Проблеми сучасної регіональної політики України - Курсовая работа\nМіністерство аграрной політики України\nСуть, принципи і цілі регіональної політики України\nОсновні форми та методи державного регулювання розвитку регіонів\nПроблеми сучасної регіональної політики України. Самоврядування територій\nДержавні регіональні прогнози і програми\nУдосконалення регіональної структури економіки та шляхи вирішення проблем регіональної політики України\nГоловна мета державного регулювання розвитку регіонів - забезпечити найповніше використання їхнього ресурсного потенціалу шляхом оптимального поєднання інтересів держави і кожного регіону. Регіон - це частина території країни, на якій функціонує сформований комплекс галузей виробництва, виробничої та соціальної інфраструктури. Кожен регіон характеризується специфічними природно-географічними, історико-демографічними, політико-адміністративними особливостями. Саме в регіоні створені умови для виробничої діяльності, проживання та організації побуту і відпочинку населення. Тут формуються ознаки етнічної спільності людей, їхньої економічної і соціальної цілісності, поєднані інтереси усіх суб'єктів господарювання.\nГоловними стратегічними цілями регіональної політики української держави є:\nГоловні проблеми сучасної регіональної політики України иайдетальніше висвітлені у доповідях на Міжнародній науково-практичній конференції «Регіональна політика України: наукові основи, методи, механізми». Вони потребують значної уваги з боку урядових службовців, з метою їх поступового вирішення.\nЗ метою вирішення сучасних регіональних економічних проблем урядом країни розробляються регіональні програми розвитку, реалізація яких повинна забезпечувати підвищення ефективності функціонування регіональних господарських комплексів, використання природних, рекреаційно-туристичних, трудових ресурсів та науково-виробничого потенціалу, геополітичного положення. Сьогодні чимало регіонів підготувало державні регіональні програми соціально-економічного розвитку, призначені забезпечити: налагодження механізму взаємовідносин між центром та регіонами, досягнення оптимального рівня децентралізації; здійснення оптимального міжрегіонального розподілу державних асигнувань; використання цивілізованих процедур селективного відбору суб'єктів господарювання, на які поширюватиметься режим державної підтримки.\n1. Суть, принципи і цілі регіональної політики України\nРегіональна економіка покликана забезпечувати раціональне використання ресурсного потенціалу регіону і на цих засадах вирішувати соціально-економічні проблеми населення, зменшувати залежність регіонів від центру. З цією метою треба визначити стабільні нормативи відрахувань до бюджетів всіх рівнів. Стратегічна мета економіки України - гарантувати стабільність розвитку на базі створення високоефективної соціально орієнтованої економіки усіх регіонів, яка забезпечить високий рівень життя населення, мотивацію до трудової і підприємницької діяльності, умови рівноправного партнерства у світовому економічному співтоваристві. Регіональна політика держави охоплює такі напрями, як економічний, соціальний, демографічний, екологічний, поселенський та науково-технічний. Найважливішим серед цих напрямів є економічний. Завданням регіональної політики держави тут є забезпечення комплексного і збалансованого соціально-економічного розвитку регіонів з урахуванням наявних трудових ресурсів, науково-технічного потенціалу та можливостей їхнього ефективного використання. Соціальний напрям означає, що держава сприятиме прискореному розвитку соціальної та виробничої інфраструктури в тих регіонах, у яких низький рівень соціального забезпечення (передусім у сільській місцевості). Демографічний напрям державної регіональної політики повинен стимулювати якісні зміни демографічної і соціальної структури населення, створювати умови для зменшення смертності та зростання народжуваності, оздоровлення населення тощо. Екологічний напрям охоплює регулювання природо-господарської збалансованості в регіонах і створення сприятливих умов для життєдіяльності населення, раціональне використання рекреаційних ресурсів та ін. Поселенський напрям регіональної політики спрямований на формування раціональної системи розселення, збереження заселеності сільської місцевості, зростання ролі у поселенських структурах сільських населених пунктів, селищ міського типу та малих міст, стримування розвитку великих міст та ін. Науково-технічний аспект регіональної політики повинен забезпечувати таке: розвиток пріоритетних напрямів наукових досліджень, раціональне ресурсоспоживання і природокористування; розробку, освоєння та широке використання принципово нових конкурентоспроможних машин, технологій і матеріалів; розробку технології ефективного використання енергоносіїв; сприяння зменшенню залежності від імпорту тощо [11, с.474].\nОтже, регіональна політика держави - це сукупність економічних, правових, організаційно-управлінських рішень, спрямованих на гармонійне поєднання інтересів держави й окремих регіонів, створення сприятливих економічних та правових засад для національного використання місцевих ресурсів і виробничого потенціалу. Державне регулювання розвитку регіонів забезпечують запровадженням відповідних пріоритетів, тобто наданням переваги на конкретному етапі розвиткові окремих галузей, видів діяльності, форм господарювання конкретних регіонів. Залежно від поставлених цілей та рівнів управління пріоритети можна визначати як на державному, так і на місцевих рівнях. Прикладом регіонального пріоритету державного рівня може бути інтеграція територіальної структури виробничих комплексів Донбасу, Придніпров'я, Прикарпаття та інших до всеукраїнського поділу праці, поглиблення їхньої спеціалізації щодо виробництва продукції, яка має першочергове значення для становлення економіки незалежної України.\nОсновні цілі й завдання регіональної політики формуються з урахуванням проблем\nРис. 1.1 Проблеми регіональної політики\nГоловні цілі держаного регулювання розвитку регіонів реалізуються через комплекс завдань державної регіональної політики (Рис.1.1) [7, с.183]:\nзміцнення основ української державності, пошук оптимальної моделі державного та територіального устрою;\nзабезпечення економічної самодостатності областей через узгодження загальнодержавних, регіональних та місцевих інтересів;\nОсобливості формування регіональної політики Украіни є брак досвіду щодо здійснення власної регіональної політики, незавершеність процесів формування дієздатних центральних органів державної влади, правового оформлення держави, гостра економічна криза, відмова від старої моделі стосунків між центральною та місцевою владою. Комплексний розвиток регіону передбачає дотримання принципів державної регіональної економічної політики (Рис.1.2), а також:\nУзгодження загальнодержавних інтересів і пріоритетів з регіональними і місцевими\nПідвищення економічної самостійності регіонів шляхом чіткого розмежування повноважень\nВідповідальність органів державної влади й управліня за прийняті рішення\nКомплексне вирішення економічних, соціальних, екологічних проблем регіону\nДослідження регіональних аспектів споживання основних видів продуктів харчування свідчать про необхідність розгляду тих проблем, котрі досить рельєфно уже позначилися у декількох площинах. Так, виявлено суттєву диференціацію споживання продуктів харчування по регіонах України. У зв'язку з цим слід зазначити таке. Диференціація регіонів України за рівнями економічного розвитку й добробуту населення і визначення шляхів подолання її надмірного рівня належить, безумовно, до числа провідної в регіональній проблематиці. Свідченням цього є і та обставина, що при підведенні підсумків соціально-економічного розвитку України було звернуто увагу на те, що області суттєво відрізняються між собою за рівнем доходів. Так, заробітна плата працівників у Тернопільській, Волинській, Чернігівській, Хмельницькій областях на 32-42 % була менше середнього показника по країні. У регіонах з високою зайнятістю в основних виробничих галузях (Дніпропетровська, Запорізька, Донецька області) мало місце перевищення (на 17-27 %) зазначеного показника. Але на жаль, не було констатовано протилежний за спрямуванням факт: саме в економічно найбільш розвинутих областях сформувався найгірший стан із забезпеченням продуктами харчування, і особливо продуктами тваринного походження. Причому це відбулося саме в останні роки (табл.3.1) [13, с.315]. Звернемося спочатку до аналізу тенденцій у зміні кількості спожитих продуктів тваринного походження. Як видно, воно мало тенденцію до зменшення по всіх областях України. Проте в різній мірі. Найбільш значним зменшення було в областях з високим рівнем промислового потенціалу і помітно меншим у тій групі областей, у яких питома вага сільського господарства у структурі валового виробництва значно вища, ніж у першій групі областей.\nЩо стосується продукгів харчування рослинного походження, то по деяких областях існує тенденція і до збільшення. Так, споживання хлібопродуктів на душу населення мало тенденцію до збільшення в Донецькій, Луганській і Харківській областях, по картоплі - у Дніпропетровській, Донецькій, Луганській, Харківській, Закарпатській областях. Загальною тенденцією для групи продуктів рослинного походження є тенденція до зменшення, особливо по цукру й олії.\nТаблиця 3.1. Споживання продуктів харчування на душу населення в окремих регіонах України, кг\nСлід мати на увазі, що диференціація в рівнях споживання продуктів харчування існувала й раніше. Вона мала суттєві відмінності по різних продуктах. І зміни, які відбулися в диференціації споживання окремих продуктів, можна охарактеризувати як такі, що мали неоднозначний характер. Так, у 1990 р. найбільшим коефіцієнт варіації був зі споживання картоплі (30,9) та олії (20,3 %). Зі споживання інших продуктів він також мав місце, але був нижчим (по цукру - 8,1 %, по яйцях - 12,2 %), Тобто при існуючій тоді системі міжрегіональних переміщень продуктів харчування забезпечувався відповідний рівень споживання в регіонах.\nпоглиблення інтеграції в загальноєвропейський науково-технологічний простір, розширення в національних інтересах співробітництва з зарубіжними країнами на двосторонній основі.\nПрограма передбачає відповідні структурні зміни в економіці регіону, державний вплив на науково-технічний розвиток у країні, розвиток національної науково-технічної системи, розрахунок показників впливу НТП на соціально-економічний розвиток [6, с.243].\nУ процесі формування індикативного плану регіону прогнозують низку економічних показників. Для цього використовують систему методів:\nметод екстраполяцій, за допомогою якого на перспективу поширюється тенденція розвитку економіки в минулому;\nметод статистичних залежностей, на підставі якого плановий чи прогнозований показник визначають як залежну змінну величину від незалежних чинників, що її формують;\nметоди виробничих функцій, що описують статистичну залежність результатів виробництва від витрат живої та уречевленої праці з урахуванням впливу на них науково-технічного прогресу;\nекспертний метод, за яким інформаційний масив даних для прогнозу формують шляхом заповнення експертами таблиць і анкет, що відображають ставлення експертів до можливостей розвитку того чи іншого напряму науково-технічного прогресу;\nаналогові та пошукові методи, які передбачають використання досвіду інших країн у галузі розвитку найефективніших напрямів науково-технічних розробок;\nметоди оптимального моделювання, за допомогою яких вирішують завдання пошуку максимально можливого рівня прогнозного показника за наявності певних соціально-економічних обмежень для його досягнення в прогнозованому періоді.\nДля сучасного перехідного періоду формування ринкових відносин з нестабільною економікою найраціональнішим є метод аналогових пошуків та техніко-економічних розрахунків з урахуванням факторів формування економічних показників. Методи і важелі державного впливу на розвиток економіки регіону передбачають розробку системи регуляторів для процесів, що не належать до сфери прямого державного (регіонального) контролю. Ці регулятори повинні підтримувати стабільний характер економічного розвитку. Ними є: кредитно-грошова політика, податки, дотації, принципи і методи ціноутворення, митні правила тощо[11, с.511]. Законом про місцеве самоврядування передбачено, що на рівні сіл, селищ, міст також розробляють індикативні плани, які називаються програмами економічного, соціального і культурного розвитку села, селища, міста[4, с.6]. Залежно від визначених цілей та фінансових можливостей такі програми розробляють на коротко- (1-2 роки), середньо- (3-5 років) та довготерміновий (понад 5 років) періоди. Під час розробки програм враховують економічну діяльність усіх суб'єктів господарювання, що розташовані на території регіону, незалежно від форм власності і підпорядкування. До складу цієї комплексної програми повинні входити найважливіші завдання і показники, цо визначені у національних, державних галузевих, державних регіональних та місцевих (локальних) цільових програмах. Головні показники програм соціально-економічного розвитку регіонів використовує Міністерство економіки України для розробки державної програми економічного і соціального розвитку України з виділенням найважливіших показників цієї програми стосовно регіонів.\nУ Державній програмі «Україна-2010» зазначено, що метою регіональної політики повинно стати забезпечення економічних правових та організаційних умов для проведення муніципальної та адміністративної реформ, оптимізації виробничої структури регіонів, усунення диспропорцій між їхнім соціальним та виробничим розвитком, поліпшення екологічних умов проживання людей, вирівнювання рівнів економічного розвитку регіонів. Головні напрями регіональної політики передбачають, насамперед, створення ефективних регіональних структур економіки. Основний наголос у «Програмі» зроблено на структурну перебудову старих промислових центрів, заохочення розвитку регіонів з експортними та імпорто-замінними потенціалами, створення спеціальних (вільних) економічних зон. Структурна перебудова дасть змогу поступово усунути диспропорції між регіонами, стабілізувати виробництво, особливо сільськогосподарське, забезпечити єдині соціальні стандарти для населення [5, с.4]. Для Донецького та Придніпровського регіонів пріоритетними будуть паливно-енергетична, чорна і кольорова металургія, хімічна, автомобільна, аерокосмічна промисловість, важке машинобудування. Значну увагу приділятимуть конверсії оборонних підприємств, заходам щодо забезпечення зайнятості населення, поліпшенню екологічної ситуації. У Східному регіоні структурна перебудова спрямована на переоснащення та підвищення ефективності роботи підприємств тракторного та сільськогосподарського машинобудування, електронної, автомобільної, електротехнічної, харчової промисловості. Тут збільшуватимуться обсяги видобутку газу, нафти та продуктів їх переробки. У Центральному регіоні на першому місці прискорений розвиток агропромислового комплексу, сфера послуг, харчова та легка промисловості, а також галузі авіабудування, машинобудування, радіотехніки та електроніки. Відбуватиметься реконструкція та технічне переоснащення підприємств хімічної промисловості, розвиток наукомістких виробництв на базі науково-технічного потенціалу Києва. У Поліському регіоні зберігатиметься спеціалізація за такими напрямами, як сільськогосподарське машинобудування, видобуток і переробка мінералів, приладобудування, легка та харчова промисловість. Особливу увагу приділятимуть, зокрема, вирощуванню районованих культур та їхній переробці, розвитку лісового господарства, деревообробки, промисловості будівельних матеріалів. Частину підприємств Подільського регіону потрібно перепрофілювати на випуск техніки для агропромислового комплексу, медичних препаратів, товарів широкого вжитку. Як і раніше, головними тут будуть енергетика, сільськогосподарське машино- та приладобудування, електронна і харчова промисловість. АПК більше спеціалізуватиметься на вирощуванні та переробці цукрових буряків, зернових культур, м'яса та молока. Структурна перебудова Карпатського регіону орієнтована на розвиток сільськогосподарського та автомобільного машинобудування, сучасних електроніки та електротехніки. Передбачена масштабна реконструкція хімічних та нафтохімічних виробництв, інтенсифікація лісового господарства, легкої і харчової промисловості. Формуватиметься високорозвинутий рекреаційно-туристичний та оздоровчо-лікувальний комплекс загальнодержавного та міжнародного значення. У Причорномор'ї пріоритети віддано розвитку морегосподарського комплексу - суднобудування та судноремонту, рибного та портового господарств, машинобудування для АПК, освоєнню нафтогазових родовищ шельфової зони Чорного моря. Важливим напрямом є створення сучасної індустрії туризму та оздоровлення у Криму, Одеській, Миколаївській та Херсонській областях. Проте серед названих у «Програмі» регіонів України найбільший потенціал, як і найболючіші проблеми, мають східні регіони України. Тут розвинуті галузі промисловості і забруднене довкілля, є військово-промисловий комплекс, що відроджується, і вугільні шахти. Зокрема, на частку Сумської, Полтавської, Харківської областей припадає 20% усього національного машинобудування. Дніпропетровська і Запорізька області - другий індустріальний район України, особливе місце в якому посідають важка індустрія та харчова промисловість, що мають непогану інвестиційну привабливість і вдало доповнюють металургійну інфраструктуру, де створені холдинги (завод ім. Петровського, ім. Комінтерну, «Криворіжсталь», «Запоріжсталь»), морські порти на Азовському узбережжі, які виконують головні експортні перевезення металопродукції, а також такі підприємства, як «Дніпроспецсталь», Запорізький алюмінієвий комбінат, «АвтоЗАЗ». Донецька і Луганська області є найбільшим індустріальним районом України де, окрім вугільних підприємств, широко представлена кольорова металургія, великі хімічні виробництва, машинобудування, легка промисловість; інвестиційна привабливість району, незалежно від галузі, зумовлена урядовою політикою реформування вугільної промисловості і створенням у регіоні великої кількості вільних економічних зон [2, с.15].\nУсе вищевикладене дає підстави для наступних висновків. Регіональна політика держави - це сукупність економічних, правових, організаційно-управлінських рішень, спрямованих на гармонійне поєднання інтересів держави й окремих регіонів, створення сприятливих економічних та правових засад для національного використання місцевих ресурсів і виробничого потенціалу. Головні проблеми сучасної регіональної політики України такі: формування регіональної соціально-економічної політики на засадах програм розвитку території з орієнтацією на конкурентоспроможність продукції та максимальну зайнятість населення; конкретизація пріоритетів та економічної доцільності формування в окремих регіонах держави вільних економічних зон; економічні і правові механізми забезпечення розвитку регіонів. Слід зауважити, що однією з найважливіших регіональних проблем залишається забезпечення продовольством регіонів України. На фоні зменшення споживання основних видів продуктів харчування в Україні відбувається процес збільшення диференціації по регіонах, у процесі чого в ряді з них споживання продуктів харчування на душу населення зменшується катастрофічними темпами (Луганська, Донецька та інші області). Занепокоєність викликає й та обставина, що внаслідок погіршення інтеграційних зв’язків намітилася тенденція визначення розміру споживання не величиною доходів, а кількістю продуктів, що вироблялися в регіоні. Це гостро ставить проблему міжрегіональних переміщень продовольства і сировини. Насамперед - продукції тваринництва та окремих видів продукції рослинництва. Особливу увагу заслуговує розгляд питань, пов'язаних із функціонуванням ОПГ населення, розвиток яких можливо розглядати як одне з джерел поповнення продовольчих ресурсів України. Через відповідну систему моделей потрібно стежити за процесом формування та розподілу грошових ресурсів регіону, аналізувати різні ситуації, які виникають у разі використання керованих змінних, що забезпечить низку додаткових можливостей з застосування різних сценаріїв взаємодії та розвитку окремих галузей регіонального господарства і всієї регіональної соціально-економічної системи в цілому, з метою підвищення загального соціально-економічного, політичного, виробничого потенціалів, вирішення сучасних регіональних проблем, як окремих регіонів, так і України в цілому.\nПроект урядової програми «Україна 2010»: Конспект програми стратегічного розвитку //Урядовий кур’єр. – 1999.- 3,6,10,21 квітня.\nУкраїна. Президент. Послання Президента України до Верховної Ради України «Про внутрішнє і зовнішнє становище України у 2000 році». – К.: Інформаційно-видавничий центр Держкомстату України, 2001.\nКучеренко о. Зміцнювати основи державності // Урядовий кур’єр. – 1999.- 19 жовтня.


