будь необхідну кількість місця за домовленістю.\nПідтримує: Windows, Mac, Linux, Android, iPhone, iPad, BlackBerry, Kindle Fire.\n15 ГБ – безкоштовно;\n100 ГБ – 1,99 долара в місяць;\n1 ТБ – 9,99 долара в місяць;\n10 ТБ – 99,99 долара в місяць;\n20 ТБ – 199 доларів на місяць;\n30 ТБ – 299 доларів на місяць.\nКоментар: Якщо в корпоративної версії менше п’яти користувачів, то кожному надається 1 ТБ. Для цієї ж версії існує відеочат.\nПідтримує: Windows, Mac, Android, iOS.\n50 ГБ – безкоштовно;\n500 ГБ – 99,99 євро (9,99 євро на місяць);\n2 ТБ – 199,99 євро (19,99 євро на місяць);\n4 ТБ – 299,99 євро (29,99 євро на місяць).\nКоментар: Відмінною особливістю Mega є шифрування всього контенту в браузері за допомогою алгоритму AES. Користувачі можуть передавати один одному файли в зашифрованому вигляді, але всі дані залишаються в «хмарі».\nПідтримує: Windows, Mac, Linux, Andriod, iPhone, Ipad, BlackBerry.\nЗа матеріалами сату ilenta.com.\nОпубліковано в рубриці Новини, Онлайн-ресурси, Робота з даними\n« Animaker – простий інструмент для створення якісної анімації


Вибираємо турку для кави | harchi.info\nТурка — це швидше народна і жартівлива назва, яка виникла через те, що про цей інструмент ми дізнались саме від турків. В оригіналі ж він називається джезва — це адаптована назва слова тюркського походження.\nТрадиційно джезву робили з міді, з товстими стінками. Мідь володіє дуже високою теплопровідністю, поступаючись тільки сріблу. Саме тому кращим посудом вважається мідна. Що це значить у практичному застосуванні? Ви нагріваєте дно мідної джезви, наприклад на газовій плиті або вугіллі. Температура тут же передається по всій площині турки, рівномірно нагріваючи каву. Що є дуже важливим у приготуванні кави: кавові олії є дуже делікатними та втрачають смак при кип'ятінні.\nЗараз виробляють декілька видів джезв, які можна одразу ж розділити за типом матеріалу: алюмінієві, глиняні, керамічні, з нержавіючої сталі, мідні та зі сплаві, іноді можна зустріти і скляні.\nАлюміній — дешевий та практичний матеріал. Але вважається досить спірним харчовим металом: при високій температурі починає вступати в реакції зі вмістимим. Тому не варто детально зупинитися на цьому виді турки. Краще його уникати.\nУ глиняних джезв є як переваги, так і недоліки. Глина — досить дешевий матеріал, тому ці вироби є доступними. Втім, одне падіння — і з глиняною джезвою ви попрощаєтесь: вони вкрай крихкі. Також потрібно бути уважним з перепадами температур: глиняна турка може тріснути при митті. Окрім того, глина — це живий пористий матеріал, який добре всотує олії. І смак того сорту кави, який ви приготуєте у ній вперше, залишиться у ній назавжди. Готувати у такій турці каву різних сортів — це все одно, що пити червоне та біле вино з одного келиху: на вечірці, коли усі трохи п'яні, підійде, але для істинних цінителів — ні. Кожний сорт кави володіє своїми індивідуальними смаковими нотками, а в глиняних джезвах виходить своєрідний коктейль.\nКераміка — також досить крихкий матеріал. Керамічні джезви потрібно оберігати від падінь та ударів. Є ще одна особливість, яка об'єднує її з глиною: коли ви знімаєте таку турку з вогню, процес приготування кави продовжується. Тому кава нерідко збігає уже після того, як ви прибрали джезву з плити. Кераміка та глина продовжують віддавати накопичене тепло, температура напою росте, пінка на каві піднімається та пране опинитись де завгодно, але тільки не у вашій чашці. Будьте уважними, інакше збігла кава може зірсувати вам плиту, ранок та настрій.\nАле при правильній експлуатації керамічні джезви є довговічними, не бояться перепадів температур. Деякі навіть виготовляються зі знімними ручками, що робить турку дуже мобільною. Загалом — ідеальний інструмент кавомана-початківця.\nНержавіюча сталь також могла б стати ідеальним матеріалом для виготовлення джезв. Цей метал абсолютно не вступає в реакцію з вмістимим і не змінює смак кави. Але виникає проблема іншого роду — порівняно низька теплопровідність. При використанні такої турки виникає осередок високої температури у місці нагрівання. Тобто вода може закипіти на дні джезви, делікатні кавові олії будуть горіти, і їх смак буде деформований. Згадайте, як трохи пригорілої їжі на дні сталевої каструлі може зіпсувати смак усієї страви.\nМідні джезви — ідеальний варіант та справжній інструмент кавомана. Це традиції, перевірені часом. Слід підкреслити: саме інструмент, що дозволяє контролювати процес приготування кави з метою покращити її смак. Висока теплопровідність міді дозволить рівномірно нагрівати воду та екстрагувати кавові олії, не доводячи напій до кипіння. У французів є приказка: “Кипіння вбиває каву”. Через те, що горять кавові олії, смак напою деформується і з'являється гіркота.\nВкрай важливою є корок з піни, який утворюється на поверхні кави. Дрібний помол кави та конічна форма турки сприяє створенню такого корку, і він блокує випаровування ефірних олій. Саме тому ми отримаємо густий напій з насиченим смаком та неперевершеним ароматом.\nЩо стосується гейзерних кавоварок — цей італійський винахід нічого загального з джезвами немає. По-своєму зручний та культовий інструмент винайдений у 1930-х роках. Працює він зовсім інакше — за принципом випаровування води та створення пари. Пара проходить через шар кави і опиняється у верхній частині кавоварки уже у вигляді напою.\nТурка повинна бути конічної форми з широким дном та вузьким горлом — вужчим за дно у 2-3 рази. Широке дно забезпечує стійкість та велику поверхню нагрівання, а вузьке горло — корок, який практично герметизує каву, блокує доступ кисню та не дає йому швидко закипіти, а також перешкоджає випаровуванню ефірних олій.\nПівтора міліметра — оптимальна товщина стінок і дна. Чим погане занадто товсте дно? Мідь, з якої виготовлена джезва, повинна бути цільною, тобто з єдиного листа. Якщо нижня частина є товщою — це показник того, що джезва зроблена не тільки з цільного мідного листа, а значить, могла бути порушена якість спаювання (наприклад, у харчових технологіях для такої мети варто використовувати срібло, але цих правил мало хто дотримується). Окрім того, саме місце спаювання є уразливим. Турка регулярно піддається перепадам температур, через що місце спаювання може розхитатись і дати тріщину. Але загалом у джезві з товстим дном немає нічого кримінального, якщо вона правильно виготовлена: такі джезви, наприклад, зазвичай використовують для приготування у піску.\nТакож у випадку з мідною джезвою потрібно звертати увагу на те, чи не пошкоджене внутрішнє покриття: мідь може вступити у реакцію з кавою, тому джезви покривають харчовим металом. Як правило, нержавіючою сталлю, але іноді сріблом, срібло підходить ідеально, оскільки має ще й антибактеріальні властивості.\nРучка джезви повинна бути довгою, розташованою під кутом. Її задача — вберегти руку від опіку. Ручка не повинна нагріватись, тому для її виготовлення підходить або дерево, або метал із низькою теплопровідністю. Пластик мало того, що випадає з гармонії з натуральними матеріалами, ще й може видавати запах пластмаси при нагріванні. А це явно не той аромат, який ви чекаєте від своєї чашки кави.\nЧасто джезви роблять з дерев'яною ручкою: дерево дуже повільно нагрівається та є більш витривалим. Але кожного разу, коли ви миєте турку з дерев'яною ручкою, точка з'єднання розхитується.\nДжезва — дуже універсальний інструмент, готувати у ній каву можна на чому завгодно: на вугіллі, на піску, у каміні, на багатті, тощо. Важливо лише правильно її підготувати.\nНова джезва повинна бути вимита ідеально. Для початку її потрібно промити водою без миючих засобів, інакше води заб'ються в пори та залишаться з туркою назавжди. Після можна наповнити джезву водою, покласти лимон та довести до кипіння — таким чином ми дезінфікуємо її від різноманітних засобів, які могли застосовуватись при виробництві. Окрім того, більшість цінителів радять насипати у джезву ложку кави та залити водою, щоб стінки судин покрились кавовими оліями.\nА про сучасні тенденції у світі кави читайте у статті - http://harchi.info/blogs/san-ayt-j/suchasna-ta-pravylna-kava-yaka-vona.\nПон, 08/01/2016 - 13:01 01/08/2016 13:01


Twitter запускає показ новин по геолокації | znaj.ua\nTwitter запускає показ новин по геолокації\nСоціальна мережа Twitter запускає нову функцію. Відтепер стрічку новин можна читати з певного місця, а система сама фільтруватиме звідти результати\nСоціальна мережа Twitter запускає нову функцію. Відтепер стрічку новин можна читати з певного місця, а система сама фільтруватиме звідти результати.\nЯк пише Mashable, ця функція незабаром стане доступною для усіх користувачів. Написавши повідомлення у певному місці, автор побачить повідомлення інших авторів без повного тексту. Натиснувши на більш цікаве, він зможе прочитати іншу думку про місце, в якому він перебуває.\nТака функція стане зручною для організаторів масових заходів та вечірок. Люди зможуть випадково знайти один одного у натовпі, а також уся аудиторія вестиме онлайн-листування. Крім того, нова можливість зробить непотрібними хештеги для деяких тем.\nПершими оновлену стрічку новин отримають власники пристроїв від Apple. Згодом вона з'явиться на Android та інших операційних системах.\nЧитайте також: Турецький винахідник зумів захистити смартфон від шпигунів\nНещодавно мешканець Туреччини винайшов пристрій, який захищає дисплей смартфону від сторонніх очей. Картинку на екрані зможе бачити лише власник за допомогою спеціальних окулярів.\nКомпанія готує новий гнучкий девайс\nЕксперти показали новенький MacBook Pro зсередини: фото\nКомпанія дійсно поліпшила роботу клавіатури\nXiaomi готує до виходу перший електрокар: фото\nКомпанія готує до виходу новий електрокар\nApple випустила нову iOS 13.2.3 для iPhone: головні зміни\nКомпанія вирішила поліпшити роботу своїх гаджетів\nXiaomi представила розумний обігрівач за ціною звичайного: фото\nКомпанія випадково показала новий гаджет\n"Танець" супутників Юпітера потрапив в камеру NASA: відео\nВиглядає апарат дуже круто


Заарештованих активістів Greenpeace перевели з Мурманська в Санкт-Петербург | Українські Новини\nЗаарештованих активістів Greenpeace перевели з Мурманська в Санкт-Петербург\n11 листопада 2013, понеділок, 13:43\t863\n2013-11-11T13:43:00+02:00 Політика 2018-11-15T07:59:42+02:00\nВесь екіпаж судна опинився під арештом, оскільки ніхто з його членів не став відразу давати показання.\nОскільки інкриміновані діяння не входять до юрисдикції судів Мурманської області.\nВсі 30 заарештованих членів екіпажу Arctic Sunrise будуть етаповані з Мурманська в Санкт-Петербург, оскільки "інкриміновані [їм] діяння не входять до юрисдикції судів Мурманської області", а слідча бригада розташована в Петербурзі. Про це повідомляється на сайті Слідчого комітету РФ.\nЯк повідомила правозахисниця Оксана Челишева на своїй сторінці Facebook, фігурантів справи відправили поїздом, що вирушив із Мурманська 11 листопада о 09:10 за місцевим часом. У Петербург поїзд за розкладом має прибути о 12:11 наступного дня.\nПрес-секретар СК РФ Володимир Маркін заявляв, що весь екіпаж судна опинився під арештом, оскільки ніхто з його членів не став відразу давати показання.\n"Якби на початковому етапі розслідування фотограф або кухар просто стали давати показання, наприклад, що я сидів біля свого казана й варив російський борщ для наших закордонних гостей, тоді все було б зрозуміло. Або фотограф сказав би, що він сидів на своєму судні й фотографував. Ніхто ж цього не сказав. Тому потрібно було в рамках розслідування з'ясувати роль кожного", - сказав він.\nЯк повідомляли Ukranews, активісти Greenpeace 18 вересня спробували закріпитися на нафтовидобувній платформі "Прирозломна". У такий спосіб вони протестували проти видобутку нафти в Арктиці. Спробу активістів Greenpeace припинили прикордонники. Наступного дня, 19 вересня, співробітники ФСБ захопили судно й відбуксирували його в Мурманськ. Екіпаж спочатку обвинуватили в піратстві, а потім замінили статтю на "хуліганство". Нідерланди почали вимагати звільнення судна, що ходило під прапором королівства, і команди через Міжнародний трибунал із морського права. Трибунал ухвалить рішення 22 листопада.


Ідеально рівна стеля, на якому погляду просто нема на чому зачепитися – це не мрія багатьох власників житлової нерухомості? Багато з нас пред’являють підвищені вимоги до приміщень, і зовнішній вигляд стелі тут має далеко не останнє значення. Одне з рішень – гіпсокартоннних стелю. У цій статті ми поетапно встановимо стелю з гіпсокартону, не вдаючись до допомоги професійних ремонтників.\nГКЛ використовуються для стелі в силу дуже багатьох причин. Саме вони дозволяють створити ідеально рівну поверхню, приховати від цікавих очей все тріщини або нерівності на базовій стелі. Більш того, такий матеріал дозволяє ефектно заховати комунікації, починаючи з трубопроводу і закінчуючи проведенням. Нам всього лише залишилося розібратися з тим, як його кріпити до стелі.\nРізноманітність дизайну стель\nНасправді використання гіпсокартонних листів відкриває перед нами світ безмежних можливостей. За допомогою цього простого і доступного оздоблювального матеріалу можна реалізувати свої найсміливіші фантазії. Завдяки йому можна зробити однорівневі або дворівневі стелі, ефектно змонтувати точкові освітлювальні прилади для, які стануть не тільки практичною складовою, а й додадуть свою родзинку в дизайн приміщення. Вирішивши використовувати його для вирівнювання стін і стелі, монтаж гіпсокартону на стіни краще залишити «на друге».\nПриродно, що для різних приміщень підходить різний матеріал: для житлових приміщень – звичайний ГКЛ, для «мокрих» – ГКЛВ, тобто вологостійкий. Так, для більшості приміщень в квартирі підійде звичайний матеріал, а ось якщо ви захочете зробити стелю на кухні, у ванній або туалеті, то краще вибрати для цих цілей вологостійкий матеріал.\nСамостійний монтаж листів при наявному каркасі – справа кількох годин. Вся складність полягає в тому, щоб створити максимально надійну основу, що відрізняється високою міцністю. В іншому випадку наш гіпсокартон згодом провіснет, утворюючи тріщини на стиках – видовище не з приємних. Тому подумаємо над тим, як і чим прикріпити каркас для гіпсокартону на стелі (докладніше про цю конструкції тут). Тут дуже багато залежить від того, з яких будматеріалів зроблена стеля. Якщо це дерев’яне перекриття, то в якості кріпильних виробів використовуємо саморізи по дереву, якщо бетонне – дюбелі.\nДля цього нам знадобиться перфоратор, шуруповерт, дюбелі, саморізи по дереву і металу, рівень, рулетка, олівець, ножиці по металу, підвіси, набір профілів (стартовий, що несе, поздовжній) – з них будемо збирати каркас, на який вже буде здійснюватися кріплення оздоблювального матеріалу, ГКЛ з параметрами 2500x1200x9,5 мм (або по ширині, кратній 400 мм.), рубанок, ніж різання облицювання, шпаклівка.\nЗалежно від призначення, розрізняють матеріал товщиною від 6,5 до 12,5 мм. Якщо перший тип переважно використовується при виготовленні криволінійних поверхонь, то другий найчастіше застосовують при вирівнюванні стін. Що стосується листів для оздоблення стелі, то тут краще вибрати матеріал товщиною 9,5 мм. Як правило, саме він і називається «стельових». Цілком можна обійтися і стінових матеріалом, тільки при цьому слід враховувати, що він важчий, тому і вимоги до каркасу більш жорсткі: більше кріплень і профілів.\nПерше, з чим необхідно визначитися – відступом майбутнього стелі від базового. Можливо, вам буде потрібно приховати деякі комунікації, тоді ширину прорізу відповідно збільшуємо. Зазвичай між стелею і перекриттям залишають 100-200 мм. З огляду на те, що далеко не всі стелі можуть похвалитися відповідністю горизонталі, визначаємо його найнижчий кут, і вже від нього з урахуванням різниці по висоті починаємо відміряти відстань від базової стелі. В результаті наше приміщення по периметру повинно бути окреслена, горизонт кожної ділянки повинен бути ідеальним і вивіреним. Після цього можна приступати до кріплення направляючого профілю за даними позначок. Бажано витримувати крок між кріпленнями не більше 400 мм. Якщо нам на стелі необхідний короб, то потрібно заздалегідь передбачити його наявність і в обраному місці прикріпити додатковий направляючий профіль.\nДалі необхідно розмітити стелю для установки підвісів. Для цього поперек приміщення олівцем чертятся паралельні лінії з кроком в 400 мм. Після цього на першій лінії робляться мітки з кроком в 500 мм, на другий – перша мітка в 250 мм від стіни, а далі з періодичністю в 500 мм. На третій лінії знову робляться мітки з кроком 500 мм і т.д. Мітки повинні бути розташовані в шаховому порядку. Це робиться для того, щоб забезпечити максимальну жорсткість і міцність каркаса, який буде кріпитися до перекриття саме в цих місцях. Коли з розміткою покінчено, можна споруджувати каркас.\nВажливо! По суті, технологія кріплення каркаса в домашніх умовах допускає масу відхилень. Так, замість підвісів можна використовувати все той же направляючий профіль, вигнутий у формі літери «Г». Відстань між відрізками профілю в каркасі також може бути різним. Найголовніше щоб каркас для стелі був міцним, а все інше – дрібниці.\nУ зазначених точках стелі необхідно закріпити підвіси. Зробити це можна за допомогою все тих же саморізів або дюбелів – залежить від поверхні. Далі несучі профілі необхідно підлаштувати під ширину приміщення і раніше закріплений по периметру так званий стартовий каркас. Для цього вимірюємо ширину кімнати, відміряє орієнтовно такої ж довжини (але на 10 мм коротше) несучі профілі і нарізаємо необхідну кількість елементів. Після цього можна робити стелю: несучі профілі вставляються в підвіси і кріпляться до них саморізами по металу. На цьому етапі дуже важливо контролювати сувору горизонтальність несучого профілю. В іншому випадку стеля не буде радувати нас ідеально рівною поверхнею. Коригування горизонтального розташування профілю здійснюється за допомогою зміни положень кріплення. Для більшої точності при перевірці горизонтального положення профілю найкраще використовувати лазерний рівень.\nОдних тільки поперечних профілів для надійного кріплення обробки буде недостатньо. Для посилення жорсткості конструкції каркаса, необхідно додатково зміцнити її поздовжніми елементами. Використовується все той же направляючий профіль, нарізаний на шматки довжиною 400 мм. Вони кріпляться до поперечного профілю на відстані 500 мм один від одного за допомогою спеціальних кріплень-крабів. Замість останніх можна використовувати невеликі шматки, що залишилися при кріпленні стартового каркаса (того, який йде по периметру приміщення). Розташування поздовжнього профілю повинно бути таким, щоб краю монтованих листів потрапляли на середину направляючого профілю. Переходимо до вирішення, мабуть, самого простого питання: як обшити стелю?\nКоли каркас готовий і його горизонтальність перевірена неодноразово, можна приступати до установки листів. Для цієї процедури знадобиться як мінімум дві людини: один кріпить, другий на підхваті. Листи потрібно встановлювати впритул до стін, в стик один до одного, поперек поздовжніх профілів. При необхідності вони розрізають на частини відповідно до параметрів каркаса. Робиться це за допомогою ножа, а зріз додатково обробляють рубанком. ГКЛ необхідно кріпити до каркаса саморізами для металу на кожні 200 мм профілю. Капелюшки саморезов не повинні бути сильно втоплені в матеріал, тому що в цьому випадку втрачається жорсткість кріплення. Залишилося зовсім небагато: шпаклівка обробленою гіпсокартоном поверхні, вірніше стиків і місць кріплення обробки і каркаса, а також фінішна обробка.\nЩоб забезпечити максимальне зчеплення шпаклівки та картонної поверхні, найкраще використовувати самоклеящуюся серпірующую плівку. Її наклеюють в місця вгвинчування саморізів, а також на стики між листами. Після цього приступають до шпаклювання. Як шпаклювати таку поверхню? Так само, як і будь-яку іншу – акуратно і не залишаючи жодних шансів нерівностей: наносимо склад широким шпателем, чекаємо поки шпаклівка висохне і обробляємо дрібною шкіркою. Після цього стелю можна фарбувати, клеїти на нього шпалери – тут вже кожен вибирає, що його душа забажає. Якщо все зроблено сумлінно, то така стеля буде служити вам вірою і правдою протягом не одного року.\nПитання з дизайном стелі вирішені? Саме час подбати про утеплення підлоги. В одній з наступних статей ми докладно розберемо цю проблему.\nВартість виготовлення стель /\nВартість робіт за 1 м2, руб.\nВартість матеріалів за 1 м2, руб.\nВирівнювання стелі гіпсокартоном Ссылка на основную публикацию\nУкладання труб для теплого водяного статі: як правильно укласти, як укладати своїми руками, способи\nол з підігрівом вважається відмінною заміною звичайного радіаторного ...


