Про програмування на ЕОМ в 1970-х, курсові на перфокартах і роботу в «лихі 90-ті». Історія розробника, який уже 40 років в IT | DOU\nИнтервью · 29 апреля, 10:00 7922\n62-річний Михайло Стрелков уже 40 років в IT. Нині працює керівником проєктів групи розробки ETL УРВІС AT UKRSIBBANK BNP Paribas Group. До цього був програмістом в інших банках, у науковому інституті та на військовому об’єкті. Михайло почав програмувати у 1970-х, кодував ще на Algol 60 і Fortran 4. Щоб працювати з ЕОМ, у студентські роки доводилося використовувати знайомства, а потім на робочому місці чекати своєї черги за розкладом.\nМи попросили розробника поділитися спогадами про IT у 1970–90 роки: де і як вчили програмістів, які були мови програмування, комп’ютери, як вдалося залишитися у професії в «лихі 90-ті»? У статті Михайло розповів і про те, якою роботою найбільше пишається за всі 40 років в індустрії.\nЗ дружиною біля фонтана Треві\nНавчання в університеті: «ЕОМ була в спецприміщенні з обмеженим доступом, і ніхто зі студентів її жодного разу не бачив»\nЯке було ІТ в 1970–90-ті? Ну, по-перше, самої абревіатури «ІТ» тоді ще й не було. Принаймні я не чув. Там, де я починав, у 1982 році були «програмісти» й «електронщики», які відповідали за «залізо» й ОС, тобто адміни. Де і як навчали цих професій? Електронників — не знаю, мабуть, у політехах, на програмістів ніде не вчили.\nЯ закінчив мехмат ХНУ, спеціальність — прикладна математика. І йшов туди саме для того, щоб вчити програмування. У школі моїми улюбленими предметами були математика та фізика, хоча більше я розумівся саме на фізиці. В той час був журнал «Квант», який видавав для школярів Московський фізико-технічний інститут. У ньому друкувалися матеріали для поглибленого вивчення математики, підготовки до вступних іспитів на серйозному рівні тощо. І там я натрапив на статтю про програмування, де було написано, що його нині викладають тільки на мехматах, на відділеннях прикладної математики. Я подумав, що це цікаво, і вирішив вступати на мехмат до харківського університету. До того ж цей факультет був дуже потужним, з науковою традицією, яка тягнеться з XIX століття. До речі, моя дружина теж закінчила прикладну математику, тільки в ХАІ, працювала програмісткою деякий час, але потім перейшла у бухгалтерію. Двоє дітей з трьох теж в IT, а тепер і внучка збирається вчитися програмування.\nОтже, у 1977 році на першому курсі в ХНУ ми трохи вивчали алгол 60 — це, мабуть, одна з перших високорівневих мов програмування. Там були глобальні та локальні змінні, блоки begin/end. Напевно, алгол 60 найбільше схожий на Pascal, але той просунутіший, там уже з’явилися нові різні фічі. На алголі ми майже не програмували, вивчали його на дошці та папері, писали на листочках програмки, але в комп’ютер не заводили. Чому так? Для студентів це була саме навчальна програма, бо алгол суворий, типізований. А десь ним точно користувались. Пізніше Pascal став стандартною та найкращою мовою програмування для навчання студентів. Цю мову обрали насамперед для того, щоб навчити правильно мислити. Нині у цьому ключі я б віддав перевагу Python.\nНа другому курсі ми вивчали Fortran 4 (Fortran — скорочення від The IBM Mathematical Formula Translating System). Ця мова програмування була створена спеціально для науковців і добре підходила для їхніх цілей. Там не було типів даних на кшталт рядкових, нічого зайвого — тільки числові дані, але підтримувалися навіть комплексні числа.\nОтож ми вивчали Algol 60 на першому курсі та Fortran 4 на другому. І це все. Далі були обчислювальні методи, за якими треба було реалізовувати курсові на Fortran.\nДо речі, програми писали на папері та віддавали в перфораторну, де вони перетворювалися на пачки перфокарт, які потоком потрапляли у зчитувальний пристрій ЕОМ\nЕОМ була в спецприміщенні з обмеженим доступом, і ніхто зі студентів жодного разу її не бачив. Студенти отримували через кілька днів свої колоди перфокарт і стрічки роздруківок.\nНу, самі розумієте, будь-яка помилка в коді — метри паперу з помилками й іноді дампами пам’яті. Хочеш щось виправити — починай спочатку. Тому швидко всі навчились за допомогою леза та лузги від дірочок у перфокартах виправляти помилки прямо в них. А що тут складного? У перфокарті 8 рядків — це біти, стовпець — байт. Стовпців-байтів на перфокарті, здається, 80. Дірочка є — це 1, немає — 0. Там, де треба з 0 зробити 1, акуратно прорізаєш дірочку, а де навпаки, береш зі сміття вибитий шматочок з перфокарти та втискуєш у непотрібну дірочку. Вони там міцно тримались, бо то був високоякісний картон, хоч і тонкий (його потім ще років 10–15 використовували як закладки до книжок).\nТакий вигляд мали перфокарти. Джерело\nЯ вперше побачив ЕОМ на третьому чи четвертому курсі, коли треба було зробити курсову. Як зазвичай буває, дотягнув до останнього, і один з товаришів, у якого родич працював на металобазі, де була ЕОМ, домовився, щоб нас пустили туди на одну ніч. Там була величезна залізяка, більша за сучасні мейнфрейми IBM, вона блимала сотнями лампочок (насправді кожна з них — то окремі біти регістрів, і якщо ЕОМ зависає, то за цими лампочками можна зрозуміти, в якому вони стані), гула вентиляторами, стрекотала принтером...\nЦе був кайф. А всього там було приблизно 32К оперативної пам’яті. Ця одна ніч поруч з комп’ютером дала більше, ніж всі ці прорізування та забивання дірочок у перфокартах протягом року. Бо, чесно кажучи, до 3–4 курсу це вже добряче набридло. Свої курсові ми успішно здали.\nЩе трохи про мови програмування: «На адаптацію до алгоритмічного мислення у мене пішло, мабуть, тижня два чи три»\nПізніше, уже наприкінці 1980-х, я зіткнувся з PL/I. Це була потужна мова, таке собі поєднання Fortran з Algol. Там уже були всі блокові конструкції, розвинуті цикли. У Fortran 4 були тільки найпростіші цикли, коли задавалося перше значення, кінцеве значення та крок. А у PL/I — уже нормальні do-while цикли, різні типи даних. Можливо, це була остання мова перед об’єктноорієнтованими.\nВзагалі, першою об’єктноорієнтованою мовою вважають Ada. Вона названа на честь Ади Лавлейс, дочки лорда Байрона, яку визнають першою програмісткою у світі. Вона писала код за допомогою всіляких стрічок у XIX столітті. Мова Ada була створена на замовлення військових у США. Не знаю, як її використовували на практиці, я про неї тільки читав. Нині я працюю з Oracle, в якій є вбудована мова PL/SQL. Кажуть, що вона була зроблена на основі Ada. Вже на початку 1990-х я трошки програмував на C. C++ тоді ще не було, мова C# ще пізніше виникла у США.\nЦікаве спостереження щодо вивчення мов програмування. Важко було ламати «математичний спосіб мислення», коли є формули або твердження (теореми, тощо), які пов’язані між собою логічно, але не має значення порядок їх використання, і переходити на «алгоритмічний спосіб мислення», де саме порядок виконання і є найголовнішим. І вираз на зразок «X=X+1» є цілком нормальною конструкцією, бо «=» — це не «дорівнює», як у математиці, а означає «призначити». Але спочатку це викликало шок. На адаптацію до такого алгоритмічного мислення у мене пішло, мабуть, тижня два чи три. А найцікавіше, що коли через 20 років я почав вивчати SQL, що є декларативною мовою, то на зворотну адаптацію з алгоритмічного мислення, зі всіма цими if-then-else, do-while тощо, на мислення декларативне: що взяти (select), звідкіля (from), за яких умов (where) тощо, часу знадобилося значно більше. Мабуть, місяці два чи три. Увесь час тягло на цей if-then-else. Знаю деяких колег-програмістів, які так і не змогли перемкнути свій спосіб мислення з алгоритмічного на декларативний. Слава богу, тепер у мене є PL/SQL, мова, яка поєднує і те, і інше.\nПерша робота: «Нам дали величезний окремий магнітний диск на 100 Мб — нечуваний обсяг!»\nЯ випустився з ХНУ 1983 року. Звісно, тоді професія програміста була зовсім не масова. Так, наше відділення прикладної математики випускало за рік три групи, всього людей 60. Приблизно 60–70 % йшли працювати програмістами. Тобто дуже мало. Але у більшій кількості фахівців і не було потреби. На той час, крім науковців і військових, майже ніхто не використовував комп’ютери, хіба ще були бухгалтерські програми. Я потрапив на військовий об’єкт: там справді було класне «залізо», було все, щоб розвиватися.\nЩе на останньому курсі університету я вже працював на підприємстві «Електроприлад» (сьогодні «Хартрон»), де розробляли програмне забезпечення та «залізо» для космосу, військових тощо. У народі це підприємство прозвали «67-й ящик». Чому так? Військові підприємства в СРСР не мали військових назв, тільки цивільні для маскування (КБ «Електроприлад») і секретні військові номери — поштові скриньки, яких ніхто не повинен був знати. Але весь Харків знав :)\nПохід на байдарках. Друзі майже всі з «Електроприладу». І майже всі теж айтішники. 1982–1985 рр.\nСпочатку я там проходив переддипломну практику, а потім уже захистив диплом і перейшов у штат. Щодо зарплати, то складно порівнювати. У нашому відділі всі вважалися інженерами, незалежно від спеціалізації. Тож не знаю, яку платню отримували інші програмісти, але саме «Електроприлад» давав ставку для молодих фахівців вищу, ніж у середньому в галузі у Харкові. Так, скажімо, інженер (необов’язково програміст, будь-який інженер) після закінчення вишу зазвичай отримував 110–120 рублів на місяць, нам же відразу дали 150. Це була суттєва різниця.\nОтже, на першій роботі я вже міг щодня насолоджуватись майже власною (вона була одна на відділ) супер-ЕОМ — ЄС-1060 — точною копією IBM System 360/370. А що ви хотіли :) У СРСР навіть моторолер «В’ятка» був близнюком чогось італійського. Була, щоправда, така собі «БЭСМ-6», казали, що це чисто єреванська розробка, але не дуже віриться. За розміром ця ЄС («Єдина система» — загальна назва родини великих ЕОМ в СРСР) була як шафа, завширшки метр, заввишки два метри та завдовжки метрів 5–6. Ну й, звичайно, з лампочками та кнопочками. До речі, щоб її ввімкнути та завантажити, треба було на консолі виконати 15–20 різних команд, які задавали певні параметри ОС. А перезавантажувати доводилось часто, бо нерідко вона зависала.\nА якось одного дуже спекотного літа вона взагалі не хотіла працювати, попри те, що вентилятори гули, як літаки в аеропорту. Спеціалісти домовились працювати ночами, бо був, як тепер кажуть, дедлайн на носі. Після цього я код уночі категорично не пишу. Бо те, що тоді написав за кілька ночей, потім виправляв два тижні й дуже обурювався на «того ідіота», який це зробив. На щастя, спека спала, а дедлайн посунули.\nЯк ми працювали? Був один монітор, під’єднаний до цієї великої ЕОМ, на трьох-чотирьох програмістів\nТому була черга, розклад, і сідали за нього з чітко розпланованою роботою на призначені півтори чи дві години. А в інший час готуйся, є папір — пиши код або розбирайся за лістингами з помилками. Звичайно, іноді була «дідівщина», коли старший і поважний колега міг зігнати молодого в його час, бо «у мене серйозні речі, а ти тут граєшся».\nЩе зупинюся на обсягах даних. На наш проєкт, в якому брали участь 5–7 фахівців, дали окремий величезний магнітний диск, здається, на 100 Мб. Нечуваний обсяг! Там було все. Всі наші програми з усіма версіями, а їх було сотні, і всі файли даних до них. Це був такий круглячок у діаметрі приблизно 50 сантиметрів, набраний з окремих дисків, завтовшки 25–30 сантиметрів. Він вставлявся зверху в спеціальний «дисковод». Це була така собі тумбочка заввишки 60–70 сантиметрів, інші сторони теж 60 на 60. Але на той час це було дуже круто, бо деякі колеги, які працювали на інших проєктах, використовували вже згадану раніше «БЭСМ-6», і в них все було суто на магнітних стрічках. І якщо порівнювати з перфокартами, які були в універі, це теж було потужно.\nЩо я там робив? Спочатку то були переддипломна практика і дипломна робота. І саме тоді я нарешті відчув себе справжнім програмістом. Бо завдання для диплома я мав непросте: треба було, аналізуючи код багатьох модулів на Fortran, автоматично сформувати та надрукувати інформаційні схеми обміну даними між ними (те, що тоді називалося HIPO-діаграмами). Для цього треба було парсити код, знаходити там глобальні змінні, визначати, як вони там використовуються тощо. Тобто за складністю це був майже компілятор, точніше його значна частина. Звичайно, на Fortran 4 такого не втнеш, там навіть не було текстових типів даних.\nТому використовував асемблер і Fortran для друку. Це було круто! Щоправда, старші колеги тільки хмикали, бо вони колись писали ще в машинних кодах. А асемблер, якщо порівнювати з машинними кодами, — цукерка! Там же команди та фрагменти пам’яті (те, що в мовах високого рівня називають змінними, константами тощо) мають справжні імена, а не просто набори бітів з 1 та 0. Асемблер мені потім ніколи не знадобився, але це допомогло добре розібратися, як працює комп’ютер зсередини.\nПісля закінчення універу та переходу в штат отримав перше серйозне завдання: побудувати модель руху автоматично керованого літального апарата. Там були моделі руху центра мас, руху навкруги центра мас, двигунів, закрилок тощо. Але... Як випускнику мехмату мені довірили тільки кодування. Тобто інші колеги, які були розробниками (алгоритмістами, до речі, забув про них згадати на початку як про частину ІТ разом з програмістами, електронниками й адмінами, даруйте), малювали алгоритми у вигляді блок-схем, а мені треба було тупо все це кодувати на Fortran. Але такого я витримати не міг, тому весь час намагався розібратися в цих блок-схемах. І передусім старався контролювати, щоб десь не вилізла якась непроініційована (тобто без значення) змінна. А там такого було хоч греблю гати, і я набігав не одну марафонську дистанцію до кімнати з розробниками, коли намагався щодо кожного випадку з’ясовувати, що це таке.\nЦе побачив один старший колега, який уже декілька разів безрезультатно намагався пояснити керівництву, що ці алгоритми в принципі неробочі й вони ніколи не будуть працювати. Він спитав мене, чи я справді закінчив мехмат, і запропонував попрацювати трохи «по-партизанськи». За тиждень видав мені алгоритм з 10 сторінок (те, що я намагався закодувати перед цим, були три чи чотири книги формату А4 завтовшки 10 сантиметрів). На першій сторінці великими блоками був сформований так званий диспетчер (основний цикл з викликами відповідних моделей і блоком автоматичного вибору кроку інтегрування). А на інших — системи диференціальних та інтегральних рівнянь, які й були відповідними моделями. І я реалізував усе це на Fortran, але вже не як кодер, а як розробник і математик. Здебільшого займався цим увечері, щоб не бачило керівництво. Коли ми представили результат керівнику, він спочатку трохи потупав ногами за самодіяльність, але потім визнав, що мій колега мав рацію і що у нас вийшла класна програма. Вона лягла в основу одного з елементів системи, яку ми розробляли.\nnn-річчя нашої лабораторії 343 з «Електроприладу», початок 2000-х\nДруга робота: «Кайфово розуміти: я створив таке, що проіснувало багато років»\nНа «Електроприладі» я затримався років на 5, а потім перейшов у Харківський фізико-технічний інститут. Тут я працював 6–7 років, хоч за останні 2–3 роки вже почався розвал через відсутність фінансування науки у 1990-ті. Але у 1985–89 роках у мене була дуже цікава робота. Я фактично став архітектором і головним програмістом на проєкті розробки системи моделювання та проєктування так званого накопичувача-розтягувача електронів (НР), це такий різновид циклічних прискорювачів. Там був потужний колектив фізиків, які виконували числове моделювання на тому ж Fortran. Вони створили безліч різних моделей різних елементів цього прискорювача, але самі в них заплутались, тож інтегрувати все це в одну модель НР було складно, процес займав багато часу. А треба було побудувати сотні таких інтегрованих моделей, щоб вийти на потрібні параметри пучка електронів. От мені й доручили зробити для цього систему.\nТе, що в нас вийшло, — це найкраще з моїх досягнень за все життя в ІТ. Я насправді вважаю так. Я розробив чітку систему стандартів кодування (шаблонів) для фізиків, скриптову систему команд управління і таку ж скриптову мову вибору та конфігурації елементів прискорювача в інтегровану модель. Створення нової моделі стало займати кілька хвилин без будь-якого програмування. Всі нові моделі окремих елементів, розроблені фізиками за нашими шаблонами, інтегрувались у систему дуже легко.\nУ процесі розробки, коли було реалізовано вже 70–80 %, шеф приніс доку на аналогічну американську систему, яка коштувала 500 тис. доларів\nМи подивились і побачили, що системи схожі за ідеологією. Щось було краще в американців, а щось у нас, від чого керівник був у захваті. Ця програма і результати, отримані за її допомогою, були представлені на багатьох міжнародних конференціях і сприяли захисту декількох кандидатських дисертацій. Але я, як дуже ледача людина (якою і повинен бути програміст), цим не займався, бо занадто це клопітлива та бюрократична справа — написання і захист дисертації. Тим паче, що «недовго грала музика» — почалися 1990-ті.\nАле коли вже років за 20 я випадково зустрів деяких колишніх колег, то з подивом дізнався, що наша програма і досі працює. Вони перевели її з Fortran 77 на С++, з ЄС — на персоналку, але вся архітектура залишилася. І це справді кайфово розуміти, що ти створив щось таке, що проіснувало вже стільки років, живе та розвивається без твоєї участі. Не знаю, може, і нині ця програма діє.\n1990-ті: «Можливо, було простіше піти на ринок торгувати, але для мене завжди було цікавим програмування»\nАле все ж таки почались 1990-ті. СРСР розпався, Україна отримала незалежність — це плюс. Але завершилось фінансування науки — це мінус. Долар полетів у космос, рубль (чи що там тоді було) — навпаки. Затримки зарплати, яка стала дорівнювати 5–7 доларам, досягали кількох місяців. Деякі провідні фахівці отримали гранти від Сороса та вижили як вчені. Велика подяка йому за це.\nМолоді, такі, як я, стали шукати іншої долі. Для ІТ-фахівців почалася ера шабашок. Авжеж, багато хто змінював професію. Можливо, справді було простіше піти на ринок торгувати. Але для мене програмування завжди було цікавим, і я був упевнений, що з цього можна прожити.\nЗагалом у 1990-ті бувало все що завгодно — як на Дикому Заході у XIX столітті. Особливо було важко перші роки, потім стало простіше. Цікава історія трапилася у 1991–92 роках у Харківському фізико-технічному інституті. Тоді якраз з’являлись усі ці кооперативчики, які шили одяг. Бо у часи СРСР у Харкові була одна-єдина швейна фабрика імені Тінякова. Але ніхто не хотів носити те, що там виробляли. У 1990-ті ж вибір став більшим, можна було купити одяг на ринку. Особливо популярними стали різноманітні сукні, кофтинки з вишивкою. У нас в інституті був хлопець, дуже талановитий фізик, який гарно розумівся на електроніці, міг спаяти будь-що. І він задумав зробити автоматичний прилад для того, щоб вишивати візерунки на тканині. Японських швейних машинок з програмуванням, звичайно, ще не було. Ідея була така: на рамку натягується тканина, вона встановлюється під машинку, яка управляється програмою, а за допомогою неї можна задавати якийсь візерунок або надпис.\nЦей фізик задумав таку штуку як електронник, мене взяв програмістом й іншого хлопця інженером, щоб сконструювати сам прилад. Свою частину фізик зробив швидко. Я ж не досить добре знав ситуацію та почав проєктувати щось глобальне — нову мову програмування спеціально для управління цим станком, продумував усі команди тощо, а треба було робити простіше й оперативніше. Я показав фізику, що виходить. Він глянув і сказав: «Гарно, але якщо це треба доробляти ще пів року, то виходить дуже довго». Другий хлопець-інженер теж не зовсім збагнув замисел. Мабуть, там, де він працював, були великі верстати, бо деталі, які в нього вийшли, більше підходили для автомобіля. Механізм вийшов могутнім, дуже важким, інерційним.\nЧерез пів року я зайшов у гості до цього фізика. А він, виявляється, не здався, сам на колінках усе довів до кінця. Показав мені, як його жінка працює за цим приладом. Так, там доводилося два чи три дні кодувати візерунок, але потім машинка вишивала картинку за 15–20 хвилин.\nВзагалі, народ займався чим завгодно — хто що вмів. Держсектор розвалювався, тривала приватизація, створювались маленькі приватні магазинчики, фірмочки, змінювались закони та правила бухгалтерського обліку. Всім потрібні були бухгалтери, а бухгалтерам якесь ПЗ, якого раніше не було. Найбільш популярними тоді стали Clipper, FoxPro, частково Clarion. Вони були схожими на Access: своя маленька БД з кількох DBF-файлів (крім Clarion, там був власний формат БД) і можливість швидко створювати притомний псевдографічний інтерфейс для користувачів (хто заглядав у кодову сторінку ASCII CP866, той бачив там багато різних стрічок, кутків, хрестиків тощо — от з них і складались таблички та кнопочки в інтерфейсах). Я, звичайно, теж цим займався.\nТоді сталася одна невдача, яка все ж пішла на користь, бо дуже просунула мене в розумінні перспективності справжніх реляційних БД\nБула одна шабашка: ми робили бухгалтерську систему для вишу на Clipper. Складна логіка, безліч різних умов, коефіцієнтів, жахливо складні алгоритми нарахування зарплат, лікарняних тощо. Але ми зробили її за кілька місяців. Усе працювало, поки нас не попросили доробити її так, щоб з нею могли працювати одночасно кілька бухгалтерів. А в Clipper було якесь блокування на рівні таблиць і рядків, здається. І все. Наш код збільшився за обсягом у 3–4 рази. Програма стала працювати дуже погано, постійно або хтось комусь заважав, або взагалі псував чужі дані. Замовник був незадоволений.\nПісля кількамісячних страждань ми були змушені здатися і відмовитись від продовження розробки. А коли у 2001–2002 роках мені довелось вперше написати програму в БД Oracle на PL/SQL, якою повинні були послуговуватися декілька десятків користувачів одночасно, я взагалі нічого не робив, щоб забезпечити їхню роботу. Все зробила Oracle сама. До речі, у дискусії, яка почалась на початку 2000-х, де краще реалізовувати бізнес-логіку: в БД її засобами чи в «аплікухах» (Application server), я завжди наводжу цей приклад. Панове програмісти, в сучасних БД на зразок Oracle закладено стільки інтелекту та ресурсів, щоб забезпечити цю багатокористувацьку роботу, можливість відкатів, найвищу надійність тощо, що, коли хтось каже, що може все це зробити у своїй «аплікусі на колінках», я тільки регочу.\nЩе кілька слів про «залізо» в 1990-ті. Була серія міні-ЕОМ СМ, був VAX. Ну й PC уже з’явились. Але це на фірмах. А вдома королем був славетний ZX Spectrum фірми Sinclair Research на базі процесора Z80. Це була бомба! Всього від 32 до 64К ОЗУ, без диска та монітора. Замість них — касетний магнітофон і телевізор. До ZX Spectrum купа іграшок на цих касетах. Але головне, що це клондайк для любителів програмування. Була ціла книжка з усіма вихідними кодами на асемблері ядра ОС та інтерпретатора BASIC. Усе відкрито та доступно. Я вже був тоді завеликий і надто зайнятий, щоб дуже гратися ZX Spectrum, але знаю крутих програмістів, яким зараз плюс-мінус 40, котрі починали саме з нього у дитячому віці.\nПерехід до банку: «Охочих було набагато більше, ніж вакансій»\nБанки — це наше все! Саме про роботу в банку мріяли програмісти у 1990-ті, бо там платили пристойні гроші, причому «по-білому» й узагалі були людські умови роботи та серйозний рівень розробки. Банки з’являлись як гриби, але спробуй туди потрапити, бо охочих було набагато більше, ніж вакансій. Приблизно у 1992–93 році влаштувався в одну контору типу «Роги та копита» (працювала на ринку цінних паперів, цінність яких була така собі), але там ознайомився з Clarion. І ці знання допомогли мені потрапити в банк, бо там була АБС (автоматизована банківська система) саме на ньому, а Clarion був не такий популярний і масовий, як той же Clipper чи FoxPro (останній і потім ще довго тримався).\nЗ того часу почалась моя робота в банках з перервою в рік, коли мій перший банк розвалився (чи його розвалили) і довелося знову шабашити. Щоправда, вже на іншому рівні, бо я знався на банківських системах та Clarion. А він був, можливо, першою системою, яка дозволяла дуже швидко без написання коду розробляти продукт з власною БД і доволі приємним інтерфейсом. Приблизно за тим же принципом, що й Delphi, яка пізніше й зайняла цю нішу. І я, розробивши дві програми на Clarion на дуже популярні тоді теми «Банківська платіжка» та «Товарний склад», почав сам активно шукати клієнтів серед власників приватних магазинів і продавати свої програми з подальшим сапортом. Все було майже ок: прилаштував десь одну «Платіжку», а в іншому місці один «Склад». Перша програма вийшла дуже клієнтоорієнтованою. Мені вдалося зробити так, що бухгалтер набирав щоразу не більше як одне слово, бо те, що він писав раніше, запам’ятовувалось і потім підтягувалось; також там був швидкий пошук. А ось «Склад» був не таким універсальним, його довелося суттєво переробити.\nАле згодом з’ясувалося, що «сапорт» це дуже широке поняття: від заправки принтера до встановлення та налаштування ОС на домашньому PC дитинки власника магазина. Чисто за харчі\nТому знову почав шукати банк, знайшов найближчий до дому, потім перейшов в інший, в якому з 2001 року й працюю.\nНу а далі 2000-ні. Саме тоді я почав у банку працювати з БД Oracle, що роблю й досі та не жалкую. Саме про неї і буде повчальна історія. У нас уже було своє сховище даних на Oracle, але самописне, а керівництво завжди хоче чогось покупного. Тому запросили хлопців з київської компанії RStyle, щоб вони продемонстрували своє промислове сховище. Нам треба було наповнити його даними з нашого сховища. Але не один в один, а з суттєвими трансформаціями. Тобто треба було з кількох наших таблиць зробити кілька їхніх, але з іншою структурою. Інакше кажучи, дані повинні були бути ідентичними за змістом, але у сховищах вони розміщувалися в таблицях, які відрізнялися за складом і структурою. Це звичне явище для БД, бо варіантів організації структур є безліч.\nТому нам треба було не просто перенести наші дані до їхнього сховища «як є», а при цьому змінити їхні структури. Наприклад, одну нашу таблицю поділити на дві, як у них, або з п’яти наших зробити одну їхню за допомогою з’єднань та інших модифікацій (щось агрегувати, щось порахувати тощо). Особливо важкою в них була одна дуже широка та довга таблиця, що формувалася з кількох наших, серед яких траплялися теж немаленькі (приблизно по кілька сотень мільйонів записів).\nЯ тоді ще нічого не розумів в Oracle, трохи писав на Java й активно вивчав її, бо гуру на цьому проєкті був саме джавіст і реально крутий. От він і зайнявся цим завданням — наповненням їхнього сховища даними з нашого, за кілька днів написав код на Java. Запустили у понеділок, а презентація для поважних осіб була призначена на п’ятницю.\nПрацює ця програма добу, другу, третю... Тобто у середу все ще працює. Дивимось в їхню БД, а там тільки відсотків 10 даних заїхало. Отакої! Ми шоковані. Розуміємо, що не встигнемо, і зриваємо презентацію. І тут хлопчина з тієї компанії, оракліст (їхня БД теж на Oracle) каже: «Гаразд». Зупиняє ту програму, залінковує бази, сідає за комп — і за пів години пише скрипт на SQL. На зразок INSERT INTO, таблиця SELECT... І той SELECT на 2–3 екрани, в якому безліч дужок і різних цікавих слів: from, where, group by, order by, having тощо (join у тій версії Oracle ще не було, замість нього — where) і всі наші вхідні таблиці. Запускає скрипт на виконання. Чекаємо. Минає 15–20 хвилин. Закінчився. Дивимось у БД — усі дані перенеслися на потрібні місця. 10 % за три доби на Java, 100 % за 20 хвилин на Oracle. Що б ви зробили? Я взяв свою товстенну книгу з Java (здається, вони завжди такими були) і засунув якомога далі на книжкову полицю. А цей скрипт роздрукував, повісив на стіну над своїм столом і за ним почав вивчати SQL. Амінь. Хай хтось спробує переконати мене, що для роботи з великими обсягами структурованих табличних даних є щось краще за якісну реляційну БД, ще раз порегочу.\nІсторія ІТ від 1980-х до початку 2000-х у книгах\nМихайло поділився фотографіями зі своєї колекції книжок з програмування та загалом ІТ. Він почав збирати їх ще в університеті, відтоді поповнював колекцію, лише останні років 5 перестав — інтернету вистачає. Скільки їх — не рахував: каже, таких полиць, як на першому фото, 4–5. Михайло розповідає, що у 1980-х книжок було набагато менше, ніж сьогодні, хоча теж достатньо. Були вони доволі дешеві, особливо тоненькі в м’яких обкладинках, тому купував майже все, що траплялося і видавалося цікавим (а цікавим тоді було майже все). В 1990-х було складніше в усіх сенсах, тому купував тільки те, що вкрай необхідно, а з появою інтернету перейшов здебільшого на «самвидав». Більшу частину колекції прочитав, як кажуть, «по діагоналі», тобто зупинявся на окремих фрагментах. Але деякі книги ставали на певний період настільними.\nВисновки за довгі роки роботи в IT: «Треба бути готовими до постійного самонавчання»\nІ насамкінець, як заведено, побажання тим, хто дочитав до цього місця, особливо початківцям в IT. Панове, якщо хочете пробути тут довго, треба бути готовими до постійного самонавчання. Бо всі ці технології змінюються з шаленою швидкістю і випасти з професії легко. Просто одного дня зрозумієте, що ваш шалений досвід, набутий за декілька років, уже нікому не потрібен і треба починати майже з початку. А щоб не зовсім з початку, потрібно мати надійну базу. Для мене нею став мехмат університету, де мізки прокачують так, що багато чого потім здається дитячою забавкою. Хоча, як я казав на початку, конкретних знань в ІТ виш майже не дав. Але то було тоді, нині уже є й окремі IT-спеціальності.\nТепер щодо актуальних дискусій на тему «що краще?»: умовно «код-картинка» — хороший код — чи, перепрошую, «говнокод» (але саме такий термін використовують в IT сьогодні). На жаль, правда в тому, що перший ніхто не оцінить, бо він завжди виходить коротенький, хоча довго пишеться і добре працює. А з другим усе навпаки, тому за нього платять більше. І сапортити його вигідніше, бо постійно щось ламається, і клієнт вас любить, і гроші платить (хоч, може, і кляне при цьому). І не так, як у першого варіанта, коли «поставив і забув», як і клієнт про вас. Так, доводиться і «говнокодити», таке життя. Але намагайтеся хоч іноді писати «код-картинку», бо інакше ніколи не станете професіоналом, а будете чистим «говнокодером», а вони довго в ІТ не живуть.\nЩе кілька слів про відносини із замовниками (клієнтами). Як відомо, «клієнт завжди має рацію». Але тут така сама ситуація, що і з «говнокодом». Якщо повсякчас будете тупо виконувати всі забаганки клієнта, навіть коли вони безглузді, замість того, щоб спробувати пояснити йому, в чому він помиляється і переконати зробити по-іншому, то професіоналом вам теж не бути. Вибачте за, можливо, занадто менторський тон. І за те, що, може, хтось зі мною не згоден із деяких питань і що, може, не про все важливе сказав. Але це мої думки й мій досвід, і вони, звичайно, суб’єктивні.\nДо речі, маю деякий досвід у навчанні БД та SQL з 0 до непоганого рівня, тож якщо комусь треба, звертайтесь.\nВсім удачі та довгих років життя в ІТ.\nТемы: интервью, карьера, первая работа, ретро\nKostiantyn Stupak 11.05.2021 17:45\nЦікаво було прочитати. Радий, що перетнувся з Михайлом по роботі ненадовго трохи більше десятка років тому.\nЮрій Чугаєнко Node.js se 04.05.2021 15:40\nКрута історія, дякую!\nMichael Strelkov Projects' leader, UkrSibbank BNP Paribas group 04.05.2021 22:04\nSergiy Morenets Java evangelist 03.05.2021 23:13\nВи вже 40 років в ІТ. Як ви вважаєте, куди рухається ІТ і особливо розробка? Чи потрібно буде програмісту вміти програмувати через 30-40 років і чи будуть взагалі потрібні програмісти?\nMichael Strelkov Projects' leader, UkrSibbank BNP Paribas group 04.05.2021 07:03\nНу, Ви і питання задаєте, одне складніше за інше. Можу тільки відповісти, що якщо тренд, який був і є зараз збережеться, то програмування, у тому вигляді як зараз (з написанням коду) буде все меньше і меньше. Але, щоб його зовсім не стало — це мені складно уявити. Навіть, якщо буде і пристойний штучний інтелект, і різна супер наворочена тулза для самих розробників, необхідність щось кодити на низькому рівні (тоді це може буде щось типа C++), все одно залишиться. Хоча б для розробки, та оптимізації самої цієї тулзи та Ш. І. Але, якщо тренд зміниться, уповільниться, то може ніяких особливих змін і не відбудеться. Наприклад, якби темпи досягнень у фізиці, які були на початку 20-го сторіччя, збереглись би і зараз, то ми вже повинні були б засвоїти антигравітацію, та досягти швидкості світла, не кажучи вже про такі дрібниці, як термоядерний синтез. Але ж нічого з цього немає, і не проглядається. Те ж саме може бути і з ІТ. Можливо, саме зараз їх золотий вік.\nSergiy Morenets Java evangelist 04.05.2021 10:43\nДякую. Але тут є такий нюанс, як мені здається, що програмування залишиться, але їм будуть займатися не люди, а штучний інтелект.\nМатвій Шкотняр 05.05.2021 00:42\nRoman Pavlyuk myself в ELEKS 06.05.2021 21:54\nСобаки будуть програмістами.\nА ШІ буде робити щось важливіше — рятувати прогресивне людство від комуністів.\nSergiy Morenets Java evangelist 04.05.2021 10:50\nНаприклад, якби темпи досягнень у фізиці, які були на початку 20-го сторіччя, збереглись би і зараз, то ми вже повинні були б засвоїти антигравітацію, та досягти швидкості світла, не кажучи вже про такі дрібниці, як термоядерний синтез. Але ж нічого з цього немає, і не проглядається\nДосягнення в будь-якій сфері (в тому числі і науці) залежать від того, який бюджет їй виділяється.\nЗараз в ІТ вкладаються величезні кошти, навіть більше ніж в космос, тому тут такий гігантський темп розвитку.\nЯкщо в 2000-му році за ринковою капіталізацією в ТОП-3 були General Electric, Exxon Mobil і Cisco, то зараз Apple, Amazon і Microsoft.\nSergey Lysak T/T Lead 04.05.2021 12:50\nнемає прямого зв’язку між кількістю зусиль та результатом.\nскільки тра зусиль — щоб йти?\nа взяти бронзу у місцевому змаганні?\nа на скільки відсотків швидкість бігу звичайної людини менша ніж бігуна отримавшого бронзу?\nMichael Strelkov Projects' leader, UkrSibbank BNP Paribas group 04.05.2021 22:22\nВ фізику теж вкладаються величезні кошти. Один тільки андронний коллайдер, який має довжину кілька кілометрів, і проходить по території кількох країн, чого вартий. Не все вирішується тільки грошима. В будь-якій науці, чи технології, по мірі її розвитку, найбільш ефективні і прості задачі швидко закінчуються, і залишаються дуже складні, і набагато менш ефективні. Поки все це не заходить у глухий кут. Тому, і стосовно Ш.І., я б не був тут таким оптимістом. Те що вже зараз їм називають, або його елементами, насправді, якщо розмістити його на одній шкалі з природним людським інтелектом, і якимось стандартним софтом, типа ОС, буде набагато набагато ближче до цього софту, ніж до справжнього інтелекту. Причому, ближче на декілька порядків. І не факт, що ця ситуація суттєво зміниться в найближчі 10 — 20 років.\nArtem Kurakin Software Architect 05.05.2021 11:09\n4.75 billion. Не так чтобы и много.\nSergey Lysak T/T Lead 05.05.2021 12:31\nНа сегодня «священной коровой» термоядерного синтеза является реактор ITER, который разрабатывается с 1985 года.\nОбщая стоимость проекта оценивается в 20-25 миллиардов евро, а его запуск намечен на 2025 год (но это не точно).\nSergey Lysak T/T Lead 04.05.2021 12:44\nнеобхідність щось кодити на низькому рівні (тоді це може буде щось типа C++), все одно залишиться\nя думаю що навпаки — низькій рівень легше формально прорахувати. за виключенням ситуацій термоядерного синтезу — там виявилась складна інженерна задача, а не теоретична. така ж ситуація у ембедерів — залізо веде себе трішки не так, як його було запроектовано.\nа от високий рівень — важче.\nлегше-важче — то більше готової математики, формальних методів і менше.\nМожливо, саме зараз їх золотий вік.\nмабудь що так, згоден.\nхоча й дивно мені й досі.\nЯ в 90их теж писав і на FoxPro оті склади(і холіварив Clipper vs FoxPro), бо С геть не кормив, і Clarion мацав, дуже вдала була система. Але... 1С тоді вже показала свої переваги для такого типу ПЗ у нас, в СНД.\nТак от в кінці 90их я пам’ятаю захоплюючи перспективи, від тотального ООП до створення галузевих DSL. На хабрі була велика стаття одного з авторів такого для банковскої сфери, у нац банку Беларусі напрацював\nАле дуже мало з тих надій виправдалися. «Щось пішло не так», і навіть «клепання формочок» не вдалося формалізувати.\nArtem Kurakin Software Architect 04.05.2021 13:53\nЖелезо ведёт себя именно так, как его спроектировали.\nSergey Lysak T/T Lead 04.05.2021 14:14\nда, в теории между теорией и практикой нет разницы.\nа на практике — она есть.\nно как я говорю — программистов NASA поучите, чтоб у них ПО на спутниках и марсоходах не висло.\nа то неграмотные они там, а русского не знают, великих ученых и программистов на доу почитать\nArtem Kurakin Software Architect 04.05.2021 14:22\nВот как написали код на верилоге да сигнал интегрити обеспечили так оно и работает.\nНикакой разницы с софтом нет.\nЧто значит железо ведёт себя не так как его спроектировали. Ну вот как написали так и работает. Магии нет.\nSergey Lysak T/T Lead 04.05.2021 14:30\nконечно нет. при чем тут магия.\nЧто значит железо ведёт себя не так как его спроектировали\nи самолеты летают — как их спроектировали\nи мосты так стоят — как спроектировали — так и стоят.\nговорю ж, криворуким программистам NASA дайте консультации.\nArtem Kurakin Software Architect 04.05.2021 15:39\nЯ ответил на конкретный комментарий\nтака ж ситуація у ембедерів — залізо веде себе трішки не так, як його було запроектовано.\nНет там ничего такого в железе.\nИз пары десятков проблем с которыми я сталкивался почти все за исключением пары вели к баге в верилоге. Отличий от обычного программирования в этом плане мало.\nSergey Lysak T/T Lead 04.05.2021 15:45\n— А какие они, эти неприятности?\n— Они меня ждут? Эти неприятности?... Тогда я пошёл!\nОтличий от обычного программирования в этом плане мало.\nну это понятно, что тот же спольски с его «пятью мирами» просто 3,141596ол.\nмне доу тем и нравится — бОльшей концентрации гениев я не знаю в инете.\nArtem Kurakin Software Architect 05.05.2021 11:11\nЯ все-таки ел и ем эти устрицы. В отличие от.\nSergey Lysak T/T Lead 05.05.2021 12:09\n«и Вы говорите!»\nMichael Strelkov Projects' leader, UkrSibbank BNP Paribas group 04.05.2021 22:37\nЗгоден, щось пішло не так. Точніше, не так, як гадали ІТ-шники в 80-х, та 90-х, коли всі вони, і в тому числі їх керівництво були інженерами, та науковцями. А от коли ІТ майже повністю став бізнесом, то змінилась і його логіка.\nSergiy Morenets Java evangelist 03.05.2021 19:48\nІ ще питання з приводу банківського софта, так як ви вже давно працюєте в банківській сфері.\nЯк ви вважаєте, що краще (вигідніше) — купити готовий софт і адаптувати його або написати свій?\nMichael Strelkov Projects' leader, UkrSibbank BNP Paribas group 03.05.2021 21:12\nО, це дуже і дуже складне питання. Як і сам банківський софт. Тому, якщо дуже коротко, відповім так. Якщо це дуже серйозний і потужний банк, то є сенс створювати свій софт, хоча б частково, окремі його елементи, на базі якогось якісного покупного ядра. Якщо маленький, то краще купити щось готове і стандартне, вітчизняного розробника з якісним спортом. Але, в будь-якому разі (і це стосується не тільки банків) треба намагатись уникати створення ’зоопарків рішень’, коли безсистемно, різними бізнесами, чи за їх ініціативою, купуються різні продукти різних вендорів, які, часто дуже погано інтегруються один з одним. І при цьому, ігноруються можливості більш простого і ефективного розширення лінійки споріднених продуктів з різним функционалом від одного вендора. Ну от вже лонгрід виходить, а обіцяв коротко. 😞\nSergey Lysak T/T Lead 03.05.2021 21:24\nя все життя не надивуюсь замовникам\n— складний(не завжди великий), унікальний замовник намагається запхати цю унікальність у типове рішення\n— типовий, малєнькій — «Ми передивились 10ок галузевих рішень, нам ніяке не підходить: нашому глав буху не підходить колір кнопок у X, фін директору — звіти, у Y три окремих, замість одного, ..., ...,» - тому вирішили замовити розробку, яка врахує всі наші унікальні потреби\nMichael Strelkov Projects' leader, UkrSibbank BNP Paribas group 04.05.2021 07:45\nНу да, таке буває. Правда, що вони будуть робити, коли зміняться ці главбух, або фіндиректор? Новий софт замовляти? Бо, як правило, новому керівництву дуже рідко подобається те, що зроблено ’попередніками’.\nSergey Lysak T/T Lead 04.05.2021 12:53\nщо вони будуть робити, коли зміняться ці главбух, або фіндиректор?\nрватимуть волосся :)\nБо, як правило, новому керівництву дуже рідко подобається те, що зроблено ’попередніками’.\nтак. і я бачив колекції ПЗ у коробках на полицях, куплене попередниками :)\nзвісно, такого все менше і менше. Досвід співпраці з ПЗ та самим розробниками накопичується і у менеджерів, і вже знають витрати у грошах та часі, на те чи інше рішення.\nSergiy Morenets Java evangelist 03.05.2021 19:47\nВи не пробували підрахувати, скільки мов програмування та ІТ-технологій вивчили за ці 40 років?\nMichael Strelkov Projects' leader, UkrSibbank BNP Paribas group 03.05.2021 20:46\nЦікаве питання. Довелось щось писати (на чомусь багато, на чомусь зовсім ні) на таких МП: Fortran-4, 77, Assembler IBM 360/370, ZX-Spectrum, Pl-1, C, Clipper, Foxpro, Clarion, Java, Python, SQL, PlSQL. Але останні років 10 — 15 використовую тільки два останніх. Можливо, у зв’язку з новим проектом, знову доведеться згадати Python. Але він мені вже давно подобається, тому це не лякає. А взагалі, вони всі дуже схожі, особливо основні принципи розробки.\nSergiy Morenets Java evangelist 03.05.2021 23:12\nДякую за відповідь. Як ви вважаєте, програмісти за ці 40 років змінилися? Стали краще/гірше/ розумніше/бiльш або менш дисциплінованими?\nMichael Strelkov Projects' leader, UkrSibbank BNP Paribas group 04.05.2021 07:35\nЯк на мене, суттєво змінилось саме ІТ. Я маю на увазі не тільки самі технології, це очевидно. А їх суть, я б сказав систему цінностей в ІТ. На самому початку, цим займались виключно науковці, і тому це була наука. Правда, багато хто вважав це мистецтвом. І підходи були відповідними — дуже цінувалися красиві, та ефективні з інженерної, та архітектурної точки зору рішення. І результати були відповідні : компілятори, ОС, реляційні БД, інтернет, і тд, ітп. Весь цей софт надзвичайно складний, і містить в собі величезну інтелектуальну складову. Їм займались, насамперед математики. Якщо повернутись до деякої термінології цієї статті, ’говнокода’ там не було. Але пізніше, коли ІТ перейшло з стану науки, та мистецтва, у стан бізнесу, відповідно змінилась і система цінностей. І зараз цього ’говнокоду’ скільки завгодно, бо він більш ефективний з точки зору бізнесу, хоча з наукової, та інженерної точки зору він і є це слово. Програмісти не стали гірше, просто в багатьох з них теж змінилась система цінностей.\nSergiy Morenets Java evangelist 04.05.2021 10:52\nПрограмісти не стали гірше, просто в багатьох з них теж змінилась система цінностей.\nТобто якщо перефразувати, то програмування перетворилося з мистецтва в бізнес, коммерціоналізіровалось.\nSergey Lysak T/T Lead 04.05.2021 13:02\nУ кожному місті є музеї, а є Андріївський Узвіз, повний мистецтва.\nот у мистецтво з Узвозу — і йде рух.\nSergey Lysak T/T Lead 04.05.2021 12:58\nяк я кажу, колись, у сиву давнину — програмування було майже математикою.\nя не застав тих часів.\nпотім стало інженерною дисципліною. ці застав :)\nале за останні років 15 я бачу що воно рухається у бік написання літераутрних творів: ессе, оповідань, романів з обмеженням у часі написання — контракт з видавцевм суворо вимагає здати у друкарню у конкретний термін :)\nінженерним воно залишається тілько у ембедерів. там такий домен.\nДмитрий Сафронов Повелитель микрожаб 06.05.2021 21:46\nЯкщо повернутись до деякої термінології цієї статті, ’говнокода’ там не було.\nЯ бы не согласился, вот пример habr.com/ru/post/429946 Из моего опыта самый лютый говнокод как раз таки пишут ученые, то что нам на питоне передавали физики — приходилось переделывать по неделе и плакать.\nSergiy Morenets Java evangelist 03.05.2021 19:46\nДякую за вашу розповiдь\nSerhii Zabolotnii Data Analyst в healthPrecision 30.04.2021 10:39\nЩе кілька слів про відносини із замовниками (клієнтами). Як відомо, «клієнт завжди має рацію». Але тут така сама ситуація, що і з «говнокодом». Якщо повсякчас будете тупо виконувати всі забаганки клієнта, навіть коли вони безглузді, замість того, щоб спробувати пояснити йому, в чому він помиляється і переконати зробити по-іншому, то професіоналом вам теж не бути.\nЦю тезу потрібно вигравірувати і повісити на видному місці в кожній компанії.\nMichael Strelkov Projects' leader, UkrSibbank BNP Paribas group 02.05.2021 23:59\nБачу, Вам теж не раз доводилось пояснювати замовнику, чого він хоче насправді 😀\nVictor Grushetsky Lead Software Engineer 30.04.2021 09:25\nФайна стаття. Відчувається і досвід і мудрість, що приходять лише з роками.\nА щоб не зовсім з початку, потрібно мати надійну базу.\nШкода що більша половина місцевого контингенту взагалі не зрозуміє про яку таку базу (мо відпочинку?) мова.\nОдним словом, респектище.\nMichael Strelkov Projects' leader, UkrSibbank BNP Paribas group 03.05.2021 00:05\nДякую за добрі слова. Але мені здається, що Ви налаштовані занадто песиместично стосовно молодого покоління ІТ-шників в цьому питанні. До мене, насправді це розуміння прийшло теж далеко не відразу, а тільки коли вперше зіткнувся з ситуацією, коли деякий набутий досвід, вдруг втратив свою цінність, і довелось набувати новий.\nSergiy Fakas Information Security Officer в Oro 29.04.2021 22:32\nТекстові типи даних в Фортрані були (чи є) — на початку 90-х мій однокурсник наваяв цілий препроцесор який транслював DML (то була мова для матмоделювання і опису фігур за допомогою R-функцій) в той же Фортран. На Фортрані.\nMichael Strelkov Projects' leader, UkrSibbank BNP Paribas group 03.05.2021 00:17\nТо вже в Fortran-77 вони з’явились, а в Fortran-4 їх ще не було. Хоча, можливо, через якісь бібліотеки і можна було їх прикручивати.\nValentin Nechayev досвідчений чайник Рассела 05.05.2021 19:40\nНа ЕСовском Фортране-4 можно было реализовывать через тип LOGICAL*1, работали текстовые константы. Вот чего я не помню уже это как делались всякие аналоги chr(), ord()...\nAnton Pavlushko CTO 29.04.2021 19:38\nціла епоха пройшла перед очима :) круто!\nMichael Strelkov Projects' leader, UkrSibbank BNP Paribas group 03.05.2021 00:18\nOleksandr Golovatyi Señor 29.04.2021 19:34\nЯк наче читаєш про подвиги античних героїв.\nІ трошки сумно від розуміння того як багато могли б такі люди зробити якби не мали витрачати час та сили на елементарне виживання, влаштування побуту, якби мали доступ до техніки та тогочасних знань світу за межами соцтабору :(\nMichael Strelkov Projects' leader, UkrSibbank BNP Paribas group 03.05.2021 00:25\nТа Ви перебільшуєте, ніяких ’подвигів античних героїв’ тоді не було, було звичайне життя. Просто, трохи не таке, як зараз.\nSviatoslav Kiral IT Support Specialist в CloudMade 29.04.2021 19:02\nДякую за ділення досвідом. Було цікаво читати.\nMichael Strelkov Projects' leader, UkrSibbank BNP Paribas group 03.05.2021 00:20\nІ я Вас дякую.\nБорис Бажура Технічний директор 29.04.2021 17:46\nІгор Горобець forever junior 29.04.2021 16:55\nДякую за цікаву статтю. Довгих років життя Михайлу\nІгор Ковальчук Software Engineer 29.04.2021 16:38\nЗа якою з Ваших «старих» ЕОМ Ви хотіли б посидіти ще раз. просто так, якби була така можливість?\nMichael Strelkov Projects' leader, UkrSibbank BNP Paribas group 03.05.2021 20:55\nДа, якщо чесно, то мабуть ні за якою. Всі ці зелені букви на чорному моніторі з редакторами типа ’командна строка’ ... Там навіть копіпасту ще не було (коли в MS Dos вперше з ним зіткнувся, був дуже здивований, як, виявляється просто можно редагувати код, та тексти) . Ні, краще звичайний ноутбук.\nІгор Ковальчук Software Engineer 04.05.2021 01:32\nVladyslav Goloshchapov software engineer в N-iX 29.04.2021 13:33\nТак, доводиться і «говнокодити», таке життя.\nVladyslav Goloshchapov software engineer в N-iX 29.04.2021 13:34\nтобто це ваш свідомий вибір ??\nDmytro Hovdia Software Engineer Java в Miratech 29.04.2021 13:45\nMichael Strelkov Projects' leader, UkrSibbank BNP Paribas group 03.05.2021 20:58\nА Вам ні? Ніколи? Можу тільки Вам позаздрити, якщо так.\nFedorchenko Dmytro Embedded Software Engineer 30.04.2021 09:07\nситуации когда софт нужен позавчера, а не через год крайне распространены как в аутсорсинге, так и в продуктах. Бизнес есть бизнес.\nVictor Grushetsky Lead Software Engineer 30.04.2021 09:27\nколичество продаж не совмещается с качеством кода. тут как правило нужно выбирать чтото одно одно из двух.\nAnna Slavutskaya Технический писатель 29.04.2021 12:27\nТема «читалочки» для перфокарт не раскрыта :) lh3.googleusercontent.com/...FAMsHhhfyMJS27z_KrrDXG1Nw\nMichael Strelkov Projects' leader, UkrSibbank BNP Paribas group 03.05.2021 00:32\nЇї називали картрідер. Теж така типа тумбочка, з лотком для перфокарт. Туди клали їх колоду, і цей картрідер заглатував їх з величезною швидкістю і звуком, майже як у двигуна автомобіля, якщо зняти глушник.