Нумізматика – Шуст P. M. – Розділ 3. ФОРМУВАННЯ МОНЕТНИХ СИСТЕМ ТА ОСОБЛИВОСТІ ГРОШОВОГО ОБІГУ НА УКРАЇНСЬКИХ ЗЕМЛЯХ У СКЛАДІ ІНОЗЕМНИХ ДЕРЖАВ (XIV-XVIII СТ.) ❤ - Нумізматика - Шуст P. M | Підручники\nHome ⇒ 👍Нумізматика - Шуст P. M ⇒ Нумізматика – Шуст P. M. – Розділ 3. ФОРМУВАННЯ МОНЕТНИХ СИСТЕМ ТА ОСОБЛИВОСТІ ГРОШОВОГО ОБІГУ НА УКРАЇНСЬКИХ ЗЕМЛЯХ У СКЛАДІ ІНОЗЕМНИХ ДЕРЖАВ (XIV-XVIII СТ.)\n§1. Відновлення традиції карбування монет та їх обігу на українських землях в епоху пізнього середньовіччя (початок XIV – кінець XV ст.)\nПочаток XIV ст. характеризується низкою нових явищ у політичному та соціально-економічному житті українських земель. Передовсім, докорінні зміни відбулися на політичній карті України. Незважаючи на окремі періоди піднесення, могутня в середині попереднього століття Галицько-Волинська держава поступово втрачає залежні від її правителів землі: у перші десятиліття XIV ст. Литва поширює своє панування на Турово-Пінські та Берестейські землі, Польща відвойовує Люблінщину, Угорщина – частину Закарпаття, Шипинська земля (Буковина) потрапляє під вплив Молдавії. Після смерті останнього галицько-волинського князя Юрія II (Болеслава Тройденовича, 1323-1340) поміж Польщею, Угорщиною та Литвою розпочинається довголітня боротьба за володіння землями його держави. У кінцевому підсумку галицькі та деякі волинські волості переходять під владу польських королів, а у більшості волинських закріплюються литовські князі. Великий литовський князь Ольгерд Гедимінович (1345-1377), скориставшись послабленням, внаслідок феодальних міжусобиць, Золотої Орди, підпорядкував Великому князівству Литовському Київщину, Переяславщину, Чернігово-Сіверщину та Поділля. Окремі чернігово-сіверські уділи (Путивльщину, Стародубщину, Курщину) захопили великі князі московські. Золотоординські хани зберегли свій вплив над причорноморськими степами та степовою частиною Кримського півострова. В середині XV ст. тут сформувалося Кримське ханство зі столицею в Бахчисараї, влада в якому перебувала в руках представників династії Гіреїв. До початку XV ст. на південному узбережжі Криму зберігались невеликі анклави візантійських володінь (Херсонес, Судак, Феодосія (Кафа) та ін.), які стали генуезькими колоніями, а згодом потрапили під татарсько-турецьке панування.\nНезважаючи на політичну роздробленість та відокремленість, а також на негативний вплив іноземного панування, в соціально-економічному розвитку українських земель спостерігалися певні позитивні тенденції. Пожвавлювалося господарське життя, інтенсифікувався розвиток феодальних відносин, завершувався процес формування великої земельної власності і вотчинної системи. Посилювалися урбанізаційні процеси, розбудовувалися старі і виникали нові міста. Змінювалася на краще демографічна ситуація. Зростало сільськогосподарське та ремісниче виробництво, розвивалася внутрішня та зовнішня торгівля. Все це сприяло формуванню товарно-грошових відносин, які вимагали значної кількості готівкових засобів обігу різних номіналів.\nУпродовж XIV-XV ст. найбільш поширеною монетою на грошовому ринку українських земель були празькі гроші. їх поява стала можливою завдяки відкриттю у 1276 р. неподалік чеського міста Кутна Гора багатих покладів срібла. У 1290-1350 рр. тут щорічно видобували близько 20 тонн цього дорогоцінного металу. В той час чеські срібні родовища постачали на ринок понад третину всього європейського срібла. З метою його реалізації було вирішено розпочати широкомасштабне карбування монети грошового типу (лат. Grossus – великий, товстий). Емісія празьких грошів розпочалася у 1300 р. за короля Вацлава II (1278-1305) спочатку на празькому, а згодом – на кутногорському монетному дворі і продовжувалася (з перервами) до 1544 р. З празької вагової гривни срібла випускали 64 гроші, кожен з яких поділявся на 12 парвусів. Спочатку вага гроша становила 3,956 г срібла 937,5-ї проби. Однак з часом проба металу та вага монети поступово зменшувались. Перше погіршення якості празьких грошів відбулося вже у 1311 р., коли вміст чистого срібла в монеті зменшився до 3,41- 3,34 г. У 1340-1346 рр. він коливався у межах 3,18-3,06 г, а у 1360- 1378 рр. – 2,7-2,4 г. За панування короля Вацлава IV (1378-1419) якість грошів знову погіршилась – вони містили лише 1,83-1,66 г чистого срібла. На кінцевому етапі емісії празьких грошів вони містили лише ~ 0,85 г цього дорогоцінного металу.\nЧехія. Вацлав II (1278-1305). Празький гріш. Срібло\nНа аверсі празьких грошів містилось зображення корони, навколо якої – кругова легенда у два рядки “WENCESLAUS SECUNDUS (DEI GRATIA REX ВОЕМІЕ)” “Вацлав другий (з божої ласки король Чехії)”. На звороті монети – герб Чеського королівства – лев з подвійним хвостом, навколо якого кругова легенда “GROSSI PRAGENSES” (“празький гріш”). Масштаби карбування чеських монет цього номіналу були доволі значними: за весь час емісії відкарбовано понад 1 млрд. штук празьких грошів. Завдяки цьому вони швидко поширилися в країнах Центральної та Східної Європи і впродовж двох століть обслуговували потреби грошового обігу, залишаючись найбільш популярними на цій території монетами.\nНевдовзі після початку карбування, близько 1302 p., празькі гроші з’явились у Польщі. На західноукраїнських землях їх присутність нотується приблизно з 1305 р. Відтоді значення цих монет тут постійно зростає, і незабаром вони стають основним засобом грошового обігу. У письмових джерелах празькі гроші, як правило, фігурують під назвою “широкі гроші” (лат. Grossi lаtі). Так, наприкінці XIV ст. по всій Перемишльській волості податок на користь короля збирали по “два гроші широкі” з двору, а в 1374 р. князь Юрій Коріятович надав м. Кам’янцю 200 ланів землі з умовою платити впродовж 20 років щорічно по 20 широких грошів з лану. Празькі гроші залишались основною монетою українського грошового обігу до кінця XV ст.: ними сплачували мита та податки, здійснювали розрахунки за продані маєтності, платили за оренду вотчин тощо. Інколи при цьому використовувалась велика кількість цих монет. Так, у 1438 p. у Кременецькому повіті на Волині було продано землеволодіння за 400 кіп широких грошів (24 тис. празьких грошів). Широке використання празьких грошів підтверджують і матеріали монетних скарбів. Інколи в них налічується по декілька тисяч цих монет. Так, у скарбі з с. Спасів Сокальського району на Львівщині налічувалось 1052 гроші короля Вацлава IV, а в депозиті з с. Нежиловичі Радомишльського району Житомирської області містилось 1584 гроші Карла IV та Вацлава IV. Якщо у XIV ст. ареал поширення празьких грошів Вацлава II, Яна Люксембурзького та Карла IV охоплював переважно галицькі, волинські та подільські землі, то в XV ст. монети Вацлава IV, рідше попередніх королів, трапляються на всій території Правобережної України, а також на Чернігово-Сіверщині.\nУпродовж другої половини XIV – першої половини XV ст. друге місце в обіговій монетній масі на території західноукраїнських земель посідали срібні руські грошики та львівські півгроші, які карбувалися на львівському монетному дворі у 1353-1408 pp. Популярність цих монет пояснюється тим, що за вартістю вони дорівнювали половині празького гроша. У тогочасних письмових джерелах вони найчастіше фігурують як “загальновживані гроші” (лат. Grossi usuali). Так, у 1387 р. львівський коваль Миколай пропонував заплатити за майно вдови іншого коваля суму “три гривні загальновживаною монетою та двадцять широких грошів”. Ареал поширення монет львівського карбування, як правило, охоплював центральну та південно-східну частини галицьких земель. У скарбах вони часто представлені значною кількістю екземплярів” Наприклад, у депозиті з с. Бобулинці Бучацького району Тернопільської області було 4 руських грошики Казимира III, ЗО – Людовіка Угорського, 6- Владислава Опольського, а також певна кількість празьких грошів Яна Люксембурзького та Карла IV. Повновартісні львівські монети використовувались не лише для потреб місцевого обігу, а й у міжнародній торгівлі. Саме ними покривався дефіцит торгового обміну галицьких земель з балканськими країнами. Це підтверджують численні знахідки скарбів з руськими грошиками та львівськими півгрошами на Буковині, у Молдавії та Румунії. Так, у скарбі з с. Кугурешти Флорештського району в Молдавії зареєстровані руські грошики Владислава Опольського (6), Людовіка Угорського (17), Владислава П Ягайла (388), а також львівські півгроші (7) останнього. Цікавим явищем є наявність у монетних комплексах значної кількості обрізаних празьких грошів, які метрологічно дорівнюють руським грошикам. Мідні львівські денарії, які були найдрібнішою розмінною монетою, а отже, мали незначну вартість, здебільшого використовувались на території міста та його околиць для дрібних торгових розрахунків, ними давали милостиню тощо.\nЗ кінця XIV ст. в процесі грошового обігу спочатку на галицьких, а згодом й інших українських землях дедалі частіше використовувалися монети польського карбування. Переважно це були півгроші, рідше денарії, які виготовлялися на краківському монетному дворі за часів панування представників династії Ягеллонів: Владислава II (1386-1434), Владислава III (1434-1444), Казимира IV (1445-1492) та Яна Ольбрахта (1492- 1501). Як правило, у тогочасних актах ця категорія монет виділяється з-поміж інших. Так, 18 листопада 1384 p. у Львові було сплачено суму “чотири з половиною гривні польською монетою”, а в 1424 p. у Снятинській волості повноправні селяни – кметі – сплачували щорічно податок у розмірі “по два гроші польських краківського карбування”. Оскільки в той час монета номінальною вартістю один гріш не випускалася, розрахунок, як правило, здійснювався у півгрошах. У актах цей номінал трапляється під назвами “малі гроші” (лат. Grossi parvi), “середні гроші” (лат. Grossi medii), а також – “квартник” (лат. Quartensis). Остання назва виводиться від вартості півгроша, що дорівнювала 1/4 скойця (лат. Sсotus) – лічильної одиниці у два гроші. У другій третині XV ст. краківські півгроші витіснили з обігу більш якісні руські грошики львівського карбування і посіли їхнє місце на грошовому ринку галицьких земель.\nНовим явищем на галицьких землях стали золоті монети, які з середини XIV ст. у великій кількості завозились з Угорщини. Угорські дукати розпочали карбувати у 1325 р. за зразком флорентійських флоренів. їх вага становила = 3,49 г високопробного золота. Як і празькі гроші, “угорські золоті” (лат. Floreni Ungaricales), або “червоні золоті” (лат. Floreni rubei) – саме під цими назвами вони найчастіше згадуються у писемних джерелах – дуже швидко поширились у країнах Центральної та Східної Європи і до кінця XVI ст. залишались основною повновартісною монетою на їх грошовому ринку. Інколи джерела вказують на місце карбування угорських дукатів – кремніцький монетний двір. Так, у 1445 p. у м. Санок на Лемківщині було сплачено суму “275 флоринів угорських кращої кремніцької монети”. На відміну від розмінних срібних та білонних номіналів, вага та проба дукатів упродовж багатьох століть не змінювалися. Найширше використання угорських золотих на західноукраїнських землях припадає на початок XV ст. У 1406 p. у Львові один угорський золотий дорівнював 24 срібним грошам польською монетою. З огляду на зміни монетної стопи розмінних номіналів, а також залежно від того, якими монетами (празькими грошами, польськими півгрошами чи денаріями) здійснювався розрахунок, письмові джерела подають різні курси угорських дукатів упродовж XV ст. Він значною мірою залежав також від зміни економічної та фінансової кон’юнктури, хоча протягом усього століття зберігалася тенденція до його зростання. Найвищою вартість угорських золотих монет була у середині століття. Тоді дукат оцінювався у 36 грошів польською монетою. У 1490-х роках його вартість стабілізувалася на рівні ЗО грошів. Намагаючись контролювати ситуацію на грошовому ринку, польський уряд, на вимогу шляхти, за часів короля Александра Ягеллончика (1501-1506) здійснив спробу офіційно закріпити таку вартість золотих монет цього номіналу. Саме тоді термін “злотий” почав використовуватись як грошово-лічильна одиниця для позначення суми у 30 грошів польською обіговою монетою.\nКрім золотих монет угорського карбування на ринку інколи траплялися монети італійського, насамперед, венеціанського карбування. Тамтешні дукати (цехіни) у значній кількості надходили на територію Кримського півострова, Придністров’я, Поділля та півдня України. Львівські міські акти за 1445 р. нотують в описі майна одного з міщан наявність 20 венеціанських золотих монет. А в скарбі з м. Феодосія в Криму було 10 цехінів, відкарбованих дожами Венеції Андреа Дандоло (1343-1354), Джованні Градсігно (1355-1356), Марко Корнаро (1365-1367) та Андреа Контаріні (1367-1382). Активна торговельна діяльність з країнами Сходу сприяла проникненню на український ринок турецьких та арабських золотих монет.\nУгорщина. Владислав V. Гульден. Золото. 1455 р.\nЇх частка, через незвичний для населення зовнішній вигляд та метрологічні відмінності, була незначною.\nГрошовий обіг українських земель, які у другій половині XIV-XV ст. перебували у складі Великого князівства Литовського, суттєво відрізнявся від галицького. Частка монет київського, Чернігово-Сіверського та подільського карбування у складі загальної монетної маси була незначною. Натомість, широко використовувались золотоординські номінали. Свідченням цього є склад скарбів, виявлених на територіях, що раніше належали до Золотої Орди. Так, у депозиті з с. Воскресенка Приазовського району Запорізької області містилось 14 350 срібних джучидських монет. У XV ст. вміст скарбів став різноманітнішим. Окрім ханських монет у них дедалі частіше трапляються празькі гроші, руські грошики та польські півгроші.\nНа грошовому ринку Правобережжя та Чернігово-Сіверщини нерідко використовувалися литовські денарії – пенязі. Більшість з них була відкарбована за часів великого князя Вітовта Кейстутовича (1393-1430). Вага цих монет – 1,06-1,39 г, а проба – 937. Це могло відповідати метрологічним показникам польських півгрошів або половині празького гроша, карбованого наприкінці XIV ст. (вагою 2,68-2,9 г срібла 625-ї проби). Згодом вага литовських денаріїв-пенязів значно зменшилася, для окремих типів вона становила 0,3-0,4 г. У 1407-1444 рр. грошово-вагова система Великого князівства Литовського була такою: 1 рубль = 100 празьким грошам = 1000 денаріїв-пенязів. У середині XV ст. припинилося карбування власної монети у Литві. Тоді ж з обігу зник монетно-ваговий зливок – рубль, а термін “рубль” надалі використовувався як грошово-лічильна одиниця для позначення суми, рівної 100 грошам. Припускають, що один із типів денаріїв (колюмни – спис з хрестом) карбували у Луцьку – одному зі стольних городів Великого князівства Литовського. Підтверджують це монетні знахідки, виявлені на території цього волинського міста та його околиць. Так, у 1898 р. тут було виявлено скарб, що складався з денаріїв цього типу, котрі важили декілька фунтів. А депозит з с. Промінь Рожищенського району містив 400 празьких грошів та 800 литовських денаріїв цього ж типу.\nРеліктовим явищем грошового обігу другої половини XIV-XV ст. були монетно-вагові гривни та їхні фракції – здебільшого паличкоподібні, з вм’ятинами на спинці, зливки так званого “литовського” або “західно-руського” типу. їх вага становила 105-108г, а довжина – 10-12см. У 1325-1327 рр. гривна дорівнювала 30 празьким грошам (по 3,6 г) або 60 ногатам (по 1,8 г). Крім зливків цього типу, використовувались гривни новгородського типу. Сім таких зливків та три фрагменти містились у скарбі з с. Гвоздів Васильківського району Київської області. Факт використання населенням вагових гривен підтверджують і тогочасні акти. Так, у 1366 р. неподалік Перемишля продали село з угіддями за 100 “вагових гривен”, а 1368 р. у Львові сплачено 20 гривен срібла. Вартіснішою одиницею був рубль вагою 189 г, який оцінювався у 52,5 празького гроша, або у 105 ногат, або 315 заушень, або 525 долгей. Після реформи празького гроша 1366 р. і зменшення його ваги до 3,1 г на рубль йшло 60 цих монет, що відповідало грошово-лічильній одиниці – копі (лат. Sexagena).\nУпродовж XIV-XV ст. відбувався процес формування нових систем грошової лічби. На західноукраїнських землях широко використовувалася лічильна гривня (лат. Магса), яка дорівнювала 48 польським грошам і яку часто називали краківською. Вона складалася з чотирьох фертонів (лат. Ferto, польськ. Wiardunek), кожний з яких дорівнював 12 грошам. У свою чергу, фертон поділявся на шість скойців (лат. Scotus) по два гроші в кожному. Найдрібнішою монетною та грошово-лічильною одиницею залишався денарій (лат. Denarius), який дорівнював 1/18 гроша. У другій половині XV ст. почалося використання як лічильної одиниці польського злотого (лат. Florenus), який дорівнював ЗО грошам. З XVI ст. він став основною лічильно-грошовою одиницею на галицьких землях, а згодом і на інших українських землях, які після Люблінської унії 1569 р. увійшли до складу Польщі.\nНа грошовому ринку періодично з’являлись і фальшиві монети. Незважаючи на жорстокі покарання, зловмисники створювали підпільні монетарні, в яких підробляли півгроші та денарії. Одна з них існувала у Львові, неподалік від так званого Низького замку. Підтверджують це два монетних скарби, котрі складалися з фальшивих півгрошів та денаріїв короля Яна Ольбрахта. У 1438 р. у м. Санок міщанин Іван Чайка налагодив карбування підробок. Чимало неякісної монети завозили купці з Угорщини. Однак частка фальшивої монети у складі загальної монетної маси була незначною.\nУпродовж XIV-XV ст. на грошовому ринку українських земель відбулася значна еволюція. Після закінчення так званого безмонетного періоду на ньому знову з’явилася монета, що пояснюється розвитком економічного життя, вдосконаленням товарно-грошових відносин. Поряд з іноземними номіналами, основними з яких були срібні празькі гроші та угорські золоті флорини, функціонувала і власна монета, яку карбували в різних регіонах України: руські грошики та львівські півгроші – у Львові, подільські півгрошики – у Смотричі, монети Володимира Ольгердовича – в Києві та ін. Припинення місцевого карбування і зменшення імпорту чеської монети у другій половині XV ст. призвело до поступового витіснення празького гроша польськими півгрошами та денаріями краківського карбування, які запанували у грошовому обігу.\nГривня литовського (західноруського) типу. Срібло. Кінець XII-XV ст.\n« Нумізматика – Шуст P. M. – §4. “Безмонетний період” в історії грошового обігу Київської Русі (кінець XI – початок XIV ст.)\nНумізматика – Шуст P. M. – §1. Відновлення традиції карбування монет та їх обігу на українських землях в епоху пізнього середньовіччя (початок XIV – кінець XV ст.) »


