Американські лікарі описали незвичайний випадок смерті від раптової зупинки серця, що супроводжувався фібриляцією | Велика Епоха\nЛакриця стала причиною зупинки серця у чоловіка, що супроводжувалася фібриляцією шлуночків. 54-річний чоловік без будь-яких хронічних захворювань і скарг на серце потрапив у лікарню Бостона після того, як втратив свідомість в ресторані. Через добу, проведену в інтенсивній терапії, чоловік помер; причиною зупинки серця виявилася гіпокаліємія. — низький рівень калію у крові. З урахуванням інформації про харчування пацієнта, причиною низького рівня калію, швидше за все, стала чорна лакриця: її чоловік їв кожен день. Повний звіт про випадок опубліковано в журналі The New England Journal of Medicine.\nНормальний вміст калію в крові дорослої людини — від трьох до п'яти мілімолів на літр. При концентрації іонів калію нижче цього значення (іноді — нижче 3,5 мілімоля на літр) говорять про гіпокаліємію — понижений вміст калію в крові. Найчастіше його причина — погана дієта (наприклад, низький калій часто діагностують у людей з анорексією та іншими розладами харчової поведінки), а також, наприклад, його посилене виведення з сечею та калом. Серед основних симптомів гіпокаліємії виділяють загальну слабкість і м'язові спазми, а серед найнебезпечніших наслідків — порушення роботи серця, які можуть призводити до його зупинки.\nУ 54-річного чоловіка, який потрапив до Массачусетської лікарні загального профілю в Бостоні після раптової зупинки серця, концентрація іонів калію в крові становила два мілімолі на літр: як повідомила Жаклін Хенсон (Jacqueline Hanson), головний лікар, зупинка серця настала в результаті фібриляції шлуночків, а також у чоловіка спостерігалися нетривалі судоми, що зокрема вказує на гіпокаліємію. Після проведення на місці події серцево-легеневої реанімації, чоловіка доставили в лікарню, де він помер протягом доби після інтенсивної терапії, яка, в тому числі включала приймання калію в дозуванні від 60 до 80 мілімолів.\nЧоловік не страждав від будь-яких хронічних захворювань і не вживав алкоголь (проте викурював по пачці сигарет щодня протягом 36 років), а також не скаржився на проблеми з серцем. За повідомленням родичів і знайомих, чоловік неправильно харчувався: це, по суті, і могло стати причиною гіпокаліємії і її наслідків. При цьому рівень іонів калію в організмі не вдалося відновити навіть при введенні калію внутрішньовенно, що означає, що проблема, швидше за все, не виникала виключно через незбалансоване харчування.\nЛікарі припустили, що причиною гіпокаліємії пацієнта став надлишок мінералокортикоїдів (альдостерону і дезоксикортикостерону) і глюкокортикоїдів (кортизолу і його неактивного метаболіту кортизону). З урахуванням того, що у пацієнта не було ніяких хронічних захворювань (наприклад, синдрому Конна, при якому якраз спостерігається надлишок альдостерону, що призводить до гіпокаліємії), лікарі зробили висновок, що причиною може бути прийом препаратів.\nДефіцит ферменту, що каталізує перехід кортизолу в кортизон, зустрічається як при хронічних захворюваннях (наприклад, певних мутаціях), так і при надлишку в організмі гліциризинової кислоти — компонента, який добувають з кореня солодки. З кореня солодки роблять протизапальні препарати, підсолоджувачі, а також лакричні цукерки.\nПомерлий пацієнт, як повідомила його сім'я, їв одну-дві пачки лакриці в день протягом трьох тижнів перед своєю смертю. Мабуть, саме лакриця і стала причиною гіпокаліємії і подальшої смерті пацієнта: кінцевий діагноз, який поставили чоловікові, — псевдогіперальдостеронізм, зумовлений надмірним споживанням лакриці.


Словаччина - Україна. Анонс та прогноз на матч Ліги Націй — Вінницька обласна федерація футболу\nСубота, 25 травня 2019, 18:01:33\nСловаччина - Україна. Анонс та прогноз на матч Ліги Націй\nЛіга націй УЄФА. Ліга В. Група 1\n16 листопада. Трнава. Стадіон Антона Малатинского. Початок о 21:45\nРефері: Нікола Дабановіч\nАсистенти рефері: Мілован Джукіч, Александар Джикановіч\nДодаткові асистенти рефері: Мілован Мілачич, Мілош Бошковіч (всі-Чорногорія)\nТелетрансляція - канали "Україна" і "Футбол1"\nдля нашої команди це заключний матч у поточному розіграші турніру. Збірна України набрала максимум очок у трьох стартових матчах Ліги націй і вже забезпечила собі вихід до Ліги А. Тепер "жовто-сині" можуть вирішувати локальні завдання на зразок перегляду запрошеної на збір молоді.\nзбірна України не знає гіркоти поразок вже дев'ять матчів. Востаннє наша команда програвала хорватам у заключній зустрічі відбору на ЧС-2018 в жовтні 2017-го. Андрій Шевченко увійшов до п'ятірки тренерів української національної збірної за тривалістю серії без поразок. Компанію йому тут складають Йожеф Сабо, Олег Блохін, Михайло Фоменко та Валерій Лобановський.\nсловаки поки що не набрали жодного очка в двох попередніх матчах і попереду їх очікує ще два: крім поєдинку з українцями в понеділок вони зіграють проти Чехії. У разі двох поразок словаки вилетять до Ліги С.\nвостаннє Словаччина перемагала в офіційному матчі більше року тому: у жовтні 2017-го в кваліфікації до ЧС була обіграна Мальта (3:0). З тих пір вдавалося перемагати тільки в товариських іграх.\nматч сьогодні стане дебютом на посаді головного тренера збірної Словаччини для Павела Гапала. 49-річний фахівець прийшов на посаду замість Яна Козака, який подав у відставку якраз таки через невдачі протягом заключного року.\nУкраїна і Словаччина зустрічалися два місяці тому на "Арені Львів". Поєдинок завершився перемогою нашої збірної 1:0, а єдиний гол забив Андрій Ярмоленко з пенальті. Всього опоненти провели сім матчів (з урахуванням товариських). При трьох наших перемогах і трьох нічиїх один раз виграли словаки.\nчорногорський арбітр Нікола Дабановіч вже знайомий українському вболівальнику по поточному сезону. Місяць тому він судив у Полтаві матч "Ворскли" та "Спортинга", в якому господарі поступилися 1:2. На рівні національних збірних з Україною та Словаччиною не перетинався.\nНе зіграють: Лоботка (щиколотка), Губочан (дискваліфікація)\nОстанні матчі (з урахуванням товариських): П В П П Н\nУ господарів ми сьогодні не побачимо основних крайнього захисника і опорного хавбека. Крім того, новий наставник словаків пообіцяв, що громадськість очікують кілька несподіванок по складу. Навряд чи за три тижні свого тренерства Гапала щось змінить кардинально, але кілька нових імен цілком можуть з'явитися в старті.\nОрієнтовний склад збірної Словаччини (зліва - направо): Дубравка - Ганцко, Шкртел, Шкриньяр, Пекарік - Куцка, Грегуш - Стох, Гамшик, Мак - Немец.\nНе зіграють: В. Кравець (спина), Ярмоленко (ахілл), Бутко (гомілкостоп). Марлос (відновлення), Ракицький (поза заявкою), Бєсєдін (травма)\nОстанні матчі (з урахуванням товариських): В В В Н В\nДумається, зміни від Андрія Шевченка сьогодні якщо і будуть, то мінімальні, щоб гра не перетворилася в бардак. Найменше їх варто очікувати в обороні, щоб не розгубити структуру. Тому на п'ять оборонних позицій (воротар і чотири захисники) навряд чи варто очікувати більше одного новачка. Напрошується вихід в пару до Бурди в центрі оборони хтось із тріо Кривцов-Матвієнко-Миколенко. Відсутність Марлоса має звільнити місце в центрі поля з перших хвилин Зінченку чи Шапаренку. Не виключаємо, що Циганков праворуч, маючи достатньо ігрової практики в клубі, "віддасть" комусь позицію: Караваєву, Болбату або Шведу.\nОрієнтовний склад збірної України (зліва - направо): П'ятов - Миколенко, Бурда, Кривцов, Матвієнко - Степаненко - Коноплянка, Маліновський, Зінченко, Караваєв - Яремчук.\nПрогноз на матч Словаччина - Україна 2:1\nЗ урахуванням відсутності турнірної мотивації у гостей та її присутності у господарів, плюс можливої ротації у нашої команди фаворитом у парі все-таки правильно вважати словаків. Зрозуміло, що настрій "жовто-синіх" має не дозволити віддати перемогу супернику за просто так і очікуємо навіть, що нашій команді вдасться забити. Але навряд чи потенційній молоді, що в тому числі вийде з лавки запасних, вдасться зупинити відчайдушну збірну Словаччини.


