Як позбутися торф’яного диму |\nГоловна / Як позбутися торф’яного диму\nСьогодні зранку знову затягнуло торф’яним димом Бучу, Ірпінь, Гостомель та інші населені пункти вздовж річки Ірпінь. Торять (чи тліють) торф’яні поклади – проте димом затягує місцевість на кілька кілометрів обабіч.\nМНСники регулярно протидіють цим задимленням, але це видається тільки локальне, а не глобальне вирішення проблеми. Після гасіння торф загорається знову у тому чи іншому місці.\nПро все це говорили люди під час зустрічей з кандидатом на посаду селищного голови Гостомеля Юрієм Прилипком. На що Юрій Ілліч регулярно пояснює виборцям шлях вирішення цієї проблеми. Виявляється, як розповіли МНСники, аби раз і назавжди ліквідувати займання торфу в заплаві Ірпінь-річки, потрібно зробити так, щоб ці землі знову оброблялися й вирощувалися на них сільгоспкультури.\n«Я зроблю так, щоб там люди садили якусь кукурудзу чи гарбузи – головне, щоб там щось росло, а не горіло, – пояснює людям Юрій Прилипко. – Якщо в кожної ділянки біля річки на торф’яниках буде хазяїн, то він сам потурбується, аби там був його врожай, а не нікому не потрібне загорання торфу!».\nСьогодні зранку знову затягнуло торф’яним димом Бучу, Ірпінь, Гостомель та інші населені пункти вздовж річки Ірпінь. Торять (чи тліють) торф’яні...


Оновлено норми багажу в Ryanair [від 1 листопада 2017] - 1001 ідея бюджетних подорожей Європою\nPosted on 06.09, 11:59 solomkasPosted in Ryanair, Акції, розпродажі, новини\nЗ 1 листопада Ryanair оновлює свої правила щодо багажу. Нижче наводимо основні зміни.\nБезкоштовна норма багажу в авіакомпанії стосується двох одиниць: 1 ручний багаж розмірами до 55х40х20 см до 10 кг, що поміститься на полиці, та 1 сумка. Безкоштовно 1 маленьку сумку розміром до 35х20х20 см можуть взяти пасажири, що оплатили послугу пріоритетної посадки та/або квиток за тарифом Plus/Flexi Plus.\nПріоритетна посадка коштує 5€ і її можна забронювати разом з квитком або додати за 45 хвилин до вильоту через додаток Ryanair.\nПроте якщо ви не придбали пріоритетну посадку або квиток Plus / Flexi Plus, ви все ще можете взяти 2 одиниці багажу, однак ваша велика сумка 10 кг буде безкоштовно поміщена в багажний відсік. Ви зможете взяти свою маленьку сумку в кабіну.\nРучний багаж, що перевищує дозволений розмір, також буде поміщено в багажний відсік зі штрафом 50€.\nЦі правила не стосуються пакетів з товаром, придбаним у магазинах duty-free. Їх можна брати на борт безкоштовно.\nНе забудьте зареєструватись на політ онлайн. Реєстрація відкривається за 4 дні до дати вильоту і закривається за 2 години до нього. Існує ще рання реєстрація з вибором платного місця, початок реєстрації – за місяць до дати вильоту. В іншому випадку за чек-ін в аеропорту ви сплатите 50 євро.\nБільше про багаж та тарифи – тут.


475 років першій писемній згадці про м. Тернопіль (монета) — Вікіпедія\n475 ро́ків пе́ршій писе́мній зга́дці про м. Терно́піль — ювілейна монета номіналом 5 гривень, випущена Національним банком України. Присвячена мальовничому обласному центру, розташованому на р. Серет (притока Дністра), — місту Тернополю, яке вперше згадується в привілеї короля польського і великого князя литовського Сигізмунда І, наданому Яну Тарновському на заснування міста.\n5 нейзильбер 16,54 35 спеціальний анциркулейтед рифлений 35 000\nНа аверсі монети розміщено: угорі на тлі орнаменту — малий Державний Герб України, під яким напис «УКРАЇНА»; у центрі на дзеркальному тлі — панорама сучасного міста Тернополя, над якою герб міста; унизу: рік карбування — «2015»; напис півколом «П'ЯТЬ ГРИВЕНЬ» та праворуч логотип Монетного двору Національного банку України.\nФотограф (аверс) — тернопільський журналіст Антон Марчевський.\nПід час введення монети в обіг у 2015 році, Національний банк України реалізовував монету через свої філії за ціною 29 гривень.\nФактична приблизна вартість\nЦіна, грн. 45 55 60\nСвітлина Антона Марчевського, за якою створили зображення на аверсі монети\n↑ Богдан Боденчук. Нацбанк вибачався перед тернопільським журналістом // Терен, 8 серпня 2015.\nНацбанк компенсував тернополянину негативні емоції з приводу вкраденого в нього фото // 0352, 8 серпня 2015.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=475_років_першій_писемній_згадці_про_м._Тернопіль_(монета)&oldid=22475196\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 09:58, 21 квітня 2018.


Автор: Дарина Реготун\nНезбагненна влада музики над людиною! Вона примушує радіти й плакати, може допомогти пережити горе, зняти душевний стрес, вилікувати сердечні рани. Важко жити без музики.\nМи чуємо музику всюди: на вулицях, вдома, по радіо і телебаченню, в магазинах, парках, концертних залах і на морському узбережжі.\nЛариса Нестеренко має два улюблених захоплення, з якими вона йде по життю – музика й в’язання. Обидві справи ніби різні, але, в той же момент, схожі між собою. Музика – поєднання багатьох звуків: коротких та довгих, слабких та сильних. В`язання також має різну пряжу, спиці, гачки, техніки, форми та кольори, що згодом, за допомогою турботливих рук майстрині, утворюють цілісний виріб, який буде зігрівати душі рідних. За освітою Лариса – професійний музикант.\nПроте в’язати та займатись мистецтвом звуків вона почала ще в дитинстві. Майстриня впевнена, що її улюблені види мистецтва – це особливий творчий процес, який потребує таланту та натхнення. Тому ніколи не сідає працювати, якщо її не відвідає муза і не дасть поштовх для нових ідей. На щастя, натхнення приходить до Лариси досить часто, що дозволяє їй радувати своїми теплими в’язаними речами рідних, друзів та замовників. Працює Лариса під звуки класичної музики, що дозволяє їй отримувати подвійну насолоду від процесу.\nМайстер: Лариса Нестеренко. Фото з експозиції Всеукраїнської виставки в’язання «Тепла осінь» 2016\nЗазвичай, майстриня використовує натуральну пряжу, адже це запорука того, що її вироби служитимуть набагато довше. Лариса впевнена, що в’язаний одяг – унікальна річ для жінки, яка робить її більш елегантнішою, підкреслює фігуру та приховує недоліки.\nУчасть у виставці «Тепла осінь» дозволила показати свої твори, відчути на собі затишну атмосферу проекту. Ця подія стала для неї довгоочікуваною та бажаною, тому що в’язання підняли на вищий щабель і тепер воно стало справжнім мистецтвом. У подальшому Лариса планує брати участь не лише в колективних виставках в’язання, а й організувати персональну. Майстриня вірить, що відвідувачі «Теплої осені» переконаються – вироби, створені власними руками, ніколи не будуть старомодними!\nЛариса Нестеренко бере участь у конкурсі «Моя в’язана мрія», який триває в межах виставки "Тепла осінь". Переможця з-поміж учасниць оберете ви, відвідувачі, шляхом голосування. Будь ласка, підтримайте учасницю під номером "22" та подаруйте їй перемогу!\nПроголосувати можна до 27 жовтня включно.\nЯк це зробити? Завітати на "Теплу осінь" до Центру Української Культури та Мистецтва, за адресою: вул. Хорива, 19-В. Умови голосування можна дізнатись в адміністратора, на першому поверсі Центру, або ж у доглядачів 2-го та 3-го виставкових поверхів.\nА вже 29 жовтня о 15:00 ми оголосимо переможців, які отримають багато кілограмів пряжі:)!\nВиставка відкрита для відвідування до 29 жовтня за таким графіком:\nПн-пт - з 10:00 до 19:00;\nСб-нд - з 10:00 до 18:00.


Важливі навички, яких навряд чи навчать у школі – Розвиток дитини\nДвадцять сім важливих для дитини навичок, які вона повинна засвоїти вдома, у своїй сім'ї\nЗамисліться на мить про ваш власний досвід. Коли ви закінчили школу, чи володіли ви всіма знаннями, необхідними, щоб вижити в цьому непростому світі, не кажучи вже про те, щоб досягти успіху? Якщо вам пощастило, ви отримали непогані знання з історії та математики; якщо ж ви виявились рідкісним щасливчиком, ви навчились учитись, що стало вам у пригоді в університеті.\nАле чи були ви готові до реального життя? Швидше за все, ні, якщо тільки батьки не озброїли вас цими безцінними навичками. Насправді, багато хто з нас терпів невдачі на початку дорослого життя, тому що не мав необхідних навичок: ми досі потерпаємо від наслідків юнацьких невдач.\nВи можете сказати, що гіркі уроки – це частина життя. Але ж можна трохи краще підготувати дитину, і якщо школа не завжди сприяє оволодінню дітьми необхідними навичками, візьміть ініціативу у свої руки та зробіть це самі.\nОтже, вам знадобиться базова навчальна програма, яку дитина повинна засвоїти перш, ніж досягне повноліття. Ця стаття дасть необхідну відправну точку для її складання.\nЯк же навчати дітей життєвих навичок? Їх не варто демонструвати за допомогою лекцій або підручників, їх можна навчати лише за допомогою прикладів, бесід, демонстрації та надання дитині (або підлітку) можливостей застосовувати свої знання самостійно (зрозуміло, спочатку під вашим контролем). Після того як ви розповісте про навичку, покажіть дитині, як її застосовувати, дозвольте їй під вашим керівництвом попрактикувати це вміння кілька разів, а потім самостійно застосовувати дану навичку та вчитись на власних помилках. Час від часу перевіряйте її знання.\nЕкономія, заощадження. Витрачайте менше, ніж заробляєте. Це простий принцип, але далеко не всі молоді дорослі розуміють його або знають, як його дотримуватись. Учіть дитину з раннього віку відкладати у скарбничку або на банківський рахунок частину грошей, які вона отримує або заробляє. Навчайте її встановлювати цілі й відкладати (економити гроші для досягнення цих цілей), а потім купувати бажане на зекономлені кошти.\nБюджетування. Багато дорослих бояться цього завдання та страждають від того, що їм не вистачає розуміння й необхідних навичок, щоб легко складати бюджет. Навчайте дітей простих навичок бюджетування й того, що воно включає, і діти не будуть мати відповідних проблем, коли виростуть. Можна, звісно, почекати, доки дитина досягне підліткового віку, але навчання бюджетування в ранньому віці показує дітям прикладний зміст основ математики.\nОплата рахунків. Давайте дітям рахунки, які вони повинні вчасно оплачувати через Інтернет чи в касах банків. Навчайте їх заповнювати квитанції на папері й онлайн і ніколи не запізнюватись з оплатою – оплачуйте рахунки або в міру їх надходження, або автоматично.\nІнвестування. Що таке інвестування й навіщо воно потрібне? Якими є суть і способи інвестування? Як правильно визначати прибутковість інвестицій? Як росте прибутковість інвестицій з часом? Треба систематично проводити з підлітком бесіди, що дають відповіді на ці запитання.\nОщадливість. Це те, чого варто навчати дітей з раннього віку. А саме: як обходити магазини в пошуках кращої пропозиції, вибирати продукти за критерієм «ціна–якість», подовжувати строк служби речей і не викидати їх передчасно, готувати вдома й рідше харчуватись за межами дому, контролювати свої бажання під час покупок. На жаль, коли ми робимо велику кількість покупок, наприклад, перед Новим роком, ми вчимо дітей протилежного.\nКредити. Це серйозна проблема для багатьох дорослих. Навчайте дітей відповідально використовувати кредитні кошти та користуватись кредитом лише у випадку крайньої необхідності, не влазити в борги й відповідально користуватись кредитною карткою.\nПенсійні кошти. Що краще: важко працювати й вийти на пенсію «один раз» чи зробити кілька перерв у кар'єрі протягом усього життя? Це особисте питання, але ваша дитина повинна знати всі свої можливості, плюси й мінуси кожного варіанту і те, як правильно їх використовувати. Чому так важливо почати інвестувати у власний пенсійний фонд ще в юнацькому віці, у чому різниця між нарахуванням простих і складних відсотків на такі інвестиції? Як це робити автоматично? Усі ці питання важливі для обговорення з дітьми старшого віку.\nБлагодійність. Благодійність – це важливий спосіб використання власних грошей, при цьому необхідно виробити певну звичку жертвувати на добрі справи. Благодійність повинна стати для дитини не тільки фінансовим, а й соціальним питанням. Ви можете показати їй, як треба присвячувати свій час і вкладати зусилля у волонтерську діяльність.\nКритичне мислення. Це одна з найважливіших навичок, засвоєнню якої не приділяється час у школі. Зараз нас учать бути роботами, слухати вчителя й не ставити зайві запитання, приймати те, про що нам розповідають, не аналізувати отриману інформацію, бути хорошими працівниками й не висловлювати свою суб'єктивну думку. Якщо ви роботодавець, вам, можливо, потрібно, щоб ваші працівники були саме такими, і якщо ви політик, ви також, можливо, хочете, щоб ваші громадяни мали перераховані якості. Але чи хочете ви, щоб ваша дитина стала роботом? Тим, хто безвідмовно виконує накази, слухняним, покірливим, неосвіченим громадянином/співробітником/студентом? Якщо так, то вам не треба вчити дитину критично мислити. Якщо ні, то просто сприяйте розвитку в неї звички ставити запитання «чому?» І вміти знаходити відповідь, а також того, як ставити під сумнів думку авторитетів, адже не існує істини в останній інстанції. Діалог – це добрий спосіб навчання дитини цієї навички.\nЧитання. Звісно, нас учили читати. Але школа часто перетворює це заняття на нудьгу. Покажіть дитині, які чудові та творчі світи «живуть» у книгах. Покажіть, як знаходити відповіді на запитання про навколишній світ за допомогою Інтернету і як оцінювати прочитаний матеріал критеріями правдивості, логіки й актуальності.\nПозитивне мислення. Критичне мислення – важлива навичка, але крім неї важливо мати ще й позитивний погляд на життя. Звісно, найчастіше людину супроводжують невдачі, але все можна виправити. Треба замість скарг уміти шукати та знаходити рішення. І перш за все вчитись вірити в себе та припинити мислити про себе негативно.\nМотивація. Навчайте дітей того, що ключ до досягнення мети – не дисципліна, а мотивація. Як треба мотивувати себе, які існують стратегії мотивації та яке прекрасне почуття досягнення мети – про все це розповідайте своїм дітям. Нехай вони, розвиваючи цю навичку, спочатку вчаться досягати невеликих, легких цілей і потім переходять до більш складних.\nЗволікання. Із цією проблемою доводиться зіштовхуватись усім дорослим людям (і навіть дітям). Фахівці вважають, що іноді треба дозволити собі побайдикувати, полінуватись і порозважатись. Але як примусити себе зібратись і розпочати роботу тоді, коли необхідно зробити щось дійсно важливе? Треба пояснювати й розповідати дітям про можливі та найбільш імовірні причини зволікання та про те, як їх усувати, а також про те, як перемагати лінь.\nЗахопленість. Один з найбільш важливих способів досягти успіху – це по-справжньому захопитись чимось, від душі полюбити якусь справу і зробити її заняттям свого життя. В юному віці ваша дитина ще не знає відповіді на запитання, яка справа їй до душі, але ви можете показати їй, як знайти свою пристрасть, як керуватись нею, і чому це так важливо.\nАнтиконкуренція. Дітей часто спонукають прагнути до того, щоби бути конкурентоспроможними, що потім обумовлює відповідну поведінку вже в дорослому віці, а разом з цим призводить до ударів у спину, «підсиджування» інших людей, почуття образи й подібних «життєствердних» емоцій і вчинків. Краще вчіть дитину того, що місця для успіху вистачить усім і що успіх приходить швидше до тих, хто допомагає іншим та отримує допомогу у відповідь. Розповідайте дітям, що заводити друзів і союзників краще, ніж наживати ворогів. Переконуйте їх, що співпраця й робота в команді повинні стояти вище, ніж конкуренція.\nМилосердя. Цього взагалі не вчать у школі. Насправді, дуже важливо вчити дітей співчувати іншим людям і бажати полегшувати страждання друзів, близьких людей. Навчайте дітей ставити себе на місце інших, щоби спробувати зрозуміти та припинити їх страждання.\nЛюбов. Любов – сестра милосердя й відрізняється від нього лише тим, що крім бажання полегшувати страждання інших людей ви бажаєте їм щастя. Обидві навички мають вирішальне значення для життя людини.\nУміння слухати. Чи навчають наших дітей активно слухати у школі? Або того, як розмовляти з іншою людиною? Можливо, саме тому багато дорослих не володіють такою важливою навичкою. Навчайте дітей по-справжньому слухати інших, розуміти, про що вони говорять, співчувати їм.\nМистецтво вести діалог. Ця навичка пов'язана з умінням слухати, хоча мистецтва вести діалог також не вчать у школі. Найчастіше навпаки, дітей учать, що розмовляти в більшості випадків – це погано. Однак дитині потрібні саме бесіда, спілкування, а не лекції. Це надзвичайно важлива соціальна навичка, навчання якої повинно починатись удома, у сім'ї. Учіться не просто що-небудь казати дитині, а розмовляти з нею.\nВодіння автомобіля. Чому автомобілі необхідні (ні, не для престижу), як купити практичний автомобіль, як піклуватись про нього, як в ньому працює двигун, що може зламатись та як це відремонтувати, - усе це важливі теми для навчання хлопчиків і дівчаток.\nДомашнє господарство. Як ремонтувати речі вдома й доглядати за ними? Сантехніка, електрика, опалення та кондиціонування, малярні, покрівельні роботи, уміння правильно висадити квіти у дворі – різноманітні галузі знань для дитини й можливість набути цінні навички. Розповідайте дітям, які інструменти й навички необхідні для основного ремонту та обслуговування, коли й куди звертатись по допомогу професіонала й т. п.\nЧиста оселя. Занадто багато людей виростають, не знаючи, як вмикати пральну машину, правильно прибрати в домі, утримувати дім у чистоті й порядку, проводити щотижневе та щомісячне прибирання. Учіть дитину всього цього, а не просто кажіть їй про те, що треба робити.\nОрганізація. Навчайте дітей того, як тримати в порядку документи, як тримати речі на своїх місцях, вести облік справ і витрат, складати списки, встановлювати розпорядок дня, зосереджуватись на важливих завданнях, визначати пріоритети.\nЖити реальністю, тут і зараз. З якоїсь причини нас ніхто й ніколи не вчив цієї надзвичайно важливої навички, особливо тоді, коли ми були дітьми. Насправді, чим молодше дитина, тим більш природне для неї таке вміння. Коли ми дорослішаємо, то починаємо думати про майбутнє й минуле, і сьогодення в такі хвилини немов вислизає від нас. Уміння жити нинішнім днем дуже важливе.\nНасолоджуватися життям. У дітей із цим немає великих проблем, але корисно навчити їх робити це усвідомлено, а також розповісти про те, що проявляти такий підхід необхідно й у дорослому віці. Подавайте позитивний приклад, і діти будуть наслідувати вас.\nУміння знаходити мету. Чи то високе релігійне призначення, чи здобуття щастя вашою родиною або бажання знайти своє покликання, – мета в житті надзвичайно важлива. Переконуйте своїх дітей у важливості цієї навички, показуйте власний приклад здобуття та досягнення мети в житті.\nРозвиток глибоких взаємин. Кращий спосіб навчити дитину – це налагодити тісний зв'язок з нею й наочно моделювати такий зв'язок у відносинах з чоловіком/дружиною або з іншою близькою людиною (у межах доцільності). Навчайте дітей навичок розвитку близьких відносин, розповідайте про важливість взаємозв'язку з рідними людьми та про те, як долати розбіжності. Проблеми існують у будь-яких відносинах, але із правильними навичками спілкування, співчуттям і вмінням досягати компромісу можна долати будь-які випробування.


Ракетна атака на Миколаївську ОДА: кількість жертв зросла\nНТА > НОВИНИ > Війна > Ракетна атака на Миколаївську ОДА: кількість жертв зросла\nПід завалами будівлі Миколаївської ОДА рятувальники виявили ще трьох загиблих.\nПро це повідомив Голова Миколаївської ОДА/ОВА Віталій Кім у Telegram.\n“Продовжується рятувальна операція у нас. Вже 15 людей. Хочу висловити співчуття всім сім’ям. Ніхто не залишиться віч-на-віч із бідою. У будь-якому випадку ми забезпечимо всі компенсації від держави і від нас. Цей удар був більшою мірою по наших людей, по нашій сім’ї, на будівлю байдуже взагалі. 34 дні всі ходили на роботу, рахуйте, як на війні. Виконували свій обов’язок, як герої”, – каже Кім.\nНагадаємо, російські окупанти вранці 29 березня вдарили по Миколаєву та влучили в будівлю Миколаївської обласної державної адміністрації. Як повідомив голова Миколаївської ОДА (ОВА) Віталій Кім, пів будівлі розвалили. Сьогодні вдень в ДСНС повідомили про 14 людей загиблих і 36 постраждалих.\nВійна. 94-ий день. Основне за 28 травня у фактах, фото і відео\nКотли, розрив фронту і знищення частинами. Михальчишин про нову фазу війни\nБЕЗ ГРИМУ З МАРІЄЮ ШИМАНСЬКОЮ\nЯк Бог допустив війну. Відповідь священника на питання, яке чув багато разів


У Донецьку - потужний вибух, у Пісках - стрілецький бій\nЖителі Донецька повідомляють у соцмережах про гучний вибух в місті. Як пишуть очевидці, вибух прогримів увечері, близько 22 години.\nЛюди, навчені жити під звуки снарядів, припускають що це була реактивна гаубиця «Піон». Також користувачі соцмереж повідомляють про стрілянину в районі ДАП, Пісків, Опитного і Спартака та про бій у секторі "Б".\n7989 Дарує дітей та зцілює від смертельних недуг: чутки про пересихання джерела Святої Анни надумані


«Стосовно до XIX століття можна говорити про „читачів взагалі“» - Marusia\nДодому Контекст «Стосовно до XIX століття можна говорити про „читачів взагалі“»\nАбрам Рейтблат — соціолог і історик літератури, завідувач відділом бібліографії в журналі «Новое литературное обозрение», автор нещодавно виданої книги «Тадей Венедиктович Булгарін: ідеолог, журналіст, консультант секретної поліції», збірки статей «Як Пушкін вийшов в генії» та інших досліджень, присвячених вітчизняній літературі. «Гіркий» поговорив з Рейтблатом про особливості читання в Росії XIX століття, зростання грамотності, улюблених жанрах селян і робітників та значення товстого журналу для російської словесності.\nНа основі яких джерел можна вивчати динаміку читання в XIX столітті?\nПро динаміку читання в Росії першої половини XIX століття відомо небагато. Джерела фрагментарні, малосопоставимы і майже не мають кількісного характеру. Єдине, що ми знаємо достовірно, — скільки книжок виходило в той чи інший рік і яким тиражем. Відповідно, якщо книга раптом вийшла другим виданням, як, наприклад, роман Булгаріна «Іван Вижигін», — значить, був попит, книга розійшлася. Таке бувало нечасто. Інший піддається виміру показник популярності книги — кількість рецензій на неї. Якщо книгу отрецензировали в кількох виданнях, означає, що вона викликала підвищений інтерес. Правда, це вірно тільки стосовно літературі досить елітарною. Низові (лубочні книги довгий час майже не рецензувалися — відгуки на них почали з’являтися тільки з 1840-х років, спочатку в журналі «Бібліотека для читання», потім в «Вітчизняних записках», які прагнули контролювати всі літературне поле. Вони рецензували майже все, що друкувалося в країні; відповідно, з’являлися рецензії на будь-які, в тому числі і низові книги. Ще одним джерелом відомостей про коло читання у той період служать критичні статті, в яких рецензенти нерідко писали про те, як сприймалася та чи інша книга. Однак до подібних висловлювань потрібно ставитися досить обережно, оскільки часто вони писалися друзями або, навпаки, ворогами автора і, отже, не відображали реального стану справ.\nПро ситуацію другої половини XIX століття ми вже маємо цінними свідченнями, що пов’язано з виникненням у 1860-х роках такої інституції, як земство. Воно займалося обстеженням економічних і соціальних умов життя населення (головним чином селянства), у тому числі рівня грамотності, кола читання, джерел отримання книг і т. д. Такі обстеження, іноді дуже детальні і кваліфіковані, були проведені в різних регіонах. Земства публікували ці матеріали, багато неопублікованого досі зберігається в архівах. Це найцінніше джерело. Крім того, інтелігенція, зацікавлена в ідеологічному впливі на «народ» (як іменували міщан, купців, але насамперед селян), стала вивчати його читання. Був проведений ряд досліджень за стандартизованими програмами, які друкувалися в журналах, наприклад, в «Російській думці». Інтелігенція стала створювати бібліотеки для народу, і працівники цих бібліотек вивчали читання своїх користувачів; їх статті, у тому числі з кількісними даними, друкувалися у «товстих» журналах і в земської періодиці. В кінці XIX століття видатний дослідник читання Микола Рубакін опублікував «Етюди про російської читаючої публіки», де мова йшла не тільки про селян, але й робітників. Багато бібліотек — від Імператорської публічної Бібліотеки Румянцевського музею до бібліотек для народу — щорічно випускали звіти, в яких є відомості про популярних книгах і про популярних журналах.\nАвтобіографічні матеріали дозволяють робити якісь висновки про структуру читання?\nСвідоцтва про читання в спогадах з’являються часто. Але потрібно враховувати, що спогади — це певний літературний жанр зі своєю поетикою. Автор вибудовує в ньому власний образ. Тому, коли описуються часи дитинства і юності, свідоцтва про читанні зустрічаються часто, але коли людина пише про доросле життя, він рідко повідомляє про своєму колі читання, якщо тільки він сам не літератор. Інше важливе джерело інформації про читання — щоденники; в них і нелитераторы нерідко пишуть і про читаних книг, і про враження від них. Іноді (це лічені випадки, але вони теж цікаві люди вели спеціальні читацькі щоденники і досить розгорнуто записували свої враження від прочитаного.\nЯк змінювалося число читаючих і грамотних протягом XIX століття?\nУ 1820-1830-х роках грамотними в країні були, за моєю оцінкою, близько 5% населення, а до 1917 року — трохи більше третини. Кінець XIX і початок XX століття — це період интенсивнейшего залучення населення до читання. Стрибок був пов’язаний зі створенням земських шкіл. До них у сільській місцевості існували нечисленні церковно-приходські школи та школи в маєтках, створювані поміщиками. В основному у селі дітей навчали батьки, якщо були грамотні, або люди, які за невелику плату навчали кількох осіб, — черниці, старі відставні солдати. Коли земства в 1870-1890-х створили велику кількість шкіл у сільській місцевості, їх відвідували не всі хлопчики, а тим більше дівчата, але все одно учнів стало набагато більше. Крім того, в 1874 році була проведена військова реформа: військова служба стала обов’язковою, причому вимагалося, щоб солдат був грамотний, тому в армії були створені школи. Оскільки термін служби був значно скорочений, після служби багато поверталися в село і поповнювали ряди грамотних.\nДовгий час в селянському середовищі не хотіли посилати дітей в школу. Вважалося, що хлопчик повинен допомагати в роботі, а в школі йому робити нічого — грамотність селянину не потрібна. І тільки тривала пропагандистська діяльність земської школи, з одного боку, та поява соціальної необхідності в грамотності, з іншого, змінили ставлення селян до читання.\nСтосовно до XIX століття можна говорити про «читачів взагалі». Одна справа — людина, яка читає регулярно. А якщо він подужав в рік одну лубочную книжечку в шістнадцять сторінок? Він читач або не читач? Прийшов у село офеня (бродячий торговець книгами), приніс книжки, селяни купили кілька, а потім ще рік він не з’явиться, а нову книжку взяти ніде, і жителі цього села нічого не читають. Більш або менш регулярними читачами ставали лише менше половини грамотних. Багато хто взагалі разучивались читати, тому що у них не було постійної практики. По складах вони могли щось прочитати, але на ділі нічого не читали.\nРекомендована розклад уроків початкового училища, 1889 рік\nvia Commons Wikipedia\nЩо читали селяни?\nЧитання художньої літератури в народній середовищі не заохочувалося. Смислові підстави для життя селянина давала релігія. Тому духовна література розглядалася як корисна, а художня сприймалася як порожній вигадка — байки, казки. Звичайно, для розваги почитати подібні книги можна, але це не те, що дає сенс життя. В першу чергу читали житія святих, дуже небагато — Новий Завіт, а Старий Завіт — лічені люди, якщо говорити про православних. Зовсім інша ситуація була у старообрядців, серед них майже всі були грамотні, в тому числі жінки, і вважалося, що всім потрібно самостійно читати Біблію, а по можливості і полемічні твори з релігійних питань.\nСеред селян було широко поширене колективне читання: грамотні читали вголос односельцям; діти, які відвідують земську або церковно-приходську школу, — своїм неписьменним батькам. З друкованими текстами знайомилися в кілька разів більше людей, ніж їх безпосередні читачі.\nЧитацькі інтереси селян і робітників розрізнялися?\nДо кола їх читання за небагатьма винятками не проникали класика і «інтелігентська» література, але робітники читали більш складні тексти. Якщо у селян були популярні казково-фольклорні та історичні повісті, то в місті цікавилися творами більш сучасними і більш складними для сприйняття. Я б не назвав їх соціально-проблемними, але їх дія нерідко відбувалося в сучасному середовищі, вони були більше за обсягом, більш психологизированными порівняно з мали успіх у селян. Але не слід забувати, що в Росії робочих як таких було небагато. Вони працювали на заводах у великих містах. Але на ткацьких фабриках і подібних підприємствах працювали заробітчани, тобто селяни, влітку поверталися в село для сільськогосподарських робіт. Хто вони — робітники чи селяни? У місті заробітчани засвоювали стандарти міської світосприйняття та культури і несли їх у село. З іншого боку, у місті вони були представниками сільського світосприйняття — і по своїм естетичним смакам, і за рівнем розуміння. Тому чіткої межі між двома аудиторіями не було.\nЯку роль у динаміці читання грали бібліотеки?\nУ 1830-х міністр внутрішніх справ запропонував губернаторам відкрити губернські бібліотеки, але ніяких асигнувань на ці цілі не було зроблено. В результаті у багатьох губерніях їх відкрили, але чисто формально: книжок там було мало, підбір їх випадковий, працювали вони лише декілька годин в тиждень і незабаром майже скрізь закрилися. Більш або менш широке поширення бібліотек почалося під час «відлиги» і «перебудови» після смерті Миколи I, тобто у другій половині 1850-х. У губернських і повітових містах виникли платні «бібліотеки для читання». Абонемент купувався на час (місяць, рік), причому в одній і тій же бібліотеці були різні види абонементів: по одному можна було читати нові книги і журнали, по іншому можна було взяти менше видань і не настільки нових. У ряді міст відкриваються муніципальні бібліотеки. Іноді вони теж були платними, але основний власник — місто. Починають з’являтися бібліотеки при клубах — закриті, тільки для членів, але нерідко і люди зі сторони отримували можливість ними користуватися. Земства спочатку відкривають бібліотеки при народних школах, а потім і окремі так звані народні бібліотеки. Бібліотеки для народу можна було комплектувати тільки на основі книг, включених до каталогу, який затверджується Міністерством народної освіти. У ряді губерній земство розсилав по народним бібліотек типовий комплект на 100-150 книг. В основному там були науково-популярні книги з астрономії, географії, історії і деякі твори класиків, які вважалися зрозумілими «народному» читачеві, а також книги про раціональне ведення сільського господарства; в деяких випадках житія святих.\nВ читальному залі Імператорської Публічної бібліотеки. Художник Р. Бролинг, гравер Л. А. Сєряков, 1862 рік\nЧому за читанням селян так суворо наглядали?\nВважалося, що людина освічена правильно розуміє тексти і вміє їх сприймати критично, а малоосвічений може зробити невірні висновки, що буде мати погані наслідки. Це стосувалося не тільки комплектування бібліотек, але і книговидання. Так, після цензурної реформи 1865 року книга вітчизняного автора обсягом більше 10 друкованих аркушів не повинна була проходити попередню цензуру: видавець просто віддавав її в друкарню, книга друкувалася і надходила в продаж. Якщо в ній потім виявлялося щось «шкідливий», її могли заборонити. Влада вважала, що подібна книга адресована людям освіченим і порівняно заможним, бо коштувала вона недешево. А книги, адресовані селянської аудиторії, були невеликі (один-два друкованих аркуші), тому всі вони проходили попередню цензуру.\nЧим пояснюється визначальна роль товстого журналу для російської літератури XIX століття? Чому був обраний саме такий формат?\nВизначальна роль товстого журналу для російської літератури XIX століття пов’язана з трьома обставинами. Перше — величезні простору країни і слабо розвинені засоби повідомлення. Залізниці з’явилися досить пізно і спочатку охоплювали тільки європейську частину Росії. Прості дороги були погані, транспортувати книги з ним було дорого і ненадійно. А ось інститут пошти був створений досить рано і працював непогано. Звичайно, людина могла замовити поштою і конкретну книги за видавничими каталогами або оголошенням у газеті. Але якщо журнал надходив гарантовано, то замовлення книгарі могли не виконати або помилитися і надіслати не те видання. Друга обставина — нечисленність культурної еліти і її розосередження по простору країни. Багато дворяни жили у своїх маєтках, що не сприяло розвитку книжкової торгівлі: з’являється в повітовому місті книжковий магазин, а люди рідко-рідко відвідують його. Третє — не надто високий культурний рівень навіть еліти, погано орієнтувалася в тому репертуарі книг, який пропонувала книжкова торгівля.\nТовстий журнал брав на себе відбір текстів для читання. Він був універсальний, тобто містив різні типи текстів: не тільки художню літературу, а й рецензії, публіцистику, подорожні нотатки, історичні статті, статті по господарству. Тому він міг задовольнити читацькі запити всіх членів сім’ї.\nПравильно я розумію, що порядок товстого журналу диктувалася не тільки естетичними, художньо-критичними уявленнями редакції, але і її політичними, світоглядними установками?\nУ XIX столітті у журналів була не політична, а ідеологічна програма. Влада не дозволяла обговорювати питання політичного характеру. Після ослаблення цензурного контролю з 1865 року ідеологічні програми журналів поступово стають все чіткіше і чіткіше. Для багатьох передплатників ідеологічна спрямованість журналу була важливіша, ніж публікуються в ньому художні твори. Цілий ряд видань не приділяв дуже велику увагу літературного відділу. Скажімо, радикально-демократичний журнал «Дело» був надзвичайно популярний, а друкував здебільшого такі літературні твори, які давно забуті, так і тоді особливого успіху не мали. У той же час в «Російському віснику», який починався як ліберальний журнал, але з кінця 1860-х років перейшов на консервативні позиції, неприйнятні для більшої частини читацької аудиторії, друкувалися Толстой, Достоєвський, Лєсков, Фет. І в плані художньої цінності публікованих творів він був, мабуть, найкращим у цей період. До кінця XIX століття ідеологічні та естетичні програми журналів сильно диференціювалися, виникли багато в чому антагоністичні табори. Важко уявити, щоб літератор, печатавшийся в «Російському віснику», з’явився в журналі «Російська думка» (таке сталося тільки з Лєсковим, причому в «Російській думці» він з’явився лише через п’ятнадцять років після «Русского вестника»).\nЧим відрізнялася аудиторія газети від аудиторії товстого журналу? Вони перетиналися?\nЧитачі низових газет («Петербурзький листок», «Петербурзька газета», «Московський листок») журналів не читали — там був підвал, де з номера в номер друкувалися романи, сценки та вірші. Така газета повністю покривала коло інтересів свого читача. Були і солідні видання, друкували прозу, наприклад, «Русские ведомости» — професорська газета, де іноді поміщали розповіді, або «Новий час» — газета для широкої культурної аудиторії, але не елітарною. У ранній період там друкували романи, регулярно розповіді, але це був другорядний матеріал. «Новий час» — газета з добре поставленою службою інформації, що мала зарубіжних кореспондентів, дає знання по широкому колу питань. Її читали не всі, але дуже багато хто, в тому числі люди різних ідеологічних поглядів. У щоденниках можна знайти чимало заяв такого характеру: «Терпіти не можу цю газету, але читаю». Читачі серйозних газет зверталися і до «товстих» журналів, причому, якщо не брати до уваги літераторів, то в більшості випадків читався один журнал, максимум два.\nЩо читали жінки?\nПро жіночому читанні відомо набагато менше, ніж про чоловічому. Переважна більшість мемуарних та епістолярних свідоцтв про читанні належить чоловікам. У низовий аудиторії читачок було дуже мало, тому свідчення у цій середовищі характеризують знову-таки чоловічу аудиторію. Дослідники й публіцисти того часу майже всі були чоловіками і жіночого читання уваги не приділяли. А феміністський рух в Росії виникло лише на початку XX століття. Спеціальних ретроспективних дослідних робіт про читанні жінок також майже немає.\nОднак наявні матеріали дозволяють заявити, що тексти авторів-жінок користувалися високою популярністю серед жінок. Це не означає, що жінки не читали суперпопулярних письменників типу Тургенєва, Достоєвського, Толстого та Гончарова. Але були автори-жінки — П. А. Лачинова, Тобто Тур, Е. П. Растопчина, у чоловічої аудиторії не дуже популярні, а в жіночій читавшиеся досить широко. Крім того, у жінок мали живий відгук твори, затрагивавшие проблематику любові та сім’ї, наприклад, «Анна Кареніна».\nМожна було забезпечити себе літературною працею?\nЛітературна праця з середини XIX століття непогано забезпечував літератора, особливо якщо останній налагоджував тісні зв’язки з певним журналом або газетою. Жити на вільних хлібах в останній третині XIX століття теж було можна, але тільки прозаїку або перекладача. Поезією прожити не можна було.\nЯк складався літературної канон XIX століття? Ми дивимося на нього крізь призму радянського підручника, але ж він існував в якомусь вигляді задовго до радянської епохи.\nКласика — це, по суті, те, що вивчають у класах. Російський літературний канон був сформований Бєлінським і його послідовниками — викладачами російської літератури. Перша програма викладання історії російської літератури була створена для військово-навчальних закладів досвідченими педагогами А. Д. Галаховым і Ф. В. Буслаевым. До них такого курсу не було — вивчалася література, але не історія літератури. Галахов згодом підготував читанки і підручники з історії російської літератури, з ентузіазмом сприйняті багатьма викладачами літератури в гімназіях; вже тоді, в 1840-х, були сформовані основи канону. Пізніше він майже не модифікувався. Потихеньку «вичищали» авторів XVIII століття, але це нормальна практика — більш старе скрізь витісняється, залишаються ключові фігури. Додавались ті, хто з’явився пізніше: Тургенєв, Толстой, Достоєвський, Гончарів, але основний набір зберігався. За підходом, за естетичним смакам ті, хто працював над каноном пізніше, орієнтувалися на Бєлінського.\nпопередня стаття«Мені хотілося б стати діджеєм в літературі»\nнаступна стаття«Література і мистецтво частково винні у війнах»