Мер Києва подивився, як відремонтували дитячу міжрайонну лікарню - Вечірній Київ\nМер Києва подивився, як відремонтували дитячу міжрайонну лікарню\n16 січня 2019, 14:28\nОдне з головних завдань столичної влади зробити все, аби кияни отримували ефективне лікування в комфортних умовах. Про це заявив мер Києва Віталій Кличко під час інспекції дитячої клінічної лікарні № 4, де відбулася повна термосанація корпусу стаціонару та капітальний ремонт кількох відділень, зокрема, в поліклініці.\nЦей медичний заклад обслуговує Солом`янський, Святошинський, Голосіївський, Шевченківський райони. Минулого року 210 тисяч дітей отримали в ньому необхідну медичну допомогу.\n-Тут було здійснено капітальний ремонт приміщень першого поверху поліклініки. Проведено термосанацію корпусу стаціонару, також повністю замінили вікна та двері. Це дозволить значно знизити споживання теплової енергії. І зекономити до 700 тисяч гривень на рік, - підкреслив Кличко.\nУ поліклініці відремонтували також два басейни, які не працювали 15 років і більше 100 дітей на добу зможуть проходити курс лікувального плавання у цих басейнах.\nЗа кошти міського бюджету в лікарні встановили та запустили в експлуатацію дизель – генератор, який вкрай необхідний медичній установі, та ліфт в корпусі стаціонару. Загальна вартість ремонтних робіт - 17 мільйонів гривень. Ще 10 мільйонів витратили на закупівлю медичного обладнання для лікарні.\n-Медичні працівники ще кілька років тому і не мріяли, що будуть працювати на такому сучасному обладнанні. Міська влада минулого року передала нам дуже дорогий апарат ультра-звукової діагностики. Це була наша мрія, - зазначила головний лікар Валентина Залеська.\nМайже 300 дітей, - це втричі більше попереднього, щодня зможуть отримати в оновленому відділенні поліклініки послуги із реабілітації за сучасними міжнародними стандартами фізіотерапії, бальнеології, грязелікування, релаксації. В приміщеннях поліклініки виділено місця і для паркування дитячих візочків, облаштували зручні зони відпочинку для дітей та батьків із дотриманням принципу безбар`єрності.\nМер столиці зазначив, що в дитячій клінічній лікарні № 4, як і в інших лікарнях столиці, запровадили електронний запис пацієнтів на амбулаторний прийом до лікаря.\nТакож Кличко ознайомився з презентацією зведення на проспекті Космонавта Комарова першої на правому березі лікарні швидкої медичної допомоги. За словами мера, таке рішення ухвалили у зв'язку з гострою необхідністю забезпечення невідкладною медичною допомогою тих киян, що мешкають на правому березі столиці. Наразі там немає жодної лікарні швидкої допомоги.\n-Все, що ми сьогодні робимо – це реконструкція та ремонт старих приміщень. А це буде нова лікарня, нового рівня. Роботи з її будівництва розпочнуть вже навесні цього року, - відзначив Кличко.


Управління у справах іноземців вводить нову форму зв'язку з клієнтами - Новини із Польщі | tvojarabota.pl\nУправління у справах іноземців вводить нову форму зв'язку з клієнтами\nУправління у справах іноземців вводить нову форму зв'язку з клієнтами. Іноземці, чиї справи розглядає Департамент легалізації перебування в Управлінні у справах іноземців, будуть отримувати SMS-повідомлення. У них буде інформація про основні етапи розгляду справи.\nПовідомлення будуть підтверджувати реєстрацію поданої апеляції чи скарги, в них буде звернено увагу на те, що управління направило стороні справи, що розглядається кореспонденцію, а також інформація про те, яке прийнято рішення.\nSMS-повідомлення отримають лише іноземці або їх повноважні представники, чиї справи (після подачі апеляції чи скарги) розглядаються в Департаменті легалізації перебування в Управлінні у справах іноземців.


Роздратування після шугарінга: причини і усунення » Як зробити\nЯк зробити » Краса і мода » Роздратування після шугарінга: причини і усунення\nРоздратування після шугарінга: причини і усунення\n25 жовтня, 2017 0 113\nШугарінг є щадною депіляційним процедурою, в ході якої волоски видаляються повністю разом з коренем. Дівчат приваблює натуральність складу, тривала гладкість і мінімальна кількість протипоказань. Також практично не спостерігається подразнення після шугарінга. Рідко, але все ж трапляються винятки. Розглянемо причини появи запалень і способи боротьби з ними.\nАгресивний склад цукрової пасти\nПаста для шугарінга робиться тільки з натуральних компонентів (води, цукру і лимонного соку), тому вона гіпоалергенна. Продукти, які виробляються у промислових масштабах, проходять перевірку і мають сертифікати якості. Вони діють м'яко і не викликають почервоніння на шкірі. Дівчата дуже часто самі готують пасту для процедури в домашніх умовах.\nУ більшості випадків порушуються пропорції інгредієнтів, особливо агресивних. Мова йде про лимонному соці і лимонної кислоти. Їх кількість у рецептах, які зустрічаються на просторах інтернету, у багато разів перевищує допустимі норми. Деякі «знавці» взагалі рекомендують готувати пасту з оцтом, що взагалі неприпустимо. З-за подібних інгредієнтів і виникають негативні відгуки на шугарінг в домашніх умовах.\nНезрозумілий складу пасти\nРоздратування можуть викликати хімічні речовини і компоненти невідомого походження, які є в складі цукрової пасти. Цим сильно грішать безіменні китайські засоби, які продаються в залізних баночках. Але з обережністю потрібно ставитися до будь-яких невідомих виробникам, особливо закордонним. А ще краще купувати тільки перевірені продукти, які мають безліч позитивних відгуків. Шугарінг в домашніх умовах з ними не буде викликати роздратування.\nБуває, що склад перевірений, але на шкірі з'являються висипання. Можливо, це прояв алергії на який-небудь компонент. Явище дуже рідкісне, але має місце бути. Зазвичай воно зустрічається у людей, схильних до алергії. Їм у такому разі рекомендується зробити тест перед процедурою.\nНа невелику ділянку шкіри на згині ліктя або на зап'ясті наносять шматочок пасти і залишають приблизно на хвилину. Після потрібно видалити пасту ривком або змити водою. Обов'язково обробити шкіру хлоргексидином. Якщо протягом доби не з'явилося роздратування після шугарінга, то продуктом можна сміливо користуватися. Якщо під час процедури раптом виявиться алергічна реакція, то потрібно змити цукор і прийняти заспокійливий препарат.\nПорушення техніки шугарінга\nДуже часто почервоніння з'являються при неправильному використанні пасти. Тому перед процедурою слід ретельно вивчити всі правила і нюанси або пройти навчання у майстрів. Для комфортної роботи потрібно придбати цукор відповідної щільності. Її вибір залежить від техніки, оброблюваного ділянки, особливостей волосся і самих рук. Завжди обов'язково трохи підігрівати пасту, щоб вона стала податливою. Її м'яко наносять проти росту волосся, а знімають у зворотному напрямку різким ривком. Роздратування після шугарінга може виникнути, якщо обробляти одна ділянка більше двох разів. Тому такого краще не допускати.\nПогано очищену ділянку шкіри . Фолікули не відкриваються, цукор не прилипає до волоскам, тому його доводиться накладати на одне місце кілька разів.\nПіт . Спекотна погода, фізичні навантаження і синтетичний одяг посилюють виділення. Це створює всі умови для життєдіяльності бактерій.\nНеправильний догляд до і після процедури . Не можна нехтувати спеціальними засобами. Але вибирати їх потрібно правильно, інакше вони створять на шкірі плівку і будуть перешкоджати клітинного дихання.\nТісна білизна . Одяг, який щільно прилягає до тіла, після епіляції натирає шкіру, тому виникає почервоніння і свербіж. Наприклад, тісні трусики дуже часто викликають роздратування після шугарінга в області бікіні.\nЯкою повинна бути шкіра після процедури?\nВідразу після цукрової депіляції в нормі не повинно бути поколювання, печіння та інших хворобливих відчуттів. Припустимо поява почервоніння шкіри і маленьких точок на місці пір. Багатьох дівчата цікавляться, через скільки проходить роздратування після шугарінга. Якщо все зроблено правильно, то вона спаде через годину, максимум – через два. Якщо це перші сеанси цукрової епіляції, то негативні наслідки зникають трохи пізніше.\nУ людей з чутливою шкірою цей процес також займає більше часу. В деяких випадках можуть навіть утворитися еритеми. Справа в тому, що тільки шкіра звикає до нової процедури, тому реагує таким чином. Але через кілька сеансів все нормалізується, і навіть у чутливих людей почервоніння будуть проходити менше ніж за добу.\nЩо робити з шкірою після шугарінга?\nТільки правильний догляд допоможе уникнути небажаного роздратування. Відразу після процедури оброблені ділянки необхідно протерти розчином хлоргексидину або мірамістину. Якщо шкіра схильна до подразнень, то її додатково потрібно змастити кремом «Бепантен Плюс». Він хороший тим, що має протизапальну, антисептичну та антимікробну дію. Крім цього, майстри цукрової депіляції рекомендують носити після процедури проглаженное бавовняна білизна.\nРозглянемо особливості догляду після шугарінга в різних ситуаціях.\nЯк усунути почервоніння?\nЛегке почервоніння відразу після процедури є нормальною реакцією. Однак важливо, щоб вона не переросла в інші проблеми – висипання, гнійники і шишки. Тому обов'язково користуватися антисептиками. Якщо шкіра чутлива, можна придбати лосьйони з підсушують дією і охолоджуючим ефектом. А ось жирні креми використовувати не рекомендується, інакше вони заб'ють пори і перекриють надходження кисню.\nЯкщо вдома немає таких коштів, але потрібна екстрена допомога, можна прикласти до шкіри шматочки льоду. Вони допоможуть зняти роздратування і звузити пори. Буде краще, якщо ви заздалегідь приготуєте кубики з відвару ромашки або інших антисептичних трав. В цьому випадку допомога буде більш ефективною і швидкою.\nЧервоні точки після цукрової епіляції\nКрім почервоніння на шкірі після шугарінга іноді з'являються невеликі червоні точки. Часто вони супроводжуються свербінням і палінням. На оброблену ділянку можна нанести дитячу присипку, і шкіра незабаром прийде в норму. Також допоможе масло чайного дерева і сік алое. Ці засоби можна використовувати як разом, так і окремо. Ефект проявиться миттєво, якщо на розрізану м'якоть алое нанести декілька крапель масла і протерти роздратовану шкіру. Ще один народний рецепт передбачає використання настоянки чистотілу або календули. Вони славляться антисептичну дію, тому впораються із завданням. Прикладайте компреси протягом дня, і червоні точки зникнуть. Якщо ви довіряєте тільки готовим продуктам у вигляді мазей, то можете придбати як дорогі, так і дешевшу марку. Це «Малаві», «Мірамістин», «Солкосерил», «Боро Плюс» та інші. Тільки перед застосуванням уважно прочитайте інструкцію.\nГнійнички після процедури\nБагато хто задається питанням про те, як позбутися подразнення після шугарінга у вигляді прищиків, коли запускають звичайне почервоніння. Це гнійнички, тому потрібно приймати термінові заходи. Рекомендується обробляти їх борною або саліциловою кислотою кожні кілька годин. З маленькими прищиками і запальними процесами допоможуть впоратися антисептичні розчини і мазі. Найчастіше гнійничок стає наслідком врослого волосся. Тому його потрібно видалити, щоб впоратися з проблемою. Спочатку ділянку обробляють антисептиком, а після акуратно проколюють стерильної голочкою, намагаючись дістати волосок. Коли він буде витягнутий, місце необхідно припекти розчином календули або саліцилової кислоти.\nОсобливості догляду за різними ділянками\nДогляд після шугарінга за областю особи трохи відрізняється. Не можна використовувати косметичні засоби, у складі яких є спирт, оскільки шкіра після процедури і без того стає сухою. Позбутися від лущення і роздратування допоможуть спеціальні лосьйони і вершки з екстрактом ромашки і алое. Вони добре подбають про ніжну шкіру обличчя: зволожать, пом'якшать, знімуть свербіж і звузять розкриті пори. Після шугарінга рук проблем практично не буває. Але якщо з'являться висипання, досить використовувати дитячий крем або мазь з пантенолом. Вони дають швидкий і відмінний результат. Всього через кілька годин шкіра стане гладкою і бархатистою.\nРоздратування після шугарінга ніг знімуть спиртовмісні лосьйони, в крайньому випадку можна скористатися перекисом водню. Мікротравми залікує обліпихова олія з додаванням ефіру чайного дерева. Суміш підвищує еластичність, пом'якшує шкірні покриви і запускає процеси регенерації. Область бікіні необхідно обробляти спеціальним кремом після епіляції, хлоргексидином або настоєм ромашки на спирту. Після процедури бажано носити кілька днів бамбукове або бавовняну білизну. Тепер ви знаєте, що робити при подразненні після шугарінга в тій чи іншій ситуації, і швидко впораєтеся з проблемою. Але досить часто не порушувати техніку, щоб не було неприємних наслідків.\nШугарінг рук: відгуки. Паста для шугарінга своїми руками\nШугарінг пахв: відгуки. Як правильно робити шугарінг в домашніх умовах\nПоради та рекомендації по догляду за шкірою після шугарінга\nПаста для шугарінга VOX: відгуки, інструкція