Морквина вырощенная для зберігання - ua | in4o.ru\nГоловна сторінкаАрхівГородництвоМорква для зберігання\nМорквина для зберігання. У літературі найчастіше можна зустріти рекомендацію висівати моркву відразу після сходу снігу. При такому посіві вона йде від шкідників та захворювань і отримує достатньо вологи на ранніх етапах, коли паростки моркви ще маленькі і дуже чутливі.\nАле, на жаль, з-за місцевих умов на нашому заміському ділянці взятися до робіт на землі можна не раніше середини травня, а часом і пізніше. І так нерідко бувало, що до моркви «руки доходили» тільки ближче до червня. А кілька років тому мені довелося сіяти моркву взагалі лише у другій декаді червня. Спочатку я думала, що це марна трата часу, морква не встигне піднятися, і її не вистачить на всю зиму. Але я помилилася! До середини жовтня виросла гарна моркву, не дуже велика, середнього розміру (на фото - морква, зібрана в першій декаді вересня). якраз те, що необхідно для заощадження. Після такого результату я почала складати поради досвідчених городників, і виявилося, що багато з них висівають моркву в кілька термінів: з квітня по кінець червня, формуючи таким способом конвеєр свіжої моркви. А на зберігання застосовується останній збір. А ще знайшла дані про те, що запізнілий посів також допомагає моркви «піти» від морквяної мухи та інших шкідників. В даний момент і я висіваю моркву в два терміни. Перші посіви роблю в середині травня, як тільки з'являється можливість розпочати підготовчі роботи на землі. Морква висіваю в міжряддя лука спільно з його посадкою. Це дає можливість зекономити місце, час на догляд, а ще уникати обробок проти шкідників. Я не перекопую грунт, вношу на гряди попіл, перегній, всі копітко розмішую плоскорізом. Визначаю рядки і висаджую цибулю. Поки рядки не закладені, між цибулею висіваю моркву. Останнім часом я використовую дражоване насіння, вони дозволяють сіяти не густо і потім не переводити час на проріджування. Крім того, такі насіння краще сходить, але за умови, що буде достатній кількості води. Тому після посіву рядочки акуратно загортаю, злегка утрамбовую ґрунт і добре поливають грядку.\nДогляд звичайний - прополюванням, розпушення, підгодовування 1 раз в тиждень настоєм кропиви, приблизно, до кінця червня. Коли основні посівні роботи закінчені, приступаю до підготовки грядки для другого посіву моркви - приблизно в середині червня. На грядку також вношу гній, золу, всі сумлінно розпушую і розмішую, роблю борозенки, дно яких ущільнюю, і висіваю насіння. Присипаючи їх невеликою кількістю сирого піску, змішаного з золою, а поверх - рихлої землею.\nТак як в червні найчастіше йде багато зливою, то поливаю тільки по потребі, а ось у липні і на початку серпня влаштовую для моркви постійні поливи. При потребі проводжу прополки, розпушування. Міжряддя зазвичай мульчую свіжоскошеної газонної травою. Вона не дає рости бур'янам і зберігає вологу в ґрунті. Для підгодівлі застосовую настій кропиви і гуматнатрия.\nДо прибирання приступаю у другій половині жовтня або трохи пізніше, в залежності від погоди. Морква дбайливо подкапываю вилами, землю струшую, бадилля відрізаю. Підготовлену моркву розкладаю по мішках і пакетах. Частина прибираю в нижній ящик овочевий холодильника, де вона зберігається в поліетиленовому пакеті. Залишилися коренеплоди спускаю в льох, пересипаю піском і там зберігаю.\nМорквина вырощенная для зберігання\nУсього голосів: 342\nВиталина Габуда 2013-11-29 23:15


Технічні кандидати в Президенти не заборонені законом, – експерт у Львові – Прес-клуб\nТехнічні кандидати в Президенти не заборонені законом, – експерт у Львові\nPosted By: 06.10.2018\nЦентральна виборча комісія, реєструючи кандидатів на посаду Президента України, не дає посвідчення «технічних кандидатів». І з точки зору законодавства бути технічним кандидатом – не є злочином.\nПро це сьогодні, під час засідання Громадського прес-центру «Вибори-2019» на тему: «Кому допомагатимуть, а кому шкодитимуть технічні кандидати на виборах Президента?», яке відбулося у Львівському прес-клубі, заявив аналітик ГМ «Опора» Тарас Радь.\nЗа його словами, експерти, покладаючись на свої знання, досвід та уміння аналізувати, означили для себе певну групу кандидатів як технічних. Хоча жоден експерт не можемо бути остаточно впевненим, наскільки цей кандидат технічний, і за яких обставин та коли він став таким.\n– Технічність кандидата може виникати на різних етапах. Наприклад, коли з цим кандидатом відразу домовляються, що він іде на ці вибори з конкретною технічною метою. Кандидат може паразитувати на електоральному полі опонента, відтягуючи його голоси. Або ж проводити цільову антирекламу, тобто протистояти конкретному кандидатові. Або ж дуже популярною є технологія, коли за допомогою технічних кандидатів наповнюють виборчі комісії та отримують більшість для голосування в комісіях різного рівня. Цю технологію використовують усі партії. Але, переважно, це – прерогатива влади та її основного опонента. Так завжди було, коли два опоненти змагаються, то вони намагаються отримати контрольну більшість для прийняття рішення. Це може бути використано для створення видимої альтернативи, коли велика частина електорату або розчарувалася у кандидатах, або не ще визначилася. І такі люди мають створити ілюзію для альтернативи для цієї групи виборців, – розповідає Тарас Радь про різні методи маніпуляцій.\nЗа його словами, не всі кандидати з низьким рейтингом є технічними. Проте велика частина осіб, які заявляють себе кандидатами у Президенти, скерована на парламентські вибори. І кандидування на президентське крісло є частиною підготовки до виборів у Верховну Раду.\n– Але як би ми не засуджували цю практику, та реальність така, що бути технічним кандидатом, з точки зору законодавства, не є злочином. Це –показник рівня політичної культури і правової освіченості суспільства, які сприймають ці технології. Бо якби вони не спрацьовували, то ніхто би не витрачав на це свої фінансові ресурси. Зрештою, не варто й переоцінювати цього фактору. Бо це – тільки одна з багатьох технологій, яка використовується. Сама по собі вона нічого не варта. Але разом з іншими технологіями може зіграти певну роль у результатах голосування, – резюмує Тарас Радь.


22 квітня 2008, 04:03\nВіталій Пономарьов Київ, 22 квітня 2008 (RadioSvoboda.Ua) – «Ми нікого не чіпаємо. Ми лише з татарами воюємо. Матінка Катерина ще Крим до Росії приєднала, а вони тепер відділяються», – так севастопольські матроси у січні 1918 року пояснювали причини погромів селищ кримських татар. 90 років тому кримські татари повстали проти радянської влади і разом з кінними гайдамаками Запорозького корпусу звільнили Крим від більшовиків.\nНаприкінці січня 1918 року російські більшовики захопили Кримський півострів і влаштували там масовий терор. 22 березня у Криму була проголошена Радянська Соціалістична Республіка Таврида. А через місяць мешканці селищ Демерджи, Кизил-Таш, Корбекли, Кучук-Узень та Шуми підняли повстання проти радянської влади. До них приєдналися вояки кримськотатарських ескадронів, що від січня вели партизанську боротьбу в горах. За кілька днів повстання охопило степові райони Криму та узбережжя від Євпаторії до Судака.\nВранці 24 квітня кінні гайдамаки Запорозького корпусу Армії Української Народної Республіки зайняли Сімферополь. Члени Раднаркому Республіки Таврида на чолі із Слуцьким на трьох автомобілях виїхали із Сімферополя до Алушти, де на них чекав захоплений більшовиками крейсер «Алмаз». Проте біля селища Біюк-Ламбат неподалік Алушти радянські урядовці були взяті в полон повстанцями. Матроський десант, що висадився з крейсера, не зміг звільнити полонених наркомів, «Алмаз» став обстрілювати Алушту з гармат, і повстанці, відступаючи в гори, розстріляли членів Раднаркому.\nКінець Радянської Соціалістичної Республіки Тавриди\nТого ж дня козаки спільно з кримськими татарами звільнили від більшовиків Бахчисарай, а через Перекоп на півострів увійшли частини 52-го корпусу німецької армії. До кінця квітня Республіка Таврида припинила своє існування. А 8 травня відновив свою роботу Курултай, і на одному з його засідань глава кримського уряду Джафер Сейдамет наголосив:\n«1918 рік – це рік, коли народ, що був позбавлений не лише самостійного існування, а навіть політичного життя, наполегливо домагається своїх священних політичних прав».


НазадГоловна Каталог Засоби захисту, інструмент Робочi рукавички\nРукавички для захисту від механічних дійРукавички хімічностійкіРукавички одноразовіРукавички для захисту від підвищених температурРукавички для захисту від знижених температурРукавички для захисту від порізівРукавички захисні для зварювальниківТрикотажнi рукавички\nПромисловiстьАвтосервiс i СТОАПК i Сiльське господарствоЗварювальні роботиТелекомунікації і Зв'язокХарчова промисловiстьНафтогазова промисловiстьМедицина i ФармацiяТоргівля і Промо-акціїСервісні служби і ЛогістикаБудівництво і Монтаж\nРукавички без ПВХ крапки "СТАНДАРТ"\n12...9\tСпецодяг рукавички робочі\nДля того, щоб забезпечити комфортні та безпечні умови праці, необхідно дотримуватися техніки безпеки. З цією метою потрібні рукавички робочі. Виробництво часто включає в себе ряд небезпечних моментів, так що спеціальні рукавиці - це невід'ємна частина робочого костюма, особливо в тих умовах, де необхідний захист рук.\nОсобливим попитом користуються робочі рукавички шкіряні. Їх незаперечною перевагою є те, що вони дозволяють шкірі дихати і добре захищають руки від механічних пошкоджень.\nШкіряні робочі рукавички і рукавички з інших матеріалів застосовуються в різних виробничих галузях і з різними цілями:\nЗахист рук при ремонтних роботах, будівництві тощо.\nРукавички робочі застосовуються в медичних цілях для дотримання повної стерильності.\nдля захисту рук при роботі з хімічними речовинами.\nСпецодяг рукавиці захищає руки під час зварювальних робіт.\nДля захисту від вібрації.\nЩоб захистити руки від підвищених і низьких температур.\nТому спецодяг рукавички користується великим купівельним попитом.\nЯк купити рукавички робочі оптом?\nРукавички робочі, купити які ми пропонуємо, потрібні для того, щоб зберегти рухливість і чутливість руки . Від технічної безпеки робочого процесу іноді залежить життя працівника, а не тільки якість виконаних робіт. Різноманіття матеріалів, які використовуються для того, щоб виготовити рукавички робочі, допомагає вибрати саме те, що необхідно для вашої справи. Гума, бавовна, стійкі до вогню і холоду матеріали - пропоновані робочі рукавиці призначені для успіху в кожній із сфер діяльності.\nРукавички робочі оптом - гарне рішення для підприємств. Забезпечити десяток і більше співробітників для дотримання норм технічної безпеки, вирішити проблему якісного виконання всіх робіт, не замовляти кожен раз робочі рукавиці, а мати їх достатній запас. Все це позбавить начальство від головного болю, а робітникам - добре виконувати свої функції і не переживати про власне здоров'я. Таким чином, для створення комфортних умов праці кожному підприємству необхідні рукавички робочі оптом. Україна купує їх в інтернет-магазині "СВАН". Спеціально для цього ми склали докладний каталог, де вказані технічні характеристики запропонованої продукції.\nАле мало просто купити робочі рукавички. Ціни на них повинні бути доступними среднестатистичному покупцеві.\nЦіну робочих рукавиць наш сайт встановлює з урахуванням співвідношення якості і ціни. При відмінній якості ціна знаходиться в найнижчих межах. Купівля рукавиць на нашому сайті вигідна як приватним особам, так і солідним компаніям, які забезпечують безпечну роботу свого персоналу. А опт - це ще й чудова економія грошей. Якщо вам потрібно робочі рукавички купити, щоб повністю убезпечити свої руки від "сюрпризів" виробничої роботи, ефективно оптимізувати бюджет, і перед вами стоїть питання, завдання "куплю робочі рукавиці та рукавички" - звертайтеся до нас. Ми знаємо, що таке якість і реалізуємо тільки висококласні засоби для особистого захисту.\nДля того, щоб купити робочі рукавички, вам потрібно заповнити форму зворотнього зв'язку, натиснувши на кнопку "Оформити замовлення". Наші менеджери зв'яжуться з вами найближчим часом для того, щоб уточнити деталі майбутньої покупки. Ми доставляємо рукавички робочі опит по всій Україні, поштовою службою на ваш розсуд.


Як організувати День народження маляка: 8 простих кроків - BONOBO\nBONOBO › Новини › Статті › Як організувати День народження маляка: 8 простих кроків\nКожен рік в житті особливий і відмічати його варто по-особливому. Як організувати ідеальне свято, яке потішить і Вашу дитину, і маленьких гостей? Ми маємо декілька, перевірених часом порад.\nПо-перше, починайте підготовку мінімум за два тижні, щоб свято не перетворювати в ультрамарафон, а в день події просто розслабитись і отримувати задоволення.\nПо-друге, тримайте список ідей і справ, який вам допоможе нічього не забути в приготуваннях:\nПорадьтесь з іменинником/цею скільки гостей буде на святі. Це допоможе вам зорієнтуватись в якому приміщенні проводити свято: вдома чи в кафе і замовляти свято на виїзд чи запрошувати гостей в еко-студію дитячого розвитку «Бонобо», де вас чекатиме кімната для частувань маленьких гостей, зал для активних ігор і святкової програми, а також кімната для дорослих.\nЗавчасно домовитись про приміщення.\nОбговорити з дитиною тему Дня Народження. Адже тематична вечірка – перша запорука успіху.\nЗамовити тематичну піньяту/кульки/святкові прикраси. Коли свято витримано в одному стилі легше вжитись в казкову атмосферу. А для тих хто не знає: піньята(ісп. piñata від італ. pignatta — «пічний горщик») — назва традиційної іграшки з пап’є-маше, наповненої солодощами, цукерками. Ох, ви б тільки бачили скільки радості викликає у всіх розбивати ту кулю, а потім швидко збирати солодощі!\nЗамовити аніматорів. Відповідно до теми свята і кількості дітей вам знадобиться 1-2 професійні аніматори, які протягом свята не дадуть засумувати жодному гостю. Свято не свято без забавок, ігор, танців і співів.\nЗамовити тематичний торт і солодощі, за бажанням. Торт може бути і звичайним(головне смачним;)), але, на щастя, кондитери зараз вміють робити чудеса і улюблені герої оживають у вигляді солодких фігурок і яскравих глазурей. А щодо тематичних солодощів: чудова ідея потішити гостей солодким подаруночком після свята (пряником чи капкейком).\nПридумати святкову фотозону. Ваше свято вже майже ідеальне! А при наявності, навіть простої, фотозони – буде досконалим. Навіть без професійного фотографа, фото на телефон стануть найкращою згадкою про проведений день. Фотозона має бути в кольорах свята; можна організувати маски, щоб кожен міг перевтілитись в улюблених героїв; фігури головних героїв додадуть атмосферності; а ім‘я і вік дитини у вигляді плакатів, герлянди чи фігури – стануть чудовим нагадуванням про головну персону свята.\nПродумати святкове частування. Піцца, фрукти і солодощі – найпростіший нібір хорошого свята.\nА якщо ви немаєте часу, але бажаєте організувати дійсно хороше свято ви завжди можете звернусь за допомогою до нас: еко-студії дитячого розвитку «Бонобо». Ми маємо перевірених часом і досвідом професіоналів святкового настрою, які допоможуть нам організувати День Народження дитячої мрії.


Робота в сфері медицина і фармацевтика. Пошук вакансій у Тернопільській області\nМедицина/ Фармацевтика у Тернопільській області\nВакансії. Медицина - Фармацевтика у Тернопільській області\nШукаю масажиста, масажиста-реабілітолога\nШука. масажиста, масажиста-реабілітолога. Розглядаю всі варіанти. Всьому навчу і все розповім.\nРобота Вакансії > Медицина/ Фармацевтика > Масажист\nУ цій категорії Ogolosha.ua роботодавці публікують оголошення про пошук фахівців у Тернопільській області. Тут можна знайти роботу лікарем, координатором, фармацевтом, провізором, ветеринаром, лаборантом, асистентом, медсестрою, масажистом, санітаркою, реєстратором та ін. Обрати відповідну для себе дуже просто: виберіть професію, яку ви шукаєте або введіть ключові слова в рядок пошуку. Для підбору під свої побажання - вкажіть потрібні фільтри. Наприклад, вид зайнятості, рівень заробітної плати, освіту. Наша "розумна" система підбере вакансії під ваші вимоги й відшукати ідеальну роботу буде ще легше.\nРубрики у розділі "Медицина/ Фармацевтика" у Тернопільській області\nЛікар у Тернопільській області,\nЛікар-координатор у Тернопільській області,\nКоординатор у Тернопільській області,\nЛогістика в Фармі у Тернопільській області,\nМасажист у Тернопільській області,\nМедичний представник у Тернопільській області,\nМедичний реєстратор у Тернопільській області,\nМедсестра у Тернопільській області,\nМенеджер по роботі з ключовими клієнтами/ аптечними мережами у Тернопільській області,\nПровізор/ Фармацевт у Тернопільській області,\nРегіональний менеджер/ Sales Manager у Тернопільській області,\nCанітарка у Тернопільській області,\nДоглядальниця у Тернопільській області,\nCпортивний лікар у Тернопільській області,\nСередній та молодший медичний персонал у Тернопільській області,\nФармацевтичне виробництво у Тернопільській області,\nХімік у Тернопільській області,\nІнші посади в сфері Медицина/ Фармацевтика у Тернопільській області