Двоє загинуло, а п’яний водій - без подряпини\n19 січня 2019 84\nСмертельна ДТП у Хмельницькій області: у Ярмолинецькому районі легковик виїхав на зустрічну смугу і зіткнувся із «запорожцем»\nХмельницький. У Ярмолинецькому районі під час ДТП легковик виїхав на зустрічну смугу і зіткнувся із «запорожцем», що рухався назустріч. Удар був такої сили, що «Таврія» перетворилась на купу металу, а водій і пасажир виявились затиснутими в ній. Тільки після того, як рятувальники розрізали понівечену металеву конструкцію, обидві жертви аварії вдалось витягнути із машини. Однак чоловіки загинули ще в момент зіткнення машин.\nПостраждав і пасажир легковика, що здійснив наїзд. Із забоями та політравмами його доправили до лікарні. Зате водій одразу після аварії неушкоджений вийшов із машини і пішов геть з місця події. Коли його на узбіччі затримали поліцейські, з’ясувалося, що він був добряче напідпитку — «Драгер» показав понад два проміле алкоголю.\nДля атомників Рівненської АЕС психологічно важко, коли зупиняють турбіни 3321\nУ Деражному зекономили кошти — зберегли лікарню 1457\nЧи можна врятувати озеро Святе? 1411\n«Дистанційний» проїзд: тільки за потреби й у масках 1304


Громадські організації запрошуються до участі у конкурсі міні-грантів – ПЕРВОМАЙСЬК СЬОГОДНІ\nГромадські організації запрошуються до участі у конкурсі міні-грантів\n13/06/2017 admin-orlyk МИКОЛАЇВСЬКІ НОВИНИ, НОВИНИ, НОВИНИ МИКОЛАЄВА 0\nВ рамках Проекту «Київський Діалог» за підтримки Міністерства Закордонних Справ Федеративної Республіки Німеччина громадські організації та благодійні фонди Миколаївської області запрошуються до участі в конкурсі міні-грантів.\nМета конкурсу – сприяння соціальній згуртованості, взаєморозумінню у громаді, покращенню міського середовища та розв’язанню конкретних проблем місцевих громад Львівської, Волинської, Рівненської, Івано-Франківської, Одеської, Миколаївської, Черкаської, Дніпропетровської, Харківської та підконтрольних Україні територій Донецької та Луганської області шляхом підтримки локальних громадських ініціатив.\n· Передбачають взаємодію між громадою та місцевою владою в розв’язанні; конкретної проблеми та використання механізмів громадської участі;\n· Передбачають активнее залучення до їх реалізації молоді;\n· Мають чітко визначені ціль та детальний план заходів;\n· Передбачають реалістичні та вимірювані результати;\n· Мають раціональні бюджети та демонструють ефективність витрачання коштів;\n· Залучають власні ресурси не менш як 10% від загальної вартості проекту;\n· Пропонують інноваційні методи розв’язання проблеми.\nЗагальний бюджет конкурсу складає 336 тис. грн. За результатами конкурсу будуть профінансовані від 12 до 24 проектів із бюджетами від 14 до 28 тис. грн.\n· Від приватни хосіб, осередків політичних партій, релігійних організацій, комерційних структур, органів місцевої влади та самоврядування;\n· Від організацій, які не включені до Реєстру неприбуткових організацій та установ;\n· Бюджет поданої проектної заявки (не проекту загалом) перевищуватиме 28 тис. грн.;\n· Подані пізніше визначеного строку;\n· Подані не за спеціальновизначеною аплікаційною формою;\n· Спрямовані на отримання прибутку;\n· Спрямовані на підтримку політичних партій.\n· Витрати на обладнання і купівлю офісних меблів;\n· Витрати, пов’язані з відрядженнями;\n· Підтримка поточної діяльності організації: поточна заробітна плата, оренда офісу, сплата комунальних послуг, а також витрати по вжездійсненому проекту;\n· Пряма гуманітарна й інша матеріальна допомога;\n· Витрати на надання медичної допомоги окремовзятим особам;\n· Комерційні проекти або проекти, що передбачають закупівлю устаткування з використанням його в подальшому в комерційних цілях;\nКонкурсна комісія оголосить про результати конкурсу до 24 липня 2017 року.\nРеалізація проектів має здійснюватися в період з 01 серпня 2017 року до 15 листопада 2017 року включно.\nЗаявка на конкурс міні-грантів повинна подаватися українською мовою за аплікаційною формою, яка додається, в електронному вигляді на скриньку mykolaiv@kiev-dialogue.org. Прохання всі файли надсилати одним архівом. В темі листа необхідно зазначити «Заявка на конкурс міні-грантів (та назва міста)».\nАплікаційна форма заявки доступна за посиланням https://goo.gl/gwjsN8\nКонтактна особа: Дар’я Фрич-Алчіна, координатор проекту «Київський діалог» в Миколаєві, mykolaiv@kiev-dialogue.org\nДовідково: Проект “Київський діалог” – дискусійний форум для розгляду двосторонніх та загально-європейських питань, що стосуються ролі України в Європі.\n“Київський Діалог” був створений та ініційований на суспільних засадах керівною групою, яка складалась із науковців, представників неурядових організацій, журналістів, представників фондів із України та Німеччини, заради партнерської співпраці.\nІнституціями, що сприяють і підтримують цей намір, були і залишаються досі Фонд Роберта Боша, Міністерство Закордонних Справ ФРН, Німецький Союз громадян Східної Європи, Фонд Генріха Боля та Польсько-німецько-український Фонд (РАUCI).\nМетою проекту “Київський Діалог” є поширення знань про Україну в ЄС та про європейські процеси і цінності в Україні і сприяти таким чином формуванню позитивного ставлення до Європи і підтримувати подальшу демократизацію країни.\nuatopinfo-ВСІ НОВИНИ УКРАЇНИ, життя, Миколаїів сьогодні, новини Миколаївщини, новини онлайн, новини регіонів України, НОВИНИ СВІТУ


Архиєрейський Собор УАПЦ покарав священнослужителів-гультяїв ? Чи лише посварив ? - Турка-перлина Карпат\nГоловна архіву новин » » 2016 » Жовтень » 18 » Архиєрейський Собор УАПЦ покарав священнослужителів-гультяїв ? Чи лише посварив ?\nАрхиєрейський Собор УАПЦ покарав священнослужителів-гультяїв ? Чи лише посварив ?\nНа офіційному сайті Української Автокефальної Церкви оприлюднено витяг з протоколу Архиєрейського собору УАПЦ , який відбувся 18.10.2016\nПро рішення Архиєрейського Собору УАПЦ також повідомила Релігійно-інформаційна служба України\nСКАНДАЛЬНОГО АРХИЄПИСКОПА УАПЦ ВІДПРАВИЛИ ДО МОНАСТИРЯ НА ПОСТІЙНЕ ПОКАЯННЯ\nМагістр богослов’я, викладач Київської Духовної Академії Ілля Бей прокоментував рішення Архиєрейського Собору УАПЦ\nЛише після того, як неподобні дії архієп. Мстислава («обжиманси» та бійка в клубі) стали предметом пильної уваги журналістів одного з телеканалів, тобто тоді, коли страусячу політику продовжувати було вже нестерпно, сьогодні «архиєрейський Собор вирішив відправити архиєпископа Тернопільського і Подільського Мстислава на покаяння в один із монастирів УАПЦ на місяць. Тимчасово виконувати обов’язки керуючого буде митрополит Галицький та Івано-Франківський, керуючий Івано-Франківською єпархією УАПЦ Андрій (Абрамчук)», – повідомило РІСУ.\nОсобливо інтригує такий пункт покарання як заслання до монастиря, адже із 13 монастирів, що їх має УАПЦ, усі 13, за свідченням моїх знайомих з цієї конфесії, існують лише на папері. І взагалі, хіба ж це покарання для монаха – відправка до монастиря?\nІлля Бей, магістр богослов’я, викладач Київської Духовної Академії\nПро стан справ всередині УАПЦ можна дізнатися з доповіді Наталії Шевчук , голови Фонду пам’яті Блаженнішого Митрополита Мефодія на круглому столі “Об’єднаємо Церкву — об’єднаємо Україну: Спадщина Митрополита Мефодія та консолідація Українського Православ’я” (Тернопіль, 24 лютого 2016 р.)\n1 Victor (19.10.2016 07:21)\nЩоб людям стало зрозуміліше, поясню деякі речі. Церковний клір як окрема каста в Церкві, розпадається на два види служіння: пастирське та жрецьке. Пастирське служіння передбачає стояння (ходіння, життя) перед Лицем Божим посеред народу Божого. Воно поєднує в собі три дії: просвітницьку, освячувальну (священицьку), та духовного окормлення (керівництва): «Тож ідіть, і навчіть всі народи, христячи їх в Ім’я Отця, і Сина, і Святого Духа, навчаючи їх зберігати все те, що Я вам заповів…» (Мф.28.19.20). Воно вимагає харизми, духовного самовдосконалення та інших високих якостей, притаманних пастирю, котрий належно піклується про ввірений йому Богом, народ. На відміну від пастирського, жрецьке служіння – передбачає маніпуляції з богослужбовими предметами перед лицем пастви, над якою воно стоїть, та регулярну її стрижку. Для жреця придумане в Церкві й вчення, за яким священнодії звершує Бог, маніпулюючи його руками, поза мораллю самого жреця. Він може буди відсторонений від жрецької практики лишень за рішенням вищих чинів. Якщо такого рішення немає і церковну владу задовольняє поведінка жреця – він може творити свої справи.\nТе, що відбулося в УАПЦ, відбувалося й відбувається всію історію Церкви, як Старозавітної, так і Новозавітної, попри всякі там канони, вчення і грізні слова пророків та Ісуса Христа. Десь воно дістає розголос, десь просто тихо тліє роками, але воно є у всіх, без винятку, конфесіях. Хочеш знати, що відбувається в кулуарах церковної влади?, подивися на поведінку влади світської. Це одні і ті самі люди: просто одні репетують про закон, а інші – про благодать. Але ні ті, ні інші, не знають ні закону, ні благодаті. Знали б, то по інакшому й життя вибудовували б згідно задуму Творця. А раз не знають, то і живуть від вітру голови своєї, збираючи на неї грань судного дня.