На Хмельниччині вилучено товарів підакцизної групи на суму 8,5 мільйона гривень | Новини Хмельницького\nНа Хмельниччині вилучено товарів підакцизної групи на суму 8,5 мільйона гривень\n17:41, 31 жовтня 2016 р.\nПід час проведення операції «Акциз-2016» з незаконного обігу було вилучено товарів підакцизної групи на суму 8,5 мільйона гривень.\nЗа результатами діяльності підрозділів податкової міліції Хмельницької області у рамках з протидії незаконному обігу підакцизних товарів викрито 44 порушення податкового законодавства.\nСеред вилучених з тіньового ринку товарно-матеріальних цінностей найбільшу питому вагу становлять лікеро-горілчані напої. Це майже 20 тисяч літрів на загальну суму 2,6 мільйона гривень.\nвилучено товарів підакцизної групи суму мільйона гривень


Продукція – My CMS\nПродукцією компанії «ТрионБУД» є не окремі речі чи послуги. Продукція - це напрямок діяльності, підхід до клієнта. Саме тому ми не розділяємо продукцію на щось складове, ми у змозі поділити лише на розділи\nВентиляція – зміна повітря у приміщенні, згідно визначеної потреби, заміна відпрацьованого повітря на свіже, нове. У розумінні вентиляція усі бачать вентилятор та шум повітря. Вентиляція одним реченням, це транспортування повітря.\nКондиціонування повітря це - автоматична підтримка в закритих приміщеннях всіх або окремих показників повітря (температури, відносної вологості, чистоти, швидкості руху) для забезпечення оптимальних метеорологічних умов.


Керівники Чорнобильського центру взяли участь у роботі щорічного симпозіуму Всесвітньої ядерної асоціації (WNA) - Чорнобильський центр\nБільше 500 фахівців в галузі ядерної енергетики зібралися 7-9 вересня 2005 р. у Лондоні в Queen Elizabeth II Conference Centre на 30-й щорічний симпозіум «Проблеми ядерного відродження – майбутнє тепер».\nЗа 30 років симпозіум WNA став головною міжнародною подією для організацій, що працюють у ядерній енергетиці.\nНа секційних засіданнях симпозіуму обговорювалися наступні питання:\nПерспективи розвитку ядерної енергетики;\nЗвіт WNA «Всесвітній ринок ядерного палива: ресурси ядерного палива та потреби на 2005 – 2030 р.р.»;\nЗалучення інвестицій у ядерну енергетику;\nПроблеми ядерного відродження: головна роль ядерної безпеки;\nБезпечні енергоресурси майбутнього;\nРозробки в галузі послуг паливного циклу.\nWNA – всесвітня торгівельна асоціація, у яку входять компанії, залучені в ядерний паливний цикл, і ті, що виробляють ядерну енергію. Асоціація заснована в 2001 році на 25-річному досвіді Інституту урану. Мета WNA – об’єднання та підтримка всіх підприємств, що входять у світову ядерну промисловість.\nУчасники WNA відповідають за 90% світового виробництва ядерної енергії за межами США (близько 2/3 ядерного виробництва у всьому світі), а також за 90% світової діяльності в галузі видобутку, переробки, збагачення та виробництва ядерного палива.


КТП предмету «Захист України» У 11 класі (5 годин на тиждень) профільний рівень | КТП. Захист Вітчизни\nКТП предмету «Захист України» У 11 класі (5 годин на тиждень) профільний рівень\nКалендарно-тематичне планування предмету «Захист України» У 11 класі (5 годин на тиждень) профільний рівень. Навчальна програма «ЗАХИСТ ВІТЧИЗНИ» ДЛЯ НАВЧАЛЬНИХ ЗАКЛАДІВ СИСТЕМИ ЗАГАЛЬНОЇ СЕРЕДНЬОЇ ОСВІТИ (ПРОФІЛЬНИЙ РІВЕНЬ) «Затверджено Міністерством освіти і науки України» (Наказ МОН України від 23.10.2017 № 1407)\nКАЛЕНДАРНО - ТЕМАТИЧНИЙ ПЛАН ВИВЧЕННЯ ЗАХИСТУ УКРАЇНИ У 11 КЛАСІ (5 годин на тиждень) НА 2020-2021 н. р.\nРозділ I. «Військова етика і психологія»\nРозділ ІІ. « Статути Збройних Сил України »\nПорядок підготовки добового наряду. Документація чергового роти.Внутрішній наряд роти.\nНесення вартової служби в окремо розташованих підрозділах та на блокпостах.\nПрактичне відпрацювання обов’язків, пов’язаних з несенням внутрішньої служби у добових нарядах поза межами місць постійної дислокації підрозділів, частин.\nЗагальні положення Законів України про кримінальну відповідальність за військові злочини та злочини проти основ національної безпеки України. Поняття «військовий злочин, «державна зрада».\nПоняття «заява», «пропозиція» та «скарга». Термін розгляду заяв, скарг та пропозицій.\nМетоди вивчення особового складу. Форми та методи індивідуальної роботи з підлеглими. Методика проведення індивідуальних бесід.\nВиховне значення заохочень за проявлену розумну ініціативу на службі.\nОблік умов і порядок притягнення підлеглих до дисциплінарної відповідальності. Методи впливу на підлеглого, що вчинив правопорушення.\nРозділ ІІІ. «Стройова підготовка»\nВимоги стройового статуту Збройних Сил України при виконанні стройових прийомів;\nВиконання стройових прийомів згідно вимог стройового статуту Збройних Сил України.\nРозділ ІV. «Вогнева підготовка»\nБойова техніка та озброєння механізованого взводу.\nПрактичне виконання початкової вправи № 1 навчальних стрільб із АК-74 та РКК.\nСтрілецько-тренувальні прилади. Виконання підготовчих вправ на навчально-тренувальних засобах.\nПістолет. Макарова.Призначення, тактико-технічна характеристика,загальна будова, принцип роботи частин та механізмів пістолета.\nРозділ V. «Тактична підготовка»\nВідділення в похідній охороні. Дії дозорного відділення на маршруті руху.\nПобудова похідного порядку дозорного відділення.\nДії дозорного відділення при огляді місцевості і місцевих предметів, при зустрічі з противником.\nДоповіді про результати спостереження та обстановку\nСторожові загони, застави, пости і секрети. Смуга охорони.\nЗавдання відділення у сторожовій охороні\nВідділення в похідній та сторожовій охороні. Загальний порядок роботи командира відділення, призначеного у похідну охорону. Постановка завдань відділенням командиром протитанкового взводу у бойовому наказі.\nСклад, призначення, організація та озброєння гранатометного відділення. Бойовий порядок гранатометного відділення.\nГранатометне відділення в основних видах бою.\nСклад, призначення, організація та озброєння протитанкового відділення. Бойовий порядок протитанкового відділення.\nПротитанкове відділення в основних видах бою.\nРозділ VI. «Військова топографія»\nСуть та способи орієнтування на місцевості. Компас та прийоми роботи з ним. Визначення сторін горизонту, вибір орієнтирів.\nМагнітний азимут. Визначення азимута на місцевий предмет і напрямку руху за азимутом, обхід перешкод. Особливості руху за азимутом.\nСкладання опису місцевості. Спосіб горизонталей як основний спосіб зображення рельєфу на топографічних картах.\nСистема прямокутних та географічних координат. Висота перерізу рельєфу. Визначення абсолютних і відносних висот за топографічною картою. Визначення зон видимості.\nРух за азимутом за маршрутом. Розвідка місцевості.\nНавчально-тренувальних похід (практичне заняття).\nВизначення азимута на місцевий предмет і напрямку руху за азимутом, обхід перешкод. Особливості руху за азимутом\nСпорядження табору. Облаштування побуту в польових умовах.\nРозділ VІI. «Військово-інженерна підготовка та зв’язок»\nПротипіхотні та протитанкові міни. Мінні поля. Способи подолання мінних полів.\nЗасоби військового зв'язку в сучасних умовах. Тактико-технічні дані радіостанцій, які є на озброєнні сучасних Збройних Сил України\nПольові телефонні апарати й комутатори малої ємності. Тактико-технічні характеристики та загальна будова. Принцип роботи. Підготовка проводних засобів зв’язку до роботи. Легкі польові телефонні кабелі.\nРозділ VІIІ. «Прикладна фізична підготовка»\nРозділ ІX.«Цивільний захист»\nСанітарної обробки. Часткова і повна санітарна обробка. ЇЇ мета, порядок проведення..\nПрактична робота з приладами радіаційної, хімічної розвідки та дозиметричного контролю.\nОрганізація проведення рятувальних робіт. Заходи безпеки.\nРозділ X.«Домедична допомога»\nЗакритіушкодження:забиття, вивихи, розтягнення м’язів і зв’язок, синдром тривалого здавлювання (травматичний токсикоз).


Хочеться розповісти історію, яка хвилює мене багато років. Розповіла мені моя добра знайома.Інцидент трапився 30 років.\nВ саме що ні на є Радянський час проживання. Молода і красива жінка. за волею долі, вдало вийшла заміж за молодого і перспективного військового.\nЗ маминого гніздечка довелося виїхати в світ мандрів і кочового життя. Але молоді і закохані люди тільки раділи такій життя. Обидва красені, як з обкладинки журналу.\nПро таких кажуть,- найкрасивіша пара.Народилася донька, і радості не було меж. Але ось доля розпорядилася так, що жінка знову завагітніла.\nДруга дитина очікувався з величезною радістю і надією. Але в призначений термін пологів, молода жінка у квартирі залишилася одна. Чоловік поїхав на чергові збори, мама жила далеко, і взяла на себе турботу про перший дитину, поки молоді батьки приходять до тями від народження другої дитини.\nІ ось почалися перейми. Моя приятелька викликала машину швидкої допомоги, яка приїхала дуже швидко. І за сценарієм самого життя, вже в лікарні почалися пологи.\nМожливо позначилася кочове життя, яка відбилася на ускладненнях в простудних захворювань, або занесли інфекцію, але народивши здорову дівчинку, моя знайома потрапляє в реанімацію. Весь організм запалився включаючи всі жіночі органи і нирки, в тому числі. Поруч з палатою інтенсивної терапії перебувала палата з новонароджений.\nА так як діточок в цей час народжувалося трохи, то вона постійно чула як плаче і кличе її маленька донька. Ні хто не приходив і не підтримував її з рідних і близьких. Лікарі посилено розпитували її про чоловіка і родичів, які не приходили.\nРозповідаючи все як є вона стійко переносила всі тяготи ситуації. Як справжня дружина військового. Особливо до неї перейнялася санітарочка, літня жінка.\nМоя знайома своєю приємною зовнішністю і в достойному віці розташовує до себе незнайомих людей, а тоді будучи молодою і дуже симпатичною, вона викликала у багатьох бажання допомогти і підтримати. Коли вона стала приходити в себе, в один із днів, вона попросила принести їй дитину. І тут вона почула наступне,- а він помер.\nБудучи тяжко хворий і без особливих сил до життя, вона знову пішла в стан запальних процесів. Лікарі приходили і втішали її. Щоб вона не переживала, що їй вистачить і однієї дитини, і значить так буде краще.\nНастав час виписуватися з лікарні, вона смерившись з подією і зібравши свої речі, самотньо пішла до виходу з лікарні. Спускаючись по сходах на зустріч їй піднімалася так сама санітарочка, яка з радістю в голосі стала її проводжати на вихід. Але дуже скоро запитала,- а де дитинка, чому одна?Моя знайома з грудкою в горлі розповіла їй, що дівчинка померла.\nІ тут санітарка сплеснула руками і сказала,- як так, я на днях її бачила здорову і гарну. Але помилилися, і постаралася якомога швидше змінити тему і швидко пішла.Моя знайома не надала цим словам уваги.\nШвидше за все санітарка щось наплутала. Як вона може щось знати?Коли вона це розповіла, мені стало все ясно. Дитина від здорової та красивої пари справжній подарунок для бездітної і багатій сім’ї.\nЯк все вдало склалося для тієї пари. Не скористатися такою нагодою було не можна. І ось сьогодні живе десь дівчинка, якій вже 30 років, як дві краплі не схожа на своїх батьків.\nОдне втішає, що дитина повинна потрапити в гарну сім’ю. Але хто знає, хто знає. І коли я висловила своєї знайомої таку версію, вона сказала мені.\nщо навіть не замислювалася про це. І в даний момент вона намагається знайти приватного детектива, який зміг би допомогти пролити світло на це загадкове пригода в її житті. Але в нашому місті це практично неможливо.


Кіра Найтлі в темно-синій сукні Chanel на прем'єрі фільму «Колетт»\n2018-09-12 11:15 12 Sep 11:15\nВсі деталі романтичного образу актриси на фестивалі в Торонто\nВ Торонто тривають покази кращих картин 2018 року в рамках кінофестивалю TIFF — з 6 по 16 глядачі вибирають фільм в ході неофіційного голосування. Варто відзначити, що TIFF — головний кінофестиваль Північної Америки, з якого починається предметне обговорення чергового святкового сезону. У цьому році в програмі 73-го фестивалю 342 фільму, включаючи тільки що дебютували у Венеції і Теллурайде «Людини на Місяці», «Головного кандидата», «Зниклого хлопчика» і «Старого з пістолетом», а також «Колетт» з Кірою Найтлі в головній ролі.\nВчора відбувся прем'єрний показ кінострічки і все об'єктиви камер були спрямовані на 33-річну британську зірку. Для свого виходу Кіра вибрала романтичне плаття Chanel у темно-синьому відтінку. Наряд, декорований бісером, підкреслив благородну аристократичну зовнішність Найтлі, а макіяж в синіх тонах надав погляду глибину і чуттєвість\nНагадаємо, що прем'єра фільму «Колетт» в Україні призначено на 29 листопада.


Біля берегів Тунісу в Середземному морі загинуло щонайменше 48 мігрантів / ГОРДОН\nНа човні, який зазнав аварії, було приблизно 180 мігрантів.\n4 червня, 2018 10.20 | коментарів:\nЧовен вирушив у плавання з південного острова Керкенна в ніч на неділю\nУ Середземному морі біля берегів Тунісу загинуло щонайменше 48 мігрантів, ще 67 осіб вдалося врятувати. 3 червня про це повідомило агентство Reuters із посиланням на чиновника в міністерстві оборони Тунісу.\nЧиновник повідомив агентству, що човен вирушив у плавання з південного острова Керкенна в ніч на неділю. Подію назвали у міністерстві "однією з найгірших катастроф на морському транспорті останніми роками".\n"На човні було приблизно 180 мігрантів, зокрема 80 з інших африканських країн", – ідеться в повідомленні.\nРятувальну операцію припинили в неділю, але сьогодні, 4 червня, її мають відновити.\n"Торговці людьми дедалі частіше використовують Туніс як стартовий майданчик для мігрантів, які прямують до Європи, оскільки берегова охорона Лівії, якій допомагають збройні групи, посилила контроль", – повідомило чиновник агентству.\nГостра міграційна криза виникла через з бойові дії на Близькому Сході і в Африці. За інформацією президента Європейської ради Дональда Туска, протягом 2015 року в Європу прибуло приблизно 1,5 млн мігрантів.\nУ Міжнародній організації з питань міграції повідомляють, що у 2017 році в Європу прибуло 186 768 біженців, 3116 загинуло або зникло, у 2018 році – 14 601 і 463 відповідно.\nТеги: Туніс, Середземне море, мігранти, трагедія\n16 квiтня, 2018 18.37 |коментарів:\n3 квiтня, 2018 00.45 |коментарів:\nУ Харківській області поліція перекрила канал переправлення нелегальних мігрантів до РФ\n16 березня, 2018 08.24 |коментарів:


Україна виграла командний титул серед юніорів на чемпіонаті Європи з художньої гімнастики 2020 року\nHome sport Україна виграла командний титул серед юніорів на чемпіонаті Європи з художньої гімнастики 2020 року\nУкраїна виграла командний титул серед юніорів, де в мерсінському Туреччині стартував чемпіонат Європи з художньої гімнастики серед чоловіків.\nПісля змагань більше восьми годин, послідовні виступи українських гімнасток у шести дисциплінах допомогли своїй країні набрати 239 128 очок і стати коронованим чемпіоном.\nСрібло дісталося Угорщині з результатом 232 494, тоді як Болгарія посіла третє місце з результатом 228 361.\nНа додаток до визначення чемпіонів команди, сьогоднішнє змагання також використовувалося для відбору у багатоборство та фінальний фінал.\nІлля Ковтун, який минулого року виграв чотири золоті медалі на Європейському літньому олімпійському молодіжному фестивалі, сприяв перемозі України після того, як посів перше місце в багатоборстві, включаючи найкращі результати на паралельних брусах.\nКрістіан Балаз з Угорщини вийшов першим на горизонтальній смузі, а український дует Мікіта Мельников та Володимир Костюк посіли друге та третє місця відповідно.\nКовтун знявся на паралелях, обігнавши виклик Балаза та Босідара Златанова з Болгарії.\nУ Румунії був сильний стрибковий день, коли Габріель Бертонетті обігнав близнюків Роберта, а угорський шейлард Заворі фінішував третім.\nКостюк очолив кваліфікацію на рингах, а Ковтун вийшов другим, випередивши Габріеля Портінетті.\nНа горловому коні сидів один, два-три українські гравці, тоді як Радомир Стельмах повев над Ковтуном та Мельниковим.\nКостюк також зазнав впливу на Землі, оскільки він прийшов першим, а потім Гітіс Часазировас з Литви та Златанов.\nКовтун, Костюк, Габріель Портонет і Шазеровас зіграють всебічний фінал, запланований на п’ятницю (11 грудня), разом з угорським “Балажем”, Бутондом Молнаром, болгарином Теодором Тривоновим та турецьким Борою Тарханом.\nДалі йде фінал пристрою в неділю (13 грудня).\nЗмагання великих чоловіків розпочнуться завтра, коли по чотири гравці з кожної країни змагатимуться на різних пристроях.\nТри найкращі бали будуть зараховані із загальної суми команди.\nШість найкращих команд претендують на командний фінал у суботу (12 грудня), тоді як вісім найкращих гравців на пристрій претендують на фінал на наступний день.\nКоманди з Росії, Італії та Великобританії відмовились від заходу через стурбованість коронавірусом.\nКваліфікація перенесених Олімпійських ігор у Токіо 2020, які зараз заплановані на 2021 рік, не буде представлена на заході.\nБаку в Азербайджані повинен був організувати змагання до того, як його перенесли до Мерсіна через пандемію коронавірусу.


ТРИКОТАЖНЕ ОБ’ЄДНАННЯ У ВИГЛЯДІ КОЛЕКТИВНОГО ПІДПРИЄМСТВА Харків – контакти сайт адреса телефон – ЄДРПОУ 00307454\nТРИКОТАЖНЕ ОБ’ЄДНАННЯ У ВИГЛЯДІ КОЛЕКТИВНОГО ПІДПРИЄМСТВА, ФІРМА\n61010, м. Харків, вул. Основ’янська, 55\nЧапланов Олександр Миколайович — генеральний директор\nПродукція: Одяг трикотажний і в’язаний / Трикотаж білизняної\nЯкий код ЄДРПОУ у підприємства «ТРИКОТАЖНЕ ОБ’ЄДНАННЯ У ВИГЛЯДІ КОЛЕКТИВНОГО ПІДПРИЄМСТВА, ФІРМА»?\nЗа даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України юридичній особі «ТРИКОТАЖНЕ ОБ’ЄДНАННЯ У ВИГЛЯДІ КОЛЕКТИВНОГО ПІДПРИЄМСТВА, ФІРМА» присвоєно код 00307454.\nХто є керівником підприємства «ТРИКОТАЖНЕ ОБ’ЄДНАННЯ У ВИГЛЯДІ КОЛЕКТИВНОГО ПІДПРИЄМСТВА, ФІРМА»?\nКерівником підприємства «ТРИКОТАЖНЕ ОБ’ЄДНАННЯ У ВИГЛЯДІ КОЛЕКТИВНОГО ПІДПРИЄМСТВА, ФІРМА» є Чапланов Олександр Миколайович, згідно з даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.\nЯка юридична адреса у підприємства «ТРИКОТАЖНЕ ОБ’ЄДНАННЯ У ВИГЛЯДІ КОЛЕКТИВНОГО ПІДПРИЄМСТВА, ФІРМА»?\nЗа даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України юридична адреса підприємства «ТРИКОТАЖНЕ ОБ’ЄДНАННЯ У ВИГЛЯДІ КОЛЕКТИВНОГО ПІДПРИЄМСТВА, ФІРМА» — м. Харків, вул. Основ’янська, 55.\nЯкий офіційний сайт у підприємства «ТРИКОТАЖНЕ ОБ’ЄДНАННЯ У ВИГЛЯДІ КОЛЕКТИВНОГО ПІДПРИЄМСТВА, ФІРМА»?\nЗа інформацією отриманої з відкритих і достовірних джерел інтернету, у підприємства «ТРИКОТАЖНЕ ОБ’ЄДНАННЯ У ВИГЛЯДІ КОЛЕКТИВНОГО ПІДПРИЄМСТВА, ФІРМА» офіційний сайт: http://www.osnovyanka.com.ua/\nЯкий стан підприємства «ТРИКОТАЖНЕ ОБ’ЄДНАННЯ У ВИГЛЯДІ КОЛЕКТИВНОГО ПІДПРИЄМСТВА, ФІРМА»?\nНапишіть свій коментар — відгук про роботу компанії «ТРИКОТАЖНЕ ОБ’ЄДНАННЯ У ВИГЛЯДІ КОЛЕКТИВНОГО ПІДПРИЄМСТВА, ФІРМА»


Вибори в Україні - Державний реєстр виборців - м.Бровари і Броварський район\nДержавний реєстр виборців - м.Бровари і Броварський район\nВідділ ведення ДРВ Броварської РДА\nВідділ ведення ДРВ Броварської міської ради\nСтатті про вибори\nСтатті про вибори > \nопубліковано 17 квіт. 2011 р., 02:32 Відділ ведення ДРВ Броварська РДА\nВ УРСР, як і в Радянському Союзі загалом, виборча система була мажоритарною, оскільки не могла йти мова про вибір між партіями: легально існувала лише одна партія - КПРС. Втім, реального вибору все одно не було, оскільки в кожному окрузі виборцям пропонувалася лише одна кандидатура. Така особливість зумовлювала зручність негативної форми для правил голосування: виборець мав закреслити прізвище кандидата, якщо він голосує проти нього, і ніяк не змінювати текст бюлетеня, якщо він голосує за кандидата. З урахуванням формальної можливості наявності кількох кандидатів у бюлетені, правило виглядало так: треба викреслити або всіх кандидатів, крім одного (за якого виборець голосує), або всіх кандидатів (якщо він жодного не підтримує); зрозуміло, що такі правила були б незручними при великій кількості кандидатів.\nПід час Перебудови почали відбуватися зміни як у виборчому законодавстві, так і у традиціях проведення виборів. Але цікаво, що, незважаючи на прийняття нових законів про вибори, довгий час залишався такий рудимент радянської системи, як негативне голосування. Хоча кандидатів було вже багато, але виборцям доводилося витрачати час на акуратне викреслення їх прізвищ; залишити невикресленим слід було не більше одного кандидата, інакше бюлетень вважався недійсним. Лише парламентські вибори 1998 року стали першими в новітній Україні виборами, на яких застосовувалося позитивне голосування: поставити значок навпроти того, за кого виборець голосує; ця зручна новація швидко вкорінилась і залишилася для всіх подальших виборів. До наслідків радянських традицій можна віднести і той факт, що до 1998 року застосовувалася лише мажоритарна виборча система з одномандатними округами. Так само, до 1998 року застосовувався поріг явки виборців 50%; деякий час не виникало проблем з досягненням цього порогу, бо більшість громадян з радістю користувалися поки що новою для них можливістю впливати на формування влади.\nХарактерною рисою української виборчої системи є наявність у виборця можливості проголосувати проти всіх кандидатів; це положення існувало з радянських часів і досі ніколи не скасовувалось. Голосування в Україні завжди було добровільною справою виборців, а не юридичним обов'язком, хоча в радянські часи спостерігався певний тиск щодо спонукання брати участь у виборах, який подекуди у слабшій формі зберігся і під час Перебудови; крім того, у випадках фальсифікацій тиск щодо спонукання брати участь у виборах часто застосовувався в поєднанні з незаконними вимогами проголосувати за певного кандидата.\nДля виборчого законодавства новітньої України характерна мінливість: з 1989 року і дотепер не було такого, щоб дві парламентські чи президентські виборчі кампанії відбулися за точно одним і тим самим законом про вибори; наближення кожних виборів, як правило, супроводжувалося прийняттям суттєвих змін до виборчого законодавства. У 1989 році на території України, як і в усьому Радянському Союзі, відбулися вибори народних депутатів СРСР за мажоритарною системою абсолютної більшості, причому у другому турі (в який виходили двоє найуспішніших кандидатів) для перемоги достатньо було відносної більшості і на результат не впливала кількість голосів, поданих проти обох кандидатів. Про деякі особливості цих виборів див. у статті Перебудова.\nУ березні 1990 року відбулися вибори власне українських органів влади: Верховної Ради УРСР і місцевих рад. Загальні риси виборчої системи були такі самі, як і на виборах 1989 року. Детальніше про ці вибори та їх результати див. у статті Перебудова.\n1 грудня 1991 року вперше в Україні відбулися вибори Президента.\nУ 1994 році в Україні відбулися вибори багатьох органів влади: спочатку Верховної Ради, потім Президента та місцевих органів влади. Закони, за якими відбувалися ці вибори, в багатьох випадках вимагали більш жорстких умов для перемоги, ніж у 1990 році. Так, для президентських і парламентських виборів залишалася система абсолютної більшості у два тури, але для перемоги у другому турі вимагалася також абсолютна більшість; якщо жоден з двох кандидатів її не здобував, то передбачалися повторні вибори (тобто виборча кампанія починалася з початку). Для місцевих виборів діяли різні правила, проміжні між системами абсолютної та відносної більшості. Для виборів 1994 року характерна особливо велика кількість місцевих органів влади, які обиралися населенням: окрім депутатів місцевих рад, прямим голосуванням населення обиралися керівники сільрад, селищ, міст, районів і областей. Жорсткість умов для перемоги на парламентських виборах 1994 року призвела до того, що в багатьох округах довелося проводити повторні вибори. Разом з тим, населення значною мірою втомилося від виборів і під час повторних виборів явка була дуже низькою, так що повторні вибори в переважній більшості випадків знову не могли визначити переможця внаслідок недосягнення 50-відсоткового порогу явки виборців. Отже, країну було втягнуто в перманентні невдалі повторення виборів в окремих округах; на якомусь етапі Верховна Рада України спеціальною постановою відтермінувала такого роду вибори, у зв'язку з нестачею коштів на їх проведення. Потім нарешті необхідність проведення таких повторних виборів відпала, бо закінчувався термін повноважень Верховної Ради, наближалися чергові парламентські вибори 1998 року.\nОписаний у попередньому абзаці досвід спонукав законодавців кардинально послабити умови для перемоги. По-перше, поріг явки виборців був скасований і більше ніколи не запроваджувався (за винятком прийнятого у 2007 році закону, що регламентує особливості позачергових парламентських виборів; згідно з ним, недосягнення 50-відсоткового порогу явки спричинює повторну виборчу кампанію, але під час неї поріг уже не застосовується). По-друге, для всіх мажоритарних виборів і виборів одиничних посадових осіб, окрім Президента, було запроваджено систему відносної більшості. Можливість повернення до системи абсолютної більшості при виборах міських голів останнім часом обговорювалася переважно противниками чинного Київського міського голови Леоніда Черновецького, які вважають, що він переміг, не маючи достатньої підтримки населення.\nЗ 1998 року українці почали звикати до пропорційної виборчої системи: у 1998 та 2002 роках за цією системою обиралася половина Верховної Ради (інша половина - в одномандатних мажоритарних округах), а починаючи з 2006 року Верховна Рада повністю обирається за пропорційною системою. При цьому прохідний бар'єр у 1998 та 2002 роках становив 4% від числа виборців, що взяли участь у голосуванні, а потім він був зменшений до 3%.\nЩо ж до місцевих рад, то в 1998 та 2002 роках вони обиралися за мажоритарною системою, але в деяких випадках застосовувалися багатомандатні округи: наприклад, обласна рада розглядалася як зібрання представників районів і міст обласного підпорядкування; кожний район і кожне таке місто було багатомандатним округом для виборів обласної ради. Починаючи з 2006 року застосовується чисто пропорційна виборча система для всіх місцевих рад, окрім сільських і селищних.\nЗараз в Україні обираються населенням на виборах такі органи влади та посадові особи: Президент; Верховна Рада України; міські, селищні та сільські голови; Верховна Рада Автономної Республіки Крим і всі місцеві ради - обласні, районні, міські, районні в містах, селищні, сільські.\nПрезидент обирається за системою абсолютної більшості. Якщо ніхто не набирає абсолютної більшості від числа тих, що голосували, призначається другий тур, у який виходять двоє кандидатів, що набрали найбільше голосів. У другому турі для перемоги достатньо відносної більшості, і кількість голосів, поданих проти обох кандидатів, не грає ніякої ролі для визначення переможця. Але якщо в першому турі брали участь не більше двох кандидатів (фактично такого не буває), то другий тур не проводиться і в разі відсутності абсолютної більшості вважається, що переможця нема (виборча кампанія починається з початку). Допускається також можливість, коли у другому турі бере участь лише один кандидат: якщо інший вибув пізніше, ніж за 10 днів до повторного голосування; у цьому випадку для перемоги цей єдиний кандидат має набрати абсолютну більшість голосів від числа тих, що голосували; якщо йому це не вдається, виборча кампанія починається з початку. Так само, передбачається повторна виборча кампанія, якщо у другому турі обидва кандидати набрали однакову кількість голосів.\nВерховна Рада України обирається за пропорційною системою з прохідним бар'єром у 3% від числа тих, що взяли участь у голосуванні. За такою ж системою і з таким самим прохідним бар'єром обираються Верховна Рада Автономної Республіки Крим і всі місцеві ради, крім селищних і сільських.\nМіські, селищні та сільські голови обираються за системою відносної більшості: перемагає той, хто набрав найбільше голосів, але за умови, що за нього проголосувало більше виборців, ніж проти всіх. При цьому повторне голосування передбачено лише для випадку однакового числа голосів, поданих за кількох найуспішніших кандидатів. Селищні та сільські ради обираються за мажоритарною системою з одномандатними округами, причому система визначення переможця в окрузі точно така ж, як і для міських, селищних і сільських голів.\nАдреса: м.Бровари, вул.Гагаріна, 15, кабінет 201.\nТелефони: (04594) 4-61-82, (04594) 5-22-34\nАдреса: м.Бровари, вул.Гагаріна, 15, кабінет 135, 136.\nТелефони: (04594) 6-91-57, (04594) 6-62-13\nДокладніше про відділ >>


Реєстрація домену porn: купити доменне ім'я в зоні porn, зареєструвати домен porn на Tuthost\nГоловна » Домен » porn\nЧому варто вибрати домен .PORN?\nВиберіть домен .porn та виділіть свій бренд на тлі конкурентів. Створений для індустрії розваг для дорослих домен верхнього рівня (TLD) .porn дозволить людям дізнатися про тип контенту, який вони збираються побачити, ще до завантаження сторінки.\nЧи підходить мені доменне розширення .PORN?\nВиберіть домен верхнього рівня .porn для контенту, призначеного лише для дорослих, продавайте продукти та збільшуйте свою аудиторію. Купуйте доменне ім’я .porn і втілить свою ідею вже сьогодні.\nДомен porn підтримує символи латинського алфавіту\nВартість реєстрації та продовження домену porn складає126.00 $ за 1 рік та домен можна зареєструвати на строк не більше 5 року.\nХарактеристики домену porn\nНайменування доменної зони porn\nПравила доменної зони https://nic.porn/\nЦіни на доменне ім’я porn\nЗареєструвати домен у зоні porn\nЯк вибрати та зареєструвати домен porn\nДоменне ім’я у зоніporn має бути легко запам’ятати та написати. Наприклад уявіть, якщо ви диктуєте по телефону slozhnoe-nazwanie .porn . У такому домені є відразу кілька складнощів: це дефіс, це транслітерація літери ж, яку можна записати як zh, zsh, zch і таке інше. Тому краще буде якщо в домені не буде дефісів, цифр і складних частин .\nНезважаючи на те, що у доменній зоніporn є можливість використовувати63 символ у назві домену – ми не рекомендуємо цього робити. Як правило, чим коротший домен, тим краще і простіше запам’ятати його. Але й занадто короткий домен теж може бути важким запам’ятовуванні, наприклад, якщо ви будете використовувати абревіатуру або скорочення назви, в більшості випадків ми не рекомендуємо цього робити.\nЯкщо ви зареєстрували домен лише у зоніporn – то перевірте таке саме ім’я в суміжних доменах. Наприклад, для компанії, яка працює у Києві, крім реєстрації домену kiev.ua можна додатково зареєструвати також домени com.ua та org.ua. Інакше ви можете опинитись у ситуації, коли ви вирішите розширити ваш бізнес – а конкуренти займуть вашу назву в інших доменних зонах. Краще їх випередити.\nПроцедура реєстрації домену porn\nВесь процес реєстрації доменуporn зводиться до наступних простих кроків:\nПридумайте ім’я домену і перевірте, чи вільний цей домен у зоніporn . Якщо домен вільний, перейдіть до реєстрації .\nЗаповніть контакт реєстранта для доменуporn . Регістрант – це людина або організація, яка є власником домену\nВкажіть неймсервери , на які направити доменporn . Можна дізнатися у вашого хостера, якщо ви розміщуєте сайт у нас або поки не визначилися, де розміщувати сайт – вказуйте наші неймсервери: ns1.tuthost.com, ns2.tuthost.com, ns3.tuthost.com, ns4.tuthost.com (по одному в рядку).\nСплатити домен можна будь-яким із більш ніж 10 доступних способів оплати. Після оплати доменporn автоматично буде зареєстровано. Якщо ви вже розмістили ваш сайт на хостингу, то він буде доступний одразу після оновлення ДНС у вашого інтернет-провайдера (зазвичай близько години).


повертається в лоно християнської Візантійської імперії. У цей час ведуться значні роботи зреконструкції міських укріплень, адміністративних і житлових споруд. Ю Туристичне краєзнавство\nПеріод X - початку XIII ст. став часом розквіту міста й перетворення його в найбільший торговий центр усього Північного Причорномор'я. Тісні торгові стосунки пов'язували в IX-XII ст. Сурож з приморським давньоруським князівством Тмутаракан-ню, а через нього - з Чернігівським і Київським князівствами та Новгородською землею. Тож про град Сурож залишилося чимало поетичних згадок у билинній фольклорній спадщині Давньої Русі. У VI-XIII ст. місто неодноразово зазнає нищівних навал кочових тюркських племен. Хазари, печеніги, половці, турки-сельджуки захоплювали, плюндрували й обкладали даниною це багате місто. З кінця XI ст. воно потрапляє під протекторат половців, а в 1217 р. місто захоплюють турки-сельджуки. У 1223 р. під час походу в Східну Європу монгольські війська вперше з'явилися під стінами міста. Перезимувавши в Криму, вони повернулися в Центральну Азію. Наступний раз монголи підступили до стін міста в 1239 р. - нажахане небаченою ордою, що затопила собою все навкруги, населення на кораблях залишало місто.\nЗ утворенням Золотої Орди місто у середині XIII ст. входить до складу її Кримського улусу і вимушений щорічно відправляти караван данини в ханську ставку - Орду в гирлі Волги.\nУ другій половині XIII ст. Монгольська імперія простягнулася від Карпат на заході до узбережжя Китайського моря на сході, від околиці сибірських лісів на півночі до Перської затоки й середземноморської Сирії на півдні. Монгольська адміністрація навела лад на стародавніх торгових шляхах, що зв'язували християнську, мусульманську й далекосхідну цивілізації та всіляко сприяла розвитку торгівлі, яка стала основним джерелом її дармового збагачення. Вигідні умови трансконтинентальної торгівлі, що обіцяла європейським купцям нечувані раніше бариші, стали причиною запеклої боротьби за володіння портами на березі Чорного моря між торговцями з італійських міст Венеції, Генуї і Пізи.\nЗ поблажливої згоди золотоординських ханів у місті закріплюються італійці, і місто входить до складу Венеціанської республіки (татари ж стягували з міста данину і час від часу робили розбійницькі набіги на його сільське передмістя). Легедар-ний мандрівник (і таємний посол) Марко Поло відвідав місто в 1274 р. і відпочивав тут у будинку свого дядька - венеціанського купця Матео.\nПравління венеціанців стало періодом розквіту Судака. Місто стало відоме далеко за межами Криму як найважливіший торговий центр північно-східної європейської ойкумени. Тут товпилися на торжищі й укладали взаємовигідні угоди купці з Західної Європи, Північної Африки, Близького Сходу, Передньої Азії, Закавказзя, Індії, звідси споряджалися каравани в Середню Азію, у Китай та Московію. І навіть Чорне море тогочасні арабські географи називали не інакше як Судацьким морем. Значення міста як міжнародного торгового центру, багатих "воріт до Сходу" Венеціанської республіки було настільки великим, що з 1287 р. у місті постійно перебував уповноважений венеціанський консул.\nМісто завжди перебувало у стані посиленої охорони. Консул не мав права проводити жодної ночі поза містом. З заходом сонця ворота фортеці замикалися, і звідний міст через заповнений водою рів піднімався. На стінах уночі виставлялася варта з барабанщиком і сурмачем, а вулицями міста ходили патрулі.\nБагатство міста не давало спокою основним європейським конкурентам венеціанців - Генуезькій республіці, яка суперничала й десятками років воювала з Венецією за торгове домінування у Середземному й Чорному морях. Тривалий час вони вичікували слушної нагоди, щоб заволодіти чорноморськими портами, і така нагода трапилася. Після проголошення державною релігією Золотої Орди мусульманства, намісник її Кримського улусу Туглук-Тимур у 1350-х pp. проганяє із міста все християнське населення і руйнує міські стіни, щоб жителі не могли чинити опору ординській владі. А в 1359 р. помирає зо-лотоординський хан Бердибек, і Золоту Орду лихоманить кривава міжусібна боротьба між претендентами на ханський трон. Кращої нагоди годі було сподіватися, і 19 липня 1365 р. гену-езці висаджують десант, проганяють з міста татарський гарнізон і захоплюють ще 18 поселень південнокримського узбережжя. Щоб закріпитися, генуезці негайно беруться активно відбудовувати стару візантійсько-венеціанську фортецю, зміцнюють її новими баштами та мурами. Результат тієї перебудови - Генуезька фортеця - малоушкодженою збереглася до наших днів. Генуезьку адміністрацію очолював консул, якого палата дожів призначала на один рік. Однак, при генуезцях Солдайя (Судак) помітно втрачає своє значення як центр чорноморської торгівлі - генуезці переміщують його в Кафу (Феодосію) - свій головний опорний пункт на узбережжі Чорного моря, а місцеві мешканці вимушено переорієнтовуються на оброблення землі.\nУ 1475 р. до Кримського узбережжя прибуває турецька ескадра, висаджує десанти яничарів і раптовими штурмами здобуває десятки приморських міст. Останніми мужньо захищалися генуезькі твердині Кафа й Солдайя, під стінами яких згромадилася вся османська армія й союзна татарська орда. Сили були занадто нерівними, а далека Генуя нічим не могла допомогти своїм віддаленим факторіям. Тож після кількох тижнів облоги, коли в місті закінчилися запаси продовольства, турки ввірвалися в Солдайю. Залишки італійського гарнізону на чолі з консулом Христофоро ді Негро забарикадувалися в головному міському храмі, сподіваючись, що турки помилують святиню, але яничари спалили їх разом із храмом.\nПісля перемоги в російсько-турецькій війні 1768-1774 рр. Кримський півострів входить до складу Російської імперії. Після приєднання до Росії Судак розвивається як центр виноградарства і виноробства. Князь Г. А. Потьомкін створив у Судаку економію з виноградниками, винзаводом і підвалами. Запросив іноземних фахівців, виписав з Іспанії й Італії культурні сорти винограду. Зусиллями П. С. Палласа в Судаку було організоване перше в Російській імперії училище виноградарства і виноробства. У 1982 р. Судак одержав офіційний статус міста.\nСудацька фортеця V-XV ст. розташована на вершині Фортечної гори висотою 150 м, що круто обривається з південного боку до моря. Вона має два пояси оборони (нижній і верхній), між якими розташовувалося


Вступ до аспірантури – Технологія машинобудування\nПри кафедрі працює аспірантура і докторантура. Ліцензійний обсяг на очну форму 6 місць.\nТермін подання документів 24.05.21- 27.05.21 з 09.00 до 10.00 та з 14.00 до 17.00 (к.247- 1 корп.)\nвступного іспиту із спеціальності (в обсязі програми рівня вищої освіти магістра з відповідної спеціальності); Особам, які вступають до аспірантури з іншої галузі знань (спеціальності) ніж та, яка зазначена в їх дипломі магістра (спеціаліста), можуть бути призначені додаткові вступні випробування. Додаткові вступні випробування оцінюються за шкалою “зараховано” “незараховано”. Вступник, що отримав “незараховано” до складання вступних випробувань не допускається.\nвступного іспиту з іноземної мови (за вибором Вченої ради вищого навчального закладу (наукової установи) в обсязі, який відповідає рівню B2 Загальноєвропейських рекомендацій з мовної освіти). Вступник, який підтвердив свій рівень знання, зокрема англійської мови, дійсним сертифікатом тестів TOEFL, або International English Language Testing System, або сертифікатом Сambridge English Language Assessment (не нижче рівня B1 Загальноєвропейських рекомендацій з мовної освіти або аналогічного рівня), звільняється від складення вступного іспиту з іноземної мови. Під час визначення результатів конкурсу зазначені сертифікати прирівнюються до результатів вступного випробування з іноземної мови з найвищим балом.\nОсобам, які вступають до аспірантури з іншої галузі знань ніж та, яка зазначена в їх дипломі магістра (спеціаліста), можуть бути призначені додаткові вступні випробування.\nДодаток до Правил прийому до Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» у 2021 для здобуття ступеня доктора філософії\nПодробиці є на сайті відділу аспірантури та докторантури.\nПовернутись до "Абітурієнтам"


Врослий ніготь на ногах – як лікувати без вирізання - Novosilska clinic\nЛікування врослого нігтя на ногах без хірургічного втручання у Львові – здорові нігті без болю!\nВрослий ніготь на ногах або оніхокриптоз – це захворювання, в результаті якого відбувається вростання нігтьової пластини в бічну частину валика. Найчастіше даний дефект можна помітити з одного боку, але відзначають випадки, коли подібне вростання відбувається відразу з двох сторін.\nПри цьому таке захворювання супроводжується запаленням м’яких тканин, що призводить до серйозних наслідків:\nнабрякання нігтьового валика;\nнабрякання всього пальця;\nнеприємні больові відчуття, які посилюються при русі.\nЯкщо вчасно не звернутися по допомогу до фахівця, відзначають гнійні виділення, гіпергрануляцію, під якою прийнято розглядати наростання м’яких тканин валика.\nУ Клініці естетичної медицини М. Новосільської працює команда фахівців, які знають все про нігтьову естетики. При наявності вище перелічених проблем з нігтями на ногах рекомендується звернутися за допомогою до подолога.\nДетальну інформацію про ціни та методи лікування врослого нігтя у нашій Клініці Ви знайтеде тут.\nПричини появи врослих нігтів\nПомилковим є твердження, що основна причина врослого нігтя на нозі – це неправильне його підстригання. Дійсно, неправильне підстригання може привести до деформації нігтьової пластини, але це всього лише одна причина з величезного списку:\nНезручне взуття – найчастіше ця причина стосується жінок, які обирають взуття вузької форми, в якому вони перебувають протягом всього дня.\nЗайва вага – стрімкий набір ваги.\nНеякісний педикюр – коли ніготь підстригають таким чином, що залишаються закруглені краї.\nГрибок – це захворювання вражає нігті та стопи, що призводить до неправильного росту нігтьової пластини (вона стає дуже товстою, грубою).\nСпадковість – неправильна форма нігтів на ногах може мати спадковий характер.\nТравми ніг, в результаті яких сталася деформація нігтів.\nЦе основний список найбільш поширених причин, які можуть призвести до появи врослого нігтя.\nВрослий ніготь після операції\nОбираючи варіант хірургічного втручання, важливо бути готовим до тривалого періоду реабілітації. В першу чергу пацієнт стикається з сильними больовими відчуттями в прооперованій області. Тому потрібно запобігти можливому потраплянню інфекцій в дану зону.\nМ’які тканини необхідно щодня обробляти із застосуванням спеціальних антисептиків і антибактеріальних мазей, які виписує лікар. Крім того, потрібно виконувати регулярну перев’язку пальця з використанням стерильних матеріалів протягом 3-5 днів після операції. Додатково потрібно приймати знеболюючі препарати.\nСучасні методи лікування врослого нігтя на нозі\nІснує кілька актуальних методів, які допомагають боротися з проблемою врослого нігтя на пальці. Відзначають кілька сучасних і безпечних способів:\nЛазерне припікання – входить в список досить ефективних методів корекції нігтьової пластини. Результат правильно проведеної процедури – це стійка ремісія та подальший нормальний процес розвитку, зростання твердих тканин в області пальця. При використанні лазерної методики здійснюється припікання деяких частин росткових клітин разом з видаленням зайвих тканин.\nТампонада нігтів – один з найпростіших, найефективніших та тривалих процесів, що дозволяє зупинити вростання нігтів на ранніх етапах. Такий метод корекції базується на тому, що спеціаліст вдається до використання певного прошарку, розташованого між нігтьовою пластиною та м’якими тканинами. У вигляді даного прошарку використовуються відповідні тампони. В результаті потрібно дочекатися, коли ніготь відросте. Завдяки наявності перешкоди на своєму шляху ніготь трохи змінює свою початкову форму та напрямок росту. Таким чином, після зняття тампонади, нігтьова пластина не буде продовжувати травмувати м’які тканини на пальцях ніг.\nНайкращим та найбезпечнішим на сьогодншінй день методом лікування вростаючих нігтів на ногах є вщиезгадана тампонада. Цей вид лікування гарантує тривалий результат без хірургчного тручання та болю. Ніготь змінює напрямок росту та більше не створює дискомфорту вростанням в шкіру.\nЗаписатись на прийом до подолога можна тут\nЯк запобігти процесу вростання нігтів\nДля того щоб виключити появу такого поширеного захворювання, як оніхокриптоз, потрібно дотримуватися наступних простих правил:\nОбирати зручне взуття, що не стискає пальці на ногах.\nДотримуватися необхідної гігієни: регулярно міняти шкарпетки, мити ноги із застосуванням теплої води та мила.\nПісля миття ніг потрібно розминати і розтирати пальці на ногах – знизу-вгору. Це особливо важливо, якщо протягом усього дня ви перебували в закритому взутті. Таким чином, вдається поліпшити кровообіг по всій стопі.\nКрім усього перерахованого вище, вкрай важливо навчитися правильно стригти нігті: не варто їх робити занадто короткими або зрізати кути. Ідеальний педикюр – коли край нігтя являє собою пряму лінію та злегка виступає над м’якою тканиною. В результаті нігтьова пластина не буде вростати в шкіру.\nВрослий ніготь у немовлят\nНігті у дитини і у дорослої людини постійно зростають, але при цьому вони не повинні упиратися в сусідні м’які тканини. Але якщо неправильно підстригти ніготь або, коли ніготь ламається під час повзання малюка, при активних рухах (зачіпається за пелюшку), край може впертися в шкіру. Все це призводить до запальних реакцій, неприємних больових відчуттів.\nПри перших ознаках врослого нігтя на нозі у малюків потрібно негайно діяти, щоб не запускати цю проблему:\nПідігріваємо воду до температури близько 37-40 градусів, додаючи мило.\nНіжки дитини потрібно розпарювати в воді по 10 хвилин, як мінімум, 2 рази на день.\nПісля розпарювання шкіри необхідно витерти ніжку малюка махровим рушником, яке вбирає всю зайву вологу.\nПотім, акуратно відсуваємо шкіру з бічних поверхонь нігтьової пластини в сторону до центру. Такі рухи важливо повторювати кілька разів.\nВ результаті вдасться поступово звільняти край нігтя, дозволяючи йому рости та вибиратися з утвореної пастки. Курс лікування варіюється від 3 днів до 1 тижня.\nЛікування врослого нігтя вдома\nВажливо пам’ятати, що лікування врослого нігтя в домашніх умовах можливо тільки за однієї умови – на початкових етапах розвитку такого захворювання. Для «звільнення» нігтьової пластини з-під бічного валика часто застосовують спеціальні ванночки, розпарюючи м’які тканини. Таким чином, в теплу воду додають настої ромашки, календули, роблять слабкий розчин марганцівки. При цьому оптимальна температура води варіюється від 32 до 35 градусів.\nУ разі нагноєння, сильного почервоніння, больових відчуттів в області врослого нігтя, важливо негайно звернутися за допомогою до фахівця. Адже запущена форма оніхокриптозу часто стає причиною хронічного нагноєння, що викликає дискомфорт у людини в процесі пересування. Кваліфікований подолог допоможе підібрати найбільш правильний спосіб лікування з урахуванням всієї симптоматики та особливостей розвитку такого захворювання.\nРеконструкція волосся Італійською косметикою Rolland