КПНЗ «МПДЮТ «Горицвіт» Криворізької міської ради - "Мадонна"\nГоловна » Мережа гуртків » "Мадонна"\nЗразковий художній колектив театр авангардної моди\nКолектив створений у 1990 році і вважається засновником даного жанру на Дніпропетровщині.\nТеатр моди діє як школа трудового навчання та естетичного виховання, пропагує історію і культуру одягу, освоєння нових тенденцій у моді, працює над впровадженням влаасних ідей.\nМетою колективу є формування художнього смаку молоді, що формує стиль діяльності театру: фольг-арт, модерн, арт-дизайн, про-арт. Всі моделі – автори своїх колекцій. Вони їх створюють, шиють і демонструють. “Сучасна модель – співавтор режисера”, вважає молодь, яка присвячує себе сценічному мистецтву. Вихованки театру гідно продовжують славетні традиції конкурсів краси на Дніпропетровщині та за її межами. Театр моди “Мадонна” – неодноразовий лауреат і дипломант міських, всеукраїнських мистецьких конкурсів і фестивалів.\nКонструювання і демонстрація моделей відбувається спираючись на різні матеріали: папір, тканину, дріт, дерево, магнітофонну плівку, хутро. Кожна з колекцій має мету - так, намагаючись донести до дитини красу природи (колекція “Квіти України”), гармонію почуттів (“Казка”, “Діти Часу”), витонченість і жіночність (колекція “Вітри зі Сходу”), перемоги добра над злом, пошуку прекрасного в різних життєвих ситуаціях (колекція “Опера”, “Коли мами немає вдома”, “Мауси-Котауси”, “А-ля модерн”). Також були створені колекції: “Молода Україна”, "Козацька доба", "Єгипет", "Моя Україна", тощо.\nЗа високу професійну майстерність в 2001 році театру моди “Мадонна” присвоєно звання “Зразковий художній колектив”.\nПротягом багатьох років вихованці колективу є переможцями у: міській виставці дитячої творчості “Країна Фантазія”, міського фестивалю дитячих театрів закладів освіти “Театральні обрії”, обласного фестивалю дитячих театрів краси та моди "На подіумі юнь, краса, гармонія", переможець міського етапу обласного огляду-конкурсу дитячої художньої творчості серед учнів загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів "Моє Придніпров"я", міського фестивалю народної творчості "Весна Рудани" та багатьох інших.\nРозклад занять за посиланням: https://krmisto.gov.ua/ua/art_team_education/detail/id/62.html\nСторінка гуртка у Фейсбуці: https://www.facebook.com/ЗХК-театр-авангардной-моды-Мадонна-268192526923137/


Як зробити візитну картку - як? що? де?\nПри організації власної справи ви зіткнетеся з безліччю витрат, включаючи кошти на створення візитних карток. Не дозволяйте ситуації вийти з-під контролю. Візьміть все в свої руки і самі зробіть візитні картки, на яких буде вказано ваше ім`я та рід діяльності.\nДайте свободу ідеям і уяві, щоб створити дизайн візитної картки. До моменту створення дизайну ви вже будете розбиратися в діяльності вашої компанії. Це знання необхідно помістити на картці.\nСтворіть схематичне зображення бажаного виду картки. Це важливий момент, незалежно від того, якими засобами ви будете створювати підсумковий продукт.\nВизначтеся з зображенням і графікою, який будуть прикрашати візитку.\nСтворіть візитну картку за допомогою онлайн магазину роздрібної торгівлі. Подивіться приклади візитних карток в інтернеті. До них можна самостійно створити фон і графіку, а також внести будь-яку кількість змін, щоб отримати бажаний результат.\nМожна замовити оптове виготовлення візитних карток. Для цього існують спеціальні сайти і компанії. Вони пропонують широке розмаїття кольорів, бланків карток і готові варіанти дизайну.\nНаявні шаблони дозволять вам створити свій власний зразок, відповідний родом діяльності вашої компанії.\nПеред розміщенням замовлення можна надрукувати чорновий варіант. В результаті ви зможете отримати професійні візитні картки, які будуть нітрохи не гірше замовних робіт.\nМожна створити візитну картку своїми коштами. Це легко зробити за допомогою текстового редактора або видавничої програми для ПК. З великою часткою ймовірності в такій програмі вже є готові шаблони.\nПридбана упаковка карткових бланків повинна відповідати обраним розмірами зразка. В описі до товару завжди вказуються розміри і кількість штук в упаковці.\nВиконайте розмітку візитної картки. Така робота включає поля і типи шрифтів, а також графічні елементи для однієї картки. Не забудьте вказати назву компанії, своє ім`я, номер телефону та адресу електронної майже в помітному місці.\nКопіюйте вийшла картку в кількох примірниках на всю сторінку.\nНадрукуйте необхідну кількість, а потім збережіть на комп`ютері один лист для подальшого відтворення.\nВнесіть виправлення в остаточну версію перед розміщенням замовлення або печаткою візитних карток.\nВага бланка це ключ до якості візитної картки. Чим він толще, тим приємніше її відчувати в руках потенційному клієнтові. Візитні картки, надруковані на тонких бланках, виглядають дешево і не здатні переконати клієнтів у серйозності ваших ділових починань.\nПорожні бланки для друку візитних карток


Поморяни: Витоки історії (XV ст). Перші власники в контексті майнових і родинних зв'язків - Поморяны - Замки и Крепости Украины - Форум\nBy Oleh Stasiuk, April 2, 2019 in Поморяны\nВ даній темі хотілося би підняти тему не стільки історії самого замку, як укріплення, скільки витягнути на світло і проаналізувати найбільш ранні письмові відомості про Поморяни і про їх власників. І вже в контексті цього робити якісь припущення про те, коли замок міг з'явитися на світ і якою могла би бути його конфігурація? Бо, нажаль, ті відомості, які є широко представленими в найбільш доступних ресурсах часто містять або дуже поверхневу і недостатню інформацію, або часто відверто помилкові твердження. Тому, спробую в цій темі якось систематизувати все те, до чого мені вдалося дотягнутися і розкласти по поличках.\nДля початку варто було б пройтися по історіографії. Отже, хто намагався описати ранню історію Поморян? Тут я би виділив з загального ряду два дуже поважних джерела, і спробую описати власні враження від них:\n1. "Хроніка Поморянська" Броніслава Заморського, видана в 1867 році. Ця книга є направду унікальним історичним джерелом для цього населеного пункту і її вагомість переоцінити важко. Особливо вагомим фактором є те, що писалася вона в самому замку на основі вже неіснуючого замкового архіву. Тому проблем з першоджерелами тут абсолютно немає. І прекрасним є той факт, що Заморський дуже часто в свої праці не лише покликається на якісь документи, а й надає цілі передруки тексту з документів. Але є в цій праці і суттєві негативні сторони. До таких можна віднести особисту інтерпритацію фактів Заморським. Дуже відчувається, що праця писалася майже виключно на основі замкового архіву і автор майже зовсім не послуговувався якимось іншими матеріалами. Таким чином автор дуже себе обмежив в джерельній базі. Якщо проаналізувати "Хроніку Поморянську", то побачимо, що в сухому залишку в Заморського в руках було обмаль документів з XV століття, не більше ніж пальці на руці. Найбільш ранній з них датований 1437 роком (ця дата пізніше і розійшлася по світі, як дата першої писемної згадки). Тим не менше автор не гребує вдатися в "глибокий аналіз" замкової історії і виводити її аж з часів Казимира 1340-50-х років. Хоча, як можна писати про історію об'єкту в 1340-50-х роках маючи документи не старіші 1437 року, для мене загадка. Тому я схильний відкинути абсолютно все, що написано Заморським до 1437 року, як особисту фантазію Заморського. А все решта треба скурпульозно аналізувати в контексті інших відомостей.\n2. Чорновики Олександра Чоловського. Думаю, зайвим буде розказувати, хто такий Чоловський, його роль в локальній історії і рівень авторитетності цієї персони. Олександр Чоловський декілька раз брався за опис замкової історії, двічі коротко описує Поморяни в працях "Dawne zamki i twierdze na Rusi Halickiej"(1894) і "Przeszlosc i zabytki wojewodztwa tarnopolskiego"(1926). Проте не ці видання заслужили окремого розгляду. Чоловський, насправді, працював над окремою монографією по Поморянах. Проте робота над нею не була завершеною, а праця так і не була виданою. Не знаю, що послужило причиною цьому. Припускаю, що працював він над нею в останній період життя і йому просто не вистачило часу. Тим не менше, він залишив нам свої чорновики по цій темі. Це - частково друкований на машинці текст, частково рукописний з численними правками, виправленнями, доповненнями і т.д. Зберігаються ці чорновики зараз в Варшаві в Biblioteka Narodowa, і є оцифровані та опубліковані на ресурсі polona.pl. Тепер мої враження від джерела. Дуже, дуже і дуже сильний текст. Чоловський добре був знайомий з роботою свого попередника по цій темі - Броніслава Заморського. "Хроніка Поморянська" була ним уважно прочитана і проаналізована, проте поле його матеріалів було настільки широким, що покликається він на неї вкрай рідко. Матеріалів про Поморяни, які знаходилися за межами поморянського архіву було предостатньо, починаючи хоча б з численних судових процесів, документи по яких є в Львівському архіві. Окрім того, Чоловський зібрав цілу свою колекцію документів дотичних до історії містечка. Припускаю, частина з них колись лежали все в тому ж замковому архіві, який був розпроданий Прушинськими в 1870-х роках. Також, багато важливих документів було віднайдено ним в інших архівах і найважливіші були переписані від руки. Ці "копії" також є серед чорновиків. Таким чином, маємо доступ до тексту документів, не маючи під руками оригіналів. Деякі оригінали зі згаданих в текстах документів мені вдалося віднайти, деякі поки ні. Не завжди Чоловський залишав якісь чіткі маркери чи посилання на матеріали, що створює додаткові труднощі в верифікації документів. Але це і зрозуміло - це були чорновики і не більше. Деякі речі могли бути абсолютно очевидними для нього і зовсім неочевидними для мене.\nНижче спробую викласти свою компіляцію Поморянської історії раннього періоду. В основному це буде відродження думок Чоловського з деяким підмішуванням інших матеріалів, до яких зміг дотягнутися. Тож якщо Вам захочеться комусь подякувати за прочитаний текст, то маєте гарну нагоду пом'янути добрим словом одного з кращих істориків Львова, в особі Олександра Чоловського\nОтож. Найбільш рання згадка про Поморяни, яка була перед моїми очима, це грамота дана Владиславом Ягайлом Петру Добковичу в серпні 1391 року в обозі під Городлом. Текст документу на латині був викладений в "Kwartalnik Historyczny. R 8"(1894) у статті Антонія Прохаска, яка стосувалася зовсім іншої теми - Теребовлі. Довкола цієї статті було поламано масу списів між тодішніми істориками, вона піддавалася гострій критиці зі сторони Грушевського, проте предмет цих суперечок тут нам зовсім не цікавий. Цікавим нам є лише той факт, що в середині тексту при описі меж населених пунктів зустрічається такий фрагмент:\n"...in monte versus Chorostkow nobilium de Pomorzany"\nщо можна перекласти як\n"...на горі навпроти Хоросткова [що належить] шляхті з Поморян"\nОсь такою є перша згадка. Нажаль не вказано, хто ж тоді був тою "шляхтою з Поморян", жодних імен, прізвищ, і т.д.\nНаступний ключовий документ датується 1423 роком. Тоді місцева руська шляхта мала можливість зустрічі з королем Владиславом Ягайлом в Самборі, куди він прибув з двором на полювання. І саме тут був підписаний один цікавий документ про обмін селами між деякими шляхтичами. В чорновиках Чоловського можна зустріти текст цього документу вже в перекладі на польську. А сам документ, доречі, дожив до наших днів. Мені вдалося його відшукати, лежить він в AGAD f. 354 Dzial I nr 7258. Отже про що там йдеться? Нижче дам лише ключові витяги з тексту:\n"Ми Микола Свинка, Сигізмунд, Януш, Дмитро, Грицько і Петро уроджені брати, сини Грицька Кердейовича засвідчуємо..."\nдалі іде текст про обмін з Яном Межиком з Дамброви сіл Золочева на Рожище. Нижче по тексту брати затверджують право\n"брати і вивозити на свої будови і потреби дерево з лісів і гаїв нашого села Поморяни"\nДатований документ п'ятницею, 23 жовтня 1423 р.\nОтож, з цього документу бачимо, хто ж був тою "шляхтою з Поморян" в згадці за 1391 рік. Це, очевидно, Грицько Кердей старший (одразу почну це слово присталяти, щоб уникнути плутанини з його сином). Вперше в документах він з'являється 22 червня 1388 в ролі свідка у одній судовій справі. В 1400-1402 роках був подільським старостою, і в конфлікті між Свидригайлом і Ягайлом зайняв сторону останнього, за що і отримав його прихильність. Це дозволило йому за час своєї діяльності дослужитися до досить великих майнових статків. Дата його смерті поки невідома, але як місце поховання часто вказують Домініканський костел у Львові, де був похований з дружиною Кларою. Чоловський стверджує, що помер Кердей старший близько 1430 року. В такому контексті дивним і незрозумілим мені виглядає той факт, що ще при його житті його сини стали спільними власниками деяких маєтків. В будь-якому разі спільними розпорядниками вони були до 1434 року. В зазначеному році між ними відбувся поділ батьківських володінь. Документ, про поділ колись мав би знаходитись в замковому архіві і є втраченим. Однак за словами Чоловського побічні джерела дозволяються стверджувати саме про такий поділ:\nЯнуш отримав Оринін, Устя, Сокіл, Гриньківці, Давидківці, Шманьківці, Чарноконьці, Настасів, Мишківці, Хоростків і інші.\nДмитро - Шпиколоси, Ремізовці, Урмань на Золотою Липою, Підберіззя і Вижняни.\nСигізмунд - Войнилів, Хоцін, Студзянки, Неговці, Дорохів, Томашівці. (в назвах населених пунктів можуть бути неточності. Це просто передрук з польської)\nПро Петра згадок немає. Очевидно до поділу не дожив.\nГрицькові молодшому відійшла половина Поморян з деякими прилеглими селами і Винники під Львовом.\nІнша половина Поморян дістається Миколі Свинці.\nІ ось останній персонаж є, напевно, чи не найцікавішим в цій всій історії. Очевидно, це той самий "легендарний" Микола Свинка, який в багатьох статтях виступає як будівничий Поморянського замку. Заморський приписує його життя аж до середини XIV ст., що однак не відповідає дійсності. Заморський в своїй праці оперує лише одним документом з замкового архіву, де згаданий Микола Свинка - це акт з 1497 року, де Свинка згадується, як колишній дідич і фундатор замку. Розуміємо, що Свинка жив куди пізніше, ніж хотілося би Заморському в його спробах пов'язати побудову замку і прихід на Галичину Казимира ІІІ.\nОднак величезне питання викликає родовий зв'язок Грицька Кердея старшого і Миколи Свинки. Ким був Свинка для Кердеїв? З однієї сторони в документі 1423 р. маємо чітку відповідь. Він записаний в число синів Грицька Кердея, де нарівні з іншими згаданий в якості "уроджених братів". Також, такий потужний генеалогічний ресурс, як Wielka Genealogia Minakowskiego (присвячений дослідженню саме родових зв'язків шляхти) подає Миколу Свинку також як сина, проте від іншої дружини, невідомої нам на ім'я. В такій логіці, цілком зрозуміло, чому його немає в таких грунтовний генеалогічних ресурсах, як, наприклад, "Herbarz polski" Адама Бонецького і він не вказується в переліку синів Кердея. Те, що Микола Свинка був сином Грицька Кердея - це зовсім неочевидний факт і міг збити з пантелику будь кого, хто проходив тему відносно поверхнево. Також, варто згадати, що Бонецький подає іще один цікавий факт, який варто згадати. Дмитро зі Шпиколос в одному документі за 1454 р. теж згаданий, як Свинка - "Дмитро Свинка". Тому "Свинка" це, скоріш за все, було прізвисько, яке причепилося до родини, але найбільше прижилося Миколі. З іншої сторони, Чоловський, навіть маючи в руках документ 1423 р. все ж піддає сумніву, що Микола Свинка був сином Грицька старшого. Що саме не дозволило Чоловському до кінця прийняти цю теорію - мені не до кінця зрозуміло. Чоловський наводить іще один документ, де Микола Свинка в 1430 році виступає в ролі свідка і записаний як "Микола Свинка зі Свинок". Далі будується теорія про походження Миколи з одноіменного села Свинки, яке знаходиться десь в Польщі (де саме я так і не зміг розчитати з почерку Чоловського). І навіть наводиться той факт, що в 1399 році власниками тих Свинок були три брати: Микола, Фабіан і Войцех. Чи це той самий Свинка, чи лише тезка? Наразі можемо лише здогадуватися. Додати до всього сказаного можна лише той факт, що внук Грицька старшого - Сигізмунд, в 1498 р. називає Миколу Свинку своїм дядьком. І, загалом, Чоловський схиляється до того, що Микола був зятем Грицька старшого. Я ж, зі свої сторони, залишу цей зв'язок під великим знаком запитання. А для кращого розуміння всіх подальших родових зв'язків подам генеалогічну схему зі всіма головними дійовими особами про яких йтиметься нижче:\nЯкихось інших важливих фактів чи документів з життя Миколи Свинки ми поки не маємо. Помирає він не раніше 1440-го року, оскільки ще в цьому році він згадується в записках Львівського гродського суду як війт Поморян - "Nicolaus advocatus de Pomorzany". Після нього його частка Поморян дістається синові - Іванові. Іван неодноразово згадується в різних документах, саме як "Іван Свинка з Поморян". Саме так він записаний одним з перших в відомій договірній грамоті шляхти Львівської землі і Жидачівського повіту з Львовом про охорону своїх прав за 1464 р.(текст документу в повному обсязі подає Заморський, а оригінал грамоти зберігається нині в ЦДІА у м.Львові. Особливістю документу є прикріплені 42 печатки тих, хто підписався під документом. Однак, нажаль, печатки нашого Свинки серед збережених немає). В 1474 році під час набігу татар Іван Свинка з невеликою залогою у складі 7 чоловік зумів втримати оборону Поморянського замку. Цей факт є відображеним і коротко описаним в ряді хронік, починаючи з "Польської хроніки" Длугоша. Згідно з даними Великої генеалогії Мінаковського, Іван Свинка помирає у 1476 році. По собі залишив єдиного сина - Миколу. Про Миколу відомостей небагато. Згадується він лише в двох документах. Вперше - 27 червня 1477 р, коли прагнучи допомогти "найдорожчій тітці" Анні Скарбек, віддав їй навічно у володіння село Кальне. Вдруге - 8 січня 1479 р., коли заповідає дружині Дороті на випадок своєї смерті розпоряджатися своєю частиною Поморян доти, доки буде вдовою. У випадку повторного її шлюбу, маєтки мають перейти його найближчим спадкоємцям, а взамін Дорота мала би отримати від них компенсацію в 1200 гривень. Документ, очевидно, складався з огляду на стан здоров'я, бо вже в 1480 році Микола покидає цей світ, не залишивши по собі нащадків. А разом з ним згасає і гілка поморянських Свинок.\nДорота залишалася вдовою недовго, бо вже в 1481 році бачимо її заміжнею за Мартином з Острова. Мартин, в свою чергу, вже також був вдівцем. Попередньо був одружений з Катериною - сестрою Івана Свинки, з якою мав 4-х дітей(двох хлопців і дох дівчат). А далі іде дуже складна і заплутана ситуація. Згідно заповіту Миколи Свинки після повторного одруження Дороти, його частина Поморян мала б перейти до його сестер - Анни Скарбек і Катерини Островської, першої дружини Мартина. Після смерті Катерини її спадкоємцями стали її діти, і виходить цікавий факт. Дорота стає мачухою для своїх пасинків, котрі одночасно були спадкоємцями половини маєтку її першого чоловіка. Але перед тим, як набути майнових прав вони мали виплатити Дороті грошову компенсацію. Те ж зі своєї сторони мала зробити і Анна Скарбкова. Остання, не маючи бажання розбиратися з проблемним спадком 9 червня 1480 року проводить обмін з братами Яном і Віктором Сененськими(які доводились родичами Дороті, Чоловський називає їх "братанками"), обмінявши свою частку Поморян(1/4) на село Лешків. В 1484 році другий чоловік Дороти Мартин з Острова помирає і вона повертається до Поморян, де продовжує розпоряджатися половиною маєтку, не оглядаючись ні на братів Сененських, ні на своїх пасинків Островських. Тим самим створює ряд проблем і породжує своєю діяльністю численні судові позови. Але про неї ще трошки пізніше.\nА зараз повернемося до поділу 1434 року. Другу половину Поморян тоді отримує тоді Грицько Кердей молодший. Досить вагома політична персона того часу. Вів дуже активне і політичне, і військове життя. Свого часу добивається посади подільського воєводи. Не раз і не двічі зустрічав його ім'я в різноманітних судових справах в "Akta grodzkie i ziemskie...", де часто фігурує під іменем "Грицько з Поморян". Однак, наскільки я розумію, будучи досить зайнятим своїм активним політичним життям, він мало приділяв уваги саме Поморянам. Тим більше, що володів тут лише половиною. Остання згадка про нього датується 18 червня 1462 року. Похований також в Домініканському костелі, поруч з батьком. По собі залишив двох синів. Сигізмунду(старості Красноставському) тоді дістається батькова половина Поморян, а Іванові (старості Теребовлянському) Теребовляни. Спочатку Сигізмунд був одружених з Оленою зі Струмилів, однак дітей від їхнього шлюбу не зафіксовано. А пізніше, в 1490-му році вдруге одружується. І не на кому-небудь, а на вищезгаданій Дороті, двічі вдові по Миколі Свинці, і по Мартину з Острова, фактичній розпорядниці другої половини Поморян. Їхнє одруження внесло остаточний хаос в майнові взаємовідносини в Поморянах. Тому 1490-і роки супроводжуються суцільними судами між Сигізмундом Кердеєм з Доротою, братами Яном і Віктором Сененськими та пасинками Дороти Андрієм і Христином Островськими. Останні, розуміючи складність відстоювання своєї частки володінь відступають 31 грудня 1494 року свою чверть володінь братам Сененським в обмін на інше село, доплату в 2000 угорських дукатів і обов'язок виплати своїх зобов'язань Дороті згідно заповіту Миколи Свинки. Відтак брати Сененські набули вже половину Поморян. І хто зна, як би все розвивалося далі, якби не події 1499 року?\nА в згаданий рік відбувається черговий наїзд татар. Сигізмунд Кердей, очевидно вважаючи більш надійним для оборони Дунаївський замок, покидає Поморяни. Забирає з собою дружину Дороту і єдиного 9-річного сина - Івана і прямує туди. Замок там був дерев'яний, однак добре доглянутий львівськими архієпископами. Він також був в числі тих, хто встояв в згаданому вище наїзді 1474 року. Однак цього разу не судилося. Замок був взятий, Сигізмунд Кердей - вбитий. Дорота з сином були взяті в ясир. Пізніше, Дороті якимось чином вдалося втекти з полону, а молодий хлопець був для татар досить цінним здобутком. По поверненні Дорота знайшла опікуна в обличчі свого брата - Петра. Разом, ще протягом двох років пробувала відстоювати свої права на Поморяни у судах проти братів Сененських. Однак 8 січня 1501 року засвідчує, що брати Ян і Вікторин Сененські, виплатили їй всі кошти і визнала їх єдиними і повноправними власниками Поморян.\nТепер в контексті всього вищесказаного спробуємо поглянути на сам замок.\nЗаморський пише "...як свідчить акт з 1497 року в котрому Микола Свинка згаданий є як колись дідич і закладач замку і села Поморяни", додаючи, що згаданий документ походить з замкового архіву. Інформація виглядає цілком вірогідною і довіряти їй не маю підстав. В такому випадку появу першого замку можна приписуватии десь до 1420-30-х років. Можливо, навіть ближче до останніх, маючи на увазі, що майновий поділ між синами Кердея старшого відбувся в 1434 році. Однак, точно не у "міфічні" Казимировські часи, як то протрактував Заморський.\nНаступним важливим моментом є інвентар з 1437 року, теж згаданий Заморським. Тут Поморяни фігурують під терміном "oppidum", що він переклав, як "місто фортечне". З цього місця вже можна стверджувати, що замок був. Або замочок. Але яким він був? В "Akta grodzkie i ziemskie..." я неодноразово зустрічав записи другої половини XV ст., де згадується, про існування в Поморянах "fortalicium" - це невелике, скоріш за все дерев'яне укріплення, щось ближче до оборонного двору, ніж на потужного замку.\nВ 1474 році відбувається перше відоме нам бойове хрещення. Набіг татар, про який вже згадано було вище. Залога була тут зовсім скромною - 7 чоловік + Свинка, що зайвий раз стверджує про зовсім невеликий масштаб укріплення. Тим не менше обороні вдалося втриматись і відбити татар. Складно сказати, скільки їх було. Загалом чисельність татар в поході сягала 7 тисяч, але яка частина з ним була саме під стінами Поморян - відомостей немає.\nНу, і останнє, що варто відзначити - це трагічний для Кердеїв 1499 рік і черговий набіг татар. Тоді Сигізмунд Кердей, очевидно не покладаючи великі надії на своє укріплення, шукає прихисток в Дунаївському замку. Хоча там "замок і місто ... з дощок і колод було збудоване", як свідчить турецький історик Саад-ед-дін при описі тої битви. В контексті цього можна припустити, що ще станом на кінець століття замок в Поморянах був на порядок скромніший, ніж Дунаївський. І напевне не був мурований. Мурований замок тут мав би з'явитися дещо пізніше.\nМене також цікавить той документ, але з позиції Хоросткова. Автентичність його викликає сумніви, хоча Прохаска переконує в зворотному. Аргументую чому:\n1) "Блуд" з датою. Прохаска списує його на переписувачів. 2) Пан з Поморян у Хоросткові не міг появитися в 1391 р. Хоростків був дарований Грицьку Кердеєвичу "молодшому" лише в 1431 р. в таборі під Луцьком. Тому є підстави вважати, що Поморяни в текст були добавлені пізніше. Тим більше, що це була копія з обляти. Я вже зустрічався з подібним у документі про надання теребовлянській римо-католицькій плебанії села Плебанівки. (Уявіть собі, село ще не передали, а вже називається Плебанівкою :). Тоді в 1423 р. підозрілою є згадка про Грицька Кердеєвича як теребовлянського старости, коли ж реально він ним був аж в 1449-62 рр.\n@hladiy Ого, дуже дякую за грунтовний коментар. Насправді, автентичність документу і в мене викликала деяку невпевненість. Але на момент написання цього тексту вирішив прикрити на це очі, і колись окремо підійти до з'ясування всіх деталей по ньому.\nА про цей момент хотів би окремо перепитати. В якому джерелі можна детальніше познайомитися з цією подією?\nХоростків був дарований Грицьку Кердеєвичу "молодшому" лише в 1431 р. в таборі під Луцьком\nІ стосовно останнього речення. Переглянув свій текст, і, здається, в мене немає моменту, що в 1423 р. Грицько Кердеєвич був згаданий як "теребовлянський староста". Він фігурує в документі, але я ніде не стверджував, що вже в такому статусі.\nв 1423 р. підозрілою є згадка про Грицька Кердеєвича як теребовлянського старости\n1. Про надання Хоросткова і ще 3 сіл у 1431 р. наприклад у: Matricularum Regni Poloniae summaria: excussis codicibus, qui in Chartophylacio Maximo Varsoviensi asservantur. Pars 5, Vol. 1. – Varsoviae, 1919. – P.35. (No.505).\nЯк бачимо "de Pomorzany" відсутні.\n2. Дата 1423 р. стосується неавтентичного документу про Плебанівку (Zbiór dokumentów małopolskich, Т.7, №1938), де Грицько фігурує як теребовлянський староста, а не вашого тексту. В Чоловського цей документ як аргумент.\n3. Переглянувши рукопис Чоловського, виникли ще питання, але то потім... Чи не можна якось отримати текст документу AGAD f. 354 Dział I nr 7258 ?\nЧи не можна якось отримати текст документу AGAD f. 354 Dział I nr 7258 ?\nМожна. В Agad можна замовити скани документів, і ціни там далеко не захмарні. Але з оплатою трохи морока. Бо платити з України треба через swift - це задоволення обійдеться десь +20$ до суми замовлення. Або оплачувати з Польщі.\nЩе декілька запитань, навіяних рукописом Чоловського.\n1. Чи вдалося ідентифікувати звідки виплила дата (і документ) 1434 р. про розподіл маєтків Грицька "старшого"? Якщо документ загинув, то на основі яких непрямих посилань Чоловський ділив ці маєтки? Як я розумію, він це робить на основі пізніших документів. Наприклад, маєтки Януша між синами Грицько-молодший ділив у 1449 р. (AGZ, t.XII). Тобто, на мій погляд, села Януша (у т.ч. Хоростків) списані звідти. Отже десь між 1431 і 1449 Хоростків перемістився від Грицька до Януша. По інших селах не досліджував, але мабуть також відбувалися трансакції. Тому однозначно вірити розподілу, наведеному Чоловським, без документального підтвердження, не буду.\n2. Стосовно документу 1431 р. Російський історик Площанський (1896) висловлює деякі сумніви про приставку "de Pomorzany" до імені Грицька у перемишлянському записі. Мовляв Поморяни могли бути йому даровані після (під час) угорського походу.\nНа мій погляд, частину списку 1434 р. Чоловський запозичив у Площанського.\n3. Серед потомства Грицька-старшого фігурує дочка, невідома на ім'я. На деяких генеалогічних сайтах вказують, що це Ядвіга з Бережан і Войнилова. Не впевнений. Проте в одній праці Możejko B. Ród Świnków na pograniczu polsko-krzyżackim w średniowieczu с.241 (у бук-гуглі порізаній на фрагменти) добув лише такий фрагмент\nЯкщо хтось витягне вищий текст, то можливо отримаємо відповідь - хто із Свинок був зятем(?) Грицька Кердеєвича. В принципі, Бонецький обережно (із ?) вказує на Миколу.\nЧи вдалося ідентифікувати звідки виплила дата (і документ) 1434 р. про розподіл маєтків Грицька "старшого"?\nНі. Чоловський, повідомляючи про поділ в 1434 р. не вказує джерело інформації. Підозрюю, що такі висновки були зроблені не на основі одного документу, а на сумарному опрацюванні цілого масиву. До першоджерел в цьому питанні я не копав, тому доводиться вірити "на слово". Уявляючи собі рівень Чоловського, як історика, допускаю, що навряд чи даний момент виник просто на пустому слові. Але так, якщо претендувати на серйозне наукове дослідження, то цей момент необхідно детально прочесати.\nСтосовно уривку Площанського. Мушу знову подякувати, бо не траплявся мені цей матеріал. Але тут варто відзначити, що окрім документів 1431 і 1442 Грицько згадується власником Поморян (нарівні з братами) і в документі за 1423 р., про який ми вище згадували. Хоча знову ж, тут треба діставати сам документ і тоді робити припущення про його автентичність. Бо версія про дарування Поморян в Буді виглядає цікавою, і, в принципі, цілком собі життєздатною.\nТрапився мені такий запис з краківських судових книг за 1436 р. Це поки що хронологічно перший запис Кердеєвичів з додатком "de ..." Тут Грицько-молодший "з Виняр" (тобто Винників)