Смерть від коронавірусу - за кордоном померли вже 8 українців » Слово і Діло\nЗбільшилося число жертв коронавірусу серед українців за кордоном\n3 травня 2020, 13:57\nГромадянин України загинув від COVID-19 в Швеції. Загальна кількість жертв коронавірусу серед українців за кордоном зросла до восьми.\nПро це в неділю, 3 травня, повідомив директор Департаменту консульської служби МЗС України Сергій Погорельцев.\nСерйозних спалахів коронавірусу в Україні немає – СтепановВ Україні завдяки карантину немає серйозних спалахів коронавірусу. Добова захворюваність залишається приблизно на одному і тому ж рівні вже більше двох тижнів. 3 травня 2020, 12:24\n«2 травня у Каролінській лікарні міста Стокгольм помер громадянин України, інфікований коронавірусом», - сказав Погорельцев.\nЗа його словами, у зв'язку з цим посольство України в Швеції допомогає родичам померлого з оформленням необхідних документів та вирішенням питання щодо репатріації тіла.\nТаким чином, це вже восьма смерть українця за кордоном з початку пандемії. Раніше четверо українок померли в Італії і по одному українцю померли у Франції, США і Великій Британії.\nЗараз за кордоном проходять лікування від коронавірусу 160 українців, з них більше 120 в Італії. Одужали за кордоном вже 50 громадян України.\nНагадаємо, на ранок 3 травня в Україні 11 913 лабораторно підтверджених випадків COVID-19, з них 288 летальних.\nМЗС України Коронавірус Коронавірус з Китаю Вірус з Китаю Пандемия Коронавірус в Україні Смерть від коронавірусу\nВ армії виявили ще чотири випадки COVID-19 3 травня 2020, 12:02


Главная / Wo/Man / Забезпечити взяття на облік жінок мають з 1 жовтня 2022 року\nЖінок, які перебувають на військовому обліку, можуть призвати на військову службу\nВоєнний стан у країні не змінив наказ Міністерства оборони, який набув чинності 17 грудня та розширив перелік професій для жінок, які повинні бути на військовому обліку.\nПро це у коментарі «Суспільному» розказав начальник юридичної групи обласного територіальний центру комплектування Юрій Грива.\nЗа його інформацією, забезпечити взяття на облік жінок мають з 1 жовтня 2022 року. Проте стати на облік можна й зараз.\nГрива додав, що поки невідомо, до якого саме часу треба стати на облік. У законодавчих актах України не визначені дедлайни. Водночас жінок, які перебувають на військовому обліку, можуть призвати на військову службу. Також їх можуть залучити виконувати роботи із забезпечення оборони держави у воєнний час.\nГрива наголосив, що наразі необхідності мобілізувати жінок немає. Проте в окремих випадках можуть мобілізувати за найбільш дефіцитними військовими спеціальностями у Збройні сили чи інші складові сил оборони. У мирний час жінки можуть бути прийняті на військову службу та службу у військовому резерві тільки в добровільному порядку (за контрактом).\nПризову на військову службу за мобілізації не підлягають жінки, які мають дітей до 18 років. Вони можуть бути призвані на військову службу лише за їхньої згоди та тільки за місцем проживання.\nНа період воєнного стану військовозобов’язаним жінкам обмежили виїзд за межі України. Це не стосується тих, хто не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Повний перелік тих, хто не підлягає, є в статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Обов’язки жінок на військовому обліку описані в постанові Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов’язаних».\nДо кінця 2022 року жоден керівник підприємства, де працюють жінки, а також самі жінки, не нестимуть адміністративної відповідальності. Після кінцевого терміну запровадять відповідні штрафи для підприємств, а також для жінок за порушення військовозобов’язаними правил військового обліку.\nТеги: війна росії з україною воєнний стан призов жінок


Світильники у вітальню купити з доставкою по Україні. Сучасні люстры та світильники направляючі: каталог, ціни, фото | Люкс-Меблі Тернопіль, Львів\nСвітильники або Люстри для вітальні є традиційним вибором більшості покупців, однак, це зовсім не означає, що вибір цей повинен бути нудним. Сучасна різноманітність стельових світильників дає можливість розгулятися фантазії навіть найвимогливіших покупців. Світло грає вирішальну роль в нашому сприйнятті тих чи інших речей. Це ж правило стосується інтер'єру: як би ми не прикрашали будинок, головний і вирішальний штрих залишається за світловим оформленням, яке ми вибираємо.\nТільки грамотно підібрані освітлювальні прилади здатні додати кімнаті затишний домашній вид, що розташовує до приємного проведення часу в сімейному колі.\nПідвісний світильник LW09\nПідвісний світильник LW19\nПідвісний світильник LW23\nПідвісний світильник LW29\nПідвісний світильник LW31\nПідвісний світильник LW32\nПідвісний світильник LW33\nПідвісний світильник LW34\nПідвісний світильник LW38\nПідвісний світильник LW39\nПідвісний світильник LW40\nПідвісний світильник LW43\nПідвісний світильник LW45\nПідвісний світильник LW46\nПідвісний світильник LW61\nПідвісний світильник LW64\nПідвісний світильник LW78\nПідвісний світильник LW79\nДе купити світильники для вітальні?\nСміливі колірні рішення, химерні форми, різноманітність розмірного ряду, або ж, навпаки, спокійна класика - всі ці варіації допоможуть прикрасити практично будь-який інтер'єр. До того ж, одна з головних переваг люстр - це простота їх установки і обслуговування.\nКупити світильники у вітальню ви можете в нашому інтернет-магазині. У каталозі ви знайдете різні моделі люстр: як підвісного типу, так і торшери. Якщо площа і висота стелі вашої вітальні дозволяють, краще всього придбати підвісну модель, оснащену великою кількістю лампочок. Підвісні люстри додають якусь урочистість кімнаті, цей ефект доповнюється численними мерехтінням ламп. У той же час, для невеликих кімнат прекрасним варіантом буде люстра невеликої довжини, при цьому необхідну кількість лампочок розраховується, виходячи з площі вашої вітальні.\nЩоб придбати світильники у вітальню в Тернополі, Львові або Iвано-Франківську, досить відвідати наш сайт «Люкс-Меблі» і підібрати підходящу модель. Для уточнення деталей звертайтеся до нашого консультанта.\nКупити Світильники в Тернополі та інших містах України (Львів, Рівне, Луцьк, Івано-Франківськ, Хмельницький, Житомир, Вінниця, Чернівці, Заліщики, Бережани, Ланівці, Збараж, Козова, Кременець, Борщів, Бучач, Зборів, Гусин, Монастириська, Теребовля, Чортків) ви зможете на сайті "Люкс-меблі". Світильники в Києві ― ціни, характеристики, фото, та повний опис товарів на сторінках нашого інтернет-магазина меблів.


Студіоло. Час для себе – Культурний Проект\nВідбулась: 18.07 о 10:00\nСтудіоло. Час для себе\nСтудіоло – феномен що виник в Італії наприкінці 15 століття. Це складне поєднання окремих мистецьких творів, що стало аналогом персональної сторінки у соціальних мережах. Кімната для роздумів, яку могли собі дозволити лише найбагатші та амбіційні політичні лідери. Студіоло відображало особисті ідеали замовника — від дрібного марнославства до спроб самовдосконалення. Тепер майже порожні, ці кімнати наповнили своїми творами кращі музеї світу, але втратили при цьому свій оригінальний контекст.


Головна/Ґаджети/Представлений концепт iPhone 7 з дисплеєм на всю фронтальну панель\nСмартфони iPhone 6s і iPhone 6s Plus, представлені у вересні, отримали суттєві зміни «під капотом», проте дизайн самих пристроїв залишився незмінним. Кардинально новий форм-фактор Apple запропонує в наступному поколінні, яке побачить світ наступного року. Проте дизайнери поспішають заглянути в майбутнє, намагаючись уявити, яким буде новий смартфон.\nГрупа художників з проекті SvetApple підготувала концепт смартфона iPhone 7. Пристрій успадкував дизайн iPhone 5 і не має вставок для антен на корпусі, характерних для моделей iPhone 6 і iPhone 6 Plus.\nКлючове нововведення – величезний дисплей, що займає всю фронтальну панель смартфона. Дизайнери вважають, що Apple не буде відмовлятися від звичного дизайну лицьової панелі кнопки Home і вставками у верхній і нижній частині, однак зробить можливим перегляд фотографій або відео на повний екран. Вся передня панель iPhone 7 може грати роль дисплея. Присутні і деякі інші нововведення, які очікуються багатьма власниками iPhone.\nЖінки, які мають дитину, живуть довше від бездітних дівчат


Зізнання Януковича про вбивства на Майдані та любов до тварин (відео) | Факти\nФакти / Україна / Політика / Зізнання Януковича про вбивства на Майдані та любов до тварин (відео)/ Червень, 23 , 2015 в 1:38\nЗізнання Януковича про вбивства на Майдані та любов до тварин (відео)\nЕкс-президент України Віктор Янукович зізнався, що не заперечує свою відповідальність у вбивствах активістів на Євромайдані\nЕкс-президент України Віктор Янукович зізнався, що не заперечує свою відповідальність у вбивствах активістів на Євромайдані.\nПро це він заявив в інтерв’ю журналісту ВВС.\n«Я не заперечую своєї відповідальності», — сказав Янукович та додав, що наказів стріляти силовикам не давав.\n«Я був проти будь-якого застосування сили, не кажучи вже про застосування вогнепальної зброї, я був проти кровопролиття . Але сили безпеки виконують свої обов’язки згідно існуючих законів. Вони мали право використовувати зброю», — заявив Янукович.\nЧитайте: «Екс-президент України Віктор Янукович, який втік з країни, вперше дав інтерв’ю західному ЗМІ».\nТакож екс-президент України заявив, що на території резиденції Межигір’я йому належав лише дім 630 квадратних метрів, решта території — була не його.\nНа питання журналіста про зоопарк у Межигір’ї та славнозвісних страусів, Янукович заявив:\n«Що поганого, що підтримував страусів? Вони просто жили там. Вони просто так там не ходили, мали окрему територію. Я люблю тварин», — сказав «екс-легітимний».\nОкрім цього Янукович подякував Путіну за те, що той врятував йому життя у лютому 2014 року.\nВідео: BBC Newsnight.\nОпубліковано Червень, 23 , 2015 в 1:38


Коли пересаджувати лілії — 7 соток\nЛілії є символом миру і традиційно уособлюють цнотливість, чесноту, відданість і дружбу, в залежності від кольору.\nЛілії – заповітні подарункові квіти і електростанції багаторічного саду. Квітникарі знають, що лілії в саду приживаються і цвітуть все більше і більше сезон за сезоном. Секрет в розподілі лілій. Однак, на відміну від багатьох інших цибулин, лілії ніколи не переходять в стан спокою, тому пересадка лілії може бути трохи складною. Вивчіть поради про те, як пересадити лілії і розділити їх, щоб отримати ще більше екзотичних квітів.\nПоділ лілій. Не має значення, азіатські вони або східні, лілії привносять в будь-який пейзаж безтурботність і красу. Більшість квіток цибулин з часом проходять процес, званий натуралізацією. Це коли рослина дає більше цибулин, які ростуть і достигають під землею. Оригінальні цибулини повільно згаснуть і або перестануть цвісти, або виростуть більш дрібні. У міру того, як новостворені цибулини старіють, вони стають центром уваги. Їх необхідно підняти і пересадити, щоб утворилися нові насадження з сильним цвітінням. У більшості зон ви можете підняти цибулини і розділити їх, а потім відразу ж посадити їх на зимівлю в землю.\nЦе рекомендується, так як цибулини ніколи не переходять в стан повного спокою і зберегти їх «свіжими» всю зиму непросто. Тільки садівникам в самому холодному кліматі потрібно буде зберігати цибулини в приміщенні і «обдурити» їх прохолодним періодом перед весняної посадкою на відкритому повітрі.\nЛілії утворюються з цибулин, і для досягнення найкращих результатів їх потрібно ділити і пересаджувати восени. Експерти кажуть, що в кінці вересня або початку жовтня лілії потрібно переїжджати. Негайно приступайте до пересадки цибулин лілій після того, як вони виростуть.\nКращий час для пересадки лілій буде залежати від вашої зони. Деякі рослини збережуться в кінці сезону, і їх слід залишити з неушкодженою листям до останнього можливого терміну перед заморозками. Таким чином, рослина може накопичувати енергію для рясного цвітіння в цибулині. За кілька тижнів до вашої місцевої дати перших заморозків ви повинні включити розподіл лілій в свій список осінніх справ. Це не обов’язково робити щороку, але ви повинні виконувати це завдання кожні 2-3 роки, щоб отримати кращі лілії. Якщо ви сумніваєтеся в тому, коли найкраще пересадити лілії, викопайте їх, коли листя почне жовтіти, і приступите до їх поділу і повторної пересадки.\nЯк пересадити лілії\nПересадити лілії нескладно. Ображати стебла на висоті 13-15 см над землею. Викопайте кілька дюймів 10 см навколо ділянки з рослинами і на 30 см вниз. Це гарантує, що ви зберете всі цибулини, не пошкодивши їх лопатою або садової виделкою. Обережно відокремте кожну лампочку і пов’язані з нею цибулини, які є більш маленькими версіями лампочки. В цей час ви можете обрізати стебло трохи вище цибулини лілії. Працюйте швидко, щоб цибулини не засохли. Кращий час дня – ранок, коли температура нижче, а грунт і повітря містять трохи вологи. Посадіть більші цибулини під шаром грунту від 13-15 см, в той час як молоді цибулини слід висаджувати під шаром грунту всього 8 см. Нанесіть органічний матеріал на кілька дюймів над зоною посадки, щоб утеплити цибулини на зиму. Лілії найкраще виглядають в пучках. Для досягнення ефекту садіть цибулини групами по 3 і більше. Додайте цибулини на відстані 20-30 см одна від одної. Навесні видаліть мульчують матеріал, як тільки побачите, що вони проросли.\nФіолетові квіти Сколько нужно запекать Як приготувати гриби Exochorda racemosa niagara Как хранили Pinus sibirica\nБлюда из черствого белого хлеба →\n1 Коли пересаджувати лілії\n2 Як пересадити лілії\n3 Когда пересаживать лилии:\n4 Для чого потрібна пересадка лілій\n5 Коли краще займатися пересадкою лілій\n6 Особливості пересадки в кожному періоді


Лікування Чоловічого Безпліддя — I.D.CLINIC | Багатопрофільний медичний центр\nЛікування Чоловічого Безпліддя у києві\nЧоловіче безпліддя зустрічається в приблизно половині випадків відсутності бажаної вагітності. Діагностика порушень репродуктивної функції чоловіка простіша, потребує менше медичних втручань, в більшості випадків – дешевша, ніж діагностика жіночого безпліддя. Тому якщо протягом півроку подружній парі не вдається зачати дитину, обстеження треба починати саме з чоловіка.\nУ переважній більшості випадків зниження запліднювальної здатності сперми є безсимптомним. Тобто всі зовнішні показники чоловічого здоров'я залишаються незмінними, і чоловік може навіть не підозрювати про те, що саме він має проблеми.\nЩоб переконатися в тому, що з його боку все гаразд, або діагностувати будь-які проблеми зі здоров'ям, чоловік повинен здати сперму на аналіз. Перед здачею сперми на аналіз протягом 3-5 днів необхідно утримуватися від статевого життя, відмовитися від вживання алкоголю та антибіотиків, не відвідувати сауну, уникати підвищених фізичних і психогенних навантажень. Річ у тім, що сперма має високий ступінь лабільності та може змінювати свої характеристики під впливом зовнішніх факторів.\nСпермограма – дуже інформативний метод діагностики.\nПричини чоловічого безпліддя можуть бути дуже різними:\nДля уточнення висновків про причини чоловічого безпліддя, крім спермограми, можуть знадобитися додаткові дослідження: УЗД, бактеріологічні/бактеріоскопічні дослідження секрету передміхурової залози.\nІноді причиною чоловічого безпліддя є гормональні, психогенні, судинні захворювання. Для виявлення й усунення цих причин може знадобитися допомога лікаря-терапевта, ендокринолога, психолога.


Шукайте індекс Укрпошти за адресою Грузливець - Червоноармійський район - Житомирська область - Україна. Ми регулярно оновлюємо дані з надійних джерел і працюємо над поліпшенням якості наданої інформації.\nДодавайте індекс Грузливець у вибрані. Просто клікніть по знайденому індексу Грузливець і він буде показаний на головній сторінці сайту!\nГрузливець індекс Укрпошти 12053\nДізнатися свій поштовий індекс, або знайти свій будинок на карті. Грузливець і поштові індекси до ваших послуг.\nВи переглядаєте: Поштові індекси України. Поштові індекси міст і індекс за адресою Грузливець.\nДаний сайт містить не тільки поштовий індекс Грузливець - він заповнений іншими речами, втому числі і складніших.\nПотрібно уточнити свій вибір, щоб отримати індекс Грузливець, Червоноармійський район, Житомирська область, адреси поштових відділень, вулиці на карті.


Як зробити штукатурку на руку вдома • CERAMOBLOCK.COM.UA\nАльтернатива традиційному гіпсу в травматології\nГіпс або Ортес: Що краще вибрати, коли перелом?\nПоказання до використання гіпсу\nПоказання до застосування ортозу\nВідтворювати. Ми покладаємо штукатурку на руку (себе, вдома)\nЩо краще вибрати, коли переломів: штукатурка або ортоза\nПереваги контакту MEDSI\nПлюси та мінуси полімерних пов’язки\nЯк видалити штукатурку?\nГіпсовий пов’язка – сучасний тип одягу, який використовується травмами при закріпленні переломів, дислокацій та розтягування, а також для виготовлення жалю кінцівок у ортопедичних відділах. Цей прив’язний агент є марлевою смужкою, згідно з якою гіпсова маса рівномірно розподілена, закріплена за допомогою пластифікаторів. Газові смуги з медичною штукатурою згорнуті в рулони і герметично упаковані в поліетиленові пакети.\nІндивідуальна упаковка та зручна пов’язкана форма значно спрощує процес змішування штукатурної пов’язки. Однак операції накладення та видалення гіпсової пов’язки, а також у випадку традиційної штукатурки, повинні виконувати фахівця, який має необхідні знання та адаптації.\nГіпс або Ortez використовують для переломів? Це питання сьогодні цікавить багато. На жаль, неможливо дати однозначну відповідь. Ми зрозуміємо це, чому і з’ясувати, що залежить від вибору на користь конкретного продукту.\nГіпсові пов’язки все ще широко використовуються в травматології. Вони призначаються дорослим та дітям. Як незалежний метод лікування, гіпсові пов’язки є незамінними для свіжих переломів пензлів, передпліччя, ніг, щиколоток тощо.\nНе використовуйте їх лише з місцевими інфекційними ускладненнями, до яких включають гангрену, ішемічні розлади кінцівки, гнійні каплиці, флегмони та анаеробні інфекції.\nСлід зазначити, що сьогодні існує кілька сортів штукатурки. Традиційна зміна все частіше стає полімером. Замість бавовняної пов’язки використовується спеціальна сітка, просочена поліуретановою смолою. Такий гіпс може бути виготовлений у вигляді пов’язки (активованого водою) або (активація виникає під дією зміни температури).\nДозвольте отримати “дихаюче” пов’язку, яка добре пропускає повітря\nРозтягніть у різних напрямках і дозволяйте вам отримати фіксатор для будь-яких розділів тіла\nВідрізняється від підвищеної продуктивності юзабіліті через відносно невелику вагу\nЗ сучасними перев’язками ви можете прийняти ванну. Просто висушіть продукт з феном після процедур гігієни. Крім того, полімерний гіпс більш еластичний. Він скорочує ризики м’язової дистрофії. Полімер пермеат для рентгенівських променів. Це дає можливість діагностувати.\nЗвичайно, сучасна штукатурка не вільна. Важливо також, щоб його накладання здійснюється відповідно до спеціальних технологій. Не в кожному медичному інституті володіє його.\nЯка штукатурка краще по черзі? Звичайно, полімер. Але слід мати на увазі, що вона не завжди доступна в травмі.\nМи несемо такий продукт, що дозволяє стимулювати сплайсинг кісток і стабілізувати суглоби, зменшуючи навантаження на пошкоджену ділянку. Крім того, сучасні конструкції сприяють зміцненню пучків, м’язів та сухожиль. Крім того, вони мінімізують болісні відчуття та зменшують ризики набряку.\nТакож показання до носіння є:\nАртрит та артроз суглобів\nПроблеми конфігурації: слабкість, вроджена нестабільність, придбана шкода\nНеправильне положення зупинки (коли дитина обгортає ноги всередині, прогулянки по її шкарпетках)\nПродукти рекомендуються на етапі відновлення після хірургічних втручань.\nТочна відповідь на це питання дасть ексклюзивний лікар. Тим не менш, існують певні стандарти.\nЗамість гіпсового оргтему не призначається складними закритими та відкритими переломами, якщо є кровотеча рани, на ранніх стадіях терапії. По-перше, завжди краще накладати максимальну міцну пов’язку, яка забезпечить повну нерухомість пошкодженої області. Коли бійковий процес працює, ви можете видалити його. Таким чином, округи часто використовуються після гіпсу.\nУ цьому випадку використання сучасного дизайну дозволить вам ретельно відстежувати процес відновлення. При необхідності ортоз легко і швидко видаляється для рентгенівського або іншого діагнозу та виконуючи ряд маніпуляцій. Замикаючий дизайн також може бути посилений або ослаблений. Це посилює комфорт пацієнта.\nВикористання ортозу на щиколотку та інших частинах ніг або рук замість штукатурки дає можливість:\nдля загального зниження відновлення\nЩоб зменшити кількість ускладнень після різних травм\nПоліпшити загальний стан хворого\nВажливий! При переломах можуть бути застосовані як жорсткі та напів-жорсткі структури. Вибір на користь певної робить виключно лікар. Ви можете вибрати сучасний медичний пристрій точно за розміром і з урахуванням всіх свідчень. Дуже важливо, щоб ортоз застосовується пацієнтом правильно, відповідно до всіх рекомендацій. Тільки в цьому випадку процес реабілітації після перелому буде настільки ж безболісний, наскільки це можливо, і вимагатиме мінімального часу.\nШвидка реабілітація з мінімальним дискомфортом. Він забезпечується використання щиколотки та іншого ортозу замість штукатурки. Також сучасні конструкції зберігають нормальне кровопостачання тканин і відрізняються легкістю, стійкістю до вологи та простоти експлуатації\nДосвідчені лікарі. Наш завжди враховує показання та особливості пацієнта при виборі терапії. Це дозволяє досягти свого вираженого ефекту\nКомфорт відвідування MEDSI. Наші клініки розташовані поблизу метро. Приймальня здійснюється заздалегідь. Це дозволяє уникати черг і довго чекати\nЩоб отримати допомогу з переломами, скористатися всіма необхідними послугами та задавати питання щодо умов їхнього забезпечення, дзвінка. Наш спеціаліст порадить вам і пропонує оптимальний час для відвідування клініки. Крім того, запис можливий через програму Smartmed.\nНайбільш класичний приклад фіксуючого матеріалу – гіпс. Цей порошок, змішаний з рідиною, накладається круговим способом до пошкодженої ділянки, затвердіє і набуває форми, що фіксується кінцем.\nМедична гіпсова пов’язка – більш просунута форма фіксації, яка є смугою марля з просоченням гіпсової маси. Гіпс рівномірно розподілений над Марлою і закріплений спеціальним бактеріостатичним агентом. Накладання гіпсової пов’язки попередньо зволожують і лише після цього накладають на травму, де вона згладжується і затвердіє. Крім того, такий фіксатор може бути закріплений з пружною або марлевою пов’язкою.\nГіпсові та гіпсові пов’язки найчастіше використовуються в травматологічних гілках у переломах кісток, травми м’яких тканин, захворювань суглобів тощо. D.\nЗнімний. Він використовується, якщо це необхідно, щоб контролювати рану та здійснювати звичайні терапевтичні маніпуляції при перелому.\nЗакінчений. Від кладки зчеплення, що відрізняється наявністю “вікон”. Наприклад, на місці переломів терміново слід видалити атерома з лазером або іншою процедурою. У цьому випадку ця область залишається відкритою.\nЗ дурним. Металевий майданчик, який додають при змішенні штукатурки пішки: Таким чином, дизайн захищений від руйнування при ходьбі.\nЗамочування відбувається в теплій воді – близько 40 0s. Прискорює більш високу температуру затвердіння, а також додавання солі та 1% алюмінію з розчином. Якщо вам потрібно сповільнити підготовку, рідина охолоджується навпаки. Іноді додано 3% розчину гліцерину.\nБандажі опускають у воду повністю для максимального просочення. Як тільки повітряні бульбашки перестають виконувати на поверхні, ви можете почати накладення пов’язків на пошкоджену частину тіла.\nНеприємні відчуття в суглобах пояснюється тим, що пошкоджений нерв може передавати біль у сусідні тканини. Іноді хірурги надсилаються до додаткової консультації невропатолога, але часто можна зробити з класичними методами відновлення. Щоб повернути метаболізм до норми за пошкодженими областями, вам знадобиться інтегрований підхід від діяльності, деякі з яких виконуються пацієнти самостійно, а частина – у лікарнях.\nПеріод відновлення залежить від тяжкості переломів, але цей період не вимірюється за днями. У кращому випадку ми говоримо про тижні, у гіршому випадку, коли в історії – зрушення кісткових фрагментів – реабілітація може бути затримана протягом декількох місяців.\nПри лікуванні переломів гіпсові пов’язки використовуються в медицині, щоб іммобілізувати кінцівку, необхідну для правого вогню кісток. Гіпсова пов’язка виготовлена з сульфату кальцію, що є білим порошком, який змішується з водою, і дуже швидко замерзла, завдяки чому забезпечується надійна фіксація кінцівок.\nНакладення гіпсу є дуже відповідальним процесом, тому у цій процедурі слід займатися лише лікарем, оскільки неправильно накладена гіпсова пов’язка може спричинити серйозну шкоду здоров’ю та посилити травму.\nОсновними перевагами пластикових виробів включають:\nВисока температура фіксації та простота моделювання. Виправити одяг або змініть його всього за 30 хвилин. Оскільки продукт здатний приймати будь-які форми, його можна зафіксувати навіть у важкодоступних областях\nКонсолідація високої міцності. Матеріал може бути використаний протягом усього періоду відновлення. У той же час він забезпечить високий рівень іммобілізації певної області\nСтійкість до вологи. Якщо практично неможливо прийняти ванну в стандартній гіпсовій пов’язці, то навіть плавання в басейні дозволяється в полімеру\nБезпека. Продукт не викликає діаметрів на шкірі, висип, роздратування та запалення\nМожливість рентгенографії та інших досліджень. Пов’язка полімеру дозволяється виконувати як стандартне рентгенологічне дослідження, так і обчислювану томографію, а також магнітно-резонансну томографію\nКілька кольорових розчинів. Ця перевага особливо актуальна для дітей та підлітків, які хочуть підкреслити свою індивідуальність\nНа жаль, є також деякі мінуси. На даний момент вони не стали повною заміною гіпсу з ряду причин. Основна їх висока вартість. Крім того, важливо враховувати той факт, що навіть найбільш жорсткі полімери більш м’якші, ніж штукатурка.\nЗ цієї причини продукт не використовується у складних переломах з переміщенням. Якщо доктор подій кістки необхідно досягти більш жорсткої фіксації, можливо лише з використанням гіпсу. Також можна використовувати металеві ребра, але, на жаль, вони далекі від усіх клінік.\nПроцедура здійснюється травматологом і не займає багато часу. Зазвичай потрібно лише 20-30 хвилин. У той же час маніпуляції безболісні для пацієнта і легко передаються навіть дітям та людям похилого віку. У процесі зцілення також не потрібно стикатися з неприємними відчуттями, оскільки пов’язка буде сформована саме за розміром потерпілого регіону.\nНакладення пластмасового гіпсу здійснюється на етапах:\nПо-перше, лікар кладе на рукавички і відкриває упаковку з підкладкою. Це може бути жвавий або виготовлений у вигляді звичайної вовни. Грудаста підкладка застосовується до пошкодженої області, щоб визначити бажаний розмір і негайно вирізаний. Захоплені накладається методом промивання (обертається навколо пошкодженої площі)\nЗаздалегідь підготовлену потужність з теплим (20-25 градусів) зволоження води. Рулон повністю занурюється у воду і зменшується 2-3 рази, щоб поглинати достатню рідину\nГіпс намотується на пошкоджену зону зі спіральними рухами. У цьому випадку кожен наступний шар (обмотка спіраль) перекриває попередню половину ширини. Це дозволяє забезпечити щільну та надійну фіксацію пошкодженої ділянки\nПісля цього забезпечується усадка пластичного гіпсу. Протягом 3-5 хвилин його можна моделювати, щоб досягти максимальної зручності подальшого носіння. Це займає близько 20 хвилин. Точний час залежить від вологості та температури в приміщенні, а також від типу обмотки\nТехніка видалення гіпсової пов’язки, незалежно від місця переломів, майже однакова. Важливо бути обережним, щоб не зашкодити пацієнту. Якщо вибух товстий, він вирізаний спеціальними ножицями або файлами у двох прийомах. Іноді для того, щоб видалити гіпс, він попередньо розпущений у розчині хлориду натрію.Лікарі відзначають, що гіпс все ще під наглядом лікаря, оскільки ймовірність пошкодження пораненої області висока. Після видалення одягу шкіри обкладинки загорнуті водою з милом і обробляють антисептиком.Гіпсовий довгий тег видаляється як звичайна пов’язка, верхній шар поступово розкручується. Бандажі, що фіксують лангу, розрізані куперовими ножицями та безвоїдними щипцями.Є також спеціальні гіпсокарські ножиці, але на пов’язці він попередньо позначте місця, які будуть скорочені.


На запрошення громади ОЦХВЄ Михайло Паночко служив у Коростишеві Житомирської області – Українська Церква Християн Віри Євангельської\nВересень 29, 2014\t0 1931 Переглядів\nУ 16-19 століттях Коростишів був вотчиною польських графів Олізарів, які дбали про розбудову містечка. Ще в 1608 році ними було закладено перший римо-католицький костел, який опісля не раз перебудовувався і сьогодні залишається перлиною місцевої архітектури. А не так давно у місті, де є чимало храмів різних конфесій, з’явилася ще одна монументальна споруда – Молитовний дім громади п’ятидесятників ОЦХВЄ «Сіон» (вул. К.Маркса,53).\n24 вересня 2014 року на запрошення служителів місцевої громади Коростишівську церкву відвідав старший єпископ ЦХВЄУ Михайло Паночко. Слово, яким ділився Михайло Степанович: «Праведний вірою житиме».\n«Ми для того ходимо у зібрання і слухаємо Слово, щоб у нас формувалася віра, – зазначив він. – Бо віра від слухання. Вона або є, або її немає. Віра або росте, або маліє. І Син Божий коли знову прийде на землю, що Він шукатиме? Написано: «чи знайде віру на землі». А це значить, що проти твоєї й моєї віри буде йти сильна атака, сильна війна».\nНа основі Слова Божого Михайло Паночко розповів про основні принципи християнської віри та запоруки її зростання. Проповідь надихнула, обновила і наповнила братів і сестер в Коростишеві, які щиро подякували гостя за подану науку. Христини разом звершили молитву за мир в Україні та дякували Бога за можливість мати таку чудову спільність та спілкування.\nПопередня Микола Синюк відвідав Бердянск, де святкували водне хрещення\nНаступна Епископ Анатолий Бескровный: «Были дни, когда мы принимали до 400 переселенцев»


Контрольна робота Державне право зарубіжних країн Вариант № 10 :: Правознавство :: Юридичні дисципліни :: Каталог готових робіт\nВаріант № 10:

 Запитання до контрольної роботи:\nРомано-германська (континентальна) судова система характеризується: А – єдиною централізованою системою судів на чолі з Верховним судом; Б – існуванням безлічі спеціальних судів із своїми вищими судами; В – поділом повноважень суддів і народних засідателів (присяжних ассизів і ін.); Г – пасивністю судді, що веде процес, але не збирає доказів, їх подають сторони; Д – широким застосуванням судових прецедентів; Є – не визнанням судового прецеденту в якості джерела для вирішення судом справи як такої; Ж – віднесенням функції конституційного контролю до судових (квазісудових) органів спеціальної компетенції. Оберіть вірні варіанти. Обґрунтуйте відповідь.

 Вступ\nУ сучасній наукі державного права зарубіжних країн “форма держави” є однією з найважливіших і ємний понять. Як відомо, уже за давніх часів – на Древному Сході і в Стародавній Греції та Римі – у дослідників державно - правових явищ виникла потреба щодо визначення поняття, яке було б достатньо ємним і давало хоча б загальне уявлення про основні шляхи здійснення в ній державної влади. Таким чином за різних часів різними дослідниками у категорії “форма держави” вкладався неоднаковий зміст.\n1. Форма держави як інститут державного права зарубіжних країн. Елементи форми держави у сучасному державному праві зарубіжних країн.

 Поняття форми держави є однією з найважливіших характеристик державознавства. Форма держави є безпосереднім виразником її сутності і змісту. Якщо сутність держави дозволяє установити приналежність державної влади, відповісти на запитання хто її здійснює та в чиїх інтересах, то поняття форми держави відповідає на запитання як організована державна влада, якими органами представлена, який порядок утворення цих органів і порядок здійснення повноважень, якими методами при цьому здійснюється державна влада. Від того, як організована і як реалізується державна влада, залежать ефективність державного управління, стан законності та правопорядку.\nТериторія держави являє собою простір, на яке поширюється його влада. Це, отже, не тільки власне територія, тобто суша, а й також акваторія (водні простори) і повітряний простір над ними. Територіальний устрій, або територіальна організація, держави - це система взаємовідносин між державою в цілому, тобто його центральною владою, і територіальними складовими частинами, точніше кажучи - їх населенням і чинними там органами публічної влади.\nФорма державного устрою - спосіб територіально-політичної організації держави. Розрізняють три основні форми державного устрою: унітарна держава, федеративна держава (федерація), конфедерація. Іноді виділяють такі форми державного устрою, як спілки, співдружності і обєднання.\nРозв’язання 4-ого завдання

 Мона́рхія — форма державного правління, за якої найвища державна влада повністю (необмежена, абсолютна монархія) або частково (обмежена, конституційна монархія) належить одній особі — спадкоємному монархові.\nВ сучасному розумінні монархія - не просто влада одного, але влада успадкована. Ця влада нерідко боготворяється. В Російській імперії вважалося, що джерелом влади є Бог (самодержав'я), а основою влади служать її моральний авторитет у суспільстві і традиція, в силу чого влада спадкова та невід'ємна. В Японії Імператор до 1945 р. вважався сином богині Сонця - Аматерасу.\nВисновок

 Отже, охарактеризувавши проблему форми держави потрібно відзначити, що форма держави – це спосіб організації і характер здійснення державної влади. У різних формах держави відображається сутність, зміст тієї чи іншої країни. Це поняття дає загальне уявлення про державний лад країни. Форма держави розкривається при характеристиці трьох її елементів: форма державного правління, форма державного устрою, форма державного (політичного) режиму.\nКатегорія: Правознавство | Переглянута: 424 | Додана: 27.11.2013, 14:54\nКлючові слова: вариант, 10


Як часто поливати розсаду помідор?\nКорисні поради на всі випадки життя » Сад і город » Як часто поливати розсаду помідор?\nПолив для помідор необхідний, так як поживні речовини рослини можуть потрапити тільки разом з водою. Тому дуже важливо розібратися, як же правильно поливати помідори?\nЩоб цей овоч розвивався нормально, необхідно підтримувати вологість грунту в межах 85-90%. Для перевірки вологості можна взяти жменю землі з глибини приблизно 10 см і стиснути її в грудку. Якщо грудка вийшов, а при натисканні легко розпався, то це і є необхідна вологість ґрунту для вирощування томатів.\nДо появи першого справжнього листочка запас вологи у грунті повинен бути постійним. Тому краще всього ящики з розсадою помідорів поставити в піддони і туди вже доливати воду в міру потреби. Поливати розсаду краще всього вранці теплою відстояною водою. Дуже корисний полив сніговою або дощовою водою. Як варіант - можна поливати водою після розморожування льоду з холодильника. Поливають розсаду помідор так званою «живою» водою, яку готують особливим способом. У каструлю наливають воду після танення льоду, нагрівають до гарячого стану (до появи пари), накривають кришкою і швидко охолоджують під струменем холодної води до температури приблизно 25°С. Тепер можна поливати вашу розсаду.\nЯк поливати помідори після пікіровки?\nПісля того, як на сходах помідор з'явилися перший справжній листочок, її пікірують, тобто пересаджують у посуд більшого розміру. При пікіровці потрібно намагатися пересадити рослину з грудкою землі і не пошкодити дрібні корінці саджанця. Пересаджену розсаду поливають у піддон і ставлять на затінене від прямих сонячних променів місце.\nПоливати помідори потрібно рідко, але рясно. В іншому випадку, при частому поливі, але убогому, розвиватися помідори будуть погано. Надлишковий полив може знижувати температуру грунту, що несприятливо позначиться на зав'язі плодів. Тому оптимальний варіант поливу помідор: досить рясно один або два рази в тиждень, не допускаючи заливання. Причому полив залежить і від фази розвитку рослин. Як правило, розсаду помідор після висадки треба поливати часто. В той час, коли зав'язуються плоди, грунт теж повинна бути достатньо вологою. А ось в період від цвітіння і до зав'язування помідор, а також під час їх дозрівання вологість землі може бути помірною.\nВажливий і спосіб поливання цього овоча. Слід уникати попадання води на стебла, листя або плоди. Лити воду потрібно під корінь рослини або ж у борозни, зроблені між рядами помідор. Такий полив зволожить грунт, не збільшуючи при цьому вологість повітря. При дощовому поливі краплі води, що залишилися на листках, можуть викликати опіки листків і навіть сприяти утворенню фітофторозу. Але полив під корінь повинен бути дуже акуратним, щоб струмінь води не розмила землю і не оголила коріння помідор.\nВлітку в жарку погоду найкращий час для поливу - рано вранці або ж приблизно за дві години до заходу сонця. В цей час вода не випарується відразу під палючими променями сонця, а поступово вбереться в грунт. У похмуру погоду поливати можна в будь-який час дня. А після поливу бажано замульчувати землю під кущами помідор\n. Для цього можна використовувати спеціальну плівку, солому або компост. Рихлити землю після поливу не потрібно.\nТепер ви знаєте, як поливати розсаду помідор, а зараз з'ясуємо, для чого обприскують саджанці мідним купоросом? Перш ніж висаджувати розсаду у відкритий ґрунт для того, щоб попередити зараження грибковими захворюваннями,слід обприскати саджанці помідор розчином мідного купоросу. Щоб приготувати його, треба розчинити 5 г мідного купоросу в 3 літрах гарячої води і використовувати цей розчин для обприскування.\nПравильно поливаючи розсаду помідор ви отримаєте відмінний урожай цих корисних і смачних овочів.\nЯк часто поливати помідори?\nЯк виростити розсаду для помідор.


Тимошенко закрила в себе губернаторів і вимагає гроші - Укрaїнa - TCH.ua\nТимошенко закрила в себе губернаторів і вимагає гроші\nТимошенко пообіцяла губернаторам, що вони не вийдуть з Кабміну, поки не знайдуть вирішення газових проблем © Офіційний сайт Кабінету міністрів України\nУкрaїнa 19 червня 2009, 12:50\nЗа словами прем'єра, українські регіони повинні терміново повернути "Нафтогазу" 26 мільярдів гривень боргу за блакитне паливо.\nБорг українських споживачів перед НАК "Нафтогаз України" становить 26 мільярдів гривень. Із них 7,7 мільярда заборгували підприємства теплокомуненерго.\nПро це заявила прем'єр-міністр Юлія Тимошенко на нараді з головами облдержадміністрацій, присвяченій питанню оплати за спожитий газ.\n"Як уряд і НАК "Нафтогаз" можуть робити такі надзвичайні фокуси за розрахунками з Росією за природний газ у той час, коли вся країна заборгувала за газ 26 мільярдів гривень – це якраз ті гроші, якими можна розраховуватися за газ, який ми споживаємо впродовж всього року?", - запитала прем'єр.\nВона назвала ситуацію, що склалася з внутрішніми розрахунками за газ, надзвичайною, складною, напруженою і небезпечною. "Щомісяця ця заборгованість збільшується, накопичується і перетворюється вже просто на трагедію для країни", - пояснила Тимошенко.\nЗа її словами, ніхто з учасників наради не залишить зали засідань доти, доки не буде знайдено рішення і механізмів покриття боргів перед "Нафтогазом". Тимошенко уточнила, що облгази також мають "фундаментальні масштабні заборгованості".\n"У всій структурі боргу – 26 мільярдів гривень – підприємства теплокомуненерго мають заборгованість 7,7 мільярда. Це, вважайте, 1 мільярд доларів, який лежить і який держава не може використовувати для оплати за природний газ. Для порівняння - цього місяця нам потрібно заплатити 250 мільйонів доларів, а наступного нам потрібно заплатити (Росії) 1 мільярд доларів. Скажіть, з такими боргами, може хтось порадить уряду, де йому, якщо не платить теплокомуненерго, брати гроші на розрахунки?", - наголосила прем'єр.\nВона додала, що своєчасні розрахунки України з Росією за газ лежать у площині політичної та економічної незалежності держави.\nНагадаємо, раніше на нараді з питань оплати газу Тимошенко наголосила, що Україна протягом цього року вчасно розраховується з Росією за спожитий газ, але для того, щоб у цьому питанні не виникало проблем, вітчизняні споживачі теж мають вчасно платити за спожите паливо.\n16 червня "Нафтогаз" доручив обмежити поставки блакитного палива Києву та ще більш, ніж десяти теплокомуненерго України.\nПричиною обмеження стали борги за спожите паливо. Одна тільки столиця заборгувала за газ більше 600 мільйонів гривень.\nКиєву відключать газ за борги. Є загроза аварій\n"Газпром" не погодився переписувати контракт з "Нафтогазом"\nУкраїна впевнена, що Європа дасть їй кредит на газ\nУкраїна закачує російський газ за графіком\nВідеоТимошенко про погашення боргів за газ\nУкрaїнa 19 червня 2009, 11:52


Специфіка навчальної мотивації студента - Мотивація студентів - Педагогіка: історія і сьогодення - Pedahohikam.net\nПедагогіка: історія і сьогодення » Мотивація студентів » Специфіка навчальної мотивації студента\nвід характеру участі в діяльності (що розуміється, відомі мотиви, і ті що реально діють, по А.Н. Леонтьеву);\nвід часу (протяжності) обумовлення діяльності (далека – коротка мотивація, по Б.Ф.Ломову);\nвід соціальної значущості (соціальні – вузкоособисті, по П.М.Якобсону);\nвід факту включеності в саму діяльність або ті що знаходяться поза нею (широкі соціальні мотиви і вузкоособисті мотиви, по Л.І. Божовіч);\nмотиви певного виду діяльності, наприклад, учбової діяльності, і так далі.\nЯк класифікаційні основи можуть розглядатися і схеми Х. Мюррея, М. Аргайла, А. Маслоу та інших. П.М. Якобсону належить заслуга розмежування мотивів по характеру спілкування (ділові, емоційні). Продовжуючи цю лінію дослідження, згідно А.Н. Леонтьєву, соціальні потреби, визначальну інтеграцію і спілкування, можна грубо розділити на три основні типи; орієнтованих на а) об'єкт або мету взаємодії; б) інтереси самого комунікатора; у) інтереси іншої людини або суспільства в цілому. Як приклад прояви першої групи потреб (мотивів) автор приводить виступ члена виробничої групи перед товаришами, направлений на зміну її виробничої діяльності. Потреби, мотиви власне соціального плану пов'язані «з інтересами і цілями суспільства в цілому.». Ця група мотивів і обумовлює поведінку людини як члена групи, інтереси якої стають інтересами самої особи. Очевидно, що ця група мотивів, характеризуючи, наприклад, весь учбовий процес в цілому, може характеризувати також і його суб'єктів: педагогів, що вчаться в плані далеких, загальних, мотивів що розуміються.\nКажучи про мотиви (потреби), орієнтовані на самого комунікатора, А.Н. Леонтьев має на увазі мотиви, «націлені безпосередньо на задоволення бажання дізнатися щось цікаве, важливе, або на подальший вибір способу поведінки, способу дії». Ця група мотивів представляє найбільший інтерес для аналізу домінуючої учбової мотивації в учбовій діяльності.\nДо визначення домінуючої мотивації її діяльності доцільно також підійти і з позиції особливостей інтелектуально-емоційно-вольової сфери самої особи як суб'єкта. Відповідно вищі духовні потреби людини можуть бути представлені як потреби (мотиви) морального, інтелектуально-пізнавального і естетичного планів. Ці мотиви співвідносяться із задоволенням духовних запитів, потреб людини, з якими нерозривно пов'язані такі спонуки, по П.М.Якобсону, як «відчуття, інтереси, звички і так далі». Іншими словами, вищі соціальні, духовні мотиви (потреби) умовно можуть бути розділені на три групи:\nОднією з проблем оптимізації учбово-пізнавальної діяльності студентів є вивчення питань, пов'язаних з мотивацією учення. Це визначається тим, що в системі «повчальний – навчальний» студент є не тільки об'єктом управління цієї системи, але і суб'єктом діяльності, до аналізу учбової діяльності якого у Вузі не можна підходити односторонньо, звертаючи увагу лише на «технологію» учбового процесу, не враховуючи мотивацію. Як показують соціально-психологічні дослідження, мотивація учбової діяльності неоднорідна, вона залежить від безлічі чинників: індивідуальних особливостей студентів, характеру найближчої референтної групи, рівня розвитку студентського колективу і так далі. З іншого боку, мотивація поведінки людини, виступаючи як психічне явище, завжди є віддзеркаленням поглядів, ціннісних орієнтацій, установок того соціального шару (групи, спільності), представником якого є особа.\nУчбова мотивація визначається як приватний вид мотивації, включений в певну діяльність, - в даному випадку діяльність навчання, учбову діяльність. Як і будь-який інший вид, учбова мотивація визначається поряд з специфічними чинниками для тієї діяльності, в яку вона включається. По- перших, вона визначається самою освітньою системою, освітньою установою; по-других, - організацією освітнього процесу; по-третіх, - суб'єктними особливостями того, хто навчається; по-четвертих, - суб'єктивними особливостями педагога і, перш за все, системи його відносин до учня, до справи; по - п'ятих – специфікою учбового предмету.\nУчбова мотивація, як і будь-який інший її вигляд, системна, характеризується спрямованістю, стійкістю і динамічністю. Так, в роботах Л.І. Божовіч і її співробітників, на матеріалі дослідження учбової діяльності учнів наголошувалося, що вона спонукає ієрархією мотивів, в якій домінуючими можуть бути або внутрішні мотиви, пов'язані із змістом цієї діяльності і її виконанням, або широкі соціальні мотиви, пов'язані з потребою дитини зайняти певну позицію в системі суспільних відносин. При цьому з віком відбувається розвиток співвідношення взаємодіючих потреб і мотивів, зміна провідних домінуючих потреб і своєрідна їх ієрархізація.


2 березня 2017р, Новини. Прес-служба ОДА\nВсеукраїнський конкурс "Крилатий лев" визначить кращі книги року\nНа Львівщині стартує Всеукраїнський літературний конкурс "Крилатий лев", на якому оберуть кращі книги року. Про це повідомила в.о. директора департаменту внутрішньої та інформаційної політики Львівської ОДА Марія Вагіла. "Переможців конкурсу відзначать нагородами. Зокрема, книжки-переможці видадуть у видавництвах "Апріорі" й "Література та мистецтво" накладом у 1000 примірників, а також презентують на щорічному Форумі видавців і "Книжковій толоці" в Миколаєві. Крім того, рукописи чи фрагменти п’яти кращих номінантів опублікують у провідних мистецьких часописах", - зазначила Марія Вагіла. До розгляду приймаються тексти прозових творів українською мовою, подані автором чи уповноваженою особою до 22 травня поточного року. А також необхідно подати електронний варіант твору. Матеріали для участі в конкурсі "Крилатий Лев" можна подати за адресою: м. Львів, вул. С. Крушельницької, 17 (другий поверх). Тел: (032) 261-04-15,067-713-68-74 або на електронні адреси: spilka.lv@gmail.com, lesyabernakevych@gmail.com.


Коли Натан Харпер (Лотнер) бачить свою дитячу фотографію на сайті зі знімками тих, що зникли без вісті, він розуміє, що ті, з ким він живе, зовсім не його батьки, а усе його життя – ретельно сфабрикована брехня, за якою приховується щось загадкове і небезпечне.\nПраця над “Погонею” почалась з простої, але багатообіцяючої ідеї, яку виконавчий продюсер Джеремі Белл запропонував Рою Лі та Дагу Девідсону чотири роки тому. Остаточно ця ідея сформувалась лише після зустрічі сценариста Шона Крістенсена з цими продюсерами. Крістенсен подумав, що це чудова сюжетна зав’язка. Через два тижні він попросив дати йому кілька місяців на працю над сценарієм, а ще через 63 дні закінчив перший варіант. “Шон взяв ідею, яка тоді формулювалась лише в одному рядку, і побудував навколо неї цілий фільм, – каже продюсер Лі Столман. – Мене дуже чіпляла ця історія, але ми ніколи б не змогли самі завершити її. Я ніколи раніше не бачив фільм про хлопця, який живе собі своїм життям і раптом розуміє, що усе навколо нього – брехня”.\nНа роль Карен, супутниці головного героя, розглядали чимало кандидатур, проте Лілі Коллінз справила на продюсерів найкраще враження. Сігурні Вівер перевтілилась у доктора Джері Беннетт, незважаючи на те, що роль була написана для чоловіка.\nАвтор adminОприлюднено Вересень 27, 2011 Категорії АнонсиПозначки Альфред-Моліна,Джейсон Айзекс,Лілі Коллінз,Погоня,Тейлор Лотнер\nНазад Попередній запис: Агент Джонні Інгліш: Перезапуск\nВперед Наступний запис: Погоня


“Чемпіон України, вчитель, а тепер – підозрюваний”: педагога з Уманщини звинувачують в розбої | "ДЗВІН"\n17-го лютого в Умані обрали міру запобіжного заходу одному з підозрюваних у розбої. Ним виявився вчитель місцевої школи. Суд відправив його до СІЗО на 60 діб.\nІнцидент стався 15 лютого вночі. Правоохоронцям надійшло повідомлення, що до Маньківської лікарні з тілесними ушкодженнями доставили 31-річного місцевого жителя. Потерпілий розповів, що о 2-й ночі до його будинку вдерлися троє чоловіків. Господар добре знав нападників й заявив про це копам. Правоохоронці встановили, що до вчинення розбійного нападу причетні 33, 38 та 47- річні жителі Маньківського району.\nТретій, наймолодший підозрюваний, викладає у маньківській школі трудове навчання та інформатику. Окрім цього професійно займається єдиноборствами.\nПотерпілий зараз досі в лікарні. Згадує, як тієї ночі прокинувся від незрозумілого шуму. Троє чоловіків виламували вікна й двері, щоб потрапити до помешкання.\n– Почув, як хтось ламається у двері. Вийшов у веранду, – розповідає Віталій. Прізвище не називає. – Троє «виносили» металеві двері. Коли пробралися, почали бити. Нічого не вимагали. Лупцювали ломом і бітами. Розбили голову й зламали ногу. «Добивай його!» – кричав один іншому. Це тривало з пів години. Я їх добре знаю.\nНапередодні у нього з підозрюваними був словесний конфлікт. Ті вирішили вночі повернутися й помститись. Нападники забрали у Віталія гроші та ноутбук. До ранку він лежав у будинку й не міг дістатися до телефону, щоб покликати допомогу. Медиків викликали сусіди. Зараз життю постраждалого нічого не загрожує.\nСамого вчителя правоохоронці забрали прямо з роботи під час перерви. Опору не чинив.\n-Точно не можу сказати по справі, бо нам з поліції не приходив офіційний лист, – коментує директор школи Володимир Дорошенко. – Тому не можу говорити, чи приймав він участь у тому інциденті. У нас він працює не один рік. Викладає інформатику й трудове навчання. Є майстром спортом з джиу-джитсу. Має чорний пояс. Якщо не помиляюсь, він триразовий чемпіон України. Жодних проблем з ним у нас ніколи не було. Як потрапив у таку ситуацію, не знаю.\nДвом іншим підозрюваним суд обиратиме міру запобіжного заходу сьогодні.\nПідготував Сергій Радченко, “Про все”