На Буковину прийде спека » Українська газета ЧАС\nНа Буковину прийде спека\n22-07-2013, 13:18 / Коментарів: 0\nУ першій половині поточного тижня в Україні збережеться прохолодна погода, проте вже з 25 липня температура повітря підвищиться до +35 градусів, а опади припиняться.\nПро це сьогодні на брифінгу повідомив директор Українського гідрометеорологічного центру Микола Кульбіда, пише УНІАН.\n“З 22 по 25 липня у більшості регіонів західних, північних і центральних областей ще утримається помірний температурний режим - максимальна температура становитиме +20-25 градусів, а нічна +9-14 градусів. На півдні і сході України у цей період температура буде вищою - у нічний час +14-19 градусів, у денний - +25-30 градусів. Починаючи з 25 липня, в західних і північних областях почнеться підвищення температури, і до кінця тижня вона всюди перевищуватиме +30 градусів, а в західних областях і на півдні +35”, - сказав Кульбіда.\nЗа його словами, така погода збережеться в країні до кінця липня. При цьому синоптик відзначив, що прогнозований температурний режим на 3-5 градусів перевищує норму.\nЗ 30 січня очікується потеплінняВід сьогодні на Буковину прийде похолоданняПогода: в Україні потеплішає до +28Довгоочікуване похолодання обіцяють наприкінці наступного тижняВ Україні очікується 30 градусів морозу


Зарубіжний інтернет-шопінг в "Чорну п'ятницю" для українців: особливості та підводні камені | Українські Новини\nЗарубіжний інтернет-шопінг в "Чорну п'ятницю" для українців: особливості та підводні камені\n23 листопада 2017, четвер, 22:04 62\n2017-11-23T22:04:00+02:00 Lifestyle 2021-11-15T06:54:22+02:00\n"Чорна п'ятниця" в Нью-Йорку стартує о 7 ранку за Києвом\nДля американців таке явище, як Black Friday вже традиційно асоціюється з найбільш вигідними покупками в році. В цей день запасливі американці намагаються купити новорічні подарунки зі знижками від 50% до 80%. Незважаючи на те, що в Україні в "Чорну п'ятницю" немає таких великих знижок, українці також можуть робити вигідні покупки в інтернет-магазинах США і Європи.\nВже опівночі з 23 на 24 листопада зарубіжні інтернет-магазини почнуть грандіозний розпродаж. Головне - не забувати про різницю в часі, адже опівночі в Нью-Йорку – це 7 ранку по Києву.\nТакож важливо продумати доставку і не забути про податки.\nДалеко не всі зарубіжні інтернет-магазини пропонують доставку товару в Україну, а якщо й пропонують, іноді вона може коштувати вам дорожче, ніж придбаний товар.\nЗручно, якщо у вас є знайомі в США або Європі, які зможуть отримати вашу посилку і скористатися однією з міжнародних служб доставки, щоб доставити покупки вам.\nТакож важливо, що сьогодні держава дозволяє українцям замовляти за кордоном без додаткових податкових платежів товарів на суму, що не перевищує 150 євро. Якщо посилка коштує більше 150 євро, то вам доведеться сплатити мито та податок на додану вартість. При цьому купувати до 150 євро без податків можна необмежену кількість разів. У разі перевищення суми, за кожен пакунок вже доведеться платити державі.\nРаніше Українські Новини повідомляли про правила безпеки інтернет-шопінгу в Чорну п'ятницю.\nТим часом, книжкові видавництва оголосили про великий розпродажах напередодні Чорної п'ятниці.


Деяким банкам можуть не повернути кожен десятий споживчий кредит — Фiнансовий клуб\nПри середньому рівні нового NPL в портфелі споживчого кредитування в 2% у окремих банків прострочення досягло 10% через коронавірусний карантин і рецесію економіки України.\nПро такий ризик повідомила начальниця управління макропруденційної політики та досліджень департаменту фінансової стабільності НБУ Первін Дадашова в ході круглого столу «Як карантин вплинув на сегмент споживчого кредитування», проведеного «Фінансовим клубом».\n«Банки зараз в періоді невизначеності. Ще немає визначеності з питання, а яка саме частка споживчих кредитів не буде обслуговуватися вже ніколи. Тому що ми маємо кредитні канікули, заборону на стягнення штрафів, є певні заборони на активну роботу з позичальниками. Всі зараз в стадії очікування, а що ж буде наприкінці року. Тому 2% прострочення дуже сильно відрізняються між банками, і в окремих фінустанов може досягати 10%», – повідомила Первін Дадашова.\nАле в багатьох установах ситуація набагато краща. «Побоювання, які в нас були з обслуговування кредитів, не підтвердилися», – повідомив голова правління банку «Глобус» Сергій Мамедов.\nВін розповів, що клієнти швидко зорієнтувалися, а багато хто навіть прискорив погашення кредитів.\n«Приріст кредитів з простроченням понад 90 днів у нас змінився на 1 процентний пункт. За іпотекою було 0,5%, а зараз виходимо на 2%. Як для нас, то цей показник дуже гарний», – зазначив Сергій Мамедов.\nБанкір розповів, як в коронакризу українці обслуговували кредити на купівлю побутової техніки.\n«Найкраще обслуговування товарних кредитів у Київській, Сумській і Львівській областях. Найгірше – в Чернівецькій, Вінницькій та Закарпатській. Найбільша частка в простроченні у клієнтів віком 45 років. При цьому у віці до 25 років обслуговування ідеальне», – похвалився Сергій Мамедов.\nПісля різкого стрибка рівня «проблемки» в банках зараз вона почала знижуватися.\n«Прострочення в період карантину зросло на 5%, а з серпня почало знижуватися. У вересні плануємо вийти якщо не на докарантинний рівень, то на колишній рівень плюс 2%», – наголосив директор департаменту стягнення беззаставних кредитів Альфа-Банку Дмитро Дяченко.\nтеги #круглий стіл #споживче кредитування #дяченко #мамедов #дадашова


Квітка бажання ☼ Українська народна казка ☼ Народна творчість\n273 (7411). Квітка бажання. СУС —, новотвір. Записала Качан Альбіна 2009 року. Куценко Олександра Дмитрівна (1928). Дніпропетровська область, Широківський район, Тихий Став


ПРОГРАМА ГЕТИ Н.В. КАНДИДАТА ДО РАЙОННОЇ РАДИ ВІД ВИБОРЧОГО ОКРУГУ № 13 В М ЯГОТИН - 7 Жовтня 2015 - ЯГОТИН INFO\nГоловна » 2015 » Жовтень » 7 » ПРОГРАМА ГЕТИ Н.В. КАНДИДАТА ДО РАЙОННОЇ РАДИ ВІД ВИБОРЧОГО ОКРУГУ № 13 В М ЯГОТИН\nПРОГРАМА ГЕТИ Н.В. КАНДИДАТА ДО РАЙОННОЇ РАДИ ВІД ВИБОРЧОГО ОКРУГУ № 13 В М ЯГОТИН\nШановні відвідувачі. Пропонуємо вашій увазі програму кандидата в депутати до яготинської районної ради Гети Надії Василівни.\nЖителька міста Яготина. Депутат районної ради двох попередніх скликань. Обидва рази балотувалася від села Червоне Яготинського району. За час перебування депутатом районної ради тісно співпрацювала з жителями села шляхом спільного вирішення найбільш проблемних питань – електрифікації вулиці в районі школи, здійснення регулярних рейсів автобусів у село, реагування на запити жителів села. Налагоджена тісна співпраця з головою села, керівництвом та членами трудового колективу господарства, педагогічним колективом школи.\nЯк депутат районної ради відвідувала всі засідання сесій ради, брала активну участь у роботі комісій районної ради, співпрацювала з депутатами. Була активним членом проведення сесій районної ради, брала участь у голосуваннях, які були важливими для розвитку району та активно боролась проти прийняття невірних та шкідливих для жителів району рішень.\nСпільно з депутатом Ольшевською Л.В. з 2009 року ведемо програму під назвою «Здорова дитина – здорова нація», шляхом надання грошової та лікарської підтримки дітям – інвалідам району.\nПідтримую зміцнення української держави та її територіальну цілісність і неподільність. Вважаю безпеку і мир в Україні головними передумовами її поступу.\nДля Яготинського району\nСприятиму зростанню інвестицій у розвиток Яготина і збільшенню бюджету Яготинського району. Домагатимуся розподілу бюджетних коштів, з розрахунку на кожного мешканця, щоб створити умови для розвитку нашого району. Працюватиму на розвиток транспортної інфраструктури, закладів охорони здоров’я, культури, освіти, спортивних закладів.\nРозширюватиму можливості громадського контролю за діями влади шляхом депутатських запитів, громадських слухань, організації звітів чиновників про напрямки використання бюджетних коштів.\nГарантую, що виконуватиму всі обов’язки депутата районної ради щодо роботи з виборцями. Проводитиму прийом жителів округу, вивчатиму їхні потреби. Регулярно звітуватиму про виконання доручень виборців. Реагуватиму на всі скарги і пропозиції громадян.\nАктивно працюватиму в депутатській комісії, де якнайкраще зможу застосувати свої фахові знання і досвід в інтересах мешканців міста і району.\nВідвідуватиму всі сесії районної ради і у кожному питанні, яке розглядатиметься, захищатиму інтереси свого округу.\nПереглядів: 1274 | Рейтинг: 4.2/4\n5 Олег (21.10.2015 07:20)\nТак сито наїлись життям по новому, що скоро останні штанці спадуть. А згадайте як ми разом голосували з надією на зміни.... а нас знову кинули.\n4 Золотой кулон (19.10.2015 21:43)\nНадія, Ваше завтра вже другий тиждень чуєм, до речі як і обіцянки вашого президента 2-й рік вже нас годує життям по-новому!\n3 надія Гета - завтра буде тепло (19.10.2015 21:21)\nтепло буде вже завтра\n2 Небайдужий яготинець (19.10.2015 15:17)\nА тепло в садочок на Козловщині слабо включити? Ах, да - не ВАША компетенція..\n1 Тарас (08.10.2015 10:19)\nПрограмма - вода... Ніякої конкретики.


В'яз, купити саджанці в'яза в Києві, ціна — інтернет-магазин Клуб рослин\nВ'яз голландський Жаклін Хіллер C60 / H100-125\nКатегорія - Ulmus hollandica 'Jacqueline Hillier'\nВид - голландський\nРід - В"яз\nСорт - Жаклін Хіллер\nВ'яз, що має кілька найменувань (ільм, берест, карагач) і 16 видів, - одне з найкрасивіших і наймогутніших листопадних дерев, що населяють практично всі материки планети з помірним кліматом: Європу, Азію, Північну Америку. В'язи - довговічні (при хороших умовах живуть від 120 до 300 років) і швидко зростаючі (до 40 м) дерева з округлою, циліндричною або розлогою кроною, утвореною безліччю тонких, поникающих донизу, пагонів, з блискучими зубчастими листками всіх відтінків зеленого кольору.\nВідмінні риси та основні родзинки в'язу\nмолоді пагінці і листочки покриті сіро-зеленим ніжним пушком;\nгілки ростуть своєрідною «драбинкою» навколо головного стовбура;\nоригінальне (дворядно-мозаїчне) розташування листя на гілках сприяє утворенню густої тіні, практично суцільної «завіси» біля підніжжя.\nУ природних умовах в'язи «облюбували» змішані ліси, гірські схили, річкові долини і заплави річок, вважаючи за краще сонячні місця з родючим грунтом.\nУ сучасному ландшафтному дизайні приміських садів, міських парків і скверів України декоративні сорти в'яза знаходять широке застосування завдяки оригінальній формі крони з ажурним листям (мереживна «в'язь»), невибагливості у догляді, стійкості до погодних «неприємностей» і терпимого ставлення до загазованості, пилу і диму великих міст.\nОсновні вимоги і переваги в'язу\nвисока морозостійкість (зимує без укриття) і витривалість до посухи;\nдобре переносить обрізку, легко піддається формуванню, стійко «тримає» задану форму;\nневибагливість до складу грунту («багатства» і вологості), але небажана посадка на засолених ділянках;\nвіддає перевагу сонячному проживанню і хорошому поливу.\nУ декоративному озелененні використовуються в основному три види і їх гібридні сорти:\nВ'яз звичайний (гладкий). Струнке (до 25 м у висоту) красиве швидкозростаюче (50 см в рік) дерево з гладкою темно-коричневою корою, округлою або напівсферичною кроною, утвореною горизонтальними спадаючими бічними пагонами - ідеальний варіант для створення монументальних алей в парках, скверах і заміських володіннях.\nВ'яз дрібнолистний (карагач, берест). Порівняно невисокий (до 10 - 15 м) з густою круглою «шапкою» крони, утвореної тонкими гнучкими гілками, карагач дуже популярний і «зручний» в ландшафтному дизайні українських садів завдяки відсутності кореневої порослі та безлічі дрібних (до 8 см) мереживних листочків з загостреним кінчиком, що створюють густу ажурну тінь. Додатковий ефект дереву надають розташовані в два ряди «перисті» листя.\nВ'яз шорсткий (гірський). Швидко зростаюче високе (до 40 м) дерево з широкою густою кроною у формі кулі і «плакучими» нижніми гнучкими гілками, густо засіяними великим (до 20 см) різьбленим листям, що утворюють справжній намет. Незаперечна перевага цього виду, на відміну від інших, - тіньовитривалість, що дозволяє дизайнерам і садівникам широко використовувати цікаві декоративні сорти в'яза гірського (шорсткого) в озелененні.\nВ'яз гірський (шорсткий) Пендула. Це дуже цікавий декоративний сорт: крона (висота до 5 м, ширина до 10 м) у вигляді перевернутої чаші з плоскою вершиною і зростаючими горизонтально (вшир) звисаючими гілками з великими «мереживними» блискучими оливкового кольору листями. Унікальна риса в'яза гірського Pendula - зростаючі вгору коріння. Особливо красиво сорт виглядає в штамбі. Любить родючий грунт і простір, морозостійкий, виносить півтінь. Оптимально підходить для створення в саду арок, оригінальних живих тунелів і декоративних наметів-альтанок в зонах відпочинку.\nНе менш привабливий декоративний сорт в'яза голландського (Жаклін Хіллер) - повільно зростаючий сорт (до 3,5 м) з дрібним листям і безліччю тонких пагонів, що дозволяє вирощувати його як пишний чагарник (на штамбі) або садовий бонсай.\nДогляд за в'язом\nДекоративні сорти в'яза вимагають уважного гідного догляду: родючого дренованого грунту, регулярного поливу в жарку пору року, прополки і мульчування. Навесні потрібно проводити санітарну обрізку, а для створення крони потрібної форми (на штамбі) - спеціальну формуючу.\nНа сайті інтернет-магазину «Клуб рослин» можна детально ознайомитися з наявними в продажу декоративними сортами в'яза, вибрати і замовити саджанець з доставкою по Україні протягом 1 - 2 днів.\nФунгіцид Джип (флуазинам), 20 мл\nСосна білокора (Гельдрейха) Компакт Джем K17 G / H60-80\n1030.00 грн. 1008 грн.\nТуя західна Смарагд K17 G / H120-140\nКалійна сіль (калій хлористий) 1 кг\nЯлиця корейська K16 G / H100-125\nСлива звичайна (Вишня) Ранній Десерт BS GK\nСекатор ARS 300SS


Скудерія спробує покращити кваліфікаційний темп боліду за рахунок доопрацювання турбіни силової установки та модифікації задньої підвіски. Оновлену турбіну в Канаді планують встановити Себастьяну Феттелю.\nВ Канаді Ferrari встановить модернізовану турбіну на болід Себастьяна Феттеля. Ця модифікація коштуватиме італійським мотористам три жетони.\nПеред Гран Прі Росії Скудерія також використала три токени на покращення модуля рекуперації теплової енергії.\nОновлення спрямовані на підвищення ефективності системи рекуперації енергії, особливо в кваліфікації.\nГоловний моторист Ferrari Маттіа Бінотто сказав: «[В Канаді] дуже важлива гібридна система, бо на прямих необхідна максимальна потужність, а на змішаних ділянках потрібно максимально рекуперувати і зберігати енергію задля використання її на прямих».\nДо того ж, Shell має доставити на острів Нотр-Дам нове пальне, щоб покращити роботу двигуна.\nВ Монреалі Ferrari привезе модифіковану підвіску SF16-H.\nПісля катастрофічної кваліфікації в Монако, де Феттель не зміг покращити свій час у третьому сегменті кваліфікації, Себ скаржився на те, що болід поводиться гірше.\nКоманда спробувала вирішити проблему механічного зчеплення, яка заважала шинам Pirelli працювати в робочому діапазоні. Задня підвіска, напевно, не дозволяла якомога краще виходити з поворотів.\nМауріціо Аррівабене в Монте-Карло сказав: «Ми розуміємо, що проблема у тому, як болід взаємодіє з шинами. Ми маємо працювати і вирішити це питання. Якщо ми не стартуватимемо з перших позицій, то виникатимуть проблеми, яких у нас не має бути».