Суспільство\tAuthor:\tVisti.news -\t18.04.2019\nВідновлювати душу та тіло, та врешті повертатися з війни. У Харкові працює безкоштовний реабілітаційний центр для військових і їхніх родин, як стало відомо Вісті Ньюс. Серед подібних закладів різниться комплексним…\nСуспільство\tAuthor:\tVisti.news -\t28.03.2019\nНаціональний військово-медичний клінічний центр отримав сучасне медичне обладнання від Уряд Японії. А саме апарат для штучної вентиляції легенів, наркозно-дихальний апарат та набори для надання екстреної медичної допомоги. Водночас в Міністерстві…\nЗСУ/ООС\tAuthor:\tVisti.news -\t17.10.2018\nВ Україні зараз обговорюють програму розвитку житла для військовослужбовців, зокрема щодо службового житла для офіцерів і окремо щодо надання фінансової компенсації для можливості придбання власного житла, як стало відомо Вісті…\nСуспільство\tAuthor:\tVisti.news -\t06.08.2018\nУ районних військових комісаріатах, розташованих в Харківській області, триває активна робота щодо оповіщення військовозобов’язаних для проходження навчальних зборів з підрозділами бригади територіальної оборони. Нагадаємо, що 10-ти денні збори пройдуть з…\nЗСУ/ООС\tAuthor:\tVisti.news -\t11.07.2018\nЛікування в Німеччині українські бійці пройдуть, як стало відомо Вісті Ньюс. 14 поранених військовослужбовців забрали іноземні медики, вони супроводжували воїнів до лікувального закладу з Бундесверу. За даними журналістів Військового телебачення,…\nЗСУ/ООС\tAuthor:\tVisti.news -\t04.04.2018\nХитке перемир’я. Так бійці Збройних сил України оцінили великоднє припинення вогню на передовій, як стало відомо Вісті Ньюс. Зокрема, в зоні шахти Бутівка. Говорять, ворог часто забуває про підписані домовленості “не…\nКримінал\tAuthor:\tVisti.news -\t02.04.2018\nУ Сумах невідомі надурили пенсіонера та обманом забрали всі кошти, виплачені на сина, як стало відомо Вісті Ньюс. Чоловіку зателефонували ніби-то з банку та попросили продиктувати дані картки. Це одна…\n3300 прізвищ і портретів. На фасаді Національного військово-історичного музею України відкрили Стіну пам’яті, як стало відомо Вісті Ньюс. Так у Києві увічнили загиблих за кілька років в АТО військових і…\nЗСУ/ООС\tAuthor:\tVisti.news -\t26.02.2018\nУ Збройних силах оприлюднили статистику злочинів, пов’язаних із військовиками, як стало відомо Вісті Ньюс. У відомстві наголошують: кількість злочинів у ЗСУ зменшилась на 41%. По-перше, вдвічі менше стало ухилень від військової…


Залучення і зимова підкормка птахів | Домовик\nУ природі не буває абсолютного зла або добра, і з цього погляду пернаті не виключення. Птахи, що харчуються комахами, поряд зі шкідниками знищують і корисних жучків, а також ушкоджують ягоди й зернові. Однак користь пернатих все-таки незрівнянно вища, ніж збиток, який ними наноситься. Знаючий і уважний хлібороб може створити на своїй ділянці такі умови, при яких шкода від птахів урожаю буде мінімальною, а користь - максимальною.\nПрилітають шпаки ранно навесні. Ці птахи шукають корм в основному на землі й у траві. Зі свіжоскопаної землі вони спритно дістають личинок різних комах. За 1 добу шпак здійснює більше сотні вильотів, поїдає або відловлює для пташенят гусениць.


На КПП "Ужгород" затримали злочинця, якого розшукував Інтерпол - Про Захід\naccess_time31.12.2019 09:56chat_bubble_outlineЗалишити коментар\nУчора у пункті пропуску «Ужгород» Чопського загону прикордонний наряд затримав 33-річного громадянина Угорщини, який перебуває у міжнародному розшуку за скоєння кримінального злочину. Чоловік намагався заїхати на територію України зі Словаччини.\nПід час перевірки документів одного з пасажирів легкового автомобіля «Renault», що прямував на в’їзд в Україну, спрацювала база даних «Інтерпол». По даному факту охоронці кордону проінформували представників Укрбюро Інтерполу та Національної Поліції. На запит прикордонників, у Робочому апараті Укрбюро Інтерполу підтвердили, що іноземець перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції. Правоохоронні органи Угорщини майже п’ять років шукали чоловіка, аби притягнути його до кримінальної відповідальності за підробку документів, вчинену ним як посадовою особою.\nПо завершенні відповідних процесуальних заходів правопорушника передали слідчо-оперативній групі Національної поліції, інформує пресслужба Чопського прикордонного загону.\nПопередня Новина Попередня Новина У центрі Мукачева спалили кав’ярню (Фото)\nНаступна Новина Наступна Новина На Закарпатті виявили 2-х нетверезих водіїв


У Тернополі посилили карантин: що заборонено? (відео) - ПОГЛЯД\nУ Тернополі посилили карантин: що заборонено? (відео)\n13:30 | 7.04.2021 13:23 | 7.04.2021 tata 0 Views\nПід час наради, спеціалісти розповіли про ситуацію з хворими на коронавірус в області та місті, пишуть Тернополяни.\nУ Тернополі на сьогодні найбільше хворіють особи, віком від 30 до 65 років – це 69,3 відсотка. У лікарнях міста на ранок 7 квітня перебуває – 315 хворих з коронавірусом. Загалом у Тернополі розгорнули 461 ліжко для хворих на коронавірус. 3361 особа отримала вакцинацію у Тернополі від коронавірусу.\nПід час засідання штабу звернулися також до священників, адже наближаються Великодні свята, щоб не збирати масово вірян для освячення паски.\nТакож епідеміологи закликають чиновників не збирати жодних масових заходів, ні спортивних, ні громадських, ні благодійних.\nКрім того, в області підтвердили циркуляцію британського штаму вірусу, а це сприяє швидшому його поширенню.\n“Ми намагаємося робити усе від нас залежне, щоб місто і область не потрапили у червону зону, – але кількість хворих збільшується, – відзначив Сергій Надал, міський голова Тернополя. – І відповідно нам доведеться вводити певні додаткові карантинні обмеження, щоб не потрапити в червону зону”.\nЄ пропозиція, щоб заборонити роботу дитячих розважальних центрів у Тернополі.\nПравоохоронці доповіли про головні заклади у Тернополі, які систематично порушують карантинні вимоги.\nУ Тернополі систематично порушують карантинні вимоги такі розважальні заклади як – “За склом”, “Бункермуз”, “Ріверсайд”, в ресторані Оскар на вихідні зафіксували порушення.\nУ поліції також підтримали ініціативу заборонити у Тернополі роботу дитячих розважальних центрів та клубів.\nПравоохоронці Тернополя запропонували проводити причастя у місті одноразовими ложками та збільшити кількість рейдів по закладах міста з перевірки дотримання карантинних вимог.\n“Дуже часто у торгово-розважальних центрах міста є порушення карантину, – зауважив Сергій Надал. – Дуже б не хотілося їх закривати, але потрібно заставити їх дотримуватися елементарних карантинних вимог”.\nУ місті вирішили посилити перевірки торгово-розважальних закладів та машин таксі.\nВодії таксі та пасажири мають їздити у масках і не більше 3 осіб в одній машині.\n“З понеділка 12 квітня, ще на тиждень ми залишаємо на дистанційній формі навчання учнів 5-11 класів, учні 1-4 класів продовжують ходити до школи, так само як і діти відвідуватимуть садочки, натомість керівникам ПТУ, Галицького коледжу і так далі дозволити проводити практичні заняття у майстернях до 15 осіб, – повідомила Ольга Похиляк, начальник управління освіти ТМР”.\n← Тернополю на замітку: як Боярка відмовилася від централізованого опалення\nУ Тернополі книжкове семидення минуло під знаком хороших новин та позитивних емоцій →


План - це наркотик\nКоли я чую це питання, у мене не виникає не на секунду сумніву, в тому що «план» - це наркотик.\nМені здається що крилату фразу- «трава не наркотик» придумали люди на початковій ранній стадії свого вживання «марихуани».\n1. план, марихуана - це наркотик\nПерша причина по якій я вважаю що «марихуана» є наркотиком - це наукове підтвердження того - що «план» є психо-активною речовиною, що змінює свідомість, викликає певну легкість, розслабленість і масу інших приємних відчуттів. І незабаром внаслідок систематичного вживання людина перестає відчувати себе комфортно без допінгу, з'являється апатія, байдужість, втрачається життєвий інтерес без «веселої рослини».\nНа мій погляд «план» дуже небезпечний тим, що людина довго не розуміє серйозності і наслідків вживання. Багато залежних усвідомивши, що більше не можуть повноцінно жити без «трави» виправдовують своє вживання тим, що їм краще курити, ніж вживати алкоголь.\n2. заперечення вживання наркотику\nТакож дуже сумно те, що ті, хто вживає говорять про те, що для них, не проблема кинути палити «план», що характерно вони самі в це щиро вірять, але насправді - це заперечення проблеми, а «Заперечення» - частина хвороби під назвою «залежність» у своєму житті я бачив далеко не одного «планокура» що голосно заявляв, що він не наркоман і що «трава не наркотик», але надалі щоб придбати чергову порцію «гарного настрою», як аби «не наркомани», виносили зі своїх будинків дорогоцінні речі, побутову техніку і в підсумку розповідали про тимчасові фінансові труднощі, але ці труднощі мають властивості бути постійними.\nЯ хочу сказати про те, що вся складність в тому що вживаючому «план» що б довести що у нього проблема, іноді необхідно кілька років, а безліч божевільних вчинків які здійснила людина через свою тяги до «марихуани» і стають яскравими доводами його проблеми . Так що якщо ви чуєте з чиїхось уст, що «трава не наркотик» мені здається у цієї людини величезні проблеми, про які він сам ще не здогадується.