С.О. Що перше: плани на майбутнє – чи перепиляти грати тюремної камери? | Voronz\nС.О. Що перше: плани на майбутнє – чи перепиляти грати тюремної камери?\nАвтор Voronz, Птн, 17/08/2012 - 06:48\n1) Держава-малина як проект Януковича – Азарова.\n1.Дива в природі та суспільстві не буває. Якщо навіть здається, що воно є – ми потім знаходимо невидиму оком природні закономірність. От і усе. Навіть економічні кризи відбуваються як природне покарання за «неправильну» економічну поведінку.\nТим більше це стосується людської історії та політики. Не втомимося повторювати – Голодомор у 1933 році був розплатою за темноту та політичну байдужість українських селян під час громадянської війни до долі України як держави.\nА ще – злісна партизанщина замість єдиної національної армії.\n2. Суспільна свідомість ЗАВЖДИ відстає від актуальних подій – тому так важлива роль інтелектуального авангарду нації для решти протестного народу.\nМи повинні весь час роз’яснювати народу, що, зосередивши усю повноту влади у тоталітарну «чорну діру» - влада Януковича намагатиметься взагалі скасувати вибори у теперішньому вигляді, звівши їх до радянського зразка.\n3. Але спочатку їх немилосердно сфальсифікують – намалюють результати та із озброєною охороною затвердять «результати виборів» у ЦВК, яку щільно оточать спецпідрозділами МВС та СБУ.\nЩоб потім – усіх нинішніх опозиціонерів посадити у в’язницю. До Юлії Тимошенко та Юрія Луценка «за компанію».\nЛогіка подій напередодні виборів САМЕ ТАКА.\nТобто у нинішніх опозиційних нардепів буде два виходи\n- сидіти у в’язниці.\nПравда – є «запасний» вихід – перейти на службу до диктатури «задля національних інтересів».\n4. Паралельно цьому процесу політичної зачистки будуть і далі всіляко розорювати підприємців – з метою гранично послабити громадянське суспільство – до його повного знищення.\nТобто, за планом Азарова чи Януковича замість дешевих природних енергоресурсів світові буде запропонована праця дешевої безправної робочої сили, яка складатиметься із колишніх підприємців та інтелігенції.\n5. Власний город та «дрібна протизаконна торгівля» для рядового українця - ось мета нинішньої диктатури. Тільки за цієї умови вона може вижити як «сильна державна влада» із кріпосним правом для селян та робітників. Підприємців та інтелігентів вони скасують як паразитичні класи.\nСаме тому ця влада Януковича крок за кроком буде знищувати структуру шкільної освіти та медицини – усе, що\n- не дає доходу\n- не захищає від народного протесту.\n2)Вихід є – але через активний спротив. Він можливий.\n6.Якщо народ не буде опиратися – він дійсно буде слабнути матеріально та духовно. Це довела пострадянська історія Білорусії та Росії.\nПролетаріат та люмпен-пролетаріат – соціальна база для кримінальної «держави-малини».\n7. Навіть якщо уявити собі, що вдасться довезти до ЦВК «правильні» протоколи та затвердити їх – все одно влада Януковича НЕ піде «в національних інтересах». НЕ ПІДЕ У БУДЬ-ЯКОМУ РАЗІ!\nТому колишній заклик Ірини Фаріон «розстріляти бюлетенем» диктатуру неможливо – це звучить смішно. Як і з стародавніх часів, розстрілюють зовсім по іншому…\n8. Нещодавно президент Янукович в Севастополі закликав чиновників трусити підприємців «як вияв соціальної відповідальності підприємців». За допомогою міліцейських палиць, сльозогінного газу та «приватних» біт та паяльників та прасок – так треба розуміти?\n9. Повторимо: дива не буває – підприємців все одно позбавлять права на приватну власність та право виборів, на справедливе судочинство. КПК зроблений для зручності роботи репресивних органів тоталітарної держави. Щоб будь-якого адвоката можна було позбавити ліцензії а решту – залякати.\n10. На очах руйнують захисні механізми громадянського суспільства – які утворилися за часи національної незалежності. Не забудемо про законопроект про Війська держохорони – які військовими методами будуть розбиратися з народом. Як в Білорусії. Де пролетаріат та люмпен-пролетаріат – міцна соціальна підвалина диктатури.\n11. Саме тому під час виборів будуть важливі не самі вибори як такі – а демонстрація народом здатності зупиняти силовий каток кримінальної спрощеної державної машини. Тобто – спостерігачі на виборчих дільницях не матимуть жодної підтримки з боку суду, міліції чи СБУ.\nОтже – потрібно опиратися не лише членам виборчих комісій від влади – але і усьому апарату примусу та покарання.\n12. Зайве говорити, що потрібні не лише спостерігачі – але і силова охорона, яку підтримує громадянське суспільство.\nЗараз НЕВАЖЛИВО – хто саме йде або не йде за списками Об’єднаної Опозиції та її союзника «Свободи». Важливо інше – довести кожному і усім: хто не з Об’єднаною опозицією та її союзницею – той підтримує диктатуру Януковича. Ірина Геращенко у цьому сенсі нічим не відрізняється від Петра Мельника – бо «прикриває» його зі списку Кличка.\n13. З цієї точки зору ледве не стали спільниками Януковича мої колеги по підприємницькому руху Римма Білоцерківська, Анатолій Ковальов, Ігор Гурняк, Ігор Запрудський чи Ліда Кривенко.\nАле ними стали УСІ, хто в списках поза Об’єднаною Опозицією – тобто у списках Кличка, Королевської, Ляшка, Ющенка, УНА-УНСО Юрія Шухевича (друга Януковича по Львову).\n13. Ще раз повторимо – зараз окремі прізвища не мають вирішального значення. Важливіше інше – вони в складі ОО – чи проти неї. Все.\nВсе одно наслідків два:\nА) або переможуть демократичні сили – тоді Верховну Раду потрібно швидко переобирати під новим ім’ям та президента, або\nБ) режим Януковича сам впорається з будь-яким опором – і нинішні народні депутати від опозиції приєднаються до Юлії Тимошенко та Юрія Луценка. Тоді вже нічого не допоможе – ніяка виборча технологія. Термін президентства Януковича у свій час просто продовжать автоматично.\nЯк в Білорусії та Росії.\n14. Весь час питають – «а що потім – після перемоги Опозиції?». Залишаючи в тіні мотиви тих, хто це запитує – відповімо, що приклад відомий – як в країнах Центральної постсоціалістичної Європи та Грузії.\nАле для проведення тотальної люстрації посібників та спільників диктатури Януковича (регіоналів, комуністів) потрібна буде «контр-диктатура» демократичних сил. Тобто розбиратися з регіоналами та з діячами з великою кількістю скелетів у шафах в режимі не так суду, як революційного трибуналу.\nЦе треба чітко заявити. Перейти до вільної приватної власності та вільних демократичних виборів ми не можемо без радикального очищення держапарату, у тому числі силового.\n15. Щодо первинних громад Римми Білоцерківської та її друзів: це – цілковита утопія та дурниця, якщо не провокація для відволікання уваги від головного: без повалення диктатури усі інші заходи нездійсненні. Цар в Росії дуже просто обмежив «земства» призначенням земських начальників. Чернишевський у Х1Х столітті отримав каторгу за мрію про автономні соціалістичні кооперативи.\nТак звана «соборність» під час радянщини вилилася у кріпосницькі колгоспи. Спільна солідарність – втілилася у жахливих робітничих гуртожитках.\nЯ досі з жахом згадую проживання у цих «самоврядних спільнотах»…\n16. Тому громадянське суспільство повинно чинити опір – доки воно взагалі існує.\nСім’ї Януковича якесь громадянське суспільство непотрібне.\nЯкщо ми чітко розуміємо – що будують «державу-зону» - то треба думати не про «шпалери» (мова та таке інше) – а про захист майбутнього наших дітей.\n17. Диктатура Януковича самим фактом власного існування примушує Україну як державу пережити героїчний період своєї історії. Якщо наші діди та батьки не спромоглися це зробити.\nАле для цього потрібно мати хоча б елементарні знання та культурні навички наукового мислення.\nСаме тому ми будемо більш уважно ставитися до відродження СВІТОВОЇ культури.\nТам, де ми дуже болісно напружуємо мозок - Захід давно вже для себе засвоїв на рівні підсвідомих навичок…\nМи так багато пропустили в царині світової культури!\nАле спершу – треба перепиляти грати закритої тюремної камери та розібратися з охороною цієї камери.\nБез цього все інше неможливе.


«Я тобі рот порву, ти зрозумів мене?»: дві жінки побили дитину серед білого дня, відео. Politeka\nДві дамочки із Запоріжжя подібним чином вирішили виховати хлопчика\nВиховна бесіда відбулася в неділю, 18 серпня, в Шевченківському районі міста. На відео зафіксовано, як одна жінка схопила дитину, а інша – вдарила його по обличчю, намагаючись потрапити по губах.\nУдвох дамочкам довелося справлятися зі школярем, на вигляд років 10-12. Інцидент стався вдень прямо посеред двору на очах у багатьох перехожих. До дамочок приєднався кремезного виду чоловік в кепці і чорних окулярах. «Ще раз – і я тобі рот порву, ти зрозумів мене?», – чітко «вписався» він за громадянок.\nЯк виявилося, подібна реакція з боку місцевих мешканців пов’язана з тим, що хлопчик активно використовував непарламентські вирази. «Ніхто з дітей не матюкається, ти чуєш мене?», – звернулася до школяра одна з «виховательок». Слід зазначити, що при «затриманні» хлопчина активно розмахував ногами, намагаючись копнути одну з дамочок і махав руками.\n«Що ви мене по обличчю б’єте?» – волала дитина.\nДумки користувачів в мережі розділилися: деякі пообіцяли фізичної розправи для жінки, яка вдарила дитину. Інші всю відповідальність перекладали на матір хлопчика, пропонуючи позбавити її батьківських прав. Одна з коментаторок заявила, що «не має право ніяка тітка піднімати руки на чужу дитину».\nБільшість все ж залишилася на боці дорослих в даній ситуації. «Завтра подібна личинка розіб’є лобове скло вашого автомобіля під час гри камінням з такими ж личинками», – написав один з користувачів.\nХтось зазначив, що хлопця звуть Кирило і подібну ситуацію він спровокував тим, що кидав камінням у вікна мешканців будинку, пенсіонерок. Так, хлопчикові виповнилося недавно 12 років, і він вже активно курить і п’є. А в цей час його мама десь сама пиячить.\nСаме відео, на якому зображений у всій красі описаний інцидент – нижче.\nA post shared by Запорожье (@its_zp) on Aug 18, 2019 at 7:33am PDT\nТеги: Запорожье , насилие над детьми\n16:45 Зірка "Величного століття" налякала новими фото після пластики: "з цим пора зав'язувати"


