Життя в недобудові. «Теплий» досвід - Об'єднання інвесторів банку Аркада\nПродовження історії Галини Яківни Студінської про життя в недобудованому будинку. Початок читайте в статті “Життя в недобудові. Водний досвід”\nВ попередньому клаптику моєї розповіді про 12-річне життя в будинку, що незданий в експлуатацію, без звичних зручностей, які зазвичай не помічають (вода, тепло, ліфт, електрика), йшлося про недоліки та умовні переваги відсутності води. Пам’ятаєте? “Переваг” було нараховано більше, ніж недоліків. Сьогодні розкажу про більшу проблему життя в таких умовах – це відсутність тепла.\nРозпочну здалеку, адже не всі знають нашу історію. В липні-вересні 2008 декілька інвесторів, кому було необхідно скоріше переїхати у власне житло, зробили ремонти в очікуванні, що найближчі 2 місяці наш 3-й будинок буде зданий в експлуатацію. Наш ФФБ в особі Школьной І.М. категорично обіцяв нам це, адже терміни були прострочені майже на 2 роки!!! В серпні 2009 року ризикнули тільки дві родини. Нас попередили про відсутність всіх благ протягом найближчих двох місяців.\nПерші два місяці були чудові, закінчувалось літо, осінь була теплою, але вже в жовтні температура значно впала, грілися як могли, навіть із банками з гарячою водою спали, а банки привозили з роботи!!!\nЗа словами Школьної І.М. готовність будинку була 98,9%. Це було дійсно так, бо в нашій присутності навіть систему водопостачання перевіряли (ох і залило ж секцію тоді, халтура повилазила в декількох місцях, але все налагодили). Аж раптом в грудні 2009 року нам повідомили про те, що у Забудовника забрали ліцензію на право здійснення будівельних робіт на підставі листа одного «діяча»-депутата Верховної Ради про нібито незаконність виділення земельної ділянки. Колишній Президент В. Ющенко написав на цьому листі «Повернути землю державі». Будівництво зупинилось, надія на здачу в експлуатацію зникла.\nЗібралися разом із сусідами і вирішили здавати секцію самостійно. Такого прецеденту в Україні не будо, але спробувати було варто. Тільки тоді ми узнали, що ТП (тепловий пункт) відсутній, електрика тільки тимчасова, навіть проекту немає, а пізніше з’ясувалось, що навіть внутрішньо дворових мереж немає. Проект ми зробили самостійно. «Приємно» згадати, що основна проектна організація запросила за нього 192 тис. грн, а потім надала знижку на 40 тис. грн. Ми зробили цей проект за 15 тис. грн з урахуванням всіх узгоджень, включаючи Київенерго. Ми докупили обладнання та змонтували ТП, здали в експлуатацію Київтеплоенерго. Ми знайшли покупців ще на дві квартири, щоб мати гроші для закінчення, але наш Забудовник відмовив нам і в цій допомозі. ОССБ було майже оформлено, але завадила районна адміністрація.\nТак ми увійшли у перший рік своєї «зимівлі». Мороз був до 25-30 градусів, в квартирі також мінусова температура, лівневка перемерзла і в моменти потепління вода заливала нас через повітропровід.\nМи вивчили всі можливі системи опалювання (на дровах, газу, вугіллі, авіаційному гасу), не буду описувати всі їх переваги та недоліки. Електрика була непоганою альтернативою, але вона не завжди у нас була, ми пробували генератори, але з паливом гратися було важко, генератор гудів голосно, тому зупинись на лампі, що заправляється авіаційним гасом, яку заправляти необхідно раз у добу, вона може давати від 1 до 5 кВт і як пізніше показала практика має багато побічних плюсів в експлуатації (побачити на фото).\nСистему опалювання, що ми використовуємо, має більше недоліків аніж переваг, але це був оптимальний варіант. Тепло тільки в одній кімнаті, паливо продається в Києві тільки у двох місцях, каністри у 20 літрів важкуваті для підйому руками, запах від одягу, нажаль, оточуючі відчувають, що мене завжди турбувало. Натомість ми в теплі спимо та працюємо, у нас завжди є гаряча вода. Звісно важко. Найважчі моменти – це переодягнутись, встати із ліжка, збігати на кухню та щось приготувати, але людина пристосовується до всього. Особливо було важко, коли обидва захворіли на Covid. Дякуємо нашим друзям та майбутнім сусідам Наталці та Славі, дякуємо новим друзям Катерині та Едуарду, що опікуються охороною від інвесторів, за допомогу в такі важкі моменти. Ліки, вода, продукти – все, що потрібно у нас було. В такі моменти розумієш, що люди та відносини в житті набагато важливіші ніж гроші, майно тощо. Цінність цих відносин є безмежна, бо дарує силу, впевненість та щастя!!! Так-так, саме щастя, яке шукає кожна людина! Тепло такого щастя є справжнім, довготривалим, надійним, набагато більшим ніж просто теплопостачання в будинку.\nДілюсь цим досвідом, щоб було з чим порівнювати. Моя рідна тітка та моя двоюрідна сестра пережили блокаду Ленінграда. Часто згадую про це і розумію, що у нас в країні також йде війна (я не про Донецьк, Луганськ та АР Крим). Я маю на увазі війну держави із власним населенням. Якщо ми опустимо руки і не будемо захищати свої права, нас будуть потрохи принижувати, притискати, відбирати наші майнові права, соціальні пільги, забирати все, що обіцяно Конституцією!!!\nСаме тому ми маємо гуртуватися під одним центром (без деконструктивних опозицій), розуміти спільні цінності, підтримувати та довіряти команді, активу, переговорній групі, які ведуть нас до перемоги!!! Кожен з нас має розуміти, що він зробив максимум того, що може: фінансує спільні витрати (охорону, електрику, відеоспостереження, палатки), ходить на мега мітинги, чергує в охороні або в палатках, а не стоїть в сторонці.\nТретя частина розповіді: Життя в недобудові. Досвід долання висоти\n1 thought on “Життя в недобудові. «Теплий» досвід”


SHADU випустила пісню-маніфест про токсичні відносини - Lucky Ukraine\nСпівачка SHADU в новій пісні «Не делай мне волны» вирішила гучно підняти тему токсичних відносин. До слова, вся творчість співачки побудована на мотивації і підтримці жінок.\n«Не делай мне волны»: співачка відверто говорить тет-а-тет зі своїми почуттями, розмірковує і переконує себе, що в першу чергу, власне “Я” і почуття впевненості дуже важливі.\n«Це історія про токсичність і залежність у відносинах. Моя героїня прекрасно розуміє, що чоловік не готовий на серйозні рішення та стосунки. Він з’являється тоді, коли хоче. Проте, як тільки у неї зароджуються нові відносини, він відразу стає на шляху, так як не може її відпустити. Тому все її життя як на хвилях – то вгору, то вниз », – каже артистка\nЗвучання нової пісні, як і попередні SHADU довірила саунд продюсеру Вадиму Пороткову (Meyer Rekordz), який кожного разу дивує! Ліричну композицію співачка підкріпила mood-video, яке швидкими темпами поширюється її шанувальниками.\nДо речі, нову пісню співачка записувала в мікрофон, яким користуються топові артисти, такі як: The weekend, Dua Lipa і інші.\nМузична прем’єра: https://youtu.be/4msRQUAHRjk\nSHADU (Ксенія Шадурська) – українська співачка і блогер, сонграйтер і режисер. До початку сольного проекту працювала режисером на топових телеканалах країни.\nТік -Ток https://vm.tiktok.com/ZM8rAE6Sa/


Передісторія така: З моменту закінчення виконавчого провадження щодо стягнення аліментів пройшло вже 3 роки. Постійного місця роботи я не маю. Аліменти виплачував у твердій сумі призначеної судом. Звітувати в виконавчу службу з квитанціями я не ходив. Тому по закінченню виконавчого провадження ІС видала їй на руки феноменальну папір з нульовим балансом і припискою що вона може звернутися до суду за стягненням боргу. Що вона і зробила. Напевно в надії що у мене немає доказів що я платив. Всі платежі були сплачені в строк і до останньої копійки. Всі квитанції у мене є. Все платилося через пошту, в квитанціях чітко вказано що це аліменти. Тому в тому що суд НЕ задовольнить її позов я впевнений на всі 100%.\nПеребуваю в великому замішанні від такої безсоромної нахабства і наклепу на мою адресу а особливо дачі завідомо неправдивих відомостей до суду, для початку судового провадження. Справа в тому що це вже не перша і навіть не друга спроба моєї дискредитації у виконанні колишньої дружини. Набридло. Дуже хочу дати їй "по руках". Адже по суті її дії цей злочин кваліфікується 384 ст КПК.\nПитання в наступному: як мені діяти? Написати заяву в суд і вручити його судді в ході судового слухання або вже після суду і закриття провадження писати заяву в міліцію про порушення кримінальної справи?\nПИСИ. Якщо цей топік тут не в тему, прошу модераторів перенести.\n- 1. А хіба вам не говорили що ви зобов'язані надавати в ВДВС квитанції на переказ аліментів?\nРозрахунок заборгованості робити не БЖ, а співробітник ВДВС, а ви самі не повідомляли ВДВС про перерахування аліментів-для них ви не платили і за вами числиться заборгованість. Тому залучити БЖ до відповідальності не вийде. Це моя думка і тільки моє.\n2. Як ви доведете в суді, що ви аліменти відправивши потім не писали заяву на повернення грошових коштів (переведення)? Також як і вона не зможе довести що вона отримувала аліменти (навіть якщо ви будете ходательствовать в суді про направлення запиту на пошту).\n- ВДВС просто зробила свою роботу: видала БЖ папір про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з досягненням дитиною повноліття. І в цьому папері вказала що за їхніми відомостями я заборгував. Але мене зачепило навіть не те то з якою легкістю БЖ вирішила отримати аліменти "по другому разу" учепившись в цей папір а то з якою легкістю вона заради цього пішла на злочин. Тому що інакше її вчинок я розцінювати не можу. Вважаю що без праці зможу довести в суді що ніяких боргів у мене немає. Але ось залишити безкарною таку цинічну брехню не можу. Хочу хоча-б спробувати.\n- Ще раз уважно прочитайте питання # 2 в попередньому моїй обороні?\nБудь б я суддею я б поставив вам це питання.\nУпевнений на 200% що ви це не доведете. І впевнений на 200% що переклади відправлялися без повідомлення про виплату грошових коштів. Вам лінь було ходити в ВДВС і віддавати їм копії квитанцій. А тепер вже на розсуд суду.\nКсажеленію ви самі себе загнали в кут.\nІ ще раз попереджаю: це моя думка. Також як і інші можуть тут написати інші думки\nАле для того, щоб реально оцінити ваші шанси рада, візьміть ваші квитанції, позов і йдіть до адвоката очно, адвокат вивчить документи .... І тоді будете думати що і як вам діяти.\nПросто без документів, точніше без їх вивчення можна гадати на кавовій гущі. Або слухати екстрасенсів.\nБільше в нинішніх умовах мені додати нічого. Нічого особистого.\nДо речі вам до відома: я раніше теж платив аліменти, і знаю цю кухню не з чуток.\n- Величезне вам спасибі! Я згадав. Всі переклади були з повідомленням про отримання. Повідомлення надходили мені на телефон у вигляді СМС-повідомлень. Повідомлень тих у мене в телефоні звичайно не збереглося., Але як аргумент цей факт можна використовувати.\n- Минуло ще два засідання. Незважаючи на надані мною докази БЖ продовжує нахабно брехати. Її позиція така: в квитанціях немає імені та по батькові одержувача а також адреси одержувача. На цій підставі просить суд не приймати ці докази до уваги як не є повноцінними і вичерпними. З її слів: вона допускає що гроші відправлялися комусь з прізвищем такий-же як у неї і виходили. Загалом бреше нахабно і цинічно.\nСудді це порядком набридло. Вона відправлений БЖ в ВДВС щоб та особисто взяла у них довідку про заборгованість (попередню давали по суддівському вимогу) а мене відправила на пошту щоб я там взяв довідку. Я запитав яку саме довідку потрібно і про що, на що суддя відповіла що не має права мене консультувати. Так-же суддя запитала мене, повідомляв мене судовий виконавець про закінчення виробництва, адже з довідкою з ВДВС судовиконавців пише що він повідомив обидві сторони про закінчення виробництва. Ну, ясна річ мене ніхто не повідомляв.\nТакі ось нові ввідні дані. Хороша новина в тому що суддя йде у відпустку і наступне засідання через місяць, тобто час все обдумати, зважити і прийняти правильні рішення.\nДругие материалы в этой категории: « Шум прямо біля житлового будинку Як повернути дитину »


Нацкорпус домігся ухвали суду щодо внесення справи про знищення лісу на Житомирщині до ЄРДР - Національний Корпус\nby\tІм’я Прізвище\t/ 16 Серпня, 2018 12:43\t/ Published in Новини\nПредставники Національного Корпусу Житомир звернулись до суду стосовно ситуації у селі Довжик, де місцеві мешканці вже 4 роки воюють з підприємством ТОВ «Аскона-Південь», що продає свою продукцію під тогровою маркою “Аnserglob”. На місці, де зараз функціонує підприємство з небезпечним виробництвом пінополістиролу, раніше був ліс, який вирубали незаконно.\nВарто зазначити, що підприємство не має усіх необхідних документів, існує на незаконних підставах, а на карті Держгеокадастру його не існує взагалі!\nПідприємство настільки токсичне, що дерева, які ростуть біля заводу, гинуть та жовтіють, а люди страждають від спазмів та задухи. Ввечері вони не можуть відкрити вікна через страшний сморід, оскільки завод працює цілодобово.\nЧерез бездіяльність правоохоронців у цій ситуації місцеві мешканці села Довжик звернулись до Нацкорпусу.\nНаші представники написали заяви до поліції щодо цих правопорушень, однак правоохоронці жодних заходів не вжили. Тому ми звернулись до суду і отримали ухвали від слідчого судді про те, що це кримінальне провадження має бути внесене до ЄРДР.


У Сумах визначали шляхи вирішення проблемних питань ромів — SumyToday\nВівторок, 23 лютого 2021 10:29 Суспільство\nУ Сумах визначали шляхи вирішення проблемних питань ромів\nУ Сумському міському центрі соціальних служб відбулася зустріч щодо вирішення проблемних питань представників ромів міста.\nУчасниками робочої зустрічі стали директор Центру Марія ВЕРТЕЛЬ, регіональний представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Сумській області Дмитро БОЙЧЕНКО та регіональний координатор взаємодії з громадськістю Марина ЄЖКУН.\nПорушувалися проблемні питання, що стосуються стану документування осіб ромської національності, рівень здобуття загальної середньої освіти дітьми-ромами та шляхи їх розв’язання.\nДмитро Бойченко поінформував про повноваження та основні напрями діяльності Уповноваженого ВРУ з прав людини та його регіональних представництв. Він наголосив на недопустимості проявів дискримінації, в тому числі щодо представників ромської спільноти.\nПід час зустрічі було презентовано та поширено серію поліграфічних матеріалів «Захисти себе від дискримінації», наданих Секретаріатом Уповноваженого ВРУ з прав людини.\nСеред подібних проблемних питань присутні обговорили звернення сумчанки ромської національності, матері трьох дітей. Заявниця повідомляла, що більшість свого життя прожила на території України, проте через життєві обставини паспорт не отримувала, тож не може реалізувати свої конституційні права щодо соціального забезпечення дітей.\nДмитро Бойченко, Марина Єжкун та керівник громадської організації «Національне ромське об’єднання» Микола МОСКАЛЬОВ об’єднали зусилля задля вирішення цього питання. Під час спілкування з директором Центру соціальних служб, а потому, з керівництвом регіонального підрозділу Державної міграційної служби, спільно напрацьовано алгоритм дій для отримання заявницею паспорта громадянки України.\nНаразі триває збір необхідних документів, питання перебуває на контролі регіонального представництва Уповноваженого ВРУ з прав людини.


Як безкоштовно навчатися у польському виші: досвід вінничанки : 09:10:2017 - vn.20minut.ua\nЯк безкоштовно навчатися у польському виші: досвід вінничанки\nГанна Шаповалюк наразі є студенткою Вроцлавського національного університету. Дівчина розповіла RIA/20 хвилин, який шлях потрібно пройти, щоб розпочати безкоштовне навчання у Польщі\nГанна замислилася над вступом у Польщу ще у 11 класі, але вирішила спочатку попрацювати над хорошим шкільним атестатом, потім вступила у Донецький національний університет на спеціальність «інформатика». Протягом першого року навчання у ДонНУ вивчала польську мову.\nЧим кращий середній бал атестату, тим більше шансів\n— Якщо випускники вінницьких шкіл бажають навчатися безкоштовно у Польщі, то, у першу чергу, потрібно подумати про хороший бал атестату, — розповідає Ганна Шаповалюк. — Чим кращий бал атестату, тим більше шансів. Серед студентів, які подаються на безкоштовне місце, проводиться конкурс.\nГанна Шаповалюк навчається у Польщі\nДівчина пояснила, що конкурс складається з таких частин: високий середній бал атестату, рівень знання польської мови хоча б В1 (а іноді вимагають і В2). А також навчальні заклади зацікавлені, щоб у абітурієнтів були олімпіадні місця чи якась додаткова активність з того предмету, на який вступаєш.\n— Непогано, коли є олімпіадні місця з рідної мови, а також з профільних предметів. Все це додається до анкети і є запорукою того, що ти поступиш, — пояснила студентка.\nЗа 8 місяців вивчила польську мову «з нуля»\nГанна почала цікавитися, де краще вивчити польську мову. У її класі 9 чоловік поступали у Польщу, тому було з ким порадитись. Дівчина звернулася у школу іноземних мов. І там знайшла дуже компетентну молоду викладачку з хорошим знанням мови і чудовою опікою — патронажем над абітурієнтами.\n— Вирішила спочатку знайти такого вчителя, який і порадить, і буде патронувати. У жовтні 2016 року я почала вивчати польську мову, яку раніше тільки могла чути, можна сказати, що мій рівень був нульовим, — згадує Ганна Шаповалюк. — А перший екзамен з польської я здавала вже у червні і вийшла на рівень В2.\nФакультет інформатики Вроцлавського національного університету\nВикладач з польської допомогла Ганні знайти перелік вишів, куди можна спробувати вступити. Хоча і у фейсбуці студентка пізніше натрапила на статтю з посиланнями на навчальні заклади, де пояснювали, скільки місць виділяється і до чого готуватися.\n— Дуже важливо, коли є небайдужа людина, яка може допомогти. Моя вчителька сказала, які потрібно подавати документи і у який час, вона сама заповнювала всі анкети, — каже Ганна.\nЯк відбувалися екзамени\nВінничанка вступала у два навчальних заклади у Кельце і Вроцлаві. Спочатку були екзамени у Кельценський університет. Вони відбуваються прямо у Вінниці, тому що Кельце є містом-побратимом Вінниці.\n— До нас приїжджають викладачі з Кельце і самі приймають екзамен. Іспит відбувався у читальній залі бібліотеки ім. Тимирязєва. Був графік письмових і усних екзаменів, — розповіла Ганна. — Абітурієнти писали твір і складали тести з граматики. Щоб вибороти високі місця у рейтингу, важливо знати різноманітні ідіоми, мовні звороти, фразеологізми, сталі вислови, і це показує глибину знання польської мови.\nПісля екзамену з польської мови\nСтудентка сказала, що всі сидять в одній аудиторії, а викладачі спостерігають, усе відбувається чесно, списати неможливо. Потім комісія перевіряє роботи і виставляє бали. Наступного дня — усний екзамен, який складається з декількох частин. Потрібно розповісти про себе, чому ти вирішив стати студентом польського вишу. Також необхідно описати зображення і дати відповіді на додаткові запитання.\n— Потім вивісили рейтинг і ми дізналися, що візьмуть 85 чоловік на навчання — усіх, хто складав іспит, — згадує дівчина. — Всі складають тести добре, на екзамени з поганим знанням мови не йшли. Просто потрібно захотіти подати анкету.\nГанна стала першою у рейтингу з усіх, хто вступав у Кельце. У неї була дуже сильна мотивація і бажання, днями і ночами вона вчила польську мову, спілкувалась із своїм хлопцем Костею, який вже на той момент два роки навчався у Польщі.\n— Ми намагалися спілкуватися із ним польською мовою. Мені мова давалася легко, все-таки кохання теж допомагає у мотивації. Хоча кохання є у багатьох, а результати не всіх. Можливо, у мене хист є до вивчення мов, — вважає Ганна. — У Кельце навчання платне, але місто виплачує студентам з Вінниці стипендію 500 злотих, яка покриває ці витрати. А якщо є карта поляка, то навчання безкоштовне. А за успіхи у навчанні також можна отримувати по 800 злотих стипендії щомісяця.\nУ Вроцлаві екзамен платний, як розповіла вінничанка. Спочатку оплачується 90 євро, і якщо тебе приймають на навчання, то ще додатково сплачуєш 110 євро. Екзамен проходив у 2 етапи. Письмовий — на знання граматики. Екзамен відбувався онлайн, на нього давалося рівно 90 хвилин.\n— Завдання приходять поступово. Спочатку дали завдання з граматики, потім забрали, далі інше завдання з розуміння мови — забрали, потім з писання, — сказала Ганна. — . Якщо ти не здав завдання вчасно, тобі воно не зараховувалось. Був нюанс з клавіатурою, яка не підходить для друку польською мовою, багато часу я витратила на те, що виправляла помилки. Коли ти пишеш, то це набагато швидше. Потрібно було продумати наклейки на клавіатуру, тоді було б легше.\nГанна намагалася спілкуватися польською мовою із своїм хлопцем Костею,\nякий два роки навчається у Польщі\nДівчина радить, що краще всього продемонструвати свій реальний рівень, який ти потім підтвердиш на усному екзамені. Щоб потрапити на усний екзамен, необхідно показати хоча б 42 відсотки знання мови у першому турі.\n— Далі мені прийшло привітання і запрошення на усний тур. 25 червня був усний тур онлайн по Skype. Спілкування із викладачем з Польщі відбувалося один на один, — пояснила студентка. — Було цікаво. Мені дали три завдання і 5 хвилин на підготовку. Потім почали спілкуватися. Спочатку я розповідала про себе, далі — про переваги і труднощі іноземного студента у навчанні за кордоном.\nТакож Ганна каже, що по ходу бесіди з викладачем задавалися додаткові запитання про хобі, як вона живе і подібні. Наступного дня прийшли результати, що вінничанка набрала 11,5 з 15 балів.\n— Далі я приблизно тиждень чекала результатів, але коли нарешті дочекалася, то подзвонила мамі сказати, що поступила, було стільки емоцій, я навіть плакала від радощів! — згадує Ганна Шаповалюк. — З 26 вересня у мене почалися адаптиційні дні.\nМене чекає три роки безкоштовного навчання у Вроцлавському національному університеті на спеціальності «математика-інформатика», гуртожиток надають, але ми з хлопцем вирішили знімати квартиру.\nІсторія однієї «Пропаганди» або Як вінницький бар зумів вижити на карантині Погляньте, як усміхається Стус. Завдяки нейромережі «оживили» фото відомих вінничан і не тільки Завершується реєстрація на ЗНО-2021. Що потрібно знати цьогорічним випускникам? ВІН І ВОНА. «Купи шубу, якщо любиш». Чому чоловіки не дарують подарунки?


Загальний розвиток для дітей 2,6-5 років\nПрограма «Сходинки до знань. Друга сходинка»\nВаші дітки стають дорослішими. Вони вже терплячіші, виріс рівень інтелекту та мови, зросли і емоційні потреби. У цьому віці інтенсивно розвивається мова, збагачується активний і пасивний словник, формується звукова культура мовлення. Відповідно змінюються й ускладнюються їх заняття. У цьому віці основною діяльністю малюка, як і раніше, залишається гра.\n«Веселка» пропонує для ваших дітей цікаві уроки, які допоможуть розвинути зорове і слухове сприйняття, довільну увагу, логічне мислення. Навчать дитину самостійно мислити, міркувати, аналізувати, порівнювати і узагальнювати різні явища і предмети. На заняттях ми використовуємо синтез загальновідомих методик Зайцева, Нікітіних, Монтессорі, а також інших менш відомих авторів, але не менш значимих.\nДана програма розвитку і навчання складається з наступних елементів:\nнавчання читання (літери, склади, кубики Чаплигіна);\nматематика (число і відповідна йому кількість, математичні дії, склад числа);\nлогічне мислення (різні головоломки, задачки на кмітливість);\nпідготовка руки до письма (розвиток дрібної моторики);\nрозвиток мовлення (розповідь за картинкою, придумуємо казку);\nрозвиток уяви і творчих здібностей (ліплення, гіпс, малювання);\nДітки на заняттях вчаться спілкуватися з дорослими і зі своїми однолітками, набувають навички роботи в колективі. Перебування дітей на таких заняттях добре адаптує їх до вступу в дитячий садок або школу (якщо дитина в сад не ходить). Одне заняття триває 1,5 години. У групах до 6 чоловік.\nЗаняття проводяться два рази на тиждень. Вартість абонемента становить 315 гривень на місяць (з розрахунку 9 занять на місяць).


НЛО: від палеоконтакту до Х файлів: З місяця поступають дивні оптичні сигнали. Відео\nУфологи і віртуальні археологи продовжують знаходити все нові докази присутності на Місяці інопланетян. Цього разу привернули увагу широкого кола дослідників аномальних явищ саме оптичні сигнали, які подаються із місяця, повідомляє видання esoreiter.ru\nНа думку численних дослідників, природний супутник Землі є перевалочною базою для представників позаземних цивілізацій, таким собі місцем тимчасової дислокації. Деякі дослідники навіть припускають, що місяць може бути станцією космічних прибульців, а не природним тілом. Як би там не було, а запитань про наш супутник на сьогоднішній день більше аніж відповідей.\nУ даному ж дослідженні мова йде про загадкові зеленуваті спалахи, помічені на поверхні Місяця. Нижче ми можемо відеоролик, записаний астрономами-аматорами. Уфологи переконані, що це оптичні сигнали, які посилають на Землю прибульці. Цілком можливо, інопланетяни хочуть зв'язатися з людьми, або ж таємниче світіння, навпаки, служить для попередження нас про те, що сунутися на Місяць людині не варто. Правда цілком можливо, що прибульці таким чином спілкуються із своїми представниками на землі, і це можуть бути як самі прибульці, так і певні таємні організації, які вступили в контакт із останніми.\nЕксперти стверджують, що довго аналізували ці оптичні сигнали і намагалися знайти їм раціональне пояснення, однак не змогли. Очевидно, що на найближчому до Землі небесному тілі розташовується якийсь пристрій для генерації неймовірно інтенсивного світла. Не виключено, що це джерело випромінювання знаходиться на космічному кораблі прибульців. На Місяці можуть базуватися представники цивілізації, яка прилетіла туди з іншої планетної системи або навіть галактики. Експерти заявляють, що досі не можуть розшифрувати дане послання. Цілком можливо, що якщо людство ніяк не відреагує і не вийде на зв'язок з інопланетянами, вони можуть розцінити це як наше небажання співпрацювати. НАСА прекрасно знає про це, і напевно кращі уми національного космічного агентства США вже розшифрували дані сигнали.\nНезважаючи на те, що уфологи не зовсім довіряють НАСА, дослідники-аматори все ж вирішили звернутися в агентство з проханням відправити на Місяць пошуково-рятувальну місію, щоб подивитися на це потужне джерело світла і, можливо, вийти на прямий контакт з представниками позаземних цивілізацій. Дослідники відправили НАСА лист, в якому розповіли про свою знахідку і дали рекомендації щодо реагування на неї. На жаль, поки американські вчені ніяк не відреагували на дане звернення. Але, як уже було зазначено вище, цілком можливо, що НАСА і є тим контактером із яким тримають зв'язок прибульці.\nАвтор: Розмови без цензури на 02:19\nЧорні діри - двері в інший світ. Нові дослідження.\nЧорні діри - двері до інших частин Всесвіту, згідно з новим дослідженням. Але на випадок такої подорожі ми навряд чи коли-небудь повернул...\nУфологи вивчивши фотографії Венери, зроблені зондом НАСА Magellan, і виявили на знімках дивні об'єкти, які, на думку дослідників косм...


Твір-опис зовнішності людини\nНазвание Твір-опис зовнішності людини\n1)Ходила у чорній керсетці. Хромові чобіточки. Голову носила високо. Ні посмішки,ні сльози…Гарна була,як сарна. (Ліна Костенко)\n2)А брови у неї -такі шовкові!\nВуста у неї - такі малинові!\nРуки у неї - такі тендітні!\nОчі у неї -такі привітні! (Ліна Костенко)\n3)Вона (прабаба) була малесенька й така прудка, і очі мала такі видющі й гострі,що сховатись од неї не могло ніщо в світі. (Олександр Довженко)\nОпис зовнішності - це риси зовнішності або деталі одягу,які найбільше впадають у вічі, відбивають певні особливості характеру людини,передають її душевний стан,настрій.\nМета наукового та ділового описів людської зовнішності - об'єктивно й точно передати особливості вигляду людини: охарактеризувати її зріст,поставу,зачіску,риси обличчя,манеру триматися,жести,ходу,одяг тощо. Такі описи є конкретними,небагатослівними,всі слова у них вживають у прямому значенні.\nОдин з найбільш ранніх козацьких портретів --це малюнок кінця 16 ст. козацького провідника Івана Підкови. Запорожця зображено з довгими вусами,з сережкою у вусі.\nДовгі вуса,закритий характерною шапкою оселедець,вишивана сорочка,жупан або свита,широкий пояс,широкі шаровари,чоботи --таким зберігався козак у народній пам'яті.\nБогдан Хмельницький Іван Мазепа\nДля виконання ролі панського підпасича в історичному художньому кінофільмі потрібен підліток віком 10-14 років,невисокий на зріст,міцної статури,темноокий.\nЗвертатися за адресою: проспект Перемоги,90,Кіностудія художніх фільмів ім. О. Довженка,корпус 3, поверх 4, кімната 43.\nУ художньому описі людської зовнішності використовуються художні засоби (епітети,порівняння,метафори).\nБагато бачив я гарних людей ,ну такого, як батько,не бачив. Голова в нього була темноволоса,велика і великі розумні сірі очі,тільки в очах чомусь завжди було повно смутку… Тіло біле,без єдиної точечки,волосся блискуче,хвилясте,руки широкі, щедрі. (Олександр Довженко)\nГлянув Левко на личко Христини,яка ледве стримувала клубок сміху,на півзаплющені,блискучі од веселих сліз очі,на розгонисті,прогнуті над краями бровенята, що примхливо тремтіли на невисокому чолі. Ще ж влітку він звав її за дрібний зріст рукавичкою. А це, дивись,скільки за одну зиму прибавилось росту і вималювалось принади на вбіленому личку, як гарно опустилися вниз довгі вії, як легко і красиво пішли навскіс,до себе, риски од верхньої губи до невеличкого підборіддя. (Михайло Стельмах)\nВін був прекрасно одягнений,стрункий і високий. Мав чорні, як терен,блискучі,трохи зачервонілі очі, сильне чоло, матово-біле обличчя лагідного виразу, тонкий,орлиний ніс,вузькі уста й завзяття біля них. Спокій і розум блистіли з карих очей його. (Осип Назарук )\nДо слів очі,погляд,брови,губи,ніс дібрати по 3-4 епітети та по з-4 порівняння.\n5. Риси обличчя. Вираз обличчя.\n7. Загальне враження (що подобається ,а що,можливо, ні)\nВ центрі: геральдичний щит блакитного кольору (належність до держави Україна), який обрамляє зверху вінок з калини\nГеродот Галікарнаський (між 490 і 498 р до н е бл. 425 до н е.) давньогрецький історик, названий Цицероном "Батьком Історії". Один...\nДіагностика конфлікту: опис, пояснення, оцінка. Діагностика конфлікту: опис, пояснення, оцінка\nРозташований на заході Судану. Межує з Чадом та Центрально-Африканською Республікою та Лівією. Складає 1/5 частину території Судану....\nОрганізм людини. Шкіра – захисник організму. Гігієна шкіри\nШкіра найважчий орган тіла людини. Шкіра дорослої людини важить приблизно від 4 до 7 кг\nПоведінка людини є результатом взаємодії її внутрішньої природи і процесу соціалізації, складовими елементами якого виступають інші індивіди\nСоціологія вивчає поведінку людини в суспільстві, але вона, за висловом сучасного шведського соціолога П. Монсона, вивчає не лише...\nЗа характером дії на організм виділяють\nВраховуючи багатофункціональну залежність опору тіла людини від великої кількості чинників, при оцінці у мов небезпеки ураження людини...\nІнформація на організменому рівні. Взаємодія генів Слайд-лекція Питання лекції: Медична генетика як розділ генетики людини Взаємодія генів і класичні типи успадкування у людини\nВідносна роль генетичних (G) і середовищних (Е) факторів у розвитку хвороб людини\nСпиридон Черкасенко “Маленький горбань” – твір про красу і незахищеність людської душі Мета: Ознайомити учнів із життям і творчістю письменника\nСпиридон Черкасенко "Маленький горбань" твір про красу і незахищеність людської душі\nСоціальна поведінка. Соціологія конфлікту. План


«Нащадки славних козаків» » Департамент освіти і науки Чернівецької облдержадміністрації\nДепартамент освіти і науки Чернівецької облдержадміністрації » Виховна робота » Національно-патріотичне виховання » «Нащадки славних козаків»\nУ світлий день Покрови Пречистої Богородиці, яка українцями завжди вважалася заступницею і покровителькою, відзначається подвійне національне свято – День захисника України та День козацтва. Свято, що увібрало в себе багаті і славні козацькі традиції, уособлює мужність і героїзм оборонців та визволителів рідної землі впродовж всієї багатовікової української історії й донині. Національно-культурне відродження наших днів великою мірою живиться традиціями славної козацької доби. Козаччина завжди була однією з найяскравіших сторінок української історії, на славних прикладах якої виховувалося почуття національної самоповаги багатьох поколінь українців. Козацтво – звитяжна історія і велика гордість нашого народу, душа України, її надія і оберіг.\nЗ метою патріотичного виховання учнів, пробудження національної самосвідомості у 7-Б класі Новоселицької гімназії протягом тижня національно-патріотичного виховання відбулися ряд заходів: акція «Напиши листа воїну», виховна справа: «Ми славимо твоє ім’я, солдате!», протягом якої учні ознайомились із життєвим та бойовим шляхом захисника, випускника гімназії Вадима Балюка, якого було нагороджено орденом «Народний Герой України». А також, для розвитку розумових і фізичних здібностей, кмітливості і спритності, взаємоповаги був проведений позакласний виховний захід: «Нащадки славних козаків» у форматі спортивно-патріотичного свята. Майбутні козаки - захисники мали змогу продемонструвати свої знання, вміння і силу у різноманітних змаганнях: «Богатирська сила», «Стрілок», «Спецназівець» та конкурсах: «З історії козацтва», «Я – вже захисник», жартівлива вікторина, «Спритна команда».\nВсі учасники з усіма завданнями впоралися чудово і продемонстрували свої здібності. Дівчата переконалися, що сильна половина людства дійсно наділена такими якостями, як - сила, витривалість, швидкість, спритність і обов’язково впевненість у собі.\nНа завершення свята, дівоча половина класу побажала своїм козакам незламної волі, богатирського здоров’я, звершення всіх мрій і побажань та мирного неба.


Галицько-візантійські відносини у другій половині ХІІ ст.: політичний аспект. Доповідь Ольги Козачок на науковому семінарі Ради молодих вчених Інституту українознавства ім. І. Крип’якевича НАН України (23 лютого 2016 р.) « Василевс. Українська візантиністика\nБер21 by Basileus\nРозглядаючи хід подій першої половини – середини ХІІ ст., можна знайти пояснення появі першої тенденції в історіографії щодо того, чому Візантія більше схилялася до союзу із Галицьким князівством. Після захоплення імперією Тмутаракані і війни з Володимиром Мономахом на території Нижнього Подунав’я упродовж 1116–1122 рр., відносини Візантії з Києвом погіршилися. На середину ХІІ ст. Київське князівство перебувало у ворожій до імперії коаліції з Угорським королівством. Церковні конфлікти щодо призначення київських митрополитів теж не сприяли розвитку відносин. Зважаючи, що Візантія впродовж ХІІ ст. чотири рази вела війну з Угорщиною, налагоджені відносини із сусіднім Галицьким князівством набували істотного значення і, крім того, могли перешкоджати київсько-угорській кооперації, якщо говорити про кінець 40-х – 50-і роки ХІІ ст. Надалі імперія намагалася балансувати між Києвом і Галичем, тому дипломатичні місії прямували паралельно до обох столиць, але, остерігаючись утворення ворожої коаліції, Візантія зближувалася з Галичем як вірогіднішим партнером.\nТвердження про приязні відносини між Константинополем та Галичем ґрунтується на повідомленні Іоанна Кіннама про похід Мануїла Комніна 1151 р. на Угорщину, щоб покарати угорського короля Гезу ІІ за ворожі дії проти галицького князя Володимирка Володаревича, а також, на свідченнях Київського літопису про гостинний прийом Андроніка Комніна князем Ярославом Осмомислом. Однак, як показав хід подій, кампанія на захист галицького правителя могла бути лише приводом для візантійської сторони до нападу на Угорщину, з якою імперія перебувала у конфлікті, а прихисток втікача Андроніка у Галичі міг спровокувати візантійсько-галицький конфлікт, якби Візантія не перебувала у складних зовнішньополітичних умовах.\nЗа період від середини до кінця ХІІ ст. у джерелах зафіксовано декілька епізодів, які інформують про активність половців поблизу Галицького князівства: набіги куманів через територію Нижнього Подунав’я до Візантії у 1148, 1154, 1160 рр., половецьке перешкоджання веденню торгівлі (літопис за 1167 р.). Однак, ні в руських, ні в грецьких джерелах до кінця ХІІ ст. не йдеться про союз обох держав для боротьби з половцями. Єдиним прикладом допомоги Візантії у протистоянні з натиском кочовиків є походи князя Романа Мстиславовича проти куманів на межі ХІІ–ХІІІ ст.\nАналіз джерел наводить на думку, що антиполовецька боротьба не була основним чинником відносин Константинополя з Галичем. Політика Візантії щодо Галицької держави дуже залежала від зовнішньополітичних обставин, тому для імперії був важливішим спільний союз проти Угорщини або, принаймні, нейтралітет галицького князя у візантійсько-угорському протистоянні.\nThis entry was posted in Наукова хроніка and tagged Наукова хроніка.\n← Чи постачала Священна Римська імперія вояків до Константинополя? Доповідь Олега Лугового на історико-філологічному семінарі в УКУ (28 вересня 2015 р.). Звіт про подію\nХІ Читання пам’яті професора П.Й. Каришковського (Одеса, 11–13 березня 2016 р.). Звіт про наукову конференцію →\nOne comment on “Галицько-візантійські відносини у другій половині ХІІ ст.: політичний аспект. Доповідь Ольги Козачок на науковому семінарі Ради молодих вчених Інституту українознавства ім. І. Крип’якевича НАН України (23 лютого 2016 р.)”\nБерезень 21, 2016 о 11:01 pm


biconnect.co відгуки: 61%\nОгляд biconnect.co середній. Напевно, безпечно.\nМи проаналізували веб-сайт і отримали огляд biconnect.co від [value]%. Цей рейтинг довіряє веб-сайтам із середнім і низьким ризиком. Наш показник довіри сканує веб, щоб отримати інформацію, яка автоматично визначає рейтинг. Ми дивимося, де розміщений сайт, де зареєстрований домен, які технології використовуються та 37 інших фактів.\nОскільки огляд biconnect.co здійснюється автоматично, ми не можемо гарантувати, що рейтинг є досконалим. Ми завжди рекомендуємо вам зробити перевірку вручну про нові веб-сайти, на яких ви збираєтеся придбати або залишити свої особисті дані.\nФакти про biconnect.co\nТехнічна інформація про biconnect.co\nОгляд biconnect.co переглянуто 1 разів.\nМи розглянули biconnect.co останній раз 01-11-2019. Якщо вам необхіднe оновлення, просто натисніть кнопку "Оновити дані".


До дня пам’яті захисників і захисниць України: жінки, яких не стало при виконанні – Повага\n28 Серпня 2020 5 Липня 2021 01280\nЗа 6 років війни, за даними АрміяInform, на фронті загинули 13 жінок, які стали до лав захисниць України і боронили рідну землю. Частка жінок, які несуть службу в ООС, становить 10% від загальної кількості залучених військових.\nДо Дня пам’яті захисників і захисниць, що відзначають 29 серпня, Повага публікує тільки декілька історій героїнь, які загинули в зоні бойових дій, хоча таких історій, на жаль, набагато більше.\nВійськова медикиня Клавдія Ситник\nУ результаті обстрілу бойовиків біля Новотошківського 1 лютого загинула військова жінка-медик 33-річна Клавдія Ситник.\nЖінка потрапила під ворожий обстріл під час доставки медикаментів на позицію. Вона отримала множинні осколкові поранення, які були несумісні з життям.\n“У лютому 2017 року призвалася на військову службу у Зачепилівському військкоматі й уклала трирічний контракт зі Збройними Силами. Служила у 54-й окремій механізованій бригаді, а у жовтні минулого року перейшла до холодноярців, коли бригада тренувалася на Яворівському полігоні”, — написали після смерті жінки на сторінці 93-ї ОМБр “Холодний Яр”.\nУ Клавдії Ситник залишилися батьки, молодша сестра та донька 2008 року народження.\n«Вона була відвертою і справедливою. Щира, конкретна, якщо правду, то влоба! Справжній правдоруб. За це її і любили», – цитують у дописі бригади слова про жінку її друга Анатолія.\nВолонтерка та військова Яна Червона\nЯна Червона загинула унаслідок обстрілу 2 квітня 2019 року. Жінка відбувала службу в зоні ООС з осені 2016 року як кулеметниця.\nДо цього вона активно підтримувала майданівський рух у Харкові, була членом місцевої “Самооборони”.\nЗ початком військового конфлікту на сході України стала волонтеркою і збирала допомогу для бійців на фронті. Згодом вона вирішила сама підписати контракт зі Збройними силами і піти служити.\n“Яна з Харкова. Яна і такі, як Яна, не дали створити там “ХНР”… Вона прикривала нас, і тих, хто розуміє, що війна триває і Путін вже напав, й тих, хто називає війну “бізнес-праектам” й сміється над “Путін нападьот”. Тепер прикриватиме з неба. Плачу”, — написала після звістки про загибель Яни тоді віце-спікерка парламенту Ірина Геращенко.\nУ Яни Червоної залишилися чоловік і двоє дітей 11 і 9 років.\nВійськова Ярослава Никоненко\n15 жовтня 2019 року від кулі снайпера на Донбасі загинула 36-річна військова Ярослава Никоненко з Полтавської області. Жінка була дочкою загиблого бійця АТО.\nНиконенко проходила службу в 101 окремій бригаді охорони Генерального штабу.\nСергій Никоненко, боєць ВСУ, загинув 18 січня 2015 року. Йому було 52 роки.\nЯк писав головний редактор “Цензор.НЕТ” Юрій Бутусов, Никоненко мав двох доньок і обидві пішли за ним на фронт.\n“Проживши життя справжнього патріота, Ярослава Никоненко загинула, готова віддати за кожного з нас, за свою Батьківщину, своє життя. Це подвиг, який треба вивчати в школах і пишатися, це величезна честь, що такі люди живуть серед нас”, – написав Бутусов.\nУ Ярослави Никоненко залишилася 13-річна дочка.\nЗагалом за 6 років війни, згідно з інформацією наведеною АрміяInform, на фронті загинули 13 жінок, які стали до лав захисників та патріотів України і боронили рідну землю: Бакланова Алєся Олександрівна (“Мала”), старша солдатка, Вітовська Анастасія Олександрівна (“Стелла”), солдатка, Вовк Алла Юліанівна (“Фортуна”), старша солдатка, Галицька Сабіна Станіславівна (“Сонечко”), молодша сержантка, Горбачова Анастасія Валентинівна (“Ліса”), Добровольчий Український Корпус, Куліш Олена Борисівна, волонтерка, Морозова Надія Олександрівна, старша солдатка, Никоненко Ярослава Сергіївна (“Гера”), старша солдатка, Носкова Катерина Володимирівна (“Кет”), старша солдатка, Сургучова Аліна Ігорівна, старша солдатка, Хоружа Наталія Олександрівна, молодша сержантка, Шевченко Ірина Вікторівна, сержантка, Червона Яна Михайлівна (“Відьма”), старша солдатка. За 2019 рік на фронті загинули 110 захисників і захисниць (107 чоловіків і 3 жінки). Прочитати історії кожного та кожної з них можна у матеріалі Новинарні “Усі загиблі на фронті 2019 року: згадаймо обличчя героїв”.\nЗазначимо, згідно із даними Міноборони за 2019 рік, у ЗСУ нині налічується 23% жінок, з яких 11% — це жінки-військовослужбовці. Частка жінок, які несуть службу в ООС, становить 10% від загальної кількості залучених військових.\nЦікаво також, що цьогоріч уперше в новітній історії багатотисячним Маршем Захисників України крокувала коробочка Жіночого ветеранського руху.\n“Ми крокували гордо і впевнено бо з нами були наші посестри, які віддали свої життя за Україну. Ми відчували їх погляд з неба, яке вони тримають з тисячами полеглих воїнів. Ветеранки російсько-української війни, жінки-військовослужбовиці, волонтерки – нинішня реальність. Російсько-українська війна перешматувала суспільство і зараз Україна вже має ветеранок, яким ледь за 25 і тих, кому за 50, юних дівчат-курсанток військових ВУЗів, родини загиблих воїнів, жінок-військовослужбовиць чи не у всіх підрозділах ЗС України і ін. силових структурах.\nМи дякуємо вам, дівчата – це було феєрично, емоційно і дуже по-нашому.\nДякуємо за службу і захист України!”, — написали на сторінці “Жіночого ветеранського руху після маршу”.\nЯк відзначатимуть цей день?\n29 серпня о 10:00 пам’ять полеглих на Донбасі захисників і захисниць вшанують всеукраїнською хвилиною мовчання. Про це повідомляє Мінветеранів.\n«О 10:00, де б ви не були, залиште справи на хвилину, зупиніть авто у безпечному місці, призупиніть роботу, підведіться та схиліть голови у пам’ять про тих, хто віддав своє життя», — закликають у профільному міністерстві.\nТакож цьогоріч планується встановлення зменшених копій державного прапора на усіх могилах захисників і захисниць України, проведення всеукраїнської акції пам’яті «Сонях», велопробігу ветеранів війни за маршрутом Ужгород — Маріуполь та ряд інших заходів. Водночас у Донецькій області 29 серпня о 9:00 відкриють меморіальний комплекс поряд з с. Первомайське Ясинуватського району, де у 2014 році загинули військові полку «Днепр-1».


В Україні зростає туристичний потік у Карпати - Прикарпаття - Новини - Нафтохiмiк. Сайт газети "Нафтохiмiк-Калуш"\nВ Україні зростає туристичний потік у Карпати\nПрикарпаття 27 серпня, 10:28\nУ цьому році кількість туристів у Карпатах зросла на 15%. Вперше за кілька років на курортах не стали підвищувати ціни на проживання.\nКількість тих, хто побажали відпочити в цьому році на заході України, зростає. З початку року кількість українських туристів збільшилася на 10%, а іноземців – на 15-20%, розповідає директор Центру розвитку туризму Володимир Царук. Головна причина – стабілізація цін, що спостерігається на курортах Західної України вперше за кілька років, повідомляє «НК» з посиланням на "НВ Бізнес".\nНа відпочинок приїжджають не тільки українці, а й іноземці.\n«На вікенд приїжджають чехи, словаки, угорці. На зворотному шляху вони закуповують українські продукти, які дешевші, ніж в країнах східної Європи», – зазначає керівник проекту одного із санаторних комплексів.\nГоловна причина, через яку туристичний потік на захід країни зростає – стабільні ціни. Цього року вартість проживання в більшості готелів не підвищувалася. Наприклад, в приватному секторі ціни стартують від 200 грн, а в готелях – від 500 грн з людини на добу. Середній чек в місцевому ресторані становить 200-300 грн на сім'ю.\nУкраїнці поїхали на відпочинок в Карпати, оскільки в цьому році подорожчали Єгипет і Туреччина. Готелі на курортах Анталії, Мармаріса і Бодрума в цьому році перейшли на розрахунки в євро, що призвело до зростання цін в середньому на 20%. Зараз придбати тижневий тур в готель п’ять зірок на першій лінії дешевше $1 тис. на двох практично неможливо. Деякі готелі в Туреччині стали знижувати ціни в кінці сезону. Слідом за Туреччиною ціни стали піднімати і в Єгипті.


поліестер – економічний варіант, нерідко виглядає привабливо, але після кількох ночей сну, особливо, коли жарко, можна відчути різницю з натьним комплектом! Штучний поліефірний матеріал погано поглинає вологу, яка залишається на шкірі. Бажано уникати постільних речей з синтетичних матеріалів – вони сприяють потовиділенню, блокують дихання шкіри, зменшують комфорт сну.\nЩоб зробити правильний вибір, слід не тільки проаналізувати з яких ниток (натьних або штучних) виткана тканина, але і з’ясувати, який спосіб плетіння використаний. Від цього залежать якісні, тактильні характеристики постільного комплекту. Одні тканини міцніше, інші менш міцні. Деякі плетіння більш шорсткі, інші – більш гладкі, слизькі.


Дводверному спорткару Mercedes SLC AMG німці дали зелене світло\nГоловна Новини Дводверному спорткару Mercedes SLC AMG німці дали зелене світло\nОпубліковано: Неділя, 13 листопада 2011, 11:54\nСуперкар Mercedes SLS AMG - гідний продукт з винятковим зовнішнім виглядом, високотехнологічної начинкою на чолі з могутнім атмосферним мотором V8 і чудовими динамічними характеристиками. І продається купе непогано (в США з січня по жовтень 2011 року розійшлося 467 машин). Так чому б не розвинути успіх, випустивши на базі «ес-ел-еса» спортивну дводверку поменше. Судячи зі слів наших колег з видання Car, через кілька років такий автомобіль в Штутгарті зроблять. Ім'я майбутньої новинки - Mercedes SLC AMG.\nКомпактний задньопривідний автомобіль, який носить заводський індекс R190, отримає цілісно-алюмінієву просторову раму кузова із зовнішніми панелями з «крилатого металу». З високоміцної сталі зроблять лише підсилювач рамки лобового скла і, швидше за все, підрамники двохважельних підвісок. За неофіційною інформацією, покупцям запропонують два типи шасі - з пасивними або електроннокерованими амортизаторами. А ось гальмівні механізми будуть з чавунними дисками - ніякої карбонокераміки.\nКолись уже ходили чутки, що в Штутгарті готують молодшого "брата" суперкара Mercedes SLS AMG. Тоді новинці пророчили різні мотори - від «бітурбошестірки» до атмосферної «вісімки» робочим об'ємом 5,4 л. У підсумку, як кажуть британські журналісти, спереду, але в межі бази, встановлять двигун V8 4.0 нового покоління. У нього будуть безпосереднє уприскування, два турбонагнітача і, імовірно, механізм відключення половини циліндрів, як у аналогічного агрегату Audi. Загалом, з інтересом подивимося, що інженери Мерседеса придумають, щоб не вийти за жорсткі екорамки.\n< 2012 Mercedes ML63 AMG\nПобачення з незвичайним Mercedes-Benz 450SEL в Парижі >\nМоделі AMG Sport перейдуть в лінійку Mercedes-AMG\nВерсія AMG Мерседеса SLC втратила два циліндра\nДо рестайлінгу родстер Mercedes SLK обзавівся новими версіями\nРодстер Mercedes-Benz SLC скоректує моторну гамму


Ірина САНІНА: «У нас за кожним гравцем закріплена футбольна форма, тож після матчів доводиться її прасувати» ‣ Український Футбол\nІрина САНІНА: «У нас за кожним гравцем закріплена футбольна форма, тож після матчів доводиться її прасувати»\nНайкращий гравець зимової першості поділилася враженнями від перемоги на турнірі, принципових суперників та розповіла про особисте життя\nНе пропустивши жодного м’яча на турнірі, голкіпер «Житлобуду-1» стала кращим гравцем неофіційного чемпіонату України з жіночого футболу. Крім того, Ірина Саніна вважається штатною пенальтисткою харківської команди, відтак змогла не тільки зберегти свої ворота в недоторканності, але й відзначитися забитим м’ячем. У відвертому інтерв’ю «УФ» Ірина розповіла не тільки про свої спортивні звитяги, але й про особисте життя.\n— Ірино, «Житлобуд-1» доволі впевнено здобув трофей, не пропустивши жодного м’яча. Певно, напередодні зимової першості не могли й подумати, що вашій команді так легко вдасться посісти першу сходинку?\n— Ні, ми не очікували, що перемога буде настільки легкою. Знали, що багато команд якісно підсилилися, тому налаштовувалися на важкі матчі. Зрештою, ключовий поєдинок у нас був проти «Легенди» в півфіналі, й коли ми їх пройшли, зрозуміли, що обов’язково маємо виграти турнір.\n— Наскільки зрозуміло, саме з чернігівською командою «будівникам» прийшлося найскладніше?\n— Так! З-поміж інших поєдинків на турнірі, зустріч з «Легендою» у нас відібрала багато сил та емоцій.\n— На вашу думку, хто з гравців «Житлобуду-1» на зимовій першості проявив себе найбільш яскраво?\n— Як на мене, вся команда зіграла чудово, тому когось одного виокремлювати не стану. Ми в кожному матчі мали хороший вигляд, і всі дівчата заслуговують бути кращими.\n— У неофіційному чемпіонаті України кожна з команд за п’ять днів провела по п’ять поєдинків. Граючи в такому шаленому ритмі, втома сильно відчувається?\n— Я стомилася не стільки фізично, скільки морально й психологічно. Я повторюся, але матч з «Легендою» особисто для мене видався дуже складним. Вже аж надто багато емоцій я залишила на футбольному полі. Позначився нереалізований мною пенальті, та й напруження в матчі трималося до останньої хвилини.\n— За п’ять днів перебування в Умані з містом вдалося ознайомитися?\n— Я би не сказала, що ми добре вивчили місто. Так, пройшлися по центральній площі… На жаль, погодні умови не дозволили відвідати Софіївку. Зрештою, взимку в дендропарку не так цікаво, як, скажімо, влітку. Упевнена, якби було тепліше, ми обов’язково сходили би на екскурсію по місту та Софіївці. Крім того, в нас ще є чемпіонат, де передбачений виїзд до Умані. Тож вже тоді й надолужимо згаяне.\n— Ірино, за час турніру ви тричі пробивали пенальті, два з яких схибили. У команді ви вважаєтеся штатним пенальтистом?\n— Ні, я не штатний пенальтист. Просто тренер сказав, що я маю бити пенальті, тож і підходжу до «позначки». А якоїсь наполегливості чи особистого бажання пробивати одинадцятиметрові в мене немає. Я лише виконую тренерську настанову.\n— Двоє поспіль нереалізованих одинадцятиметрових психологічно вас не надломили? Все ж таки дехто після таких невдач узагалі перестає бити пенальті…\n— Скажу чесно, після того, як не забила перший пенальті, другий пробивала невпевнено. Щось мене бентежило. А коли не реалізувала другий, то взагалі дуже розчарувалася. Певно, на мене тиснуло надмірне бажання реабілітуватися, довести, що перший промах був випадковим.\n— Чим дівчата займаються у вільний від футболу час? Можливо, граєте в карти, чи, як і хлопці, шліфуєте свою майстерність в іграх на Playstation?\n— Та ні, зазвичай відпочиваємо. Дивимося телевізор, читаємо різноманітну літературу, журнали. Крім того, займаємося прасуванням. У нас за кожним гравцем закріплена футбольна форма, тож після матчів доводиться її прасувати. Щодо Умані, то в нас також багато часу забирала дорога від готелю до їдальні. Поки туди й назад дійдеш, більше нічого й не захочеш (сміється).\n— Не секрет, що ви маєте пропозиції від низки клубів, зокрема з Росії. Загалом, на який термін у вас розрахований контракт з «Житлобудом-1»?\n— Ще як мінімум рік я гратиму за харківський клуб.\n— А потім плануєте залишитися чи все ж змінити чемпіонат, переїхавши, скажімо, до більш заможної Росії?\n— Не хочу загадувати наперед. Побачимо, як воно буде. Наразі я граю за «Житлобуд-1» і мене все влаштовує. Приховувати не стану, в мене справді є цікаві пропозиції, але до закінчення контракту з харків’янами ні про яку зміну клубу мови в принципі бути не може.\n— Здивувалися, коли вас вибрали найкращою футболісткою зимової першості?\n— Так, я була приємно здивована. Тим паче, що на груповому етапі особливо великої роботи в мене не було: наші захисники діяли впевнено та надійно, практично не підпускаючи суперника до власного штрафного. Щоправда, трохи довелося попрацювати в матчі з Черніговом, але, за великим рахунком, за весь турнір серйозної роботи я не мала. Зрештою, дуже приємно отримати цей приз та закінчити змагання з нулем у графі «пропущені м’ячі».\n— Відомо, що для «Житлобуду-1» «Легенда» — це принциповий суперник, і на полі між вами точиться неабияка боротьба. Наприклад, в минулому сезоні у фінальному матчі за Кубок України ви вступили в словесну перепалку з однією з футболісток чернігівського клубу, яка мало не закінчилася бійкою. Тож цікаво, за межами поля ви також непримиримі суперники?\n— Ні, за межами футбольного поля ми абсолютно нормально спілкуємося, я би навіть сказала, що товаришуємо. Справа в тому, що гравці «Легенди» і «Житлобуду-1» часто перетинаються в таборах збірних, тож ми добре знайомі з чернігівськими дівчатами. Під час турніру в Умані проживали в одному готелі, й часто ходили одна до одної в гості. З чернігівками ми в хороших відносинах.\n— А яку команду більше за все не любите?\n— Однозначно — «Житлобуд-2». У нас з цією командою відносини якось не склалися. Крім того, вони ще й принципові суперники, адже другий «Житлобуд» також базується в Харкові. Одним словом — дербі.\n— Враховуючи, що ви є вихованкою донецького футболу, жалкуєте, що цьогоріч «Донеччанка» не приїхала на зимову першість? Чи для «Житлобуду-1» це додатковий плюс?\n— Звісно, прикро. Ситуація в країні склалася таким чином, що участь «Донеччанки» в зимовій першості просто унеможливлювалася. В Донецьку є все для виховання футболісток — база, тренери, хороша школа. Узагалі, в Україні мало хто може похизуватися власною футбольною академією. А в Донецьку все це було, відтак дуже прикро, що через військові дії в країні донецький клуб тимчасово припинив своє функціонування. Зрештою, «Донеччанку» замінили на «Тернополянку», яка показала себе тільки з найкращого боку. Тепер багато гравців донецького клубу перебралися до інших команд і практично всі вони грали в Умані.\n— Те, як організували турнір в Умані, вам сподобалося?\n— Загалом, так. Тільки погода підвела. Раніше зимова першість проводилася в Маріуполі, й ми грали в критому манежі. Там узагалі все чудово було. В Умані ж матчі проводилися під відкритим небом, що, з урахуванням несприятливих погодних умов, створювало певні труднощі. А в іншому — все було проведено на хорошому рівні. Учасників забезпечили проживанням, харчуванням і якісним полем, тож ми і цьому раді.\n— Ірино, переходячи від футболу, хочу спитати вас про особисте. Відомо, що ви вже давно вийшли заміж та виховуєте дитину. Як встигаєте займатися футболом та виконувати при цьому роль матері та дружини?\n— Якось так виходить, я вже до цього звикла. Коли з’явилася дитина, ми з чоловіком переїхали до Харкова. Жіночий футбол все ж таки відрізняється від чоловічого. Ми не так багато часу проводимо в роз’їздах, тому я встигаю бувати вдома та приділяти увагу сім’ї.\n— Як довго перебували в декретній відпустці?\n— Чотири місяці.\n— Відверто кажучи, здивували. Гадав, що футболісткам для цього дають більше часу.\n— Звісно, потрібно більше часу, але в мене декретна відпустка склалася таким чином. Знаю, що деякі дівчата після народження дитини взагалі закінчують з футболом, однак це не про мене. Я у футболі з дитинства, тож радикально змінювати сферу діяльності ще не готова. Поки є сили й можливості, буду грати.\n— У вас хлопчик чи дівчинка?\n— Хлопчик. Йому вісім років.\n— То вже дорослий хлопець! Певно, він також займається спортом?\n— Попри те, що в нас спортивна сім’я (чоловік Ірини займається боксом. — Р.К.), Артем більше схильний до навчання. Щоправда, він ходить на плавання, але це, скоріше, для загального розвитку.\n— Загалом, любите подорожувати?\n— Якщо чесно, мені подорожей вистачає з головою. Коли граємо в чемпіонаті, постійно їздимо по Україні, потім сюди додаються ще виїзди за збірну та єврокубки. Отож за подорожами я точно не сумую.\n— Останнім часом «Житлобуд-1» постійно бере участь у жіночій Лізі чемпіонів. Отож яке місто з тих, що вам довелося відвідати, найбільше сподобалося?\n— Минулоріч ми грали в Північній Ірландії, в Белфасті, й мені це місто дуже сподобалося. Загалом, я дуже симпатизую Британії. Все ж на острові життя дещо відрізняється від решти материкової Європи.\n— За яку команду вболіваєте?\n— За Донецький «Шахтар». Я сама уродженка Донецька, тому моє вболівальницьке серце належить тільки «гірникам».


28 Жовтня, 20151781КультураДаша ПАСТЕРНАК\nСпівчака втретє стала мамою. Фото: tsn.ua, nashamama.com Днями колишня учасниця групи "ВІА Гра" народила дівчинку. Українська співачка Надія Мейхер, родом з Волочиського району, втретє стала мамою. Своєму чоловікові, російському бізнесменові Михайлу Уржумцева, вона подарувала ще одну дочку. Пологи пройшли нормально, мама і малятко виписалися з пологового будинку і почуваються добре, повідомляє видання VIVA.\nТеги новини: Мейхер Надія, Віа Гра, вагітність, Волочиський район, ТСН


відео | Новини криптовалют\nТут зібрані всі відео нашого блогу, постійно додаються нові\nПривіт на блозі «Новини криптовалют», з вами Віктор Томілін\nМи продовжуємо розглядати варіанти обмінів електронних валют, і давайте подивимося на можливість покупки коду для введення грошей на біржу WEX. Пропоную для прикладу зробити покупку коду на біржу WEX з гаманця Qiwi RUB. Скористаємося послугами обмінного сервісу Owl.gold, покажу покроково, що і як потрібно зробити; в низу статті є покрокове відео.\nЯ зареєструвався на цьому сервісі, і ось чому: витративши пару хвилин я отримую можливість збирати бонуси від обмінів (які можна буде вивести) і партнерську силку (запроси друга і зароби на його обмінах).\nНа гаманці Qiwi є необхідна сума для покупки векс-коду. Ще для виконання обміну потрібна буде участь оператора (час роботи: 10:00 – 20:00).\nНижче показано як використовувати цей код, а кому потрібна реєстрація на біржі WEX – тисніть на силку.\nДивіться покроково обмін\nКрок 1. Відкриваємо головну сторінку, вибираємо пару для обміну: Обмін Qiwi RUB на WEX RUB і заповнюємо поля: сума, з рахунку Qiwi та емайл, на який нам надішлють код WEX CODE; тиснемо на кнопку Продовжити\nКрок 2. Уважно перевіряємо внесені нами дані, читаємо умови сервісу, ставимо галочку і тиснемо на кнопку: Створити заявку\nContinue reading “Обмін Qiwi на код біржі WEX”\nВідгуки OneLife, OneCoin 29-09-2017\nПривіт на новинах криптовалют, з вами Віктор Томилін.\nДивіться мої відгуки про компанію OneLife, яка створює і просуває криптовалюту OneCoin, ONE (нижче відео). Ви дивилися мої відгуки, коли я купував пакети, показував вам свою стратегію, але компанія змінила правила гри.\nВи знаєте, що всі відгуки в мережі про компанію OneLife розділені на 2 протилежні табори: противників і прихильників. Моя думка така:\nпротивники позиціонують себе експертами, але такими є далеко не всі. Більше ймовірності – вони це роблять для перетягування цільової аудиторії на свої канали. з метою поповнення своєї партнерської команди.\nприхильники теж в основному не експерти, це так звані мережевики або млм-щики. Вони вже мають свою команду, і намагаються її зберегти, і звичайно збільшити – так як, отримують гарну винагороду від компанії.\nЯк бачите, обидва табори мають свій інтерес. Я особисто не відношу себе до жодного з таборів, не закликаю на даний момент купувати і не стверджую, що це піраміда. Але можливо я помиляюсь, висновки все одно за вами. Сьогодні вирішив побудувати відгуки як відповіді на питання.\nЧому не роблю щомісячні відгуки?\nТому що немає можливості продати монету ванкоін, до відкриття біржі xcoinx ще рівно 1 рік, тому не бачу сенсу кожен місяць робити відгуки. А без можливості продавати монету – немає сенсу говорити про її вартість та перспективу. Буду робити відгуки поквартально. Continue reading “Відгуки OneLife, OneCoin 29-09-2017”\nЯк відкрити гаманець Ethereum\nПривіт на новинах криптовалют, з вами Віктор Томілін.\nТут покрокова стаття, як відкрити гаманець Ethereum. Також весь процес можете подивитися на відео (нижче). Підготуйте файл і папку на своєму ПК (назвіть їх Ethereum), де потрібно буде записати паролі. Також приготуйте флешку (не обов’язково), і по можливості принтер (не обов’язково).\nКрок 1. Пароль, секретний файл і приватний ключ, Private Key\nВідкриваємо офіційний сайт https://www.myetherwallet.com/ вносимо пароль понад 9 символів, латинські букви, цифри і бажано спец.символ (наприклад *). Отримуємо доступ до секретного файлу, качуємо його на свій ПК, і копіюємо в свій документ приватний ключ. Все, тепер у нас є можливість побачити дані свого гаманця.\nВы ще запам’ятовуєте паролі? Ось стаття менеджер паролей LastPass\nКрок 2. Зберігаємо дані свого гаманця Ethereum\nТиснемо на вкладку View Wallet Info, вносимо свій Private Key і тиснемо на Unlook. Тепер необхідно зберегти всі свої дані декількома способами. Я особисто залишаю на своєму ПК в менеджері паролів (вище) + флешка, також можна віддрукувати дані на принтері. Але увага! Всі, у кого зможуть з’явиться ваші дані можуть спокійно зняти всі гроші з цього гаманця. Continue reading “Як відкрити гаманець Ethereum”\nБіткоін на карту Приватбанку\nВчора виводив біткоіни, на карту самого популярного банку України – Приватбанку. Покажу вам як це робив. Я користувався обмінником 24xbtc.com, обмін пройшов за 3-5 хвилин нижче є покрокове відео.\nТут хороший набір валют і криптовалют для обміну, всі найпопулярніші є. Також в плюс можна додати значний список партнерів у цього сервісу.\nМені сподобалася корисна функція Тарифи та ліміти, перейдіть на цю сторінку, збоку виберіть потрібні валюти і система покаже резерви і тарифи.\nДосить докладно весь процес я виклав в цьому відео, там є підказки та поради, подивіться і заощадите свії час і гроші; да, як заощадити 2 долари при обміні є в цьому відео.\nВідео: Обмін біткойнов на Приват24\nContinue reading “Біткоін на карту Приватбанку”\nPosted on 06/01/2017 07/01/2017\nВідкрилася торгова площадка OneLife – xcoinx. Тут буде продаж і купівля монет, компанія готується до масових відвідин і операцій. Особисто я не встиг її нормально протестувати, для цього потрібна верифікація. На даний час сервіс перебуває на технічному доопрацюванні, і повернеться в оновленому вигляді 15 січня. Continue reading “Відгуки OneLife, OneCoin 05-01-2017”\nPosted on 03/12/2016 02/12/2016\nНавчання у фінансовій сфері\nКомпанія OneCoin надає сервіс OneAcademy спеціально для тих, хто бажає отримати фінансові знання. Ця платформа пропонує широкий вибір напрямів навчання в сфері фінансів: угоди з криптовалютою, торгівля акціями, управління активами, фінансовий аналіз і багато іншого.\nМісія проекту One Academy полягає в тому, щоб надати користувачам якісні навчальні матеріали, які потрібні для розвитку фінансової грамотності. 6-рівнева програма OneAcademy розроблена експертами у фінансовій сфері і має чіткою структурою. Освоїти цю програму досить просто. Ці шість кроків допоможуть вам подолати бар’єри і оволодіти навичками в фінансах, торгівлі і криптовалюта. Continue reading “Навчання у фінансовій сфері”\nВідгуки OneLife, OneCoin 02-12-2016\nДивіться щомісячні відгуки про компанію OneLife, яка створює і просуває криптовалюта OneCoin; я відкрив 3 аккаунта, і ось мої відгуки (внизу є відео).\nЩо було в жовтні ми вже обговорили, але все одно подвоєння токенов і монет – це було супер! У листопаді місяці було кілька важливих моментів, і на перше місце я б поставив відкриття нового сервісу для покупки-продажу криптовалюта ванкоін.\nОтже, відкрилася нова торгова площадка OneLife – xcoinx. Компанія спеціально вивела цю функцію на окрему адресу, що б в подальшому дати доступ до цієї площадки не тільки партнерам. І коли буде доступ вільний, тоді сам ринок буде визначати вартість нашої криптовалюти. За словами Ружі Ігнатової, це буде в 2018 році, коли буде видобуто не менше 80% монет. Сервіс особисто я не зміг повністю протестувати, так як чекаю підтвердження верифікації свого аккаунта (потрібно 30 днів), вже скоро … Continue reading “Відгуки OneLife, OneCoin 02-12-2016”\nPosted on 28/11/2016 25/11/2016\nКупити автомобіль в Китаї за OneCoin\nПочалося! До цього були тільки кафе і ресторани. Китайський рітейлер з продажу автомобілів пропонує купити автомобіль за криптовалютe OneCoin. На відео видна лінійка автомобілів, які можна придбати. Це тільки перша “ластівка”, і Китай виявився фаворитом цього процесу.\nВідео: один з перших торговців автомобілів в Китаї – OneCoin, OneLife\nПромо-відео Angels Team\nПопулярна команда Angels Team зібрала тисячі однодумців, стежить за новинами криптовалюти OneCoin, і розповідає людям в дохідливій формі. І ось подивіться промо-відео про команду, кількості країн, криптовалюти, що чекає грошову систему в подальшому, яке місце займе ванкоін.\nВідео: що таке OneCoin\nContinue reading “Промо-відео Angels Team”\nOneCoin, OneLife: питання-відповідь, 14-11-2016\nДавайте подивимося свіжі новини про компанію ванлайф OneLife, і її криптовалюта ванкоін OneCoin. Питання і отримані відповіді.\nОсь які питання розглянуті в цьому відео:\nколи буде переклад інструкції МАВ російською мовою.\nякий бізнес можна і потрібно підключати до МАВ.\nна які пристрої можна встановлювати МАВ.\nбуде розроблений загальний список додатків, хто де підключив.\nпроплати за пакети.\nВідео: OneCoin, OneLife: питання-відповідь, 14-11-2016\nСпасибі популярній команді OneCoin (ванкоін) – Angels Team


З чим носити помаранчеве плаття? - Мода 2017 - Модний Жіночий Журнал 2017\nМодний Жіночий Журнал ⇒ Мода 2017 ⇒ З чим носити помаранчеве плаття?\nКоктейльні або вечірні помаранчеві сукні підійдуть практично всім красуням, за винятком власниць занадто світлої шкіри. Модницям зі смаглявою шкірою і темним волоссям радимо зупинитися на яскравих відтінках цього сонячного кольору. Рудим дівчатам краще зупинити вибір на ніжних тонах (персиковому, охрово).\nУ макіяжі краще використовувати теплі відтінки, наприклад, персикові рум’яна. Для століття ідеальною буде коричнево-червона гамма. Експериментуйте з зеленим, чорним, сірим. Від холодного рожевого краще відмовитися.\nЗ чим одягнути помаранчеве плаття?\nІснує безліч варіантів компоновки суконь оранжевого кольору з тими чи іншими відтінками і аксесуарами. Головне - правильно розставити акценти в залежності від того, якого результату треба досягти. Радимо звернути увагу на червоний, золотистий, коричневий і чорні відтінки. Якщо душа лежить до чого менш класичного, а більш оригінальним, тоді потрібно поєднувати помаранчевий з насиченим фіолетовим, зеленим і фуксії.\nСвоєю невимушеністю здивує персикове плаття. Таке вбрання можна доповнити босоніжками в тон, і використовувати непомітний макіяж. Довгий помаранчеве плаття буде виглядати особливо урочисто в парі з чорними елементами. Цього кольору не повинно бути багато. Чорні босоніжки, дрібний принт на вбранні або чорний пояс додадуть образу виразності.\nМожна міксувати яскравий помаранчевий з білим. Що стосується аксесуарів помаранчевого сукні, то особливо вигідно виглядає фіолетові прикраси. Варіант простіше - сумка і туфлі цього відтінку, більш оригінальний - тренч або подовжений піджак з незвичайними застібками.\nЦей сонячний колір виглядає зухвало з відтінком фуксії. Вдалим дуетом будуть повідомлення з бірюзовим, синім і блакитним. Зовсім не обов’язково, щоб ці кольорові вставки були присутні на самому плаття, цілком достатньо зробити яскравий акцент на біжутерії.\nЯк бачите, все залежить від випадку. Коли мова йде про роботу або про невимушених прогули, то правильніше буде пограти з помаранчевим і близькими до нього відтінками: червоним, золотистим, жовтим. Вечірній помаранчеве плаття виглядає надзвичайно в парі з гранатовим, кольором паленого апельсина, бурштиновими відтінками.\nЯкщо говорити не просто про біжутерії, а про коштовні камені і метали, краще золото і каміння жовтих і фіолетових відтінків.\nНаступна Стаття черевики Caterpillar


5 годин у черзі. Репортаж з вакцинації у МВЦ на «Лівобережній» — The Village Україна\nРепортаж5 годин у черзі. Репортаж з вакцинації у МВЦ на «Лівобережній»\n«Та тут тісніше, ніж у клубі»\nЮлія Беба, 7 червня\n5 і 6 червня в Міжнародному виставковому центрі на «Лівобережній» продовжувалась вакцинація від COVID-19 препаратом CoronaVac. Щеплення могли отримати всі охочі, зареєстровані в додатку «Дія», в порядку живої черги. Людей старше 60 років запрошували за попереднім записом без черги. Цього тижня у МВЦ працювало 24 бригади медиків, минулого їх було 16. За вихідні тут зробили 5048 щеплень.\nЖурналістка The Village Україна йде вакцинуватися у МВЦ 5 червня, перевіряє, скільки доведеться чекати, спілкується з людьми в черзі та переповідає, як влаштований процес.\nПідходимо до Міжнародного виставкового центру з боку супермаркету Novus і за вказівником прямуємо в арку до центру вакцинації COVID-19. Його розташували в павільйоні 4А. Також туди зручно потрапити з боку Микільсько-Слобідської вулиці.\nБіля входу в центр вишикувалась черга на 100 метрів (пізніше ми зрозуміємо, що це лише її початок). Вхід розділили на дві частини – за записом і за живою чергою.\n– Ви тут давно чекаєте? – запитуємо дівчину на початку черги.\n– Я приїхала о 8:00, черга вже була десь на 100–200 людей, а може, й більше, я не знаю. Кажуть, хтось ще з 5:00 ранку тут.\nЦе вже другі вихідні, коли у МВЦ вакцинують усіх охочих. Якщо минулого тижня в черзі потрібно було стояти одну-дві години, то цього тижня, в суботу 5 червня, декому довелось чекати до 5–6 годин.\nПоруч із центром вакцинації безкоштовна вбиральня та кіоск із кавою. Біля нього також зібралась невелика черга.\nтелефон із підтвердженням запису на вакцинацію в «Дії» (в застосунку або вебверсії)\nкопію декларації із сімейним лікарем\nЯкщо ви не підписали декларацію із сімейним лікарем, краще зробити це перед вакцинацією. Вас щеплять у будь-якому разі, але за наявності декларації процес вакцинації займе 5–10 хвилин, а без неї – до 30 хвилин.\nЛайфхак: для власного комфорту захопіть із собою крем від сонця, головний убір або парасолю, багато питної води, їжу, книжку або покличте друзів, аби було не так нудно.\nЙдемо займати місце. За поворотом черга розділяється на три частини.\n– Це все одна черга, просто вона змійкою закрутилась, – пояснює нам хлопець і вказує на кінець черги.\nОдразу за нами стає ще декілька компаній людей.\n– Та тут десь 1000 людей. Може, давай прийдемо завтра ще раніше?, – чуємо розмову позаду.\n– Та ні, давай уже стояти. Кажуть, черга швидко рухається. Минулого тижня знайомі 40 хвилин стояли.\n– Тут точно не 40 хвилин. Години чотири, мабуть.\nБуквально за дві хвилини всі посунулися на декілька кроків уперед.\n– Блін, та тут тісніше, ніж у клубі! – вигукує чоловік позаду.\nБільшість людей у масках, дехто – навіть із захисними екранами на обличчі. Дистанції в півтора метра мало хто дотримується. У черзі переважно молодь: хтось прийшов парами, хтось – компанією друзів, хтось – родиною.\n– Добрий день! Ви можете пройти без черги. Ми людей старшого віку пропускаємо, – жінка в білому халаті з написом «Волонтер» на бейджі підійшла до жінки літнього віку в черзі. – Ось туди йдіть до центру вакцинації, вас там пустять без черги.\n«Ми час від часу тут проходимо, знаходимо людей 60+, людей з інвалідністю й із маленькими дітками та пояснюємо, що вони можуть зайти без черги», – розповідає волонтерка Наталя.\nЗа її словами, в центр вакцинації пускають по сім людей, проте чіткого інтервалу немає. На запитання, скільки часу йде на вакцинацію однієї людини, Наталя відповісти не може, мовляв, усе залежить від того, чи підписана декларація із сімейним лікарем.\n– Я в неділю тут вистояла дві години. Переді мною залишалось людей 40 буквально, до нас вийшла охорона та сказала, що на сьогодні все. Ми поцілували двері та поїхали, – скаржиться жінка з черги навпроти нас.\nЗа годину ми просунулися на 300 метрів.\nДеякі люди взяли із собою розкладні стільці та час від часу сідають на них. Щоправда, доводиться постійно вставати, адже черга весь час рухається.\nПереважна більшість людей сидять у своїх телефонах, хтось узяв із собою книжку, хтось – ноутбук. Час від часу люди виходять із черги та повертаються з пакетами з McDonald’s або Novus.\nЗа цей час черга помітно скоротилася. Нових людей приходить значно менше, ніж півтори години тому.\nЙдемо до початку черги, аби поспілкуватися з тими, хто тут із самого ранку.\nМи тут із 9:00 години стоїмо. Приїхали із друзями, нас семеро. Так простіше стояти, можна по черзі відходити посидіти, можна сходити за їжею, та й час у компанії швидше проходить. Нам не хотілося чекати, коли нас запросять на щеплення за записом, вирішили скористатися можливістю раніше. Звісно, можна було б почекати, коли буде Pfizer чи AstraZeneca (я б із радістю AstraZeneca вкололась), але хоча б якийсь відсоток захисту – краще, ніж нуль. Я думаю, за рік-два в нас буде можливість щепитися всіма класними вакцинами, але зараз треба брати те, що є. Принаймні від критичного перебігу хвороби це вбереже. До того ж хочеться мати можливість подорожувати в Європу якомога швидше, а для цього треба вакцинуватись.\nМаруся, 29 років\nМені здається, що я вже перехворіла. Тести були негативні, але перебіг хвороби був дуже схожий на ковід: у мене зник нюх і смак, а самопочуття було жахливе. Мені дуже не сподобався цей досвід, і не хотілося б захворіти вдруге, тому вирішила вакцинуватися. У мене був певний страх щодо побічних реакцій, щодо тромбозу, про який багато говорили. Але якщо подивитися на статистику, то це невеликий відсоток із величезної кількості вакцинованих людей.\nГадаю, що полежати день-два з підвищеною температурою – це ніщо в порівнянні з місяцем ковіду. Ніколи не знаєш, який ти квиток витягнеш – перехворієш у легкій формі чи будеш лежати в реанімації та ще місяцями відчувати наслідки. Будь-яка вакцина може давати побічні реакції, це не страшно. Це можна пережити, але не факт, що переживеш ковід.\nДва тижні я тому зареєструвалася в «Дії», але запрошення на вакцинацію так і не отримала. Вирішила не чекати, а прийти сюди. Стою в черзі вже 3 години 20 хвилин.\nТе, що вакцина Coronavac, а не Pfizer чи AstraZeneca, мене взагалі не турбує. Якщо ВООЗ затвердила її використання, значить, це безпечно й ефективно. Pfizer можна чекати ще довго, а почуватися в безпеці хочеться вже зараз. Я не хворіла на ковід, але моє життя сильно змінилося під час пандемії. Працюю зараз переважно віддалено, а в окремі дні в офісі, змінюємося з колегами за графіком. Коли виходжу кудись, почуваюся вже не так безпечно, як раніше. У мене є рідні, які досить складно перехворіли. На щастя, обійшлося без лікарні, але стан був тяжкий.\nЗ мого оточення доволі багато людей відмовляються від вакцинації, зокрема на роботі. Наша компанія збирала списки людей на вакцинацію, але далі списків справа поки не зайшла. Тому вирішила не чекати, а щепитися самостійно.\nНових людей у черзі з’являється більше. Ті, хто стоїть давно, починають діставати їжу. Оцінюємо розміри черги та розуміємо, що пора замовляти доставку їжі.\nУ кінець черги підходять охоронці та просять усіх приходити завтра. На сьогодні чергу закрито.\nМи на фінішній прямій у черзі.\n– Не буду навіть казати батькам, що вакцинувався, бо почнеться, – розповідає хлопець із черги поруч із нами. – Вони кажуть, що лише Pfizer – ок, а інші вакцини – не ок, бо від них тромбоз.\nНарешті підходимо до центру. Охоронець пропускає сім людей до входу. Там нас зустрічають волонтери, міряють температуру, просять показати підтвердження реєстрації в «Дії» та паспорт.\nПіднімаємося ескалатором на другий поверх і знову зупиняємося в черзі на приблизно 8–10 людей перед наступним ескалатором.\nЧерез сім хвилин підіймаємося на третій поверх до центру вакцинації. Тут також невелика черга на кілька хвилин.\n– Зберігайте, будь ласка, дистанцію, – жінка в черзі робить зауваження чоловіку позаду.\n– У вас є декларація із сімейним лікарем? – запитує волонтерка на вході до центру вакцинації.\nТих, хто має декларацію, запрошує заходити, чоловіка без декларації просять почекати та попереджають, що для нього процес вакцинації може затягнутися на 30–35 хвилин, адже його дані потрібно буде вносити в базу пацієнтів.\nПриміщення МВЦ розділене на невеликі кімнатки. У кожній із них – бригада медиків, що складається з лікаря та двох медсестер. Процедура влаштована так: спочатку потрібно заповнити анкету про стан здоров’я, вказати, у яку руку буде щеплення та дати згоду на вакцинацію. Її переглядає лікар і ще раз запитує про стан здоров’я та самопочуття. Тим часом асистент лікаря вносить у базу дані про перше щеплення.\nПопри те, що ми мали підписані декларації, весь процес затягнувся ще на 15 хвилин.\n– У вас декларація з лікарем у приватній клініці. Вони чомусь не заносять дані до бази пацієнтів, тому ви маєте почекати, поки ми зараз це зробимо. Якби у вас була декларація з лікарем у державній поліклініці, жодних проблем не було б, – пояснює нам лікарка.\nУ кількох людей перед нами виникла така сама проблема, тому в приміщенні вакцинації довелося зачекати ще додаткових 10–15 хвилин.\nПеред вакцинацією видають папірець із датою першого щеплення та назвою вакцини. Наступна доза – через 28 днів. На запитання, як отримати другу дозу, точної відповіді не дають. Варіанти два: на щеплення за місцем проживання запросить сімейний лікар або ж доведеться ще раз стояти в черзі у МВЦ.\nПоки наші дані вводять у базу, за нами зібралась черга з чотирьох людей. Саме щеплення займає менш як 30 секунд. Укол роблять у верхню частину плеча, прикладають до місця щеплення серветку зі спиртом і наклеюють пластир. Руку радять не навантажувати три дні.\nПро те, що після вакцинації треба посидіти 15 хвилин (адже саме в цей час може виникнути анафілактична реакція), нас не повідомляють, проте в приміщенні МВЦ для цього розставили чимало стільців. Навпроти них – відділення екстреної допомоги. Всередині – лише один лікар, на ліжках для пацієнтів порожньо.\nВиходимо із приміщення МВЦ. П’ять годин очікування – і ми вакциновані першою дозою.\n«Уся ця двіжуха тільки для того, щоб виїжджати за кордон», – говорить жінка, що виходить за нами після вакцинації.\nФоторепортажВакцина від COVID-19Coronavac


ЧОМУ ВІДКРИТТЯ РИНКУ ЗЕМЛІ В УКРАЇНІ ЗАРАЗ Є ЗЛОЧИНОМ ПРОТИ МАЙБУТНІХ ПОКОЛІНЬ? – СХІДНИЙ ДОНБАС\nЛистопад 18, 2019 admin Головне, Новини 0\nВважаю, що прийнятий вчора у першому читанні Верховною Радою України закон щодо, так званого, запровадження ринку землі сільськогосподарського призначення є продовженням “дерибану” майна народу України, розпочатого ще горезвісною “прихватизацією” промисловості. Усі добре пам’ятають гарні слова, що “народ стане власником, отримавши ваучери”, що “така світова практика” і ще багато політично коректних месиджів. Пригадуєте, що з цього вийшло? Де поділася власність і хто став справжнім власником найбільших підприємств? Не вийшло так, як на Заході. Щось пішло не так.\nСайт Східний Донбас - 10 641 Просмотры\nУкраїнська пресова корпорація - 10 323 Просмотры


України провели соціологічне дослідження у Києві, яке засвідчило, що більшість опитаних "усвідомлює, що національна мова є не менш важливим чинником суверенної держави, ніж кордони та військо".\nНе меншою мірою розуміють це і ті, для кого ідея незалежності України (зрештою, як і будь-якої іншої підлеглої країни) ворожа. Коли 15 липня 1917 року була підписана компромісна угода між Центральною Радою України і Російським Тимчасовим урядом про українську автономію, рада Київського університету ім. св. Володимира опублікувала протест проти української автономії "з характером держави", проти того, що "формуються і частинно вже сформовані українські війська". Але найбільше обурення ради викликалаукраїнська мова: "всякими способами пропагується і нав'язується місцевому населенню чужа й малозрозуміла йому українсько-галицька мова. Все це не залишає ніяких сумнівів у тому, що мова йде про досягнення чогось значно більшого, ніж автономія України; що керівники українського руху прямують до повної політичної відокремленості і відчуження від решти Росії тих областей, які ними визнаються українськими. Особливо характерним у цьому сенсі є намір запровадити "українську" мову як державну мову і мову викладання в Україні, оскільки, якщо спільна державна мова служить могутнім засобом об'єднання племен, що входять до складу одного державного організму, то відсутність такої мови, навпаки, є перешкодою для створення ними своєї політичної солідарності, з огляду на що навіть у такій великій і побудованій відповідно з усіма принципами демократичного ладу федерації, як Сполучені Штати Північної Америки, встановлено для всіх політичних одиниць, що входять до її складу, одну спільну державну мову. Проте керівники українського руху наполягають на запровадженні в Україні окремої (особой) державної мови, до того ж такої, що не є продуктом органічного розвитку, а штучно створена з певним і ясним розрахунком на те, щоб зробити її якомога менше подібною на спільноросійську мову. (...). Такий напрямок у розв'язанні української проблеми рада університету св. Володимира вважає противним найжиттєвіших, найсвