Фактори, які впливають на формування системи логістики (реферат) - Реферати Українською, курсові, дипломи - скачати безкоштовно на UkrReferat.com\nФактори, які впливають на формування системи логістики (реферат)\tadmin\nМета кожної фірми — забезпечити доставку потрібних товарів у належне\nмісце в потрібний час і з мінімальними витратами. На жаль, логістична\nсистема не спроможна одночасно забезпечити максимальний сервіс для\nклієнтів та скорочення до мінімуму витрат на розподіл товару.\nМаксимальний сервіс передбачає зберігання великих товарно-матеріальних\nзапасів, бездоганну систему транспортування та наявність багатьох\nскладів, а все це сприяє зростанню витрат на розподіл. Для зменшення\nвитрат необхідні: дешева система транспортування, зберігання невеликих\nтоварно-матеріальних запасів та наявність невеликої кількості складів.\nВитрати на рух товарів нерідко пов’язані між собою обернено пропорційною\n1. Керівники експедиційно-транспортної служби віддають перевагу у всіх\nможливих випадках перевезенню товару залізницею, а не літаком. Це\nзменшує транспортні витрати фірми. Однак через меншу швидкість руху\nпоїздів порівняно з літаками капітал виявляється зв’язаним довше,\nзатримуються платежі клієнтів. Крім того, це може змусити клієнтів\nкупувати товар у конкурентів, які доставляють його за більш короткі\n2. Для зведення витрат до мінімуму відділ відвантаження використовує\nдешеві контейнери, що нерідко призводить до численних пошкоджень товару\nв дорозі і незадоволення ним споживачів.\n3. Керівники служби товарних запасів віддають перевагу наявності\nневеликих товарно-матеріальних запасів, щоб скоротити витрати на їх\nзберігання. Однак при цьому частішають випадки, коли товару на складі\nзовсім немає, зростають кількість невиконаних замовлень, обсяг\nканцелярської роботи; виникає потреба у виробництві незапланованих\nпартій товару та використанні дорогих матеріалів — засобів його\nСтворення логістичної системи починається з вивчення потреб клієнтів та\nпропозицій конкурентів. Споживачів цікавлять: а) своєчасність доставки\nтовару; б) готовність постачальника; в) обережне поводження з товаром\nпід час вантажно-розвантажувальних робіт; г) готовність постачальника\nприймати назад браковані товари та швидко замінювати їх, а також\nзберігати товарно-матеріальні запаси заради клієнта.\nФірма повинна вивчати порівняльне значення цих видів послуг для\nклієнтів. Наприклад, для покупців фотокопіювального обладнання велике\nзначення мають терміни сервісного ремонту. Тому корпорація «Ксерокс»\n(США) розробила стандарти на сервісні та ремонтні послуги, відповідно до\nяких вона зобов’язується привести в робочий стан апарат, який вийшов з\nладу, в будь-якій точці континентальної частини США протягом 4 год з\nмоменту замовлення. У відділі технічного обслуговування корпорації\nпрацюють 12000 спеціалістів з ремонту та постачання запасних частин. При\nрозробці власних стандартів на технічне обслуговування фірма обов’язково\nвраховує стандарти конкурентів. Як правило, вона прагне забезпечувати\nрівень обслуговування клієнтів, не нижчий, ніж у конкурентів. Однак\nосновною її метою є забезпечення максимальних прибутків, а не продаж\nтовару. Тому фірма повинна розрахувати, до яких витрат призведе\nорганізація обслуговування на високому рівні.\nОдні фірми пропонують невеликі послуги, зате за низькими цінами, інші —\nбільший обсяг послуг, ніж у конкурентів, однак з підвищенням цін для\nпокриття витрат, що зросли.\nУ будь-якому випадку фірма повинна визначити цілі своєї логістичної\nсистеми і зважити на них у процесі планування. Іноді фірми розробляють\nстандарти для кожного елемента системи обслуговування. Наведемо приклад\n1) протягом 7 днів виконати близько 95 % одержаних від дилерів заяв на\n3) протягом 3 год давати відповідь на запити дилерів про хід виконання\n4) домагатися, щоб кількість товару, пошкодженого в дорозі, не\nперевищувала 1 %.\nВизначивши цілі логістики, фірма приступає до формування такої системи\nруху товарів, яка забезпечить їх досягнення з мінімальними витратами.\nПри цьому треба прийняти рішення стосовно того, як потрібно працювати із\nзамовниками (обробка замовлень); де потрібно зберігати\nтоварно-матеріальні запаси (складування); який запас завжди необхідний\n(товарно-матеріальні запаси); як треба відвантажувати товари\n(транспортування). Фірми повинні детально розглянути значення цих рішень\nз огляду на маркетинг. 2. Замовлення і складування матеріалів\n‘Фірми користуються складами тривалого зберігання і транзитними. На\nобробку запасів. 3. Економічна ефективність та види витрат у логістиці\nЛогістика має високий потенціал економічної ефективності. Це,\nпідтверджується відносно короткою історією розвитку практичної\nлогістики. Він виявляється у високому рівні організації виробництва і,\nяк наслідок, в економії матеріалів і коштів. Розмір ефекту, в свою\nчергу, залежить від масштабів поширення логістики. За даними\nзахідноєвропейських учених, у Західній Європі в комерційній та\nвиробничій діяльності приблизно 64 % підприємств та фірм тією чи іншою\nмірою виявляються логістичні функції.\nЕфективність логістики конкретизується такими натуральними показниками,\nяк: 1) рівень запасів; 2) час проходження матеріалів по логістичному\nланцюгу; 3) тривалість циклу обслуговування замовлення, якість та рівень\nсервісу; 4) розміри партії вантажів; 5) рівень використання виробничих\nпотужностей; 6) маневреність, адаптивність та стійкість роботи.\nПроблема зменшення запасів при доставці вантажів точно в строк дуже\nактуальна. Це одна з центральних проблем логістики. Підраховано, що\nзмертвління капіталів у запасах досягає більше 1/3, на утримування\nзапасів споживач витрачає від 20 до 40 % усіх витрат, включаючи витрати\nна транспортно-складські операції. Доставка вантажів точно в строк дає\nзмогу удвічі скоротити час на виконання замовлення споживача, на 50 %\nзменшити запаси і на 50—70 % — тривалість виконання замовлення на\nпідприємстві, що виготовляє продукцію. Аналіз показує, що в разі\nреалізації фірмою принципу доставки вантажів «точно в строк» на 60 %\nзнижуються запаси матеріалів та комплектуючих виробів, на 40 % — витрати\nна перевезення вантажів, на 40 % — витрати на матеріали, на 28 %\nпідвищується якість постачання матеріалів. Якщо прийняти витрати на\nлогістику за 100 %, то частка окремих її складових становить:\nперевезення магістральним транспортом — 28-30-46 %; пакування — 15-20-25\n%; управління — 5—10-15 %; інші, в тому числі і на обробку замовлень, —\n5-10-17 %. Наведена структура витрат на логістику враховує не лише\nособливості організації виробництва та економіки окремих підприємств і\nфірм, а й різні підходи до групування та калькуляції витрат. Так, при\nзастосуванні логістичної системи «Ритм» (див. 3.6) враховують її\nтехнологічні особливості при оплаті транспортних послуг. Коли вантажі\nперевозяться у власних вагонах підприємств (а це пов’язано при їх\nобертанні за загальною мережею залізниць з обмеженням маси вантажів і\nшвидкості руху), витрати по залізничному транспорту треба компенсувати\nза рахунок уведення договірних тарифів, розміри яких мають покривати\nдодаткові витрати залізниць і водночас забезпечувати економічний ефект\nвід впровадження цієї технології. У разі суворого дотримання договорів з\nбоку як залізниць, так і клієнтів можна скоротити розміри «мертвого»\nкапіталу в запасах, знизити потребу в складських приміщеннях, вивільнити\nматеріальні й трудові ресурси за рахунок ліквідації додаткових перевалок\nвантажів та підвищення їх збереженості. Наприклад, металурги, що\nодержують близько 400 млн т. сировинних продуктів на рік, можуть\nодержувати їх як через склади, так і з вивантажуванням прямо в бункери\nдоменних печей. В останньому випадку обсяг вантажних робіт може\nскоротитись у 4 рази, що сприяє збереженню якості сировини. Так, лише за\nодне вивантажування та завантажування коксу до 27 % його стає\nнепридатним для виробництва металу.\nОсновними в логістиці є витрати: 1) на транспортування; 2) на подальше\nскладування товарів; 3) на зберігання товарно-матеріальних запасів; 4)\nна одержання, відвантажування та пакування товарів; 5) адміністративні\nта на обробку замовлень. Основні статті витрат заготівельної логістики —\nтранспортування сировини та напівфабрикатів, їх зберігання та контроль\nза надходженням матеріалів. У виробничій та розподільчій логістиці\nнайбільшими є витрати на зберігання напівфабрикатів та готової\nпродукції, пакування товарів, їх сортування, реалізацію і\nтранспортування, а також на управлінську діяльність та ін.\nВ економічній літературі з проблем логістики розглядаються 3 види\nвитрат: 1) на закупівлі; 2) на утримання запасів 3) втрати через\nвідсутність продукції. Витрати на закупівлі пов’язані з оформленням\nзамовлень, договорів, встановленням зв’язків з постачальниками. До них\nналежать також транспортні витрати, якщо вартість перевезень не включена\nу вартість товару, а також витрати на складування та отримання\nзамовлень. Витрати на утримання запасів пов’язані із складським\nзберіганням продукції протягом визначеного часу і залежать від кількості\nвантажу, що складується. Втрат через відсутність продукції зазнає, як\nправило, її виробник.\nОсновні витрати на складування пов’язані з виконанням таких видів\nоперацій: приймання продукції з виробництва; її складування та\nзберігання; підготовка до відвантажування (комплектування партії\nпостачання, пакування, маркірування); підготовка продукції, доставка на\nмісце франко-відправлення та здавання транспортній організації для\nперевезення; облік наявності і руху готової продукції на складі. Фірма\nмає вирішити питання щодо бажаної для неї кількості пунктів зберігання\nпродукції. Чим їх більше, тим швидше можна доставляти товар споживачам.\nОднак при цьому зростають витрати. Тому рішення щодо кількості пунктів\nзберігання треба приймати з урахуванням проблем сервісу для споживачів\nта витрат на розподіл.\nВелике значення для скорочення часу й витрат обороту має створення на\nосновних транспортних маршрутах великих, добре оснащених терміналів і\nскладських пунктів, на яких широко використовуються пакети й піддони,\nзавдяки чому зменшуються обсяг вантажно-розвантажувальних робіт, час і\nвитрати на їх виконання.\nОтже, орієнтація на мінімізацію витрат залишається актуальною, але за\nумови оптимального поєднання витрат основного та оборотного капіталу,\nзадіяного в ринковій стратегії, і прибутку, який він дає. Звідси\nвисновок — стратегія матеріальної технічного постачання компанії має\nбути цілком підпорядкованою ринковій стратегії. Успішна реалізація цього\nгарантує високу рентабельність фірми.\nТехнології дистанційного навчання (реферат)\nКультура і цивілізація (реферат)


Стандартні розміри кухонних фасадів, відступи, таблиця розмірів\n6 Липня, 2018 admin Меблі 0\nСтандартні розміри вважаються такими зовсім не тому, що є середньостатистичною нормою. Ці параметри розроблені на основі багаторічного досвіду по експлуатації виробів з різними габаритами.\nА тому типові розміри кухонних фасадів дійсно підходять для більшості господинь, оскільки враховують і ергономічність, і естетичні вимоги.\nТипові і нестандартні фасади\nПринципово можливе виготовлення кухонних фасадів будь-якої ширини і висоти і при будь-якій глибині шаф. На практиці кухні з великими відхиленнями від стандартних параметрів зустрічаються рідко. Справа в тому, що габарити підлогових і навісних шаф пов’язані ще і з кухонною технікою, а тут обмеження диктує конструкція.\nМає значення і ще один нюанс – фінансовий.\nСтандартні параметри входять в звичайний асортимент, тобто, для свого виробництва не вимагають перенастроювання устаткування (а цей процес дорого обходиться).\nНестандартні – фасади, які за величиною в таблицю меблевих розмірів потрапляють, але співвідношення висоти і ширини мають нетипове. Для їх виготовлення потрібно перенастроювання, а це означає подорожчання вироби. В середньому квадратний метр кухні довільного розміру коштує на 20% більше.\nТому при плануванні кухні завжди стараються для початку використовувати шафи стандартної ширини, висоти і глибини. А потім вже включати елементи з нетиповими габаритами.\nНасправді асортимент розмірів для кухонних фасадів зовсім чималенький. Виробники розуміють, що якою б популярний і модний дизайн ні використовувався при оформленні, один-єдиний можливий розмір шаф зведе нанівець всю популярність естетичного рішення. Квартири не настільки стандартизовані, так і кухонне обладнання вносить свою лепту: велика посудомийна машина або газова плита не потерпить сусідства з шафами недостатню глибину і ширину.\nКрім того, враховується і конструкція шаф. Виріб з відкидними дверцятами і з орними повинні мати різні пропорції, для яких не довелося б перенастроювати устаткування.\nУ кожного виробника своя сітка меблевих розмірів. По більшості позицій вони збігаються, оскільки розраховані на ті ж середньостатистичні норми і ту ж кухонну техніку.\nНайбільш популярні розміри фасадів для кухні представлені в таблиці.\nОрні фасади Фасади висувних ящиків Ширина, мм Висота, мм Ширина, мм Висота, мм 396 496 140 296 396 596 140 396 570 296 140 446 570 396 140 496 570 446 140 596 570 496 283 296 570 596 283 396 713 296 283 446 713 396 283 496 713 446 283 596 713 496 713 596 900 296 900 396 900 446 900 496 900 596\nТобто розмірна сітка дійсно цілком пристойна і дозволяє укомплектувати більшість кухонь.\nГлибина шаф при цьому на величину фасаду по суті не впливає. Для настінних шаф стандартною є глибина в 30 см. Надзвичайно рідко вона змінюється, оскільки тут важливо забезпечити вільний легкий доступ, а при великій глибині полиці це неможливо.\nГлибина підлогових залежить від площі кухні. В основному це 55-65 см, але зустрічаються і інші моделі.\nДещо по-іншому справа йде з радісних фасадами. Цей елемент став дуже популярний в сучасних кухнях, так як, без сумнівів, дуже прикрашає інтер’єр і до того ж є рішенням ергономічним і зручним. Однак тут обмеження куди більш жорсткі, так як пов’язані з радіусом вигину: і МДФ, і масив дерева мають певні межі на вигин, і перевищувати їх категорично забороняється.\nПараметри радісних фасадів наступні:\nширина відповідає якомусь із стандартних розмірів у таблиці. Варіації не допускаються;\nвисота можлива наступна: 536, 573, 716, 956 і 1316 мм.\nТакож більш обмежений діапазон мають стулки зі скляними вставками. Їх розмір вказується в окремій таблиці у кожного виробника.\nРозрахунки розмірів кухонного гарнітура\nПараметри фасадів не їсти габарити меблів. При плануванні кухні потрібно врахувати необхідність в зазорах між стулками, відстань від підлоги, товщину стільниці та інші фактори, інакше план виявиться невірним, а при складанні дефіцит в якихось 1,5 см може скласти собою велику проблему.\nФасади не повинні щільно прилягати одне до одного. Щоб стулки вільно відкривалися, а ящики легко висувалися, між фасадами має зберігатися певна відстань – зазор. Величина його регулюється здоровим глуздом, як правило, ця відстань складає 1-3 мм.\nНаприклад, для фасаду в навісній шафі залишають зазори по висоті і по ширині з кожного боку по 1,5 мм. Значить, сумарне відстань і по висоті, і по ширині складе по 3 мм. Цю величину необхідно враховувати при складанні, так як при установці хоча б 4 елементів вона перетворюється в вирішальні 1,2 см.\nЗазори для одиночного фасаду\nЯкщо навісний або підлоговий шафа обладнана двома дверцятами, то суми подвоюються. В цьому випадку сумарний зазор між дверцятами складе 3 мм, які повинні бути включені в розмір короба шафи. А сумарні 3 мм з зовнішніх сторін враховуються при плануванні і зборі.\nЯкщо в таблиці розмірів немає точного збігу, можна поступитися 2-3 мм або збільшити зазор до 3 мм.\nТаким же чином розраховуються і зазори між стулками або між сусідніми виробами і для пенала.\nЯкщо стулки – дві\nЩоб визначити розміри нижнього ряду гарнітура, необхідно враховувати висоту. Тут варто вважати від зворотного, так як зручність роботи – більш важливий чинник, ніж відповідність стандартним параметрам. Як правило, між величинами можна знайти компроміс.\nТак, наприклад, шукана висота стільниці повинна становити 85 см. У неї входять:\nтовщина стільниці – 28 мм, 38 мм, аж до 6 см;\nзазор між стулкою і стільницею – 1-3 мм;\nзазор між стулкою і нижнім карнизом, якщо він є – 1-3 мм;\nвисота ніжок, яку можна варіювати в широких межах.\nВисоту ящиків підбирають виходячи із заданої висоти. При цьому в залежності від кількості ящиків слід враховувати і кількість зазорів між ними – по 3 мм. Причому зовсім необов’язково, щоб фасади для ящиків були однакового розміру. Дуже зручно, коли нижній ящик, найменш затребуваний, має більший обсяг і велику величину фасаду.\nУ деяких випадках виникає ситуація, коли ширина нижнього або верхнього ряду виявляється не недостатньою, а надмірною. Такі «зайві» 15 см, можна використовувати, наприклад, для бутилочніци – дуже зручного елемента, де легко поміщаються дрібні пакетики і пляшки. При більшій величині надлишку встановлюють бічні полички.\nУ верхньому ряду найчастіше справа вирішують полками. Однак нова тенденція меблевої інтер’єрної моди дозволяє використовувати бутилочніци різної глибини в якості вертикальних елементів нижнього і верхнього ряду. Рішення вельми нетривіальне і цілком здійсненне, оскільки багато виробників пропонують ці пристосування як стандартні з розмірами від 150 до 450 мм по ширині.\nСтандартні розміри фасадів являють собою досить широкий діапазон параметрів, що дозволяє обладнати дуже нетипові кухні за прийнятною ціною. Ну а якщо виникають проблеми з самостійними розрахунками, завжди можна звернутися за допомогою в магазин, де всі нюанси врахують за допомогою спеціальної програми.\nВибір скляного кухонного фартуха з фотодруком – ексклюзив на кухні


Профіль для ГКЛ |\n27.11.2013 Рубрика: Материалы для ремонтаАвтор: rom\nЦІна — від 5 грн за м.\nОдин з найважливіших елементів для кріплення гіпсокартону — це профілі для гіпсокартону. Без них Ви не зможете прикріпити до стіни жодного гіпсокартонного листа. Для того, щоб було зрозуміліше, що ж таке профілі для гіпсокартону і які вони бувають, ми зупинимося на цьому питанні дещо детальніше.\nЦІна — від 4 грн за м.\nОтже, профілі для гіпсокартону — це металеві вироби. Вони є довгомірними елементами, які виготовлені методом холодного плющення тонкої стрічки із сталі. Середня довжина профілів для гіпсокартону — 3-4 м. Вони використовуються в громадських, житлових, сільськогосподарських і промислових будівлях.\nДля чого потрібні профілі для гіпсокартону\nОсновне завдання профілів для гіпсокартону — це формування різних каркасів, у тому числі для облицювань перегородок і підвісних стель. Вони є основною жорсткою основою для кріплення гіпсокартону. Для збільшення жорстокості профілів на їх стінках є подовжній гофри. Якісні профілі для гіпсокартону випускаються з оцинкованим покриттям для захисту профілю від окислення. При цьому цинкове покриття міцно соединеняется із сталлю, утворюючи таким чином захисний шар, який порушується тільки при дії на нього концентрованих кислот. Оцинковане покриття — цей відмінний засіб від виникнення корозії. Види профілів\nІснує декілька видів металевих профілів для гіпсокартону:\nВони мають ребра жорсткості по кромках. Використовують їх як вертикальні стойки. Ці профілі виконують основне навантаження — відповідають за підтримку гіпсокартонного листа. Монтаж стійкових профілів виконується в парі з профілем таким, що направляє.\n§ Що направляють\nУ направляючих профілів ребра жорсткості взагалі відсутні. Їх основна функція — створення основи для стійкових профілів. Вони у своєму роді направляють стійкові профілю, внаслідок чого і дістали свою назву.\nСтельові профілі для гіпсокартону мають С-образную форму і використовуються для кріплення гіпсокартону на стелях за допомогою спеціальних підвісів.\nВони застосовуються для захисту зовнішніх кутів конструкції від ушкодження\nВикористовуються для створення криволінійних конструкцій.\nЗастосовується цей профіль як опорна база напрямної при обштукатурюванні для отримання ідеально рівної поверхні підлог, стін і стель.\nЗробити ремонт швидко та якісно.\n0 профіля сд уд ціна


5 способів вирішити найпоширеніші проблеми з конфіденційністю Pinterest\nВи можете уникнути багатьох проблем із конфіденційністю Pinterest, приховавши кеглі та дошки у своєму обліковому записі, щоб лише ви могли їх бачити.\nДля додаткової конфіденційності ви можете змінити налаштування, щоб ваш профіль не відображався в результатах пошуку.\nУвімкнення параметра «Не відстежувати» у браузерах, які підтримують цю функцію, не дозволить веб-сайтам збирати дані, що допоможе вам зробити свій обліковий запис Pinterest приватним.\nАнтивірус ESET постачається з усіма інструментами безпеки, які можуть знадобитися для захисту ваших даних та конфіденційності, зокрема:\nПідтримка проти крадіжки\nІнтуїтивно зрозуміле налаштування та інтерфейс користувача\nПідтримка кількох платформ\nШифрування на банківському рівні\nАнтивірусна програма має бути швидкою, ефективною та економічно ефективною, а в цій є всі.\nОтримайте антивірус ESET сьогодні!\nКористувачі нещодавно були спантеличені деякими проблемами конфіденційності Pinterest після того, як компанія заявила, що відстежуватиме пошукову активність користувачів.\nВони також сказали, що ця функція допоможе користувачам знайти більше пов’язаних ідей, надаючи користувачам Pinterest більш приємний досвід.\nДомашня стрічка Pinterest показує вам пінки, людей та компанії, які, на думку Pinterest, вам сподобаються, на основі вашої поточної активності та історії пошуку.\nОднак як зробити свій обліковий запис приватним, щоб захистити його? Давайте розглянемо ідеальні налаштування для приватного облікового запису Pinterest на будь-якій платформі.\n🖊 Швидка порада:\nПроблеми з конфіденційністю є найбільш шкідливими характеристиками використання Pinterest або будь-якої іншої платформи соціальних мереж. Щоб уникнути цих атак, ви можете спробувати захист конфіденційності Браузер Opera, який має VPN та функції захисту від відстеження. Вашу активність серфінгу можна приховати від інших користувачів мережі, оскільки посилання вашого браузера на сервер VPN зашифровано, навіть якщо локальна мережа не є.\nОскільки Opera є ще одним браузером Chromium, його точний процес керування може бути знайомим. Opera за замовчуванням блокує рекламу та трекери. На відміну від багатьох інших блокувальників реклами, коли ви запускаєте його вперше, він відразу вмикається.\nПриродно усуває рекламу та трекери, надаючи вам безпечну зону, де ви можете переглядати приватно й безпечно.\nБезкоштовно Відвідайте веб-сайт\nЧи можуть вас зламати через Pinterest?\nНа жаль, ваш обліковий запис Pinterest, як і будь-який інший, може бути зламаний, особливо якщо у вас є слабкий пароль.\nІ тоді, якщо пароль Pinterest буде зламано, і ви використовуєте його для інших облікових записів, вони також будуть у небезпеці.\nНайкращий спосіб запобігти злому через Pinterest - це використовувати надійний пароль або отримати програмне забезпечення для створення паролів що зробить це за вас.\nОсь наші відповіді на інші важливі запитання, які мали деякі з наших читачів:\n➡ Чи читає Pinterest мої тексти? – Якщо ваш обліковий запис загальнодоступний, усі можуть бачити ваші тексти; як для Політика конфіденційності Pinterest, вони збирають дані, які ви добровільно надали, такі як ваше ім’я, коментарі, шпильки, лайки та ваша електронна адреса\n➡ Чи відстежує Pinterest IP-адресу? – Так, а також останній сайт, який ви відвідали до того, як прийшли в Pinterest; вони також використовують файли cookie та відстежують тип пристрою, який ви використовуєте для доступу до Pinterest, але це те, що сьогодні робить більшість веб-сайтів\n➡ Чи бачить Pinterest мою онлайн-історію? – Pinterest тепер використовує вашу онлайн-історію для надання рекомендацій, але цього можна уникнути, використовуючи браузери, які мають Не відстежувати особливості\nPinterest сказав, що в деяких випадках повністю підтримує опцію «Не відстежувати». браузери, що забороняє автоматичний збір персональних даних файлами cookie.\nДавайте розглянемо найважливіші проблеми конфіденційності Pinterest, які ми можемо вирішити, щоб ви могли краще захистити свій обліковий запис.\nЯк убезпечити себе на Pinterest?\n1. Увімкніть конфіденційність пошукової системи\nТоркніться спадного меню (біля значка профілю) у верхньому правому куті та виберіть Налаштування.\nПотім виберіть Конфіденційність і дані а потім поставте прапорець поруч Приховайте свій профіль від пошукових систем.\nПісля цього виберіть Готово абоЗберегти.\nМайте на увазі, що якщо ваш обліковий запис Pinterest раніше не був прихований від пошуку, пошуковим системам може знадобитися кілька тижнів, щоб видалити ваш профіль з результатів.\nЯкщо ви коли-небудь захочете знову зробити свій обліковий запис Pinterest загальнодоступним для пошукових систем, виконайте ті самі процедури, але цього разу зніміть прапорець.\nЦей метод є найефективнішим для боротьби з проблемами конфіденційності Pinterest, які ми розглядаємо в цьому посібнику.\n2. Зробіть дошку таємницею\nНаведіть курсор на дошка ви хочете створити секрет і торкніться Редагувати кнопка (сірий значок олівця).\nТепер перейдіть до області налаштувань у нижній частині спливаючого вікна. Поруч з Тримайте цю дошку в секреті, ви знайдете тумблер. Увімкніть його, і ваша дошка буде прихована. Нарешті натисніть Готово.\nВаші приховані дошки бачите лише ви (і всі, кого ви запросите). Секретні шпильки та дошки не відображатимуться у вашій домашній стрічці, результатах пошуку чи будь-де в Pinterest.\nКоли ви зберігаєте Піни на секретній дошці, особа, від якої ви їх зберегли, не буде сповіщена, і кількість Пінів не збільшиться.\nЦе, безумовно, спосіб вирішити одну з проблем конфіденційності Pinterest, яку намагалися вирішити наші читачі.\n3. Створіть секретну дошку\nПерейдіть до свого Профіль Pinterest, натисніть кнопку + підпишіть, а потім створіть дошка.\nВам буде запропоновано назвати свою дошку та вирішити, чи зберігати цю дошку в секреті.\nЦей крок можна використовувати, щоб створити приховані дошки для всіх ваших особистих речей, і вони будуть приховані від громадськості.\n4. Очистіть історію браузера Pinterest\nНатисніть на рядок пошуку у верхній частині Pinterest.\nВиберіть видалити значка поруч Останні пошуки.\nІнші пристрої, наприклад Android, можуть мати інший спосіб доступу до цього налаштування.\nЩоб очистити історію пошуку на пристрої Android, ви повинні мати можливість видалити кеш програми з меню Налаштування.\n5. Сховайте свої шпильки на Pinterest\nСпочатку увійдіть у свій обліковий запис Pinterest.\nУ своєму домашньому каналі натисніть кнопку три крапки значок у нижньому правому куті шпилька.\nПісля цього натисніть Приховати шпильку.\nВиберіть причину приховування PIN-коду.\nОкремі піни можна приховати з вашого домашнього каналу, або ви можете скасувати підписку на дошку, тему чи обліковий запис, звідки походить Pin.\nЦе допомагає Pinterest визначити, які види пінів ви хочете переглянути. Якщо ви випадково приховали PIN-код, ви можете його відновити.\nЩо мої підписники можуть побачити на Pinterest?\nУсі ваші звичайні дошки, а також будь-які дошки груп, бачать послідовники Pinterest. Якщо у вас є секретні або архівні дошки, лише ви, власник облікового запису, можете їх бачити.\nВони приховані від підписників. Якщо ви не є власником дошки групи, ваші підписники не будуть автоматично підписатися на неї.\nPinterest збирає дані, які ви охоче надали на додаток до вашого імені, зображення профілю, шпильок, коментарів, оцінок «подобається» та електронної адреси.\nЦе чудовий час, щоб зробити свій обліковий запис приватним і насолоджуватися конфіденційністю тепер, коли він також збирає дані пошуку.\nЗа допомогою методів, описаних вище, ви зможете не лише захистити свій обліковий запис, але й приховати свої персональні дошки та щитки від загального перегляду.\nЦі процеси можна змінити, щоб створити свій профіль пошукова система дружні, а ваші дошки доступні для ваших підписників.\nУ розділі коментарів нижче повідомте нас, якщо вам відомі інші налаштування конфіденційності Pinterest.


У Німеччині в першому півріччі 2021 року енергія вітру поступилася вугіллю | Новини України і Німеччини\nдодому Новини Німеччини У Німеччині в першому півріччі 2021 року енергія вітру поступилася вугіллю\nУ Німеччині в першому півріччі 2021 року енергія вітру поступилася вугіллю\nУ Німеччині в першій половині 2021 року серед джерел енергії на першому місці опинилося вугілля, витіснивши з цієї позиції енергію вітру. Про це повідомляє dpa.\nЗа розрахунками Федерального офісу статистики, 56% з 258,9 кВт/год електроенергії, виробленої в Німеччині, походило з традиційних джерел, як вугілля, природний газ або АЕС. Це на 20,9% більше, ніж за аналогічні шість місяців у 2020 році.\nНатомість частка відновлюваних джерел (вітру, сонця, біогазу) склала 44% – на 11,7% менше, ніж у січні-червні 2020 року. Частка енергії, отриманої з вітрових електростанцій, знизилась на 21%.\nОднією з головних причин такої зміни називають відсутність стабільних вітрів протягом цієї весни.\nНестачу доповнювали в основному завдяки тепловим електростанціям на вугіллі.\nНа третьому місці після вугілля й енергії вітру опинився природний газ – 14,4%, частка енергії від ядерної енергетики склала 12,4%. Це на 20,9% більше, ніж за аналогічні шість місяців у 2020 році.\nпопередня статтяКліматичні активісти третій тиждень голодують в Берліні\nнаступна статтяУ Німеччині 2020 року зібрано рекордну кількість податків на собак


Біографія Іскандера Махмудова – біографія Махмудова В. К. – фото, відео | Біографії\nБіографія Іскандера Махмудова – біографія Махмудова В. К. – фото, відео\nБіографія Іскандера Махмудова\nДата народження: 5 грудня 1963 року\nМісце народження: Бухара, Узбекистан\nІскандер Махмудов Кахрамонович – підприємець.\nІскандер Махмудов був народжений 5 грудня 1963 року в Бухарі в родині викладачів ташкентських вузів. В дитинстві і ранній юності жив у Ташкенті.\nЗа наполяганням батьків вступив вивчати сходознавство в Ташкентський університет. Вивчати сходознавство було престижно, так як такі факультети незмінно були пов’язані з військовими і готували співробітників в країнах Сходу.\nПісля закінчення інституту Він працював спочатку в Лівії в Головному інженерному управлінні, потім в Іраку в будівельному департаменті.\nПісля цього його запрошують в госорганизацию Узбекинторг, що займається закупівлями товарів для цілої республіки. Пропрацювавши в цій компанії, Іскандер придбав багатий досвід комерції.\nТрохи пізніше Він переїжджає до Москви, де на пару зі своїм товаришем і земляком починають працювати в TransWorldGroup. Пропрацювавши там якийсь час, ухоит і займається продажем міді.\nЗ 1991 по 1994 рік Махмудов працює в АТ Аліс на посаді заступника директора з маркетингу. З липня 1994 по 1996 рік є директором компанії Мета-сервіс, і в 1996 ж році стає генеральним директором Гайского гірничо-збагачувального комбінату, який на той момент був найбільшим і провідним підприємством на всьому Уралі з видобутку мідної руди.\nУ 1999 році створює Уральську гірничо-металургійну компанію, де і працює донині і очолює її.\nЩоб організувати таку величезну компанію, Махмудов поступово і методично скуповує всі акції 20 мідних підприємств Росії (від найдрібніших до найбільших), а також набуває Литкабель з Литви.\nМахмудов хотів зібрати в одній компанії всі мідні активи, але процес об’єднання трохи затягнувся, і припав лише на 2002 рік. В цьому році УГМК викупила головні пакети акцій заводів Уралэлектромедь і Гайского Гзк.\nНа сьогоднішній день Іскандеру Махмудову належить 35-40% ринку російської міді, решта перебуває під контролем Норильського нікелю.\nДосягнення Іскандера Махмудова:\n• Об’єднання всіх підприємств Росії з видобутку міді в одну велику\n• Йому належить 1/7 частину видобутку вугілля в Росії і 1/3 на Кузбасі\nДати з біографії Іскандера Махмудова:\n5 грудня 1963 рік – народився в Бухарі\n1990 – переїзд до Москви\n1991-1994 – робота в АТ Аліс\n1994-1996 – робота в Мета-сервіс\n1996 рік – робота на Гайський гірничо-збагачувальному комбінаті\n1999 рік – створення УГМК\nЦікаві факти Іскандера Махмудова:\n• Його партнери Олег Дерипаска, Олександр Абрамов і Олександр Мамут\n• Махмудову належить близько 7% акцій Євразхолдингу\n• На Махмудова і Дерипаску головою МІКОМ було подано заяву про рекет\n• 16% акцій Кузбассугля належить УГМК\n• У планах Махмудова купівля ліцензії на розробку Удоканского мідного родовища, де знаходиться 25% всіх запасів міді в Росії\n• У планах також поглинання компаній Sibkabel’, Севабель і Магниторского металургійного комбінату\n• Також у планах Іскандера придбання Сєвєрсталі, для чого він уже викупив 36% акцій її головного постачальника, а також контроль хімічного підприємства в Кемеровов Азот і алтайського Кокс.\n• Не так давно УГМК отримала в обіг Ростерминалуголь і планує викупити порт на Далекому Сході\n• Був двічі одружений, є син


Як повідомляє Рада національної безпеки та оборони, 7 серпня після трьохденного бою українські частини, задіяні в обороні державного кордону на південному сході Луганської області, вийшли на з’єднання з основними силами АТО в район Савур-Могили та Амвросіївки.\nПротягом цієї операції наші частини зазнавали неодноразових обстрілів з території Росії та проривали позиції терористів.\nШтурмовий загін десантників вступив у вогневий контакт з противником поблизу населеного пункту Успенка. Терористи зазнали значних втрат у живій силі та техніці.\nПротягом останньої доби сили АТО 44 рази вступали у вогневий контакт з терористами в районах населених пунктів Бирюки, Новодарське, Горлівка, Майорськ, Успенка, Кам’янка, Опитне, Новоганнівка, Войковське, Степанівка, Вергунський Роз’їзд, Красний Яр, Новосвітлівка, Благодатне, Новоторезське, Розівка, Стукалова Балка, Камишне, Мілове та аеропорту «Луганськ».\nУ районі Єнакієвого бойовики збили літак МіГ-29 40-ої бригади тактичної авіації. Пілот літака зробив усе можливе для того, щоб відвести загрозу від житлових кварталів і тільки після цього катапультувався. Пілот живий, ведуться пошуково-рятувальні роботи.\nУчора о 18 годині 40 хвилин терористи відкрили вогонь по санітарному вертольоту Мі-8, який перевозив поранених з зони АТО. За всіма міжнародними законами обстріл таких машин заборонений. Вони позначені спеціальними знаками, які неможливо не помітити.\nЕкіпаж здійснив вимушену посадку. Поранено три льотчика, на даний момент всі знаходяться у медичних закладах на території контрольованій силами АТО.\nПідкресліваємо, що зброя, з якої збиваються наші літаки постачається з Росії. Підтвердження цьому – фотографії арсеналу, захопленого нашими військовими в районі Красногорівки.\nОкремий трофей – це малогабаритний ручний вогнемет. Вироблений він у Російській Федерації. Інформацію про країну-виробника було витерто, однак відомості про номер і серію зброї збереглися, оскільки витерти їх неможливо.\nУ зв’язку з цим виглядають особливо цинічними заяви Російської Федерації про необхідність гуманітарної допомоги для терористичних організацій, оскільки на цих фото ми чітко бачимо, що Росія розуміє під гуманітарною допомогою.\nТерористи спільно зі Збройними силами Російської Федерації продовжують обстріли позицій сил АТО та прикордонних підрозділів. Вчора у прикордонному пункті пропуску «Мілове» Луганської області працювали 3 представники місії ОБСЄ, які вивчали ситуацію на україно-російському кордоні. Вночі, після того як міжнародні експерти повернулися на територію Росії, пункт пропуску та населений пункт, розташований неподалік, був двічі обстріляний з гранатометів та мінометів.\nПрикордонникам та Збройним силам доводиться мати справу зовсім не з ополченням, а з добре навченими диверсантами. Про це свідчать факти підриву 2 автомобілів Держприкордонслужби України на фугасах, встановлених за кількасот метрів від пункту пропуску «Успенка» Донецької області.\nНе припиняються факти поставок важкого озброєння для терористів з території Росії. Так, вчора о 17:45 в районі міста Красний Луч Луганської області зафіксовано розгортання бойовиками 15 установок «Град».\nПротягом останньої доби прикордонники зафіксували 5 російських безпілотників, які порушили повітряний простір України в районах акваторії порту «Маріуполь», на напрямку Армянськ-Червоний чабан Херсонської області, Генічеську та Бердянську.\nНа території Росії залишається 5 українських офіцерів, яким висунуто надумані обвинувачення. За наполяганням української сторони до затриманих учора допустили генерального консула України у Ростові-на-Дону. Ситуація знаходиться під його особистим контролем. Україна робить все можливе для захисту своїх громадян\nНа вихідних на Прикарпатті трапились три ДТП: одна людина загинула, троє – травмовані


Один з хмельницьких тролейбусів стане мистецьким : 01:05:2014 - vsim.ua\nОдин з хмельницьких тролейбусів стане мистецьким\nБажаєте відвідати фотовиставку чи літературний вечір? А, можливо, хочете послухати саксофон чи подивитися відео? Сідайте у тролейбус!\nІдея виникла в організаторів фестивалю «Республіка» у Кам’янці-Подільському. Як відомо, завдяки цьому дійству місто над Смотричем отримало чимало нових цікавинок, як, наприклад, стріт-арт, розпис стін, який перетворює звичайні сірі будинки на об’єкти мистецтва. Тепер автори фестивалю вирішили звернути увагу і на Хмельницький. Перетворити звичайний хмельницький тролейбус на справжній арт-майданчик на колесах планують для того, аби зробити цей вид транспорту популярним.\n- За допомогою художників у техніці графіті ми розфарбовуємо тролейбус на екотематику, зробимо його яскравим та привабливим для молоді та інших людей, - розповідає автор ідеї Андрій Зоїн.\nВсередині тролейбуса будуть розміщуватися пересувні фотовиставки, а по суботах, як планує організатор, будуть відбуватися «мистецькі музичні інтервенції у громадському транспорті, тобто там може грати декілька зупинок саксофоніст, скрипаль, баяніст… Також можуть відбуватися літературні читання.\n- Ми будемо заохочувати молодь використовувати наш тролейбус та й взагалі робитимемо модним використання екологічного виду транспорту, - каже Андрій Зоїн. – Цей проект буде потужним інформаційним приводом всеукраїнського рівня, що приверне увагу до міста, тролейбуса, нашої ініціативи. До того ж цей мистецький проект приверне увагу української арт-спільноти до міста Хмельницький, бо поки що тут велика проблема з культурними та мистецькими подіями. Місто – біла пляма на культурній мапі України.\nУ Хмельницькому «Електротрансі» ініціативу підтримують, митцям обіцяють сприяти.\n- Ми шукали нові ідеї для популяризації екологічного транспорту, - каже директор підприємства Віктор Паламарчук. – До нас звернулася хмельницька молодь і запропонувала створити мистецький тролейбус. Ми ініціативу підтримали. Кошти на облаштування тролейбуса буде збирати громадськість.\nДля втілення задумки шукають художників та партнерів. Більш детальна інформація на сторінці ВКонтакте http://vk.com/zoinandrei. Якщо ідея виявиться успішною, то організатори обіцяють створити ще кілька таких пересувних арт-майданчиків.


06 Січ, 2021 16:50\nҐетеборзький кінофестиваль у Швеції вирішив провести експеримент: відправити одного кіномана на безлюдний острів у Північному морі, щоб показувати йому фільми протягом тижня.\nПроєкт “Ізольоване кіно” — осмислення фестивальних показів у часи пандемії, інформує Inspired.\nДобровольця поселять на маяку, який перетворили на готель з кінотеатром. Кіноману не можна брати з собою книги або гаджети. Натомість він зможе переглянути 60 прем’єр фестивалю протягом тижня.\nПаралельно з цим на двох майданчиках Ґетеборга пройдуть інші ексклюзивні покази фільмів за участю однієї людини: “Скандинавіум”, одна з найпопулярніших арен Швеції, на якій проводять чемпіонат світу з хокею, і кінотеатр “Дракен”. Для всіх інших кінофестиваль пройде в режимі онлайн.\nЩоб взяти участь у відборі, потрібно заповнити заявку до 19 січня. Претенденти повинні бути готовими до тривалої ізоляції й записів відеоблогу. Обраного кандидата оголосять 12 січня, а на острові він перебуватиме з 30 січня по 6 лютого включно.


Наталія Чт Лист 24, 2011 1:00 pm\nДоброго дня, Уляно та Андрію!Напишіть будь-ласка, як почувається Тарасик.Чи почав ходити?Чи має добрий апетит?Як Він взагалі себе почуває? Чим бавиться? Що любить читати і які його улюблені книги, казки, історії? (хочу зробити Тарасикові подарунок )\nЧитала Ваші повідомлення щодо рахунку за проведення операції з трасплантаціії КМ, дуже\nвразила поведінка лікарів клініки .(від німців такого не сподівалася!!! )\nЖодного відчаю!!!Все це марниця, головне щоб це не відобразилось негативно на Тарасиковому здоров'ї!!! Нехай це буде найбільшим потрясінням за весь період лікування Тарасика, а далі на нас чекатимуть тільки хороші новини. Я вірю в те, що Бог не обділить Тарасика своєю ласкою і Ви знайдете достойну клініку, і все буде добре!!! З Божою поміччю, на сьогодні зібрана практично вся сума за попередніми калькуляціями, я думаю, що і на більшу суму знайдуться добрі люди, які допоможуть Тарасикові ...\nТарасику, одужуй,сонечко!!!За Тебе моляться дуже багато людей!!\nБатькам бажаю здоров'я та успіхів!!!\nRe: Тарасикове самопочуття\nAdmin Нд Лист 27, 2011 12:31 am\nТарасик вже в палаті. Говорили поки що тільки з анастезіологом: все пройшло навіть швидше ніж планувалось. нормально. було влито 4 пакети крові. Чекаємо на зустріч з хірургом.\n16 листопада о 16:34\nПісля наркозу Тарасика нудить і він час від часу рве Щоб цього не було йому дають спец.медикаменти, але вони мають побічний ефект сонливість. Зараз ми разом вже в палаті відділення хірургії. Нещодавно приходили лікарі-хірурги. Кажуть, що операція була досить важка через те, що пухлина знаходилась дуже глибоко в тазу, але вони були готові до цього і починали оперувати саме звідти. Вони ніби забрали всі пухлини з черевної порожнини, але при цьому не можуть гарантувати, що якісь мікроскопічні частинки не залишились, оскільки пухлина знаходилась на судинах також, а до них неможна було надто наближатись. Але це має піддаватись терапії. Дякувати Богу обійшлось без реанімації і ми зараз вже в своїй палаті. На час операції Тарасику поставили додатково ще три венозних катетера, крім того що був ще з Нюрнберга, зонд в шлунок через ніс, катетер на сечу, дринаж з рани и спинний катетер з обезболюючим. Таким чином Тарасик весь в трубочках. Він змусив мене показати йому все це і розказати. Поки малий Тарас уважно слухав, великий відвернувся і не міг на все це дивитись Лікарі кажуть, що при такій важкій операції Тарасик почувається на диво добре. Ми його всі хвалимо, бо він справжній МОЛОДЕЦЬ! Дякуємо Господу Богу!!!\n16 листопада о 19:09\nAdmin Нд Лист 27, 2011 12:32 am\nДоброго ранку! в мене температура 37,3. почуваюсь набагато краще. Тарасик як завжди молодчинка. Ще дрімає. Але тепер просинався зі словами "Мама, я тебе люблю!"\n18 листопада о 9:25 з Tübingen, Germany\nAdmin Нд Лист 27, 2011 12:36 am\nТарасику щойно забрали дренаж. Це було досить не приємно, але він тільки скривився і правда хотів поплакати, та я йому пояснила, що це ще один малесинький крок до виздоровлення і до того моменту, як ми поїдемо додому.... Тарасик у відповідь сказав: "ми з кожним маленьким кроком наближаємось до нашої любої України, до дому!"\n22 листопада о 17:30 з Tübingen, Germany\nAdmin Нд Лист 27, 2011 12:38 am\nЗараз перебуваємо на етапі переговорів з клінікою Тюбінгена на предмет зменшення вартості лікування. Результати переговорів очікуємо до кінця тижня.\nПопередню згоду взяти на лікування Тарасика давала уніклініка з Грайсфальда і виставила прийнятний (але орієнтовний) кошторис - 188 тис. євро.\nОднак детальні переговори з ними будемо проводити вже з понеділка, на наступному тижні, після отримання всіх документів по операції та діагностиці.\nВ четвер нам мають надати результати гістології, яку робили тут в Тюбінгені, а також результати генної діагностики, яку роблять у Кельні (я так розумію десь у Вашій клініці). Це дуже відповідальний день, тому що від отриманих результатів залежить і подальша стратегія лікування і загальний прогноз успішності лікування.\nНа п'ятницю Тюбінген обіцяє підготовити всі документи, щоб можна було направити їх в Грайсфальд. Без цих документів ніхто реальні переговори з нами проводити не буде.\nВесь наступний тиждень ми ще повинні бути на спостереженні в хірургії клініки Тюбінгена. І якраз впродовж цього тижня повинні вибрати клініку. Вибір невеликий. В Німеччині всього декілька клінік лікують рецидив нейробластоми.\nЧетвер 24.11.11 о 1:11 ·\nAdmin Нд Лист 27, 2011 12:48 am\nВсього тиждень з моменту надзвичайно складної операції, а Тарасик уже на ногах!\nЧетвер 24.11.11. в 00:46 ·\nЗ Тюбінгеном не вдалось домовитись про прийнятну для нас ціну. Тому будемо сподіватись, що Грайфсвальд не передумав нас брати... зараз лікарі-хірурги будуть дзвонити туди - домовлятись, щоб з 5.12. починати там хімію. А в понеділок відправлять всі необхідні документи.\nП'ятниця о 14:27\nAdmin Нд Лист 27, 2011 12:50 am\nУляна щойно запиталася Тарасика, який би він хотів отримати подарунок на день народження, на що отримала від нього не зовсім очікувану відповідь:\n- Любов - це найкращий подарунок!\n27.11.11 в 00:50\nПривіт, усім. Хочу поділитися гарними новинами про стан здоров’я Тарасика. Процес відновлення проходить успішно, навіть німецькі лікарі хвалили і раділи за Тарасика.\nЯк Ви бачили на фотографіях, вже через тиждень після операції Тарасик самостійно ходив. А сьогодні навіть хотів бігати. Самопочуття і настрій у нього також відмінні. Зважаючи на такі результати, в п’ятницю його відпустили з лікарні на квартиру. І Тарас, і Уляна цій події надзвичайно раді, як не як, на квартирі затишніше ніж у лікарні і можна вільніше себе почувати. Ну і фінансово вигідніше – доба в стаціонарі коштує 700 євро.\nСьогодні повідомили результати аналізів крові – всі в нормі. Так що Тарасик – молодець!\nПринагідно хочу подякувати пані Ользі Гаращук за допомогу в вирішенні організаційних питань з клінікою, пані Руслані за особливо активну підтримку, та всім українцям, які навідували Тарасика в останні декілька днів. В четвер в лікарню до нас приходила Оксана з Івано-Франківська (світ – насправді тісний ), а в п’ятницю допомагала переїхати з клініки на квартиру – Наталя Ткачук. В суботу приїжджав отець Роман з Штутгарта. Дуже гарно, що як і отець Богдан в Нюрнберзі, в Тюбінгені також Тарасиком опікується священик. Отець Роман помолився над Тарасиком за його здоров’я і помастив олійкою. Віримо, що ці молитви будуть почуті і Тарасик і надалі буде радувати нас своїми успіхами.\n27.11.11 в 01:50\nAdmin Нд Лист 27, 2011 12:52 am\nAdmin Нд Лист 27, 2011 12:55 am\nAdmin Ср Січ 11, 2012 10:25 pm\nНа жаль, не можу повідомити гарні новини про Тарасикове самопочуття… Ми пройшли тиждень хімії по новому, для нас протоколу РІСТ… як результат маємо діарею, тошноту, рвоту, втрату рідини, поганий апетит. Цього тижня п’ємо таблетки і відпочиваємо. З наступного понеділка знову капаємо хімію впродовж п’яти днів.\nДуже радують подарунки, які різними способами до нас добираються. Кількість іграшок, мультиків та книжечок стрімко зростає. Дякуємо Санті, св.Миколаю, і вам, друзі, за чудові подарунки, за гарний настрій, за віру в нас! А також нас тішить присутність д.Вані, що допомагає розібратись з усіма примудрими іграшками, з чужомовними інструкціями до них… що б ми без нього робили!?\n20 грудня 2011 р. о 21:27\nAdmin Ср Січ 11, 2012 10:28 pm\nДоброго дня, дорогі друзі! В останні дні цього року хочемо вас порадувати добрим настроєм Тарасика і від цього і наш настрій стає набагато кращим\nЗараз ми ще в лікарні – закінчуємо капатись і будемо йти на квартиру. Завтра знову на 8:30 в клініку. Аналізи більш-менш в нормі: лейкоцити 4, тромбоцити 64, гемоглобін 7,2, при нормі 6,9-8,9 (його в Грайсвальді розраховують по якійсь іншій шкалі). Апетит і настрій відновились ще в суботу-неділю після прогулянки вздовж каналу.\nЦього понеділка ми розпочали другий тиждень хімії по протоколу РІСТ (всього перший блок включає 4 тижні хімії, 4 тижні таблеток на стримування росту пухлини, почергово).\nБуквально до останніх днів, ми боролись з тошнотою, рвотою, діареєю. Прокапали хімію один день в понеділок, а у вівторок лікарі змушені були її призупинити - Тарасик вранці поскаржився на біль внизу животика. Біль не постійний, тільки при дотику, але це стурбувало лікарів: зробили аналізи крові, сечі, зробили УЗД животика, прийшли хірурги, навіть декілька… Радились довго… придивлялись… підозрювали апендицит. Тільки сьогодні вранці, коли біль практично припинився вони заспокоїлись, ще продовжують спостерігати за Тарасиком, та вже відновили хіміотерапію. У зв’язку з тим, що ми пропустили один день, хімію продовжують до суботи… А вже з понеділка знов почнемо пити таблетки… Будемо сподіватись, що цього разу Тарасик легше переноситиме побічні ефекти хімії, Вашими і нашими молитвами!\nЩойно приходив хірург ще раз промацати Тарасикового животика.. таких оглядів, тільки за сьогодні, вже було чотири… Тарасик у відповідь просто реготав, бо лоскітно! Вчора вранці плакав - боліло… Лікарі точно не можуть сказати причину цих болів, але головне, що це не пухлина і не апендицит! А ще вчора при огляді одного з хірургів, Тарасик так мужньо тримався, не скиглив, не плакав, хоч його боліло, що лікар просто вражено сказав: STRONG BOY!\n28 грудня 2011 р. о 21:10\nAdmin Ср Січ 11, 2012 10:29 pm\nДорогі друзі, учасники групи, створеної з метою порятунку Тарасика! Вітаю всіх із зимовими святами – Новим Роком і Різдвом Христовим!\nРік, що минає, видався надзвичайно складним для нашої сім’ї. В першій половині 2011р. Тарасик завершив курс лікування хіміотерапією в Києві, в Національному інституті раку, успішно пройшов автотрансплантацію кісткового мозку. Тоді здавалося, що найгірше уже позаду. Однак, доля приготувала ще одне складне випробування. Після трьох місяців ремісії, в серпні лікарі діагностували в Тарасика рецидив ракового захворювання, який не лікується в Україні.\nВиникла потреба в терміновому зборі нереально великої суми коштів, понад 260 тис. євро, на лікування в Німеччині.\nВ кінці серпня ми створили на Фейсбуці цю групу, відкрили сайт - http://tarasyk.if.ua/, наші друзі створили аналогічні групи в інших соціальних мережах, долучилися до розповсюдження інформації про Тарасика всіма можливими способами. Тоді, в серпні, ми регулярно отримували відмову у відповідь на наші прохання долучитися до збору коштів на лікування Тарасика, оскільки люди не вірили в можливість зібрати таку суму. Чесно кажучи, іноді і в нас виникали сумніви, чи вдасться громадою зібрати майже 3 млн.грн.\nОднак, з’ясувалося, що кількість добрих людей з великим серцем, наповнених співчуттям до чужої біди та готових надати матеріальну і духовну підтримку, є надзвичайно велика. Події розвивалися за абсолютно не очікуваним сценарієм. Понад 30 тисяч людей долучилися до збору коштів на лікування Тарасика, переважна більшість – жителі Івано-Франківської області, однак активну допомогу надавали також з інших областей України, особливо Львівської області та м. Києва, а також громадяни інших держав. Активно проходила кампанія по збору коштів в Німеччині та Канаді, абсолютно незнайомі нам люди жертвували доволі значні суми з Бельгії, Італії, США та Росії.\nКористуючись нагодою, хочу попросити вибачення у всіх людей, які допомагали акції по збору коштів на лікування Тарасику, надавали благодійні пожертвування, за те, що більшості з Вас ми не мали змоги подякувати особисто, у нас не вистачало часу на те, щоб подзвонити, чи написати листа із вдячністю.\nДякуємо Вам за все, що для нас робили і робите. Ми надзвичайно цінуємо ту турботу, якою Ви огорнули нашу сім’ю в час складних випробувань, всі Ваші численні фінансові пожертвування та щирі побажання Тарасику міцного здоров’я та якнайшвидшого одужання.\nВ свою чергу хочемо від себе привітати всіх Вас із зимовими святами, нехай в житті Вам зустрічаються тільки гарні люди, а 2012-ий стане справді Новим, успішним і щасливим роком!\nКажуть, що чудеса збуваються там, де в них вірять, і чим міцніша віра, тим частіше вони збуваються. Бажаю Вам великої і непохитної Віри, і нехай Ваші мрії збуваються, а життя чудесним і божественним чином дарує саме те, чого Вам найбільше потрібно! Хай Новий рік буде для усіх порядних і добрих людей щедрим та теплим, все погане залишається позаду, а попереду буде лише любов, добро і щастя!\nХай Господня опіка не полишає кожного з Вас!\n31 грудня 2011 р. о 21:16\nAdmin Ср Січ 11, 2012 10:30 pm\n31 грудня Тарасик закінчив другий тиждень хіміотерапії протоколу RIST, в неділю мали перерву, а з понеділка 02.01.2012, розпочали третій тиждень таблеток для стримування росту пухлини. Сьогодні – третій день таблеток. Всього перший блок протоколу RIST включає 4 тижні хімії та 4 тижні таблеток і згідно плану повинен закінчитися до 29 січня, після чого буде призначена детальна діагностика.\nЗараз Тарасик почувається добре. І апетит – в нормі . Болі в животику пройшли, підозри на апендицит не підтвердилися. Практично щодня вдається погуляти в Грайфсвальді. Улюблене місце для гуляння – порт. Там регулярно появляються нові кораблі! Це так класно!!!\nПрийом таблеток здійснюємо дома, клініку відвідуємо тільки в разі необхідності здати аналізи крові.\nВчора якраз був день здачі аналізів, брали кров з пальчика. Тарасик не плакав і пояснював мамі: «Хлопці не плачуть»! Аналізи показали, що гемоглобін тримається на рівні, лейкоцити піднімаються, однак тромбоцити впали нижче критичного рівня - 18. Необхідно було вливати тромбоконцентрат, який відразу влили з 15:00 до 18:00 прямо в ігровій кімнаті, де Тарасик постійно вигравав у мами в «memory» - гру, якої його навчили (на Улянину голову) принцеси з Нюрнберга.\nНа Новий рік Тарасику дісталося багато подарунків. Якраз 31 грудня з клініки Нюрнберга прийшла посилка від Санта Клауса (Тарасик, ще коли був у клініці, написав до Санти листа і кинув у спеціальний ящик. А принцеса Наталя підказала Санті адресу і допомогла знайти Тарасика аж в Грайфсвальді). В ящику був playmobil – поліцай, а крім того ще й подарунок для Тетянки! Також, від німецьких волонтерів, які передали подарунки від Діда Мороза з України, Тарасик отримав космічні playmobil. Тарасик був у захваті! Таких кльових іграшок у нього ще не було! І відразу 2 чудових подарунки для Тарасика від своїх знайомих волонтерів передала нам Аліна Ларіонова – мама 5-тирічної Катрусі, яка також в Грайфсвальді лікується від рецидиву нейробластоми. В одному були розмальовка, фломастери і футболка з капюшоном, яка настільки сподобалася Тарасику, що останні декілька днів вимагає одягати тільки її. А в другому подарунку був набір надзвичайно гарних машинок: кран і трактор, і бетономішалка, і снігоочищувач – все зроблено якісно і Тарасику дуже цікаво ними бавитися. Тепер щовечора Тарасик, перед тим як лягає спати, акуратно розкладає ці всі машинки на бильце ліжка. ))\nВід імені Тарасика хочу висловити вдячність всім за ці чудові подаруночки, що викликали в Тарасика так багато позитивних емоцій і посмішок.\nОкрему подяку хочемо висловити Аліні. Захоплюємося добротою, силою волі, мужністю мами, яка вже майже рік перебуває з Катрусею так далеко від Батьківщини, вони борються із страшною хворобою, але, при цьому, в Аліни ще залишаються сили підтримувати і допомагати іншим. Аліночко! Нехай світлі зимові свята принесуть Вам багато радості, щастя і головне - зцілення Катрусі!\nВ лікарні дуже невеселі новини ... Вчора в клініці біля дверей стояв катафалк ... Померла одна англійська дівчинка. Вона якраз приймала антитіла. На останньому обстеженні, начебто, нічого страшного не було. Вогнища були, але не критичні. А потім різко все зросло, дівчинці стало погано і вона швидко померла ... Кілька днів і її не стало ...\nА також іще один хлопчик полетів на небо ... Не переніс трансплантації…\nКлініка Грайфсвальда часто приймає діток в дуже важкому стані, від яких відмовились інші, їхні рідні європейські клініки. Це діти з рецидивами або з особливо складними ситуаціями. Уляна і Тарасик не були знайомі з дітками про яких я написав, про них ми дізнались від Аліни.\nВзагалі, треба відзначити клініку і особисто професора Лоде – вони не бояться поганої статистики, а головне намагаються врятувати діток з таких складних ситуацій…\n4 січня о 23:10\nAdmin Ср Січ 11, 2012 10:32 pm\nХристос народився! Тарасик сьогодні прокапався третій день хімії. Почувається добре. В гарному настрої і має добрий апетит. Аналізи не надто високі, і повільно падають, але це нормально, адже він не вітамінки приймає…\nВ нас завжди була проблема вставати рано, щоб йти в лікарню на хімію, але сьогодні Тарасик проснувся сам і скоріше за дядю Ваню… причому в гарному настрої, каже, що він, ніби, справжній пожежник, такий «шустрий». Будив д.Ваню, наче, він і є будильник – дзеленькотів Задав нам інтонацію на цілий день! В лікарні Тарасик веселив і медсестер. Одна з них вранці, у відповідь на Тарасиковий гарний настрій, поки підключала до капельниці, розповіла віршик німецькою… Тарасик в свою чергу віршував про Робіна-Бобіна. Іншій він міряв пульс.\nДякуючи Тарасику, ми сьогодні швидше звичного потрапили до лікарні, і відповідно швидше пішли звідти. Вдалось навіть трохи погуляти після лікарні вулицями міста… Ми зайшли на дуже симпатичну вулицю, де всі будинки 2-3 поверхові та з гарною архітектурою, на подвір’ї прибрано і здається, що ось з під сусіднього куща вискочить гном. Тарасикові подобалось і він, то тут, то там повторював: «Дивись як гарно!» Коли дитина радісна, то так хочеться поділитись цією радістю і з Вами, дорогі друзі\n11 січня о 23:00


«Чесна та якісна співпраця»\nЛІДЕР РИНКУ ОБОРОТНИХ ЗАСОБІВ ДЛЯ СІЛЬСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА\tЗасоби захисту рослин Насіння польових культур Мінеральні добрива Про нас\n«Чесна та якісна співпраця» Звісно, можна сказати багато похвальних слів про компанію «Ерідон», про її чудово налагоджену роботу в Україні. Втім, слова, якщо їх не підтвердити конкретними фактами, коментарями реальних людей та переконливими цифрами, залишаються просто словами. І для того, щоб не перетворювати наш матеріал у просте «бла-бла-бла», ми відвідали низку підприємств України (цього разу — господарства західного регіону), яким є що розповісти про співпрацю із компанією «Ерідон». Вони вже не один рік працюють пліч-о-пліч і знають один одного якнайкраще. Які виклики доводиться долати в роботі у сьогоднішніх реаліях та як співпрацюється у такі нелегкі часи, пропонуємо дізнатися безпосередньо від агропартнерів компанії «Ерідон». Василь Коцупир, директор ПП «Західний Буг»: «Найголовніше — компанія на 100% розуміє специфіку та умови роботи сільгоспвиробників» — «Наше\nгосподарство має в обробітку 6 700 га землі. Основні культури, які ми вирощуємо, — кукурудза, соя, соняшник, озима пшениця, ячмінь. Маємо досить розвинуте тваринництво, яке є основою нашого господарства, тому в\nсівозміні досить широко представленій кормові культури. Утримуємо 3 200\nголів ВРХ, 18 тис. Голів свиней. Із компанією «Ерідон» ми працюємо понад 10 років. Беремо в них техніку: зокрема, останнім нашим придбанням стали соняшникові жатки, всі запасні частини до техніки CLAAS. Окрім техніки, компанія повністю забезпечує нас посівним матеріалом, засобами захисту рослин, основними добривами та мікродобривами. Співпрацею із компанією більш ніж задоволені. Адже не з кожним партнером можна усно домовитись про об’єми, які господарство планує закуповувати поточного року, «зафіксувати» їх за собою, а потім за потреби домовитись про поставку і вже після отримання зробити повну оплату. Для нас це дуже важливо, адже ми не залучаємо кредитних коштів. Користуємось власними обіговими коштами, яких досить часто не вистачає зовсім або частково, адже ми також залежні від того, наскільки швидко буде оплачено наш товар.Нас дуже влаштовують гнучкі умови співпраці — з ними завжди можна домовитись про відстрочення\nплатежу, часткове погашення тощо. Жодних проблем не виникає. Цього\nроку ми вже сплатили за поставлений товар суму 4,7 млн грн. Я підкреслюю: оплатили поставку, хоча цей рік ще не закінчився, і це лише частина товару, про поставку якого ми домовились на початку року. Інша частина товару зберігається на складах компанії або складах виробників, і\nякщо вона мені буде потрібна, то після телефонного дзвінка впродовж 3 годин товар буде у господарстві. Я впевнений у якості продуктів, які постачає компанія, у їхній наявності, оперативності доставки і взагалі —\nв надійності.Я працюю не з брендом «Ерідон», а з людьми, які там працюють. Вони справжні професіонали і, попри це, «високо не літають» — завжди досяжні: дадуть якісну пораду, проведуть кваліфіковану\nконсультацію та відповідне навчання. Сьогодні ми намагаємось відходити від традиційних способів господарювання та все ширше впроваджувати енергоощадні технології. Підтримка «Ерідон» у цьому плані теж відчувається. Та, насамперед, нам імпонує уважне і людяне ставлення до клієнта.»\nОлег Крижовачук, директор ТОВ «Україна»: «Ерідон» — не одноденна компанія, з ними почуваєшся у безпеці» — «В обробітку маємо 14,8 тис. га землі. Вирощуємо зернові культури, серед яких озима пшениця, озимий ріпак, ярий ячмінь, кукурудза та соя.Оскільки маємо тваринництво, то частину площ у нас відведено під багаторічні трави, кукурудзу на силос. Крім того, нещодавно розпочали займатись садівництвом — сьогодні будуємо фруктосховище для яблук, також маємо елеватор на 90 тис. т зберігання. Філософія діяльності нашого підприємства дуже проста — це робота на результат. Ми не намагаємось набрати якомога більше землі і господарювати, як доведеться, аби швидко «зірвати куш» — і все. Я вважаю, що для України оптимальними є господарства розміром до 15 тис. га землі. Саме на цій площі можна працювати справді ефективно, особисто відслідковуючи всі робочі процеси, тримати все під контролем та «закладати» благополуччя не на один рік. Саме завдяки такому підходу господарство щороку посідає лідируючі позиції у виробничій діяльності — нам вдається отримувати високі врожаї не лише за обласними «мірками», а й у державних масштабах: торік урожайність озимого ріпаку становила 62 ц/га, озимої пшениці — 86, ячменю — 76, кукурудзи (до речі, вже впродовж останніх шести років) — за 100 ц/га. Із компанією «Ерідон» працюємо вже понад 11 років. Сьогодні вона на 99% забезпечує наші потреби у ЗЗР, мінеральних добривах та насінні (так, за попередній рік обсяги закупівлі становили не мало не багато — близько 75 млн грн). Можливо, комусь це буде дивним, адже за всіма законами бізнесу для зниження виробничих ризиків потрібно мати декількох постачальників матеріально-технічних ресурсів. Ми ж наразі маємо одного такого постачальника — і це «Ерідон». Чому він один? Тому що ми впевнені у цьому партнерові. Якість препаратів, доречні і, головне, вчасні консультації щодо застосування того чи іншого продукту, системи захисту в цілому, а також терміни доставки, зручні умови розрахунку — ось що робить компанію «Ерідон» справжнім лідером у постачанні обігових засобів і надійним партнером для багатьох сільгоспвиробників.Кожного року спільно із компанією «Ерідон» ми проводимо власні сортовипробування різних культур. Так, торік закладали демопосіви 42 гібридів ріпаку, 27 сортів пшениці та 147 гібридів кукурудзи. У своїх дослідженнях визначаємо найкращий для себе гібрид за однакових умов вирощування (обробіток ґрунту, система захисту та живлення тощо). Також закладаємо досліди одного сорту за різними системами захисту та живлення. І що дуже нам допомагає в наших селекційних пошуках — це реальна підтримка агронома-консультанта «Ерідон», який, як говориться, завжди «під рукою».Сьогодні в нас із «Ерідон» склалися справді надійні партнерські відносини. Я хочу підкреслити, саме партнерські, адже з їхнього боку відчувається повага до тебе як партнера, цілковита довіра, що сьогодні дуже важливо. На них можна покластись на сто відсотків, що ми й робимо.» Михайло Жила, директор ТОВ «Оболонь-Агро»: «Із компанією «Ерідон» можна прогнозувати подальшу діяльність і бути впевненим у майбутньому» — «Свою діяльність ми розпочали у 2006 р. з обробітку 350 га. Сьогодні ж оброблювана нами площа становить 13,5 тис. га. Займаємось рослинництвом, тваринництвом (ВРХ та свині), маємо завод із виробництва солоду потужністю 120 тис. т. Останніми роками спостерігається підвищений попит на лікарські трави, тому торік частину площ було відведено під вирощування розторопші, фенхелю та коріандру.Проте основна профільна культура нашого господарства — це пивоварний ячмінь (як озимий, так і ярий). Ця культура займає близько 35% оброблюваної площі, де вирощуємо товарний та насіннєвий матеріал необхідних сортів ячменю, які найкраще придатні для виробництва солоду. Частка товарного ячменю незначна, переважно займаємось вирощуванням саме насіннєвого матеріалу із подальшою його обробкою на власному насіннєвому заводі. Згодом на взаємовигідних умовах надаємо його господарствам-партнерам.Із компанією «Ерідон» працюємо з перших днів створення нашого підприємства (в основному — у сегменті насіння, мінеральних добрив та ЗЗР). Сьогодні компанія забезпечує наші потреби в ЗЗР та добривах приблизно на 80%. У нашій області компанія «Ерідон» має досить потужний консультативний відділ, співпрацею із яким ми більш ніж задоволені. Звернувшись за порадою до кваліфікованих спеціалістів, ми завжди впевнені, що питання буде успішно вирішене: їхній агроном-консультант або надає відповідні рекомендації телефоном, або сам приїздить у господарство і надає консультації вже на місці. Торік усю систему захисту було побудовано спільно з представниками компанії «Ерідон». Надалі, якщо насамперед цінова політика компанії нас задовольнятиме, працюватимемо тільки із ними. Адже в інших питаннях — якість продукції, терміни доставки, фінансування, консультації — ми вже визначились на 100%: це — компанія «Ерідон»!» 2015.04.14\nМПП Фірма «Ерідон» © 1993-2015office@eridon.ua | (044) 536-92-00, (044) 501-88-30\nЗалиште ваші контактні дані щоб підписатися на рекомендаційнi повідомлення\n* Обов’язково для заповнення


Новини Львова: сина голови Бродівської ОТГ судитимуть за побиття журналіста — Львів — tsn.ua\nФото: Сурми Радзивілів\nВласник одного з ресторанів у селі Лагодів побив журналіста, пошкодив техніку, а також забрав у нього зібрані матеріали.\nУ Львівській області судитимуть підприємця, який побив журналіста та розбив його камеру.\nІнцидент стався у селі Лагодів 24 квітня, а підозрюваним є син голови Бродівської ОТГ Іван Белей.\nСмертельна "мажорна" ДТП в центрі Києва: водій Infinity постав перед судом\nСлідчі з'ясували, що власник одного з ресторанів, він же син голови Бродівської ОТГ, побив журналіста, пошкодив техніку, а також незаконно забрав у нього зібрані матеріали. Подія трапилась біля готельно-ресторанного комплексу "Колиба".\n"Подія сталась 24 квітня близько 22:00 в одному з сіл Золочівського району. 37-річний місцевий мешканець перешкоджав журналісту проводити відеозйомку поблизу закладу харчування, який належить йому. Підозрюваний вибив з рук працівника місцевої телерадіокомпанії відеокамеру, намагався її зламати, та побив потерпілого", - йдеться у повідомленні поліції.\nЧоловіку було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 171 (Перешкоджання законній професійній діяльності журналістів) Кримінального кодексу України та ч. 2 ст. 345-1 (Погроза або насильство щодо журналіста) Кримінального кодексу України.\nДосудове розслідування завершене, 22 вересня правоохоронці скерували обвинувальний акт на розгляд суду.\nМаксимальне покарання, що загрожує обвинуваченому, - позбавлення волі на строк до п’яти років.\nНагадаємо, депутатка Бродівської міської ради Ольга Кравчук розповіла, що син голови Бродівської ОТГ Іван Белей побив її чоловіка Віталія Кравчука та журналіста місцевого телеканалу "Броди Online" Сергія Нікішина. Також він розбив камеру оператора.\nБійка сталась, коли депутатка та журналісти приїхали до "Колиби". Там відбувалось святкування, хоч в країні були введенні карантинні обмеження. Журналіст розповів, що спочатку у вікнах закладу горіло світло, потім його вимкнули, а за кілька хвилин звідти вийшов власник. Чоловік голосно лаявся та напав на журналістів. Спочатку він декілька разів ударив Кравчука, а потім й оператора, бо той знімав на камеру. Власник ресторану вибив камеру, вона впала на землю, і Белей вдарив її ногою.\nЯк повідомляє видання "Сурми Радзивілів", після цього двоє охоронців вивели оператора попід руки до дороги. Пізніше Нікішин повернувся на місце бійки, аби забрати камеру. Втім, самої техніки вже не було, а на землі лежали лише дрібні деталі від неї. Також Нікішину не повернули журналістського посвідчення, яке він показав охоронцеві закладу.\nРозбита відеокамера Panasonic HC-X1000 коштувала 60 тисяч гривень. Окрім цього, вона була оснащена радіосистемою до мікрофона Sennheiser за 27 тисяч гривень.\nПісля інциденту Нікішин зняв побої та звернувся з заявою до поліції. За попереднім висновком експерта, він отримав забої м'яких тканин.\nУ поліції тоді повідомили, що відкрили кримінальне провадження за фактом перешкоджання професійній діяльності журналіста. Санкція статті передбачає штраф до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.\nбродильвівська областьжурналістипобили журналіста


Скільки коштує ремонт однокімнатної квартири під ключ, послуги, асортимент\nСьогодні все більше і більше людей приймають рішення провести ремонт. Це обумовлено не тільки бажанням пережити будь-які зміни в житті, але також оптимізувати використання житлової площі. Щоб звільнити простір в однокімнатній квартирі, замовте ремонт під ключ. Скільки коштує повномасштабна робота залежить від Ваших можливостей і побажань. Ми рекомендуємо брати активну участь ще на перших етапах розробки плану робіт, щоб контролювати бюджет проекту по ремонту однокімнатної квартири під ключ. Дізнайтеся, скільки коштують наші послуги, на офіційному сайті компанії. Ми опублікували повний асортимент наших послуг спеціально для зручності наших численних клієнтів, які потребують зміни.\nЯкщо вас цікавить, скільки коштує ремонт однокімнатної квартири під ключ, просто зв'яжіться з представниками компанії «Атлант-Буд». Наші співробітники можуть запропонувати різні варіанти і прислухаються до Ваших побажань.\nВажливо відзначити, що члени команди надають різні види будівельно-ремонтних послуг. У Вас є можливість звернутися до нас за роботою з сантехнікою, укладанням плитки і установкою люстри окремо. Щоб провести косметичний або під ключ ремонт в однокімнатній квартирі, дізнайтеся скільки коштує середній проект даного виду робіт. Ми надамо вибір матеріалів і дизайну, щоб Ви могли зупинитися на тому, що підійде Вашому способу життя і можливостям. Багато наших клієнтів уже забули, скільки коштував ремонт під ключ в їх однокімнатній квартирі, так як результат проведення робіт залишив після себе тільки приємні враження. У Вас є можливість заощадити без нанесення шкоди своєму будинку - для цього достатньо зв'язатися з професіоналами в будівельно-ремонтної сфері Києва.\nЩоб попередньо дізнатися, скільки коштує ремонт однокімнатної квартири під ключ, Ви можете зателефонувати в наш офіс. У компанії «Атлант-Буд» також працює відділ по дизайну, який може зайнятися Вашим житлом і повністю змінити зовнішній вигляд Вашої квартири або будинку.


Шукайте індекс Укрпошти за адресою Рівнопіль - Волноваський район - Донецька область - Україна. Ми регулярно оновлюємо дані з надійних джерел і працюємо над поліпшенням якості наданої інформації.\nДодавайте індекс Рівнопіль у вибрані. Просто клікніть по знайденому індексу Рівнопіль і він буде показаний на головній сторінці сайту!\nРівнопіль індекс Укрпошти 85760\nДізнатися свій поштовий індекс, або знайти свій будинок на карті. Рівнопіль і поштові індекси до ваших послуг.\nВи переглядаєте: Поштові індекси України. Поштові індекси міст і індекс за адресою Рівнопіль.\nДаний сайт містить не тільки поштовий індекс Рівнопіль - він заповнений іншими речами, втому числі і складніших.\nПотрібно уточнити свій вибір, щоб отримати індекс Рівнопіль, Волноваський район, Донецька область, адреси поштових відділень, вулиці на карті.


Про нас - Сторінка 2 з 2 - Торти на замовлення Львів - VanilaCake\n+38098 533 533 8\nТорти на замовлення Львів – VanilaCake\nвишукані тортики на будь який смак\nСтильні торти від 1 кг\nТорт на день нарождення\nТорти для рідних\nЯк вибирати торт під замовлення дитині?\nМи пропонуємо красиві і унікальні торти дитячі, які є безпечними. Можна їсти їх, не переживаючи щодо ймовірних наслідків, наприклад,\nалергії. Подарувати дитині завдяки нам можна кондитерський виріб різних розмірів і в унікальному оформленні. Є сучасні і класичні варіанти.\nНа замовлення можна придбати найкращі продукти для хлопчиків або дівчаток.\nІнтернет-магазин підкріплює відмінний асортимент ідеальною якістю і класними умовами.\nТреба уважно підійти до вибору, що дозволить знайти найкраще рішення.\nВідштовхуватися треба від особистих переваг малюка. Якщо йому подобаються якісь мультиплікаційні або кінематографічні герої, можна зробити торт з ними.\nПропонується широкий вибір стилістичних рішень, які будуть реалізовані\nдосвідченими кондитерами. Якісні торти для дітей обов’язково повинні складатися з безпечних компонентів. Тому вибір місця грає нерідко вирішальну роль. Наша кондитерська майстерня здатна виявитися ідеальним вибором по всіх базових параметрам. Створені чудові умови для простого вибору. Можна порадитися з професіоналами і завжди знайти найкраще рішення.\nВраховувати при виборі треба вік дитини. Під цей фактор підбирається конкретний рецепт. Головне, щоб дитина могла без шкоди для здоров’я вживати конкретні продукти. Найкраще використовувати фрукти, якісні бісквіти, вершки і т.д.\nОформлення також неймовірно важливо. Сучасні кондитерські технології дозволяють на будь-який колір і смак підібрати цікаве рішення. Є мастика і інші компоненти для реалізації задуманих сюжетів. Тому дитячий торт можна виконати в різноманітних колірних рішеннях, розмірах і т.д. Головне застосовувати у виготовленні безпечні харчові барвники.\nОрієнтуватіся при виборі такоже треба під тематику дня народження, Захоплення малюка.\nЯк вибирати торт під замовлення на весілля?\nЗ чого роблять торти на замовлення дітям?\nТорти у Львові на замовлення\nзамовивши торт у нас ви завжди отримаєте якісний та гарний тортик\nтел. 098 533 533 8 Viber\nТорти на замовлення Львів – VanilaCake - Proudly Powered by WordPress


Факти і міфи про святкування 23 лютого - Факти & Міфи - Web-журнал «Інтелектус» - «Патентбюро»\n«ПАТЕНТБЮРО» Web-журнал «Інтелектус» Факти & Міфи Факти і міфи про святкування 23 лютого\nАвтор: Людмила ГРИНЕВИЧ (кандидат історичних наук)\n«...ЩЕ МІЦНІШЕ ЗАКРІПИТИ ДУХОВНИЙ ЗВ’ЯЗОК...»: РОЗДУМИ ІСТОРИКА ПРО ПЕРВІСНЕ ТА СУЧАСНЕ ПОЛІТИКО-ІДЕОЛОГІЧНЕ ЗВУЧАННЯ СВЯТКУВАНЬ ДНЯ РСЧА В УКРАЇНІ\nХ.Раковський та М.Подвойський на святкуванні річниці Російської РСЧА. Харків, березень, 1919 р.\nУ пантеоні традиційних свят будь-якої держави особливе місце посідають ті, що пов’язані зі становленням та історією її збройних сил. Це й зрозуміло, адже від війська значною мірою залежить саме існування держави, від того ж, наскільки цю істину усвідомлює суспільство, почасти залежить моральний дух армії, а отже — її здатність виконувати свій обов’язок. З іншого боку, впровадження та поширення в армії певних святкових традицій не тільки сприяє підвищенню її бойового духу, а й істотно впливає на формування світогляду всього суспільства, бо значна його частина відбуває військову службу й повертається до цивільного життя, несучи з собою набуті в армії погляди та переконання. Цю «виховну функцію» збройних сил, значення для держави традицій їх вшанування — як, власне кажучи, вагу інших святкових традицій, — досить рано усвідомили й більшовики. Саме тому, взявши владу, ще навіть не зміцнивши своїх позицій, вони почали формувати й насаджувати нові, «пролетарські» традиції і свята. Серед останніх було й відзначення 23 лютого Дня РСЧА . Започатковане в 1919 р., це свято упродовж наступних десятиліть мало чітке ідеологічне спрямування, було націлене на те, щоб, паралельно з вихованням у суспільстві поваги до «людини зі зброєю», прищеплювати населенню лояльність до радянської системи та її цінностей. Не останню роль у цьому відігравала й пропаганда ідеї збереження єдиної армії — єдиної країни, на яку, власне кажучи «працювало» уже саме існування спільного для всіх національних республік військового свята.\nЗвернемося до історії започаткування Дня РСЧА в Україні, з’ясуємо деякі особливості його первісного політико-ідеологічного звучання та поміркуємо, чи здатна одна з ключових святкових традицій радянської системи скинути з себе тягар комуністичної ідеології, трансформуватися в нову святкову традицію України — державницьку за своїм спрямуванням, гуманістичну за суттю, об’єднавчу для всього українського суспільства.\nПерше святкування дня РСЧА в Україні проходило\nпід червоними і синьо-жовтими прапорами\nОдразу ж зазначимо, що на момент започаткування в радянській Росії святкування річниці створеної за декретом РНК 15 (28) січня 1918 р. РСЧА радянська Україна вже мала власні військові традиції, які цілком могли б стати основою для аналогічного російському, проте національного за своїм характером свята. І справді, ще в грудні 1917 р. в Україні була сформована перша національна радянська військова частина — Український полк Червоного козацтва, 5 січня 1918 р. український радянський уряд опублікував постанову про початок організації Червоного козацтва «у всеукраїнському масштабі» і, нарешті, 20 січня 1918 р. той-таки уряд видав декрет «Про організацію народної революційно-соціалістичної армії — Червоне козацтво».\nЗдавалося б, удруге повертаючись в Україну, борючись із Директорією за визнання й підтримку серед українського населення, новий український більшовицький уряд був вкрай зацікавлений у рекламуванні власних державотворчих традицій. Проте минулорічний досвід перебування більшовиків при владі в Україні тепер широко не афішувався. І причина була не так у фактичному провалі ідеї організації армії Червоного козацтва навесні 1918 р., як у цілком свідомому небажанні нового «альтернативного» уряду будити в республіці небажані настрої «українського сепаратизму», найяскравішим виявом якого стало несподіване для більшовицького партійного центру проголошення у квітні 1918 р. II Всеукраїнським з’їздом рад державної самостійності радянської УНР.\nЦя примара українського сепаратизму не давала спокою Москві і на початку 1919 р. Власне, заміна у цей час Г.П’ятакова Х.Раковським на посаді голови Тимчасового уряду УСРР зумовлювалася прагненням центру мати на ключовій посаді людину, яка б «правильно розуміла і проводила» партійну лінію в національному питанні та «гру в уряд» (влучний вислів Й.Сталіна) не сприймала за чисту монету. Конкретним кроком, націленим на злиття військових сил двох республік, стало скасування рішень попереднього складу Тимчасового уряду про організацію Української Радянської армії, яку лівий комуніст Г.П’ятаков та його прихильники наївно хотіли бачити рівноправною з російською Червоною армією, однією зі складових Світової Червоної армії. Наказом Реввійськради РСФРР від 4 січня 1919 р. Українська армія перетворювалась на один із фронтів радянської Росії. За дотриманням загальноросійських норм військового будівництва в УСРР мала стежити привезена Х.Раковським із Москви Вища Військова інспекція України (ВВІУ). У цьому ж самому руслі належало діяти й республіканському наркомату військових справ під орудою М.Подвойського. Останній, вирушаючи до Києва, запевнив ЦК РКП(б) у своїй готовності «не культивувати українську самостійність, а створити організацію, що має на меті використовувати ресурси України». Так само на злиття військових сил республік, на прищеплення українському суспільству ідеї «єдина армія — єдина країна» було націлене привнесене з Росії в Україну святкування дня РСЧА.\nОскільки повідомлення про святкові заходи в Москві трохи спізнилося, уряд Х.Раковського ухвалив рішення перенести широкомасштабне відзначення річниці Червоної армії на початок березня 1919 р., приурочивши його до відкриття у Харкові III Всеукраїнського з’їзду Рад. Повідомлення про це містив опублікований 23 лютого 1919 р. наказ №60 М.Подвойського, яким чітко визначалася провідна мета новонародженої традиції — «ще міцніше закріпити духовний зв’язок з робітниками, селянами і червоноармійцями Російської Радянської Республіки». Цю ж ідею містив декрет «Про святкування річниці РСЧА», виданий Тимчасовим урядом 28 лютого 1919 р. «Нехай це святкування, — зазначалося в ньому, — ще міцніше закріпить узи братерства і солідарності, які пов’язують трудящих червоних радянських республік».\nХоча самопроголошений український більшовицький уряд усіляко демонстрував видимість своєї легітимності, це питання залишалося невиясненим: з одного боку, існувала відновлена Директорією УНР та сконструйований нею уряд, з другого — формально все ще залишалися в силі вищезгадані рішення II Всеукраїнського з’їзду Рад, хоч на партійному рівні українські більшовики від них відмовилися. Рішуче виявляли свої претензії на владу в Україні українські соціалістичні партії, які на той час стали на радянську платформу. Отже, поруч із гучними деклараціями про начебто законність влади комуністів, підтримку їх найширшими верствами українського населення, вже зроблений українцями вибір на користь «найтіснішого союзу» з радянською Росією тощо, уряд Х.Раковського спішно готувався до III Всеукраїнського з’їзду Рад, якому належало підвести під усі ці заяви «законодавчу базу». Приурочення до з’їзду святкування річниці РСЧА, безперечно, мало стати ще однією демонстрацією військової сили більшовиків, а відтак і додатковим аргументом для переконання політичних опонентів.\nУтім, складність політичної ситуації в Україні не могла не позначитися як на роботі з’їзду, так і на характері самих святкувань. Проблеми виникли вже під час встановлення дати їх проведення. Зокрема Київський виконком, у якому більшовики тоді не переважали, спробував надати зініційованому М.Подвойським святу національного забарвлення, запропонувавши поєднати його проведення з традиційними шевченківськими днями, які саме наближалися в Україні. Уряд Х.Раковського з цим, звісно, не погодився, визначивши для святкування Дня РСЧА в Києві 5–6 березня...\nЦентральним місцем святкування дня народження Червоної армії в Києві став Софіївський майдан. Повз споруджену й прикрашену в українському національному дусі трибуну, на якій зібралися члени київського виконкому, урочистим маршем пройшли частини РСЧА: вояки 1-го комуністичного полку, артилерійські, кавалерійські підрозділи, полк прикордонників, одягнутий у коричневі кожушки та білі папахи особливий батальйон ЧК, загін китайців. Богунці і таращанці, що на початку лютого 1919 р. здобули Київ, на той час були виведені з золотоверхого як неблагонадійні. Після військового параду відбулася демонстрація представників різних політичних партій. Неабияке пожвавлення присутніх викликала поява на майдані агітаційного авто, декорованого плакатами із зображенням земних півкуль, заповнених народами всього світу, що символізувало перемогу всесвітньої революції. З центру міста учасники демонстрації розійшлися по театрах, кінематографах, де відбулися урочисті збори, мітинги, концерти (на одному з них, між іншим, виступав славетний співак Собінов).\nНамагання ініціаторів Дня РСЧА підкреслити класове звучання свята не перешкодило демонструванню учасниками святкових заходів національних настроїв: цими днями в українській столиці можна було побачити червоні (класові) й синьо-жовті (національні) прапори і транспаранти, портрети В.Леніна, Л.Троцького і Т.Шевченка, почути співи «Інтернаціоналу» та «Заповіту» і навіть гімну «Ще не вмерла Україна». Прагнення деяких українських соціалістів перетворити це свято на власне українське, започаткувати нову національну радянську традицію найвиразніше виявили під час святкування українські соціал-демократи «незалежні». Опублікована в «Червоному прапорі» стаття К.Власівського «Червоне козацтво» не тільки наполягала на історичній версії народження в 1918 р. Української Червоної армії, а й закликала ворогуючих між собою українців об’єднатися в Українську армію «Червоне козацтво», яка, мовляв, захищатиме як соціальні, так і національні інтереси України.\nЩе виразніше українські національні прагнення виявилися під час Шевченківських днів, які проходили в Києві 11 березня. Після панахиди у Софійському соборі учасники чисельної демонстрації, несучи попереду синьо-жовтий прапор, зі співами «Заповіту», «Ще не вмерла Україна», вигуками «Слава Україні», пройшли вулицями Києва, після чого урочистості було перенесено до міських театрів — зокрема Оперного, зал якого до цієї нагоди був прикрашений виразними гаслами «В своїй хаті — своя правда і сила і воля», «Хай живе рідна мова», «Поховайте, та вставайте, кайдани порвіте» тощо. Малочисельний гарнізон червоних військ зібрався на концерт-мітинг у клубі «Пел-Мел». Його учасники, висловлюючи своє ставлення до українських маніфестацій, затаврували їх як такі, що «провокують товаришів на національному грунті, нацьковуючи представників однієї нації на представників іншої» й закликали усіх об’єднуватися під червоним прапором.\nЗ огляду на все вищесказане, стає зрозуміло, чому Тимчасовий уряд Х.Раковського місцем проведення за своєї участі урочистостей з нагоди Дня РСЧА, а також і місцем скликання III Всеукраїнського з’їзду Рад вибрав не «дрібнобуржуазний, націоналістичний» Київ, а «пролетарський Харків» (туди невдовзі було перенесено й саму столицю УСРР). Робота з’їзду (6—10 березня 1919 р.) відбувалася за спланованим більшовиками сценарієм. Щоправда, зовсім уникнути нелояльних виступів не вдалося. Претензії висловив, зокрема й представник військ отамана Григор’єва, які незадовго перед тим перейшли на бік червоних. «Серед нас, — заявив делегат григор’євців, — спостерігається незадоволення тим, що в центрі досі немає об’єднання партій, які стоять на радянській платформі. У загонах давно про це говорять. Потрібно організуватися... Треба, щоб Українська Червона армія була часткою інтернаціональної армії...»\nПроте цей та інші протести меншості, зокрема пов’язані з нелегітимністю українського більшовицького уряду та з незаконністю самого з’їзду, були проігноровані. Ухвалені з’їздом рішення виходили з суто декларативного визнання державного статусу УСРР та демонстрували готовність Х.Раковського твердо проводити в життя визначену РКП(б) лінію на повне злиття України з Росією.\nУ Харкові, на відміну від Києва, святкування річниці РСЧА відбулося 9—10 березня 1919 р. без жодних несподіванок для влади. Вишикувавшись у каре на площі ім.Р.Люксембург, війська місцевого гарнізону виголосили текст щойно ухваленої з’їздом урочистої обіцянки, після чого відбувся військовий парад та організовані маніфестації. Щодо пропагандистської спрямованості «харківських святкувань», то про неї можна було судити за змістом публікацій святкового числа (від 9 березня) урядової газети «Известия». Тут були вміщені текст ухваленого РНК РСФРР 15 січня 1918 р. декрету про організацію РСЧА, міркування наркома військових справ УСРР М.Подвойського «про важливість України для Росії», статті різних авторів про те, «що має зробити Україна» («поквапитися зі створенням Української Червоної армії, після чого об’єднати її «з сильним другом і союзником, братерською Росією»), а також про головну мету РСЧА (роздмухання «вогню помсти, вогню братерства» в ім’я створення «світової республіки Рад»).\nЩе раз звернемо увагу на те, що ані в Києві, ані в Харкові під час проведення вищеозначених святкувань власне українські радянські частини (богунці, таращанці, григор’євці, махновці) не були присутні — всі вони перебували на фронті і вели бойові дії. Можливо, саме тому якихось конкретних повідомлень про те, як саме вони відзначали нове свято, в офіційній пресі не з’явилося. Втім, як випливає з архівних матеріалів, ці святкування принесли українським повстанцям певні розчарування — принаймні богунцям і таращанцям, які, попри сподівання, так і не одержали від більшовицької влади обіцяних нагород за взяття Києва.\n7 лютого 1919 р. уряд Х.Раковського видав постанову про вручення Богунському і Таращанському полкам за виявлені ними «героїчні і доблесні дії проти ворогів робітників і селян» почесних червоних прапорів, а командирам полків М.Щорсу та В.Боженку — почесної зброї. Полкам також надавалося право залишити за собою початкові назви «Богунський», «Таращанський», тоді як інші частини перетворювалися на номерні.\nЦі нагороди богунці й таращанці і мали отримати до річниці РСЧА, та цього не сталося. Тільки 9 квітня 1919 р. уряд послав В.Антонову-Овсієнку знамена, однак той був змушений повернути їх, висловивши претензії щодо якості полотен (важкий драп, не можна прибити до древка, не маятимуть на вітрі), а також зроблених на прапорах написів (хоча полкам було даровано назви «Богунський», «Таращанський», на полотнищах значилися їхні номерні позначки). Судячи з усього, лише на папері залишилося рішення щодо нагороди Щорса й Боженка почесною зброєю. У кожному разі, майже напередодні своєї загибелі (14 серпня 1919 р.) М.Щорс послав Х.Раковському телеграму, якою нагадував, що варто б виконати видане майже п’ять місяців тому відповідне розпорядження.\nЗазначимо, що ця історія не була випадковою прикрістю, а відбивала певне ставлення більшовицького керівництва до власне українських військ. Річ у тому, що, хоч богунці й таращанці, новгород-сіверці, махновці і григор’євці забезпечили своєю підтримкою прихід більшовиків до влади в Україні, ставлення їх до цієї влади можна було вважати лояльним лише умовно. Недисципліновані, зорієнтовані на «партизанську вольницю», призвичаєні до самочинних реквізицій, українські повстанці були постійним головним болем для вищого військового командування. Спроби останнього «притиснути» українських партизанів, як правило, не тільки не давали очікуваних результатів, а й були небезпечними. В одній із доповідей ВВІУ повідомлялося про погрози таращанців: «Якщо будете тиснути на нас — перейдемо на бік Петлюри». Це було цілком імовірно, оскільки повстанці переважно не мали чітко визначених політичних переконань і, підтримуючи уряд Х.Раковського, цілком щиро вважали його некомуністичним. «Ми — більшовики, — нерідко говорили вони, — проте ми проти комуністів!»\nУтім, невдовзі більшовицький уряд своєю практичною діяльністю в Україні (запровадження режиму військового комунізму, хлібні реквізиції, масове закриття церков, цькування української мови, культури, переслідування політичних опонентів тощо) розтлумачив повстанцям тотожність цих двох понять. Реакції не довелося довго чекати — Червону армію затопила хвиля заколотів. Наймасштабнішим серед них стало повстання на початку травня 1919 р. начдива-6 отамана М.Григор’єва. І хоча більшовикам вдалося придушити це повстання, воно значною мірою зумовило чергове падіння радянської влади в Україні.\nПерш ніж знову повернутися до Росії, уряд Х.Раковського встиг довести до логічного завершення свою лінію в національному військовому питанні: у червні 1919 р. УСРР уклала воєнно-політичний союз з РСФРР, «добровільно» делегувавши тій свої права у військовій сфері — Український фронт було розформовано, українські військові з’єднання перетворені на номерні й розпорошені між арміями Південного та Південно-Західного фронтів. Було також ліквідовано й очолюваний М.Подвойським наркомат військових справ УСРР. Сам М.Подвойський разом з В.Антоновим, хоч яким це здається дивним, були звинувачені у сепаратизмі й змушені доводити непричетність до цієї «хвороби».\nОтже, народження свята 23 лютого в радянській Україні відбувалося за умов обмеження і ліквідації її прав у військовій сфері та й узагалі її ефемерного державного статусу. Саме ж святкування, безперечно, було одним із заходів у системі ідеологічного забезпечення цього процесу.\n«Старе-нове свято», або Чи варто наливати молоде вино у старі міхи\nПочинаючи з 1922 р., відзначення Дня РСЧА стало щорічним, поступово посівши чільне місце серед інших святкових традицій радянської системи. При цьому одним із ключових моментів політико-ідеологічного наповнення цього свята завжди залишалась так звана «інтернаціональна пропаганда», в контексті якої відбувалося формування думок про «історичну єдність» радянських національних республік, їхнє «спільне воєнне минуле», вироблення уявлень про «ворогів та друзів». Не торкатимемося питання, наскільки ефективною була ця «ідеологічна обробка», однак зазначимо: підтримка радянською системою культу «непереможної і легендарної», підключення до святкування її річниць населення національних республік виступало своєрідним свідченням сили системи та вже само по собі грало на єдність радянських республік.\nСитуація різко змінилася наприкінці 80-х рр., коли загроза краху СРСР стала відчуватися доволі реально. Організовані правлячою партією в цей період святкування річниць РСЧА — передусім зігнання з-під палиці військових на мітинги у Львові, Вільнюсі, Тбілісі під гаслами «Ми — за оновлений Союз», «Ні — розтягуванню збройних сил по національних квартирах!», як і проведений 23 лютого 1991 р. у Москві 300-тисячний мітинг, серед гасел учасників якого були суто імперські («Клайпеду — Росії!», «Вільно — Білорусії!») та відверто антисемітські (проголошення шестиконечної зірки загальним ворогом) — стали ще одним свідченням намагань політичного режиму використати День Радянської армії для популяризації ідеї збереження єдності СРСР.\nПісля 1991 р. офіційне святкування Дня Радянської армії на пострадянському просторі на певний час припинилося. Водночас перед новоутвореними національними державами постало питання пошуку конструктивних державотворчих традицій. Прагнучи започаткувати такі традиції, Україна запровадила нові свята: 24 серпня — День незалежності України, 6 грудня — День Збройних Сил, 1 серпня — День Військово-морських сил і т.ін. Від практики відзначення на державному рівні Дня Радянської армії і Військово-морського флоту Українська держава, з огляду на політико-ідеологічне спрямування цього свята, відмовилася так само, як це зробили всі колишні республіки Союзу РСР.\nВідмова від офіційного святкування 23 лютого викликала незадоволення серед певних верств населення в Україні — колишніх військових (вважали це свято професійним, його скасування на тлі загального падіння статусу військовослужбовців сприйняли як вияв неповаги до своєї багаторічної праці); ветеранів Великої вітчизняної війни (23 лютого, поруч із 9 травня, звикли асоціювати з Перемогою над нацистською Німеччиною), частини населення — тієї, яка просто звикла до цього свята, не розмірковуючи про його ідейну спрямованість (23 лютого — чоловіче свято, 8 березня — жіноче свято). Водночас у пострадянський період проявилися й спроби лівих сил в Україні знову, як це було й за радянських часів, використати свято 23 лютого для пропаганди своїх ідей, нерідко антидержавних за спрямуванням.\nУтім, традиція святкування Дня 23 лютого була перервана ненадовго. Першою повернулася до неї Російська Федерація, відновивши день Радянської армії у вигляді Дня захисника Вітчизни. Останнє було цілком зрозуміло, оскільки ця традиція для Росії, попри її більшовицьке наповнення, завжди мала у своїй основі державотворчий характер. За прикладом Російської Федерації невдовзі пішли Білорусія, Автономна Республіка Крим. Нарешті, 1999 р. побачив світ президентський указ про відзначення Дня 23 лютого в Україні як Дня захисника Вітчизни. Отже, традиція існування спільного для радянських республік (принаймні для Росії, Білорусі та України) свята, схоже, має шанс відродитися.\nОднак наскільки ця «стара-нова» традиція відповідає державотворчим інтересам самої України?\nЗа визнанням відомого британського вченого Ентоні Д.Сміта, святкові традиції, поруч з іншими звичаями та церемоніями, «перетворюючи принципи абстрактної ідеології на відчутні, конкретні вирази, які породжують миттєвий емоційний відгук усіх верств суспільства», покликані виступати його об’єднуючою силою. Чи здатне стати саме таким свято 23 лютого, з огляду на своє нове, гуманістичне звучання? Чи не пропагуватиметься під виглядом Дня захисника Вітчизни власне комуністична традиція з її специфічним антиукраїнським наповненням? Чи прийматимуть це свято з його «історичним тягарем» противники комуністичної ідеї? Чи відзначатимуть його ті, хто збирається під знамена національно-визвольних змагань на День Покрови 14 жовтня, який, до речі, маючи давні історичні традиції, так само міг би стати Днем захисника вітчизни? Насамкінець: чи не дублює воно, це свято, день Збройних Сил України, головне покликання яких — і є захист Вітчизни?\nЗа всієї поваги до прагнення перетворити старе радянське свято на українське, гуманістичне за своєю спрямованістю, не можна не висловити сумнівів щодо можливості досягти цього. Просте копіювання російського досвіду вирішення питання з відзначенням 23 лютого, на нашу думку, навряд чи можна вважати вдалим для України. Логічно було б відновити цю дату як День ветерана радянських збройних сил. Це врахувало б настрої колишніх військовослужбовців, ветеранів Радянської армії і Військово-морського флоту й водночас не вносило б веремії у свідомість нового українського покоління, яке формується в умовах самостійної України і якому сьогодні буде доволі важко зорієнтуватися в ідеологічних хитросплетіннях цього свята.\nДжерело: Дзеркало тижня, 22-29 лютого.2003


Крик душі українця рве мережу: «У мене питання — ви там часом не ох**ли? … Х@р вам! Не дам нікому ні копійки.»\nHome Новини Крик душі українця рве мережу: «У мене питання — ви там часом...\nBy batareuka -\nУ мене питання — ви там часом не охуїли?\nЗамість того аби зробити робочі місця і гідну зарплату, ви змушуєте людей виїзджати на заводи в жопу і відвучати себе там рабами, а в кінці просто збиваєте з них бабки? 20% !\nПридумано не погано, але Хер вам! Не дам нікому ні копійки. Нехай хоть депортують і позбавлять громадянства. Нехай хоч сам презедент прийде мене зустрічати на кордоні. Чому я мушу робити десь, залишивши всіх своїх шоб вижити, а з мене просять податки? Чому найти роботу у сраній польщі чи чехії лекше ніж в моїй країні? Для того аби хтось забрав те, що я чесно заробив! І не я такий один. Повірте мені. Я багато де їздив і багато ким працював, але такого безпорядку не бачив ніде. Кожен хоче кинути тебе і віджати. Майже всі мої друзі у Штатах, Бельгії, Голандії, Словакії і так далі…спочатку їхали туди просто заробити гроші і з грошима зробити бізнес. Хто шо — кафе, магазин, мийку… кожному своє. І знаєте що? Хер з них хто вернувся! Тому, що виявилось навіть, якщо ти маєш гроші і ти чесна людина, яка хоче чесно працювати і давати робочі місця іншим, в цій країні, треба відкашляти кожному спиногризу і в кінці кінців ти залишишся з дустом. При цьому всьому тебе держава, як підприємця ніяк не підтримує, а тільки вимагає. Саме тому всі вони з своїм бізнесом не тут, а за бугром. Думайте люди…\nДля тих хто буде після цього посту бризгати спинним мозгом і пищати про зраду, проплачену публікацію чи антиукраїнські настрої пишу одразу — ідіть нахер!!! Сідайте в свої маршрутки за 4 грн, їдьте на гавні яке зветься автобусом на площу петефі де буде стояти красивий фонтан через пару років, а потім пройдіться по найдовшій у Європі алеї де у кожному смітнику буде пакет\nPrevious articleПісля цієї новини в обмінниках розпочався справжній БУМ! Що відбувається? Чому люди почали панікувати?\nNext articleПоки Порошенко хвалився реформами на шкількній лінійці ЗОМЛІВ І ВПАВ ШКОЛЯР (ФОТО)\n“СИН СТАВ ПІД СТІНКОЮ І ПЕРЕЛЯКАНО НА МЕНЕ ДИВИВСЯ. ЛИШЕ, КОЛИ...\nНовини Июнь 20, 2018\nНасувається катастрофа: українці побили рекорд у Польщі, і це не заробітчани\nМаксимальний розголос! Це ВЖЕ ДНО!!!! Погляньте, що витворяють! Ось така «чемна»...