Прибуткові будинки Києва: різноманіття стилів і подробиці побуту – Портал Мегаполіс\nМарія Приходько 03-02-2016 У місті\nПортал Мегаполіс продовжує знайомити читачів з цікавим явищем в історії архітектури й суспільного життя Києва кінця XIX – початку XX ст. – прибутковими будинками. У цій статті поговоримо про типи, архітектурні стилі, побут мешканців таких будинків. Попри те, що на сьогоднішній день Київ через хаотичну забудову “позбувся” чималої кількості прибуткових будинків, нам ще є чим пишатись. Багато прибуткових будинків є пам’ятками архітектури і охороняються (чи мали б охоронятись) законом.\nМешканці таких будинків були людьми далеко не бідними, багато з них мали солідний соціальний статус й належали до кола інтелігенції або підприємців, до їхньої думки прислухались і звичайні кияни, і місцева влада. Прибуткові будинки стали своєрідною візитівкою старого Києва, архітектурним і культурним феноменом доби. Тут влаштовували вечірки, дружні посиденьки за чаєм, вечори з танцями і світськими бесідами, інтелектуальні дискусії…\nДмитро Малаков у книзі “Прибуткові будинки Києва” зазначає, що за призначенням такі будинки були двох видів: житлові та виробничі. Певною мірою до прибуткових будинків можна віднести готелі, “умебльовані кімнати”, які приносили чималий прибуток власникам. Значного поширення набули й невеличкі затишні й привабливої архітектури прибуткові будинки, які умовно можна назвати будинками “особнякового типу”. Кращу квартиру займав сам домовласник, решта здавалася в оренду. Проте мова у цій розвідці піде про багатоповерховий прибутковий будинок секційного типу, який став наймасовішим попередником пізнішої міської забудови, здійснюваної у З0-50-ті роки за індивідуальними проектами, а в 60-90-ті роки XX ст. – за типовими проектами суцільними житловими масивами.\nНайбільш поширеним і модним став архітектурний стиль “віденський ренесанс”, своєрідно потрактований у київській цеглі. Власне, “віденський ренесанс” набув місцевих, питомо київських рис і трансформувався в “київський”. Завдяки надзвичайній масовості (під час першої “будівельної лихоманки”, з середини 1890-х років, було зведено тисячу будинків) цей архітектурний стиль згодом отримав іронічну характеристику як стиль київських підрядників.\nЗагалом у місті тією чи іншою мірою використані всі історичні архітектурні стилі.\nДля “київського ренесансу були типовими варіації з цегляних оздоб (виготовлялася спеціальна фасонна цегла різних профілів), а також горизонтальні й вертикальні членування, насичена пластика фасадів, симетрична композиція, розвинуті карнизи, шатрові завершення, ліплені маскарони (фр. Mascaron, італ. Mascherone ) – вид скульптурної прикраси будівлі у формі голови людини або тварини анфас, а також вставки під вікнами, гірлянди у фризі, фестони на вертикалях, ковані металеві огородження балконів, дахів, сходів.\nКращими зразками прибуткових будинків у стилі “неоренесанс” у Києві є будинки на вул. Прорізній, 24/39 (архітектор К. Ф. Шиман, 1901), Ярославів Вал, 1 (архітектор А. П. Добачевський, 1896-1898), Миколаївській, 9 (архітектор Г. П. Шлейфер, 1901), Великій Васильківській, 25 (архітектор В. В. Городецький, 1897, декор втрачено), Фундукліївській, 36 (архітектор В. М. Ніколаєв, 1899), Фундукліївській, 30/10 (архітектор М. І. Яскевич, 1901), Великій Васильківській, 10 (технік А.-Ф. К. Краусс, 1897).\nДекілька спроб запровадити у Києві “російський стиль” зроблено в часи першої “будівельної лихоманки”. Найяскравіший приклад – прибутковий будинок на вул. Пушкінській, 45 (архітектор М. Г.Артинов, 1901).\nАрхітектори зверталися й до інших екзотичних та зовні ефектних у деталях стилів. Наприклад, великі прибуткові будинки по вул. Ольгинській, 2/1 та Рейтарській, 31/16 було декоративно у дусі мавританської архітектури (архітектор М. І. Яскевич, 1900).\nДруга “лихоманка” (1907 – 1914 роки) припала на добу поширення стилю модерн, що мав у Києві приклади усіх етапів розвою, починаючи від першого, найяскравішого прояву стилю ще 1901 року, коли В. Городецький спроектував і почав будувати свій прибутковий будинок на Банківській, 10. Потім був спрощений цегляний декор у дусі “модерн” виключно як данина моді (Ірининська, 5 (втрачений) та Ярославів Вал, 4; обидва 1907) та більш енергійно розроблені фасади (Миколаївська, 15), фасади декадентські витончені та інші – насичені пластикою ліплених оздоб, вправно декорованих характерними ознаками стилю (Ярославів Вал, 14-А, технік М. В. Клуг, 1910; Пушкінська, 21, 23, 1909-1910; Велика Житомирська, 32; Костьольна, 7,1913).\nПерша світова війна перервала розвиток українського національного стилю в архітектурі. У романтизованих формах національного стилю “модерн” були споруджені й прибуткові будинки на вул. Паньківській, 9 (архітектор В. Л. Максимов, 1907 та декор – архітектор В. Г. Кричевський, 1908 — не зберігся). У стилі суто українського бароко, розробленого з деякими елементами модерну, було споруджено великий прибутковий будинок на Володимирській, 19 (архітектор П. Ф. Альошин, 1912 — втрачено).\nВул. Велика Васильківська, 34.\nЦікаву оцінку київській забудові кінця XIX – початку XX століття дав свого часу Г. Лукомський: «… все… споруджене у Києві за останнє десятиліття, є даниною все тому ж пережитку Віденського Ренесансу, тобто складається зі стін, оснащених вежами, куполочками і занадто перевантаженими всілякими погано виконаними деталями. Щоправда, у Києві є приклади грандіозності в будівництві, і таких високих прибуткових будинків, як будинок Гінзбурга, не знайти й в Петербурзі».\nДмитро Малаков переконаний: попри певну строкатість, загальне тло забудови прибутковими будинками історичного центру Києва сприймається як цікаве мистецьке явище. Місто справді мало характерний вигляд, власне архітектурне обличчя.\nПомешкання та умеблювання\nПередпокій був першим приміщенням, куди входили мешканці й гості. Передпокій сполучався з коридором, що вів до кухні, ванної кімнати, туалету тощо. Сама квартира складалась з передпокою, вітальні, кабінету (розумової майстерні), ряду кімнат, спальні батьків, дитячої, кухні, ванної, туалету. Якщо матеріальний стан дозволяв, господиня дому мала будуар – дамську робочу кімнату або кабінет. Тут вона читала, писала листи, займалась рукоділлям, відпочивала або приймала гостей.\nОсновна тенденція поділу житла на парадні і внутрішні кімнати неухильно дотримувалася у кожній родині. Звісно, з урахуванням матеріальних можливостей, суспільного стану, оточення.\nУ “пристойних” домах інтер’єр вітальні – головного приміщення помешкання – витримувався у єдиному стилі. Якщо дозволяли статки і вимагали суспільне становище і погляди, меблі купувалися комплектно.\nСпальня – тільки нічна кімната, краще, аби вона виходила на схід, щоб радіти вранішньому сонечку. Велику увагу приділяли чистоті повітря, у спальні ніколи не ставили квітів, не курили. І не проводили там час протягом дня, тим паче не їли, це вважалось моветоном. За можливістю, у спальні та дитячій кімнаті намагалися не влаштовувати дверцят груби, щоб не вчадіти вночі. Переважно сусіднім або найближчим до спальні приміщенням була дитяча кімната (або кімнати – у багатодітних родинах). Старші діти зазвичай жили окремо, якщо дозволяли умови, влаштовувалися окремі кімнати хлопчиків і дівчаток.\nНе менш важливим, ніж вітальня, було в помешканні приміщення їдальні, яка розташовувалась найближче до кухні. Головне місце в їдальні займав великий обідній стіл. На столі – накрохмалена біла скатертина, посередині на спеціальній серветці – ваза з квітами. Довкола столу – стільці за кількістю членів родини. Решта – гостьові – попід стінами.\nОбов’язковою приналежністю кожного помешкання у православній родині були ікона або кіот. Звичним місцем для ікони в помешканні є передній кут кімнати, тобто правий, біля зовнішньої стіни.\nГоловною річчю в кухні була велика побілена або кахляна вариста дров’яна піч, поруч – “куб” для приготування гарячої води. Напроти печі – стіл для готування страв, шафа з кухонним посудом, колода для рубання дров на скалки для розпалювання печі й розтинання м’яса, інше кухонне начиння.\nКімната гувернантки розміщувалася біля дитячої кімнати, але мала зазвичай окремий вхід з коридору, що вів до кухні. Площа цієї кімнати була невеликою, розрахованою на розміщення ліжка, маленьких шафи, столика, стільця.\nІще меншою за розміром, подекуди взагалі на антресолях була кімната для служниці або кухарки. Там могло стояти лише ліжко, стілець і “піраміда” зі скринь, над якими висів під ситцевою завісою одяг. Тільки тут і був натяк на національне походження й побут: рушники над іконою та фотографіями рідних, розмальована скриня, а в ній – святкове українське вбрання, зимовий одяг тощо.\nПочинаючи з другого поверху вітальні обов’язково мали балкон – своєрідну ознаку міського побуту, неодмінну приналежність кожного прибуткового будинку. Балкони використовувалися для відпочинку літніх людей у теплу пору, для перебування “на повітрі” тощо. Увага! Ніхто не смів виставляти на балкон зайві речі або влаштовувати там комору, сучасним киянам варто брати приклад:)\nУ великих багатих будинках існували балкони-тераси досить значних розмірів; для підтримання великого виносу таких балконів влаштовувалися цегляні наріжні стовпи (Пушкінська, 21; Велика Житомирська, 8-Б). На таких терасах, освітлюваних увечері електрикою, влітку пили чай або просто відпочивали великими родинами, з гостями, друзями. Деякі будинки, споруджені на початку XX століття, мали плаский дах із солярієм (Прорізна, 18). Це був час, коли в моду входили повітряні й сонячні ванни.\nВул. Бульварно-Кудрявська, 38. Фрагмент фасаду. Архітектор М. Клуг, 1909-1910 рр.\nНавесні, після перших теплих днів, розпечатували заклеєні на зиму вікна, а в будинках старої забудови виймали внутрішні (“зимові”) рами. До кімнат линуло тепле весняне повітря, а з ним і мухи. І до осені мухи неухильно атакували бідних мешканців, рятунку від них практично не було.\nНаявність кінської тяги, худоби (особливо у передмісті), смітників, ретирад на подвір’ях сприяло поширенню величезної кількості мух, з якими не могли впоратись птахи. Хмари мух на кухні, в їдальні, інших кімнатах були явищем звичайним. Серед пасивних засобів боротьби з мухами були паперові стрічки на кухонних кватирках, стрічки-липучки, які підвішували під лампами, папірці з нанесеною на них отрутою, що вкладалися у блюдечка з водою, спеціальні скляні пастки з сироваткою тощо. Однак мухи обсідали геть усе.\nКрім мух, дошкуляли блощиці у спальнях, таргани на кухні, миші й пацюки в пивниці – там, де господарі не дотримувалися гігієни.\nДеякі прибуткові будинки були повністю або частково призначені для умебльованих кімнат. Такі кімнати – проміжна ланка між готелем і власною квартирою. Умебльовані кімнати пропонували тій категорії мешканців, які приїхали до Києва у пошуках роботи і ще не облаштували власний побут та для тих, чий матеріальний або сімейний стан (або те й інше разом) змушували жити доволі скромно. Йдеться про бідну трудову інтелігенцію, дрібних чиновників, приїжджих студентів та ін.\nУ великих прибуткових будинках умебльовані кімнати зазвичай розміщувались на останньому, часто мансардному поверсі або у флігельному будинку.\nЧитайте також: Прибуткові будинки Києва і “будівельна лихоманка”\nАнастасія Власопуло 10-08-2016\nВіра Проскурівна 05-05-2016


ДСТУ Б А.3.1-31:2015\nПовний текст присутній в бібліотеці «НОРМАТИВ™ PRO» ПЕРЕГЛЯНУТИ ДСТУ Б А.3.1-31:2015\nІнформація про ДСТУ Б А.3.1-31:2015:Надано чинності: наказ Мінрегіон від 30.12.2015 р. № 357\nКлючові слова: резервуари вертикальні, ціліндричні, монтаж, зварювання, контроль якості, випробування, приймання, захист від корозії\nДСТУ Б А.3.1-31:2015 Настанова з виготовлення і монтажу сталевих вертикальних циліндричних резервуарів для зберігання нафти і нафтопродуктів об’ємом від 100 куб.м до 50 000 куб.м представлений в розділах:\nВартість: 968.00 грн.\nелектронну версію за 968.00 грн. Порядок оплати та доставкаОзнаки копії офіційного документу\nВартість: 1149.50 грн.\nдруковане видання за 1149.50 грн. Порядок оплати та доставкаОзнаки копії офіційного документу


План. I. Наслідки татарського погрому на Україні. Початок литовсько-польської доби. Флорентійська унія, її наслідки. Поступовий занепад Православної Церкви.\nII. Початок литовсько-польської доби.\nIII. Флорентійська унія, її наслідки.\nIV. Поступовий занепад Православної Церкви.\nV. Боротьба за піднесення Православної Церкви.\nVI. Відродження православ’я.\n2. Острозька академія.\nVII. Берестейська унія.\nVIII. Україна після приняття унії.\n1. Розкол на уніятів та православних.\n2. Религійна полеміка.\n3. Прихильники унії та перехід до католицизму.\nХарактерною рисою політики правлячих кіл Литви щодо православної церкви було їх намагання позбутися залежності від Москви (куди у 20 р.14ст.переїхав митрополит )Литовськи володарі прагнули мати умежах своєї країни самостійнуцерковну організацію.Паралельно докладалося чимало зусиль для відновлення єдности католицької та православної церков.\nУ боротьбі за піднесення Православної Церкви виступали собори та братства. Першим Обласним Собором, постанови якого збереглися, був Віленський. Скликаний митрополитом Йосифом Солтаном у 1508-1509 рр. В ньому брали участь всі єпископи, сім архиєпископів, шість ієгуменів, сім протопопів та священники. Собор засудив купівлю катедр та парафій замість соборного обрання і наказав відлучати від Церкви тих, хто так робить. Єпископів, які висвячували таких “безчинників” вирішено позбавляти сану. Суворо засуджував Собор священників-удівців, які не йшли в манастир:“всі священники, не маючи жен, не священствують”… “простець, згрішивши, за свою тільки душу дасть відповідь Богові. А священик многих соблазнить людей!” Багато уваги приділено патронам. Що роздавали “хліб духовний”, але Собор у тій справі не міг нічого сутнього добитися, бо патронами були королі та великі пані. Собор шукав компромісового виходу: намагався нормувати відносини, вимагав благословіння єпископів для обраних патронами священників і забороняв патронам звільняти їх самовільно. Було ще багато соборів після Віленського, але про них немає докладних відомостей.\nНезважаючи на свою ослабенність, православ’я змогло прийняти виклик польського католицизму. Невилика купка українських магнатів, що лишались відданими давній вірі засновували православні школи та друкарні. У 1568р. Григорий Ходкевич надав притулок у своєму маєтку в Заблудові, що в Білорусії, Івану Федорову - друкарю, якого вигнали з Москви за спроби використати нову технику книго-друкарства. Іван Федорович у 1573 році переніс свою друкарню до Львова. Першою книгою, яку надрукував він у 1574р., був Апостол. Однак, незабаром він заборгувався, і кредитори забрали його підприємство за борги. Львівське братство викупило його в 1578 році. Констянтин Острозький засновує у своєму маєтку на Волині друкарню, якою керував Іван Федоров. Він надрукував коло 30 видань, серед них славетну Біблію. Це була перша повна Біблія, друкована слов’янською мовою. Історія цієї Біблії така. Князь Острозький, захоплений ідеєю оборони православної віри, вірішив видати повний текст Біблії, акого тоді не мав жодний з православних народів. Православні користувалися рукописними зошитами окремих частин Біблії, в яких було чимало помилок. Отже треба було насамперед мати вірний текст Біблії. В основу праці покладено текст 70 “толковників” - грецький переклад, а не гебрейський оригінал, при тому порівнювано його з іншими слов’янськими текстами .В 1581 році Біблія вийшла в світ. Звичайно вона мала недоліки, які пояснюються загальним станом освіти, неможливостю зібрати більше матеріялів тощо. Але в цілому це була видатна подія в історії української культури. Організація цієї величезної праці над текстами Біблії вимагала високосвічених учених, яких князь К. Острозький стягав з різних земель. 1583 року просив він папу вислати до нього вчених греків; шукав їх в Греції.. Десь наприкінці 1582року І. Федорович переїхав знову до Львова, де заходився організовувати нову друкарню. Року 1583 він помер. Його спадкоємці - Сенько Корунка та Сачко Сідляр - не змогли продовжувати справу і продали друкарню в 1588 році віленському друкареві Кузьмі Мамонечеві.\nКнязь Острозький заснував школи в Турові, Володимирі. А близько 1580р., зібрав значну групу вчених, відкрив Острозьку Академію. Вона включала грецьку, латинську, церковно-слов’янську, а також “сім вільних наук”, що поділялися на тривіум, який складався з граматики, риторики та діалектики (мистецтва диспуту), та квадріум, куди входили арифметика, геометрія, музика й астрономія. На чолі Академії стояв Герасим Смотрицький, шляхтич з Поділля; сред професорів були греки - Кирило Лукаріс, Никифор, Діонісій Палеолог; ієромонах з Острога Кіпріян, що вчився в Венеції; математик та астроном Ян Лятос, поляк, що раніше був професором Краківського університету; острозькі священники - Дем’ян Наливайко, редактор та перекладач кількох збірок; Василь. Були й світські люди. Серед цього гуртка були люди різних світоглядів: були й перейняті протестанськими поглядами, як Філалет; католики як Лятос; і православні. З Острозької Академії вийшло чимало видатних людей: Мелетій Смотрицький, син ректора, майбутній гетьман Сагайдачний. Своєрідну естафєту Острозька Академія передала братським школам, перша з яких виникла у 1586 р. у Львові. Виховання мало церковний характер; викладали слов’янську та грецьку мови, а також “вільні науки”:“тривіум” та “квадріум”. Для вчителя всі учні мали бути рівні, діти багатих і сиріт, і ті що “по вулиці ходять поживи просити”. Школа. Львівського Успенського братства служила зразком для ряду інших шкіл у Галичині, Рогатині, Стрию, Миколаєві, Перемишлі, Ярославі, Холмі, Володимирі, Луцьку та ін.\nВелике напруження викликала в Україні справа переходу на новий календарний стиль. Року 1582 папа Григорій XIII, на підставі ухвали Нікейського Собору, наказав виправити старий Юліянський календар, в якому внаслідок недокладності числення зайшла різниця між каледарним та астрономічним часом. Пап наказав з 5 лютого 1582 року додати 10 днів. Цю реформу в протестанських та православних країнах зустріли вороже і навіть чимало католиків не прийняли їі. Ян Лятос, астроном, очолив боротьбу проти нового стилю. Проти цього стилю висловився й Собор, скликаний патріярхом Єремією. Так стався поділ населення Польщі: католики прийняли новий стиль, а православні залишили старий. Зміна календаря викликала багато надуживань: дідичі забороняли селянам відзначати свята за старим стилем і змушували їх в ті дні працювати. Це додавало ще більше роздратування, збільшувало антагонизм (М. Грушевський).\nНаступ Польської держави, зміцнення впливу польської культури - все це активізувало національну свідомість тогочасної людності, украінський народ загартовувається до боротьби за своє національне “я”. На тлі постійного змагання української та польської культури, український народ, охоче сприймав чужоземні впливи, якщо вони відповідали його власним смакам. В ліпших университетах Европи вчиться українська молодь і несе на батьківщину культурні досягнення, якими були так багаті XIV та XV віки. Сувора готика, ренесанс, реформація у всіх її формах - все це разом із Західньою Європою переживала й Україна, і все це залишало більший або менший вплив.


В обласному діагностичному центрі припинили страйк, щоб продовжити лікувати буковинців – Чернівці.Online\nВ обласному діагностичному центрі припинили страйк, щоб продовжити лікувати буковинців\nБезстроковий страйк, який оголосив колектив комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний медичний діагностичний центр» напередодні, завершився вранці 8 грудня. Там вирішили продовжити надавати медичну допомогу, щоб люди не страждали. Про це, як пише ІА АСС, повідомив попередній в.о. генерального директора центру Борис Гушилик.\n«Обласною радою призначений новий керівник, навіть не запитавши думки колективу. Мене, як виконуючого обов’язки генерального директора, обласна рада навіть не повідомила, не обгрунтувала моє відсторонення. Нова людина просто прийшла уже з розпорядженням на її призначення в.о. гендиректора. Але маємо те, що маємо. Поки що ми прийняли рішення надавати медичну допомогу людям, щоб вони від цього не страждали, бо це головне», – сказав медик.\n«Наш колектив написав звернення до обласної ради, близько 60 працівників прийшли туди, щоб передати його керівництву ради. Але нам повідомили, що нікого з керівництва немає на місці. Бо стара рада вже не працює, а нова ще не призначена. Ми залишили наше звернення, але як далі буде, не знаємо», – додав колишній керівник діагностичного центру.\n«Наразі призначати головних лікарів, і тимчасово виконуючих обов’язки, і просто виконуючих обов’язки може лише обласна рада. Ще у липні я говорила про те, що при всіх цих конкурсах і всіх призначеннях ми чуємо всіх, лише колективи не чуємо. Тому нинішня ситуація із діагностичним була прогнозованою. Ще раніше я писала листа, що представників нашого департаменту охорони здоров’я включили у комісію по відбору головних лікарів, щоб перевіряти кваліфікаційні вимоги. Але навіть цього зроблено не було. Тому ми фактично не маємо жодного впливу на цю ситуацію», – пояснила Наталія Гусак.\nдіагностичний центрмедична допомогастрайк


Еллерт з донькою і сином Мішиної завоював титул "татусь року": круті сальто, підкорена пальма та полювання на дичину - ЗНАЙ ЮА\nЕллерт з донькою і сином Мішиної завоював титул "татусь року": круті сальто, підкорена пальма та полювання на дичину\nКсенія Мішина і Олександр Еллерт показали, яким повинен бути ідеальний відпочинок\n11 лютого 2021, 09:15\nМішина і Еллерт з дітьми, скріншот: Instagram\nЯк вже знають наші читачі, відома українська акторка, зірка серіалу "Кріпосна" і головна героїня першого сезону шоу "Холостячка" Ксенія Мішина проводить зимову відпустку в теплій Домініканській Республіці.\nМи вже бачили безліч кадрів, якими ділилася Ксюша, на цей раз акторка показала, як її коханий Олександр Еллерт розважається в басейні з її сином Платоном.\nПро це стало відомо завдяки серії Stories Ксенії Мішиної в мережі Instagram.\nУ серії коротких історій можна помітити велику радість компанії, яка полетіла відпочивати з холодної та сніжної України до теплої Домінікани. Так, відразу ми можемо побачити, що Олександр Еллерт під чуйним керівництвом Ксенії Мішиної вчить її сина в басейні робити сальто. Ксенія Мішина за кадром каже: "Давай, відштовхуйся, відштовхуйся - вау!".\nІсторія Ксенії Мішиної, скріншот: Instagram\nУ наступній історії інша картина - Еллерт поліз на великий стовбур пальми. Син Мішиної Платон в цей час бігає навколо дерева і навіть називає нареченого мами татом. Ксенія Мішина і тут прокоментувала ситуацію: "Наш тато вирішив залізти на пальму". Але в один момент, щось автору жартів студії "Квартал 95" завадило долізти до кінця і з гучними криками Олександр просто зістрибнув.\nПісля активного відпочинку Еллерт взяв в руки телефон Мішиної і почав знімати нові історії, як його донька Еля годує місцевих птахів сильно схожих на павичів. Для доньки у Еллерта була порада: "Дивись, він зараз тебе потягне". Всі чотири "курортники" почали годувати місцевих пташок хлібом.\nРаніше повідомляли, наречений "Холостячки" Еллерт забув про Мішину і забрався подалі.\nЯк повідомляв Знай.uа, Еллерт залишив Мішину висіти над прірвою.\nЗнай.uа писав, Ксенія Мішина потайки від Еллерта похизувалася розкішною фігуркою, всі принади стирчком.


Материалы – lyana.org\nГрупи без премодерації\nSTOP ПОМАРАНЧЕВОЙ ЧУМЕ В УКРАИНЕ\nАнтимайдан | С нами Правда\nДнепр днём и ночью\nДнепропетровск не "днiпро"!!!\nЕЛЕНА ЛУКАШ ПОРТНОВ УКРАИНА\nЛожись, бандера!!! У Читать далее\nНехай назавжди повсихають руки в нелюдів, що кидалися коктейлями Молотова і підпалили живих людей в Одесі!\nНехай назавжди повсихають руки в нелюдів, що кидалися коктейлями Молотова і підпалили живих людей в Одесі! Читать далее\nРагулі гинули на майдані не за мене, а за себе, за свій егоїзм, свою гординю і агресивність, свою тупість, наївність і невігластво. Не бачити їм моєї подяки!\nРагулі гинули на майдані не за мене, а за себе, за свій егоїзм, свою гординю і агресивність, свою тупість, наївність і невігластво. Не бачити їм моєї подяки! Читать далее\nЯ не бажаю, щоб на мої податки держава утримувала родичів "небесної сотні". Хай пашуть як всі і в поті обличча відробляють завдану країні шкоду!\nЯ не бажаю, щоб на мої податки держава утримувала родичів "небесної сотні". Хай пашуть як всі і в поті обличча відробляють завдану країні шкоду! Читать далее\nГоловна цінність України — людина, її життя і здоров'я, права і свободи, а не мова чи нація!\nГоловна цінність України — людина, її життя і здоров'я, права і свободи, а не мова чи нація! Читать далее\nРозплачуватися за безвіз і кредити державним суверенітетом України не бажаю!\nРозплачуватися за безвіз і кредити державним суверенітетом України не бажаю! Читать далее\nУкраїнські націоналісти не "захищають Україну", а нав'язують свою думку, принижують незгідних, підривають основи державності і розколюють суспільство.\nУкраїнські націоналісти не "захищають Україну", а нав'язують свою думку, принижують незгідних, підривають основи державності і розколюють суспільство. Читать далее\nМова — це всього лише засіб спілкування. Мова: 1) не визначає нації; 2) не може бути важливішою за життя і права людини; 3) не є зброєю; 4) не є запорукою нацбезпеки; 5) не потребує захисту.\nМова — це всього лише засіб спілкування. Мова: 1) не визначає нації; 2) не може бути важливішою за життя і права людини; 3) не є зброєю; 4) не є запорукою нацбезпеки; 5) не потребує захисту. Читать далее\nУкраїна — не Європа! Справжній українець ніколи не скаже, що Європа — його дім!\nУкраїна — не Європа! Справжній українець ніколи не скаже, що Європа — його дім! Читать далее\nГоді дурити людей! Цар заслав Тараса Шевченка через особисту образу, а не за українську мову!\nГоді дурити людей! Цар заслав Тараса Шевченка через особисту образу, а не за українську мову! Читать далее\nГоловну загрозу для України становить не коронавірус, а помаранчева чума і синдром майдауна.\nГоловну загрозу для України становить не коронавірус, а помаранчева чума і синдром майдауна. Читать далее\nГромадян України мають судити українські суди...\nГромадян України мають судити українські суди, а не Гаага! Ні Ратифікації Римського Статуту!\nГромадян України мають судити українські суди, а не Гаага! Ні Ратифікації Римського Статуту! Читать далее\nМої герої — це хоробрі воїни, що перемогли нацизм, а не майдануті бандити, що били поліцейських!\nМої герої — це хоробрі воїни, що перемогли нацизм, а не майдануті бандити, що били поліцейських! Читать далее\nВ той час як....\nВ той час як загальновизнанних героїв Чорнобиля позбавили останніх пільг, родичі недоумків з "небесної сотні" бессоромно сидять на шиї в держави.\nВ той час як загальновизнанних героїв Чорнобиля позбавили останніх пільг, родичі недоумків з "небесної сотні" бессоромно сидять на шиї в держави. Читать далее\nСьогодні ти прославляєш дивізію СС Галичина...\nСьогодні ти прославляєш дивізію СС Галичина, а завтра одягнеш свастику і кричатимеш "Хай Гітлер"?\nСьогодні ти прославляєш дивізію СС Галичина, а завтра одягнеш свастику і кричатимеш "Хай Гітлер"? Читать далее\nРосійська мова — це також і наша мова. Англійська мова — абсолютно чужа нам мова. То з якої це радості держава пропагандує чужому навчатися, а свого цуратися?\nРосійська мова — це також і наша мова. Англійська мова — абсолютно чужа нам мова. То з якої це радості держава пропагандує чужому навчатися, а свого цуратися? Читать далее\nМайдануті сектанти, в вас нема нічого людського. Ви винні і переді мною, і перед усією Україною, і у вас жодного права нема вказувати мені, де жити і що робити.\nМайдануті сектанти, в вас нема нічого людського. Ви винні і переді мною, і перед усією Україною, і у вас жодного права нема вказувати мені, де жити і що робити. Читать далее\nПавличко і Забужко для мене не авторитети\nПавличко і Забужко для мене не авторитети. Я сам знаю, за кого голосувати, кого підтримувати і не потребую порад продажних писак-політиканів.\nПавличко і Забужко для мене не авторитети. Я сам знаю, за кого голосувати, кого підтримувати і не потребую порад продажних писак-політиканів. Читать далее\nУкраїнці — це всі громадяни України, незалежно від походження, раси, мови, переконань і вподобань. Всі українці рівні і ніхто не може брати на себе право ставити це під сумнів, приймати рішення про позбавлення громадянства і примусове виселення!\nУкраїнці — це всі громадяни України, незалежно від походження, раси, мови, переконань і вподобань. Всі українці рівні і ніхто не може брати на себе право ставити це під сумнів, приймати рішення про позбавлення громадянства і примусове ви Читать далее\nЖодні гасла, показові заходи, урочистості, цирк з покладанням квітів, переіменування вулиць в честь самих себе не зроблять кастрюлеголових рагулів справжніми героями і не приховають їх морального уродства.\nЖодні гасла, показові заходи, урочистості, цирк з покладанням квітів, переіменування вулиць в честь самих себе не зроблять кастрюлеголових рагулів справжніми героями і не приховають їх морального уродства. Читать далее


#StayHome – лікарі по всьому світу запустили флешмоб з важливим закликом - ЗНАЙ ЮА\n#StayHome – лікарі по всьому світу запустили флешмоб з важливим закликом\nУ мережі з'являється все більше фото лікарів з різних країн світу\nПопкорн 20 березня, 23:33\nфлешмоб лікарів у соцмережах\n20 березня, 23:33\nУкраїнські лікарі та медпрацівники запустили у соціальних мережах флешмоб, за допомогою якого закликають людей дотримуватися правил карантину і залишатися вдома, щоб Covid-19 не поширювався в країні.\nТак, медспівробітники почали публікувати фотографії з робочих місць – лікарень, палат, відділень. В руках у лікарів листи з таким текстом: "Ми залишаємося тут заради вас! Будь ласка, залишайтеся вдома заради нас!".\n"Залишайтеся вдома і дбайте про свою безпеку, щоб всі швидше могли повернутися до нормального ритму життя", - просить Міністрерство охорони здоров'я у Fаcebook.\nGeplaatst door Міністерство охорони здоров'я України op Donderdag 19 maart 2020\nДо речі, це далеко не перші знімки з закликами медиків ізолюватися вдома. У мережі з'являється все більше схожих фото лікарів з різних країн світу з хештегом #StayHome.\nНагадаємо, в розпал пандемії коронавіруса в Італії та Іспанії пройшов зворушливий флешмоб. Люди вийшли на балкони і оплесками висловили свою подяку лікарям.\nЯк повідомляв портал Знай.uа, "Оближи святиню" - дивний флешмоб іранців проти коронавірусу отримав продовження.\nТакож портал Знай.uа писав, що поліцейські з допомогою танців показали, як потрібно мити руки під час пандемії коронавірусу.\nТеги: Коронавірус з Китаю лікарі флешмоб ізоляція\nПідступний коронавірус почав переховуватися від очей медиків, як змінилися симптоми


Головна Твори Шкільний твір роздум на тему: Петриківський розпис\nС. Співуча, чутлива душа українського народу найяскравіше відбивається у мистецтві народного розпису. Хати розписували там, де вони були вибілені, готові до розпису. У Карпатах та на Поліссі такого не зустрінеш – там хати рублені з дерева, тому й нема на чому писати. А ось Хмельниччина, Катеринослав-іцина, Полтавщина – тут мистецтво розпису хат розквітло багатим цвітом. А ще цікаво, що розписи навіть сусідніх сіл відрізнялися, мали якісь особливості суміші фарб, манери писання квіток, дерев тварин. Крім того, українець просто не міг не розмалювати все навколо себе, весь світ зробити цікавим, яскравим, сонячним. Усюди розмальовували дерев’яний посуд – тарілки, кухлі, меблі – мисники, полиці, весільні скрині, вози, сани, кінські дуги, малювали на папері. Петриківська майстриня Тетяна Пата розмальовувала навіть барабани прялок!\nСело Петриківка, в якому малювала майстриня, відоме всьому світові. Реліктове село, в якому збереглися майже всі види декоративно-прикладної творчості. Тут займалися усіма видами розпису, місцеві народні художники малювали олійними фарбами чудові народні картинки – такі можна побачити тільки у музеях та альбомах старовинного мистецтва. А тут своє, народне, живе! «Весілля», «Наталка-Полтавка», «Москаль-чарівник», «Цигани», «Побачення біля криниці»… Раніше такі картинки прикрашали кожну селянську хату.\nЦілими лантухами виносили петриківчани на ринок свої яскраві мальовки на папері, особливо перед великими святами, коли білять хати. Усі кольори райдуги тріпотять на цих чарівних папірцях – квіти, орнаментальні фризи, довгі зубчасті «лиштви» для оздоблення поперечних дощок стелі. Хати жителів Петриківки – музей народного мистецтва, який живе своїм життям. Розмаїття квітів, ягід, листочків захоплює, тягне роздивлятися й роздивлятися. Мов у райському садку сидиш – нащо кудись йти?\nА яке ж цікаве приладдя для розпису! Пензлики роблять самі майстри з котячого хутра, вистриженого з грудей. Рослинні орнаменти легко лягають на білий папір. Життєрадісні, лагідні петриківські розписи милують зір, дарують життю яскравість. Мазки кладуть не щільно, між ними має проглядати біле тло, тоді розпис буде мережаний, прозорий, легкий. Фарби беруть чисті, ніколи не змішують – синя, червона, малинова, зелена, жовта… Ритмічні мазки формують тільця пташок, передають відчуття польоту, рухи крилець, навіть повітря навколо. Колорит петриківських творів завжди чистий, прозорий, ніби освітлений променями сонця. В кожної петриківської майстрині свої улюблені сюжети. У Надії Білокінь – цибульки, двоколірні «яблучка», кетяги калини, ґрона вино-граду. У Параски Павленко – пташки, квіти… Дивлячись на твори петриківського розпису, не перестаєш захоплюватися життєдайними силами українського народу, його невгамовним потягом до творчості й краси.


Безпритульних тварин зобразили у вигляді українських поп-зірок (фото) | GreenPost\nБезпритульних тварин зобразили у вигляді українських поп-зірок (фото)\nЗоозахисники стверджують, що кожна тварина з притулку може стати зіркою для свого господаря.\nОлександра Василенко1 хв на прочитання16 Листопада 2020, 13:42\nФото: Олександр Грехов\nбезпритульні тваринибезпритульні собакибезпритульні котизоозахисникиВінникПоляковаВакарчукфотосуспільство\nАби привернути увагу українців до проблеми безпритульних котів і собак, тваринок зобразили на плакатах у вигляді популярних українських зірок шоу-бізнеса. Постери розмістили на Facebook-сторінці ГО UAnimals.\nУсі малюнки на прохання зоозахисників виконав художник Олександр Грехов.\nНа одному із них пса із чорним хутром намалювали в образі лідера гурту “Океан Ельзи” Святослава Вакарчука. Собака стоїть у сорочці біля стійки з мікрофоном, на якій зав'язаний помаранчевий шалик. Плакат підписали словами із пісні “Вставай, мила моя, вставай”.\nНа іншому малюнку біла кицька зображена в образі Олі Полякової - з довгим білявим волоссям, у червоній сукні та короною на голові. На цьому постері написала слова популярної пісні Полякової “Королева ночі”.\nРудого кота вирішили зобразити як улюбленця публіки Олега Вінника. Тваринці прималювали пасмо волосся, яке спадає на лоба, та вдягнули у білу футболку з короткими рукавами. На цьому малюнку слова із пісні співака “Вовчиця”.\nЯк ми писали раніше, зоозахисники подарували коневі, від якого відмовилися господарі, друге життя. Колишні власники вирішили забити його на м’ясо, бо кінь став старим і немічним.\nВакарчук у 46 років вперше став батьком: що відомо\nВзяти тварину з притулку додому: 6 причин, чому це варто зробити\nЗ притулку в місті Знам’янка Кіровоградської області в Париж: як кішка знайшла домівку (ВІДЕО)


У Харківській області витягли з замету кросовер, в якому перебували троє дітей | Харків Тimes\nУ Харківській області витягли з замету кросовер, в якому перебували троє дітей\nПротягом доби, 3 січня, коли у Харкові та області значно погіршилася погода, водії двічі просили рятувальників витягти їхні автівки із заметів.\nУ селі Мала Камишуваха Ізюмського району у сніговій пастці опинилася родина – двоє дорослих та троє дітей. Кросовер Renault Duster, в якому вони їхали, вилетів із дороги в кювет. Рятувальники 28-ї Державної пожежно-рятувальної частини ДСНС витягли Renault Duster своїм автомобілем підвищеної прохідності.\nДопомога рятувальників також знадобилася жінці-водію автомобіля ВАЗ-2108 та її дочці. На дорозі Китченківка-Коломак біля села Китченківка Краснокутської ОТГ Богодухівського району їхній автомобіль потрапив у сніговий замет. На розчищену ділянку дороги “вісімку” витягли бійці підрозділу 57-ї Державної пожежно-рятувальної частини ДСНС.\nУ ніч з 28 на 29 грудня, протягом якої на Харківщині йшов сильний сніг, рятувальники витягли з заметів швидку допомогу, мікроавтобус, чотири легковики та дві фури.\nРятувальники знайшли тіло чоловіка в палаючому будинку на Москалівці


Чортоліси.zt.ua — Біля села Молодіжне сталося ДТП, водій доставлений до лікарні\nБіля села Молодіжне сталося ДТП, водій доставлений до лікарні\nДорожньо-транспортна пригода сталась уранці 13 квітня на 182 км автошляху Київ-Чоп, поблизу с. Молодіжного. На місці події працювала слідчо-оперативна група Пулинського відділення поліції та патрульні поліцейські.\nЗа попередньою інформацією, водій автомобіля «Volkswagen Т4», 57-річний житель Івано-Франківської області, близько 7.20 години рухаючись у напрямку м. Житомира, не вибрав безпечної швидкості руху та з’їхав у кювет.\nУнаслідок ДТП керманич отримав тілесні ушкодження та був доставлений до відділення інтенсивної терапії Пулинської райлікарні.


Брати 5 років тому вклали 11 млн і стали мільярдерами | СЬОГОДНІ\n3 грудня 2017, 17:43\nМільярдерами стали брати-близнюки, які перемогли власника Facebook\nВолодарямипершоговсвітістатку в біткоінах, перевищивмільярддоларів,сталибрати-близнюкиТайлеріКемеронУінклвосси.\nЯксталовідомо,в 2013році братикупиликриптовалютина11 мільйонівдоларів,атеперцевкладеннязробилоїхмільярдерами,повідомляєThe Telegraph.\nДодамо, що п'ять років тому, роблячи вкладення в біткоіни, близнюки скупили близько 1% світових запасів цієї криптовалюти. Тим часом, точне число біткоінів, що належить братам, невідомо.\nВідзначимо також, що з тих пір курс виріс майже в 100 разів і на минулому тижні досяг позначки в 11 395 доларів. Самі близнюки стверджують, що не мають наміру продавати свої криптовалютні активи і тримають їх на довгострокову перспективу.\nНагадаємо, що брати Уінклвосс прославилися раніше, коли в 2008 році відсудили у Марка Цукерберга 65 мільйонів доларів за ідею Facebook.\nТайлер і Кемерон Уінклвосси почали створювати свій проект соціальної мережі, будучи студентами Гарварду в 2002 році. Вони назвали її HarvardConnection і звернулися до друга-програміста з пропозицією про технічну реалізації.\nПізніше він покинув проект, і в листопаді 2003 року брати і їх партнер Дівья Нарендра найняли Марка Цукерберга, надавши йому тексти розробленого програмного коду. Протягом наступних двох місяців Цукерберг уникав контактів з роботодавцями, займаючись разом з Едуардо Саверіном створенням власної соцмережі.\nЯк відомо, історичної позначки в 10 000 доларів Bitcoin досяг тільки вчора, 28 листопада. РекордбувзафіксованийвКореїнатлізаяводногознайбільшихбанківкраїни-Shinhan Bank-пронамірзапуститипослугуобслуговуваннярахунківвційкриптовалюті.Фінустанова запропонувалаклієнтамвзяти участьвтестуванніпродукту.\nНагадаємо,заостанні12місяцівцінабіткоінувирослабільшніжна 1200%.Експерти вважають,щопідвищеннякурсупродовжиться.Наприклад,старшийаналітик"Альпарі"РоманТкачукозвучивпрогнози,згідно з якимивартість біткоіна складе від 10 000 до мільйона доларів в різні періоди.\nмільярд біткоін мільярдери Уінклвосс


Сенсорний екран для мобільного телефону Microsoft (Nokia) 532 Lumia, чорний. todo\tВи шукаєте\nСенсорний екран для мобільного телефону Microsoft (Nokia) 532 Lumia, чорний\nКод: 865031 | Вага: 0.03 кг\tНаявність на складі:\nОпис|Також дивіться|Класи якості запчастин\tСенсорний екран для мобільного телефону Microsoft (Nokia) 532 Lumia, чорний - опис: Сенсорний екран – це деталь, яка часто потребує ремонту або заміни. Сенсорні екрани з технологією мультитач реагують на натискання пальцем та стилусом, розпізнають кілька дотиків одночасно. Якщо ваш сенсорний екран вже неможливо відремонтувати, то на нашому сайті завжди можна знайти і придбати сенсорні екрани для таких мобільних телефонів як: Apple, Asus, Blackberry, HTC, Motorola, Nokia, Samsung, Sony Ericsson. Лише в нашому магазині ви зможете легко підібрати сенсорний екран потрібного розміру та якості. У нас найширший асортимент оригінальних сенсорних екранів.\n«Що робити, якщо не працює сенсорний екран?» або з розділу «Корисні поради», який знаходиться в закладках на сторінці товару. Сенсорний екран підходить до таких моделей мобільних телефонів:Microsoft (Nokia) 532 LumiaКолір сенсорного екрану Чорний Також вас можуть зацікавити товари з таких категорій:Задні панелі корпусаДзвінкиДинаміки\tБудь ласка, зачекайте ...


Владимир Дорош: Питання масової культури – це питання безпеки нації- Блог шоубиз - Блог о жизни - Украина | Обозреватель\n18 февраля 2016, 11:53 191\nПитання масової культури – це питання безпеки нації. Це не прості слова. Давайте звернемо увагу на ту ідеологічну платформу, яку мають розвинені країни. Чому вони приділяють увагу? Популяризації свого національного – музичного продукту, кіно продукту. Саме це формує ментальність.\nПро яку Європу ми можемо говорити, якщо ми ніколи не будемо в Європі, навіть якщо територіально нас приєднають. У нас не та ментальність, ми не європейський народ. Ніхто не відміняв філософію, почитайте Карла Маркса: "Общественное бытие определяет общественное сознание". Я не хочу вдаватись в філософію, я можу дуже довго про це говорити. Але культура впливає фантастично: все, що ми бачимо, все, що ми чуємо, потім дзеркально відображається в нашому побуті, в нашому баченні розвитку держави, в нашому відношенні до самої держави.\nЧому коли будувалась російська імперія, таку фантастичну роль відігравало кіно? Ви подивіться радянські фільми – вони всі заточені під патріотизм, під радянський спосіб життя, під моральні принципи будівництва комунізму. Ви подивіться, що роблять Сполучені Штати Америки! Вони самі кращі, самі сильні, один поліцейський може вбити сто тисяч бандитів, один солдат може завоювати Афганістан.\nА що ми? Шоу-бізнес буде насправді тоді, коли буде шоу і буде бізнес. А там, де бізнес, там сплачені податки, там створені робочі місця. Ніхто не звертає увагу на те, що у нас в цій сфері абсолютно повний нігілізм, повний "бєзпрєдєл" Чомусь звертають увагу на корупцію у владі, на політиків, на бізнесменів, вони дорого одягнені, дорого обуті, у них дорогі автомобілі. Але ніхто не звертає увагу, чи заплатили вони податки, так само як і наші продюсери та артисти.\nЯкщо ж говорити про шоу, то в шоу не може бути з однієї людини з радіомікрофоном, а з боку звукорежисер і фонограма. Хто не дає можливості розвивати національну музику? У них тільки бажання потрапити на російський ринок шоу-бізнесу, все! Немає ні національної гордості, ні свідомості – нічого! Мені на думку приходять слова Богдана Хмельницького, коли той був на прийомі у польського короля і дивувався – чому ж козаки воюють за гроші, а шляхта воює за чин, за короля, за жінок і дітей. На що відповідь була простою - воюють за те,чого не мають.\nОсь вона, ментальність та національна гордість в дії - це стосується телебачення, радіо і інформаційних агенств і так далі.. Це головний інструмент!\nЗа рахунок театрального мистецтва ти маси не перелаштуєш, за рахунок симфонічних оркестрів - не зміниш свідомість. А за рахунок масової культури! Яка українська пісня за 23 роки існування України стала народною? Як "Рідна мати моя", як "Два кольори мої два кольори" чи "Чорнобрівці"… І вони й не стануть, тому що в нас всі радіостанції та телеканали встановили свій формат. Якщо "14 новел про осінь" - не український фільм, то нехай мене закидають камінням!\nЗ піснями у нас жорстка ситуація! Якщо ми говоримо про розквіт культури, то для цього у нас повинна бути національна ідея, якої немає.\nА якщо ми нічого не будемо міняти, нічого не будемо робити, то через 5-7 років ситуація зміниться в результаті так званих демократичних виборів. В цьому бурьяні бездуховності – проросте інша, не українська духовність. Нація - це ж не тільки люди близькі по крові, але й духовно близькі. Одна духовність і одна ментальність. Духовність – це одна релігія і одна церква, один кінопростір… Це і мова – не заставляти розмовляти всіх українською, а зробити так, щоб українською було престижно розмовляти! Колись нас усі вчили, що престижно розмовляти російською, для цього була запущена величезна машина агітації.\nПоки ми, всі українці, не усвідомимо, що Україна – понад усе, ніякого розквіту не буде. І це має складатись з усього – з музикантів, артистів, з науковців, скульпторів. Це все називається ідеологія. Хто у нас виступає обличчям України перед цілим світом, хто у нас займається популяризацією України? Саме ми маємо зняти фільм про Майдан, один, другий, третій, а не американціі. Скільки грошей у нас в державі потрачено на те, щоби створити PR-кампанії для популяризації України, та усього українського взагалі?\nВихід може бути такий, який був у Франції, Італії. Вони переживали це, у них було так само – величезне засилля іноземної музики, кіно. Але вони перечекали цей час і з’явилась масова культура. У Франції з’явились Шарль Азнавур , Джо Дасен, Мірей Матьє, Даліда та інші, які стали народними улюбленцями і стали нести французьку пісню і далі, за межі своєї країни. В Італії з’явився свій Челентано та інші співаки, актори. Їх знає весь світ!\nЯ пишаюсь українськими сучасниками. Серед них є дуже багато відомих по всьому світу. Але, що ми можемо показати світові? Чи є у нас так званий український бренд бук?\nНа сьогоднішній день культура не фінансується масово, я не говорю про шоу-бізнес. У нас закриті та знищені будинки культури як у великих містах, так і в районних центрах. Тому вся "творчість" побудована на сільській ментальності, адже основна маса населення це селяни. Так, вони співають у караоке та слухають пісні зірок шоу-бізнесу, але хто їм дав альтернативу? Хто у нас зараз займається творчістю, хто вірить в те, що Україна може бути великою державою, якою кожен з нас буде пишатись? А хіба це не злочин, сарказм над усім українським?


Запитання для самоконтролю: 1. Чі існують особливі умови процесуальної ДІЯЛЬНОСТІ як Професії? 2.\n1. Чі існують особливі умови процесуальної ДІЯЛЬНОСТІ як Професії?\n2. Що таке професіограма?\n3. У чому Полягає роль людини у пізнанні злочинна?\n4. Які види розумово Завдання вірішуються у судово-слідчій ДІЯЛЬНОСТІ?\n5. Які види слідчої (судової) ДІЯЛЬНОСТІ Вам відомі?\n6. Як співвідносіться логічне та інтуїтівне в судово-слідчому місленні?


Тарас Прохасько: повинен бути якийсь спостерігач твого життя. У випадку чоловіка, найкращим спостерігачем є жінка / Блоґ: Сергій Воронцов / ВКурсі.ком\nТри роки тому одним з учасників фестивалю «Meridian Czernowitz» був Тарас Прохасько. Безпрецедентний випадок, тому що Прохасько не пише віршів. На цьогорічному фестивалі він, на жаль, не присутній. Тоді зробив невеличке інтерв'ю із ним. Довго обирали містце, де б поговорити, і замість кафе забралися в якийсь глухий кут двору вілли, де бібліотека А. Добрянського. Переопубліковую розмову, тому що інтернет-версії досі не було. Текст:\nТарас Прохасько — письменник, якого варто читати. З яким варто говорити. Один з гостей фестивалю «MeridianCzernowitz». Серед людей його відрізняє рідкісне відчуття – відчуття міри. Його презентації, промови і книги ніколи не затягуються і не перетворюються у нудний кисель. Настільки тонко він відчуває зайве, мертве, нецікаве. Розмовляємо із Тарасом про кризи та ілюзії життя .\nМені сподобалося те, що відпали страхи\n— Є певний період, коли люди не помічають віку. Але у дитинстві і ближче до старості – вік істотно впливає на світогляд. З цим пов’язані великікризи життя. Наприклад, підліткова криза, криза середнього віку. Що вам дали подібні кризи?\nНе думав, що криза середнього віку – це серйозна річ. Але вона виявилася відчутною. До багато чого, що я декларував і робив, почав ставитися навіть не іронічно, а скептично. Я відчув, що ось останній момент, коли можна зробити істотну ревізію зробленого, коли ти ще у повній силі. І якась частина ідеалів, ілюзій були зруйновані. Зрозумів – все було добре, а ле зараз треба інакше. Що мені сподобалося – те, що відпали страхи. Багато внутрішніх, подекуди непомітних страхів. Я зрозумів, що не варто боятися. Важливо багато речей прийняти. І прийшло дуже приємне розуміння, — не треба метушитися, сіпатися, відхилятися. Жити стало легше, спокійніше. А щодо юнацької кризи. Вона пов’язана у мене із Чернівцями. Я служив тут в армії. І до цього моменту жив у свті ідеальних родинних відносин, книг і т.д. І був таким відлюдьком. І в армії побачив скільки містить в собі людина. І ці прояви можуть бути шокуючими, подекуди навіть небезпечними. Але все це вміщується в… людськість. І ти маєш зрозуміти, що люди, які неймовірно відрізняються від того, до чого ти звик – це люди, нічим не гірші за тебе. І вони є такими ж вартісними\n— Ви це ще там зрозуміли. Чи потім?\n— Ще там\n— Кризи, як правило, пов’язані із роздумами про кінцевість життя. Власне без цього і не було б таких криз. Які події у житті змінювали ваше ставлення до смерті?\n— Те, про що ви кажете — це моя головна мотивація для занять літературою взагалі. У кожного з літераторів, митців — свої мотиви. Хтось прагне самовираження, хтось – відомості. Мотивацій дуже багато. Це моя. Для мене важлива фіксація цих митей життя, така архівація. Я усвідомлюю, що все минає. Але ця фіксація мені чомусь здається надзвичайно важливою.\n-Ви притримуєтесь східних поглядів, де вважають, що душа перероджується, отримуючі нові і нові тіла, і все закінчується просвітленням, коли цей ланцюг нових народжень припиняється, чи вам близька христянська точка зору?\n— Християнська. Душа, на мій погляд, одноразовий продукт. Земля, це майстерня, де ми виковуємо душу протягом життя. Це наш продукт, так би мовити. Вона нам дається і ми її доробляємо – це наша частина роботи… А сама душа потрібна для чогось більшого, для втілення якогось більшого Божого задуму. Про який ми не можемо здогадуватися, але, за великим рахунком, нам це і не потрібно.\nчужа думка показує, що можна взагалі… думати\n— Бальзак казав, що життя є шляхом руйнування ілюзій. Це нормальне визначення?\nЗ цим можна погодитися. Але чим «добрі» такі визначення, вони звучать як остаточний якийсь висновок. Але вони не мають сенсу без сукупності багатьох інших визначень. Тобто життя є і руйнуванням ілюзій і ще чимсь, і ще. Мені дуже подобається єврейська притча. Один учень прийшов до равина і питається: «Що таке життя?»\nРавин подумав і каже: життя – це фонтан. Учень вбив собі це в голову і потім мав дуже багато роздумів, мандрівок, пригод і весь час робив це з тим, щоб пересвідчитися у правильності визначення. І нарешті, через багато років він прийшов до того ж самого равина, почав йому дякувати і казати: ви мали рацію.\n— Життя – то фонтан.\n— Да? Звідки ти таке взяв.\n— Та ви казали.\n— Я казав? Ну так, життя – це фонтан….А може й ні.\n— Відносини з жінками має також стосунок до криз та ілюзії. Яку ви бачити роль жінки в житті чоловіка?\nЯ не знаю, чи то універсально, чи ні. Але особисто я відчував, що є якісь такі жінки, присутність, існування яких надає сенсу всьому тому, що ми називаємо діяльністю. І мені здавалося якось страшенно прикро, якось діяти, робити, якщо не було цієї спостережниці.\n— Відсутність спостерігача позбавляє сенсу\n— Мені так задавалося. Може це ілюзія, якої я не позбувся. Але мені здавалося, що все ж таки все замкнене на тому, що повинен бути якийсь спостерігач твого життя. Мені видавалося, що у випадку чоловіка, найкращим спостерігачем є жінка. І, крім, того тут можна досягнути близькості, яка є оправдана, природна. Тобто у цій близькості, у вигляді потенціалу є щось таке, до чого вона може доправадити. Тут не йдеться про тілесну любов, чи народження дитини. Але сама ця штука… що є така різність. У людській природі є одна велика відмінність: чоловіки і жінки. Коли між цими двома стихіями відбувається оця близькість, вона мені здається дивнішою, аніж інші. Тобто це вже є переступлення Богом зведеного бар’єру.\n— Виходиш за межі самого себе\n— Так, виходиш за себе. У щось зовсім інше. У щось подібне і кардинально протилежне. Навіть якщо йдеться, як я казав – про спостерігача. Ще така банальна річ. Вульгарна і проста, що коли я десь подорожую, то як би мені не було цікаво самому, якби я те все дивився, спостерігав, запам’ятовував, насолоджувався всім побаченим і пережитим. В цьому нема сенсу, якщо я порівнюю із тим, коли є хтось поруч, кому це все можна показати.\n— Яка роль літератури житті людини. Що вона змінює? Для чого вона?\n— Люди починають краще себе розуміти. Звісно, сам письменник починає жити осмисленіше. І мені здається, що найкраще, найголовніше завдання літератури – це спонукання до осмислень окремих людей. Тобто я не вірю в те, що читачі будь-якого письменника можуть просто через те, що вони щось прочитали, щось радикально змінити. Але прочитане, воно кожну людину, яка читає, кудись веде… Мені важливіше, що люди, які читають думають не тільки про сюжет, головних героїв, але й співставляють те з собою, з своїми думками. І найцінніше те, що ця чужа думка показує, що можна взагалі… думати. Була популярна спортивна німецька програма у радянські часи: «Роби як ми. Роби з нами. Роби краще за нас». Діти дивилися. Там показували різні спортивні вправи, і виявляється, що можна підтягатися, можна на надувному м’ячі робити вправи…А я, можливо, цього не знав. Власне, те ж саме із читанням. Але вже у мисленні. Раптом читаєш, що хтось думає про щось таке. І ти бачиш, що просто можна думати про такі речі.\nвийшло друком у газеті «Чернівці»(вересень 2013 рік)\n8 вересня 2016, 13:43\nМені сподобалися слова Прохаська: «Ти маєш зрозуміти, що люди, які неймовірно відрізняються від того, до чого ти звик,… нічим не гірше за тебе. І вони є такими ж вартісними».\nВзагалі — вся розмова вартісна.\n18 вересня 2016, 12:32\nОн понял жизнь. Он спокоен и мудр.


ukrProMedic.ru » Різне » Матеріали для лікарів » Ірин\nміжнародна та хімічна назви: іrinotecan- (+) - 7-етиловий ефир 10-гідроксікамптодецін-10- (1, 4`-біпіперідін) -1`-карбонової кислоти (гідрохлорид);\nОсновні фізико-хімічні характеристики: Прозорий розчин від безбарвного до злегка жовтуватого кольору;\nсклад 1 мл розчину містить іринотекану гідрохлориду тригідрату 20 мг;\nдопоміжні речовини: сорбітол, кислота молочна, вода для ін`єкцій.\nВідео: ІРИНА БІЛИК - СИЛЬНІШИЙ [OFFICIAL VIDEO]\nФармакотерапевтична група. Антинеопластичні засоби. Код АТС L01Х Х19.\nВідео: Вечерний Ургант. В гостях у Івана - Ірина Шейк / Irina Shayk (05.09.2016)\nдія ліків. Фармакодинаміка. Протипухлинний препарат. Механізм дії пов`язаний з придушенням клітинного ферменту топоізомерази 1, який бере участь в синтезі ДНК. Має імунодепресивну (цитотоксичну дію). Пригнічує ацетилхолінестеразою.\nФармакокінетика. При введенні в вену іринотекан метаболізується з утворенням активного метаболіту SN-38. Метаболізм відбувається головним чином у печінці. Середня величина виведення препарату з сечею за 24 год становить 19, 9%, а метаболіту SN-38 - 0, 25%. Кінетичні параметри іринотекану не залежить від дози.\nПоказання до застосування. Місцево розповсюджений або метастатичний колоректальний рак. У комбінації з фторурацилом і фолієвою кислотою препарат застосовують для лікування пацієнтів, які не отримували будь-хіміотерапії.\nЯк засіб монотерапії препарат призначають пацієнтам, у яких лікування з використанням фторурацилу виявилося неефективним.\nСпосіб використання і дози. Препарат призначають тільки дорослим.\nВводять у вену крапельно (розвести в 0, 9% розчині натрію хлориду або 5% глюкози). Середня доза препарату становить 350 мг / м2 поверхні тіла. Вводять 1 раз на 3 тижні протягом 30 хв. Якщо після першого вливання спостерігається виражена безсимптомна нейтропенія (кількість нейтрофілів менше 500 / мм3 і менш) або нейтропенія (кількість нейтрофілів 1 000 / мм 3 і менше) і одночасно пронос або інфекційні ускладнення, або важка за ходом діарея, наступні дози Ірина (після зниження ускладнень) зменшують до 300 мг / м2, а при повторному виникненні зазначених ускладнень - до 250 мг / м2 поверхні тіла. Введення препарату не повинно проводитись доти, поки кількість нейтрофілів в периферичній крові не перевищує 1 500 / мм3 і поки повністю не будуть зняті такі ускладнення фармакотерапії, як блювання, нудота і особливо діарея.\nУ разі використання Ірина в комбінації з фторурацилом і фолієвою кислотою у пацієнтів, які раніше не отримували хіміотерапії, безпека і ефективність лікування вивчені для таких схем дозування:\n- схема щотижневого використання Ірина і фторурацилу з фолієвою кислотою. Рекомендована доза Ірина становить 80 мг / м2. Препарат вводять шляхом внутрішньовенної інфузії протягом 30-90 хвилин, потім вводять фолієву кислоту в дозі 500 мг / м2 (Тривалість інфузії - 2 години) і фторурацил в дозі 2 300 мг / м2 (Тривалість інфузії - 24 год). Введення даної комбінації називається лікувальним циклом. Курс лікування - 6 тижнів. Інтервал між циклами - 1 тиждень;\n- схема використання Ірина і фторурацилу з фолієвою кислотою з інтервалом 2 тижні. Рекомендована доза Ірина становить 180 мг / м2. Препарат вводять шляхом внутрішньовенної інфузії, тривалістю 30-90 хвилин, потім вводять фолієву кислоту в дозі 200 мг / м2 (Тривалість інфузії - 2 годину) і фторурацил (у дозі 400 мг / м2 внутрішньовенно, а потім в дозі 600 мг / м2 шляхом інфузії протягом 22 год). Наступним днем фолієву кислоту і фторурацил вводять за такою ж схемою, як і першого дня.\nПобічна дія. З боку системи кровотворення. Нейтропенія є дозолімітуючим токсичним ефектом. Спостерігається в 78, 7% пацієнтів, в т.ч. в 39, 6% - тяжкого ступеня (число нейтрофілів менше 1 000 кл / мм3). Вона є оборотною і не має кумулятивних властивостей. Середня тривалість нейтропенії складає 8 днів, а повне відновлення спостерігається до 22-го дня. Анемія різного ступеня тяжкості спостерігається в 58, 7% пацієнтів. Тромбоцитопенія (менше 100 000 / мм3) Спостерігається в 7, 4% Повне відновлення спостерігається до 22-го дня.\nЗ боку шлунково-кишкового тракту. Діарея, що спостерігається через 24 годину після введення препарату, є лімітуючим фактором при лікування Ірини. Виникає приблизно в 87% пацієнтів, при цьому тяжкого ступеня - у 38, 5%. До появи першого рідкого випорожнення в середньому проходить 5 днів. Описані також випадки дегідратації, що пов`язані з діареєю. Нудота, блювота виникають протягом першого дня введення чи після 24 год. (Спостерігалася в 84, 4% пацієнтів). Можливо також виникнення болю в животі, стоматитів, запорів. Гострий холінергічний синдром (83%), рання діарея, біль в животі, кон`юнктивіт, риніт, гіпотензія, вазодилатація, пітливість, озноби, нездужання, порушення зору, збільшення сльозо- і слиновиділення (в період або в перші 24 год після введення препарату).\nЗ боку нервової системи. Судоми, астенія (73, 4%), запаморочення.\nінші: задишка, мимовільне скорочення м`язів, міоз, парестезія, алопеція, пронос (через відсутність інфекції і тяжкої нейтропенії), неспокій, гіперсалівація, інколи - алергічні шкірні висипання, реакції в місці введення препарату.\nІнформація про тяжкі реакції гіперчутливості до іринотекану або інших інгредієнтів препарату (в анамнезі), вагітність, період годування груддю, підвищення рівня білірубіну в крові в півтора рази і більше верхньої межі норми. Хронічне запалення кишечника, обструктивні стани, тяжка мієлодепресія.\nПередозування. симптоми: нейтропенія, нудота, блювота, біль у животі, діарея. При появі першого епізоду рідких випорожнень потрібно призначити вживання великої кількості рідини, який включає електроліти, і негайно провести протидіарейними терапію (лоперамід 2 мг кожні 2 години). Цю терапію продовжують протягом 12 год після останнього епізоду рідких випорожнень (але не більше 48 год). Якщо діарея оцінюється як тяжка (більше 6 епізодів рідких випорожнень протягом доби або тяжкі тенезми), а також, якщо супроводжується блювотою або проносом, хворого необхідно терміново госпіталізувати у відділення інтенсивної терапії, де проводитися комплексне лікування із застосуванням антибіотиків широкого спектра дії. При помірній або слабко вираженої діареї (менше 6 епізодів рідких випорожнень протягом доби і помірні тенезми), яка не ліквідується протягом перших 48 год, негайно починають використання антибіотиків широкого спектру дії всередині. При одночасному виникненні діареї і тяжкої нейтропенії слід негайно починати використання антибіотиків широкого спектру дії всередині. Не слід призначати лоперамід профілактично, в тому числі хворим, у яких діарея спостерігалася в період попередніх введень Ірина.\nВідео: 21. Англійська: PRESENT CONTINUOUS / СЬОГОДЕННЯ ТРИВАЛЕ (Ірина ШИ)\nПрояви холінергічного синдрому (кон`юнктивіт, риніт, гіпотензія, вазодилатація, пітливість, озноби, нездужання, запаморочення, сльозо- і слиновиділення) зрідка можуть мати тяжкий перебіг, але здебільшого мають транзиторний характер.\nУ разі передозування пацієнт повинен бути переведень в відділення інтенсивної терапії. Специфічний антидот Ірина не відомий.\nОсобливості використання. Ірин з обережністю призначають пацієнтам, які раніше отримували променеву терапію на ділянку черевної порожнини або таза, при гіперлейкоцитоз (що спостерігалося раніше), а також якщо індекс Тарновського (відображує загальний стан) становить менше 50%.\nПацієнтам дітородного віку слід застосовувати надійні методи контрацепції в період лікування і протягом трьох місяців після його використання.\nВ період лікування, особливо протягом 24 год після введення Ірина, не рекомендується діяльність, що пов`язана з необхідністю концентрації уваги і високої швидкості психомоторних реакцій. Застосування Ірина має бути суворо обмеженим спеціалізованими відділеннями для проведення хіміотерапії пухлин і проводиться тільки під наглядом кваліфікованого онколога.\nСлід попередити пацієнта про необхідність протідіарейной терапії і вживання великої кількості рідини.\nДіарея, обумовлена цитологічним дією Ірина, виявляється в 87% випадків, але при точному виконанні рекомендацій щодо її усунення частота даного побічного ефекту зменшується до 26%.\nПід час лікування препаратом щотижня необхідно проводити дослідження складу периферичної крові. Функціональні печінкові проби проводять в період лікування і перед кожним новим курсом терапії.\nВідео: Пусть говорят - Ірина Круг. Нехай говорять. Випуск від 24.05.2016\nПід час роботи з препаратом медичний персонал має використовувати рукавички, маски і захисні окуляри.\nВзаємодія з іншими лікарськими засобами. Завдяки антихолінестеразну активності Ірин може виробляти антагоністичну дію відносно нервово-м`язової блокади, викликаної суксаметонію хлоридом та іншими недеполяризуючими миорелаксантами. Не допускається змішування в одній ємності з іншими препаратами.\nТерміни та умови зберігання. Зберігати при температурі не вище 25 ° С в захищеному від світла і недоступному для дітей місці. Чи не заморожувати.\nУ розведеному вигляді іринотекан зберігає стабільність протягом 6 год при 15-25 ° C або 24 год в холодильнику (2-8 ° C).\nОндансетрон розчин для ін`єкцій\nКамптотекан розчин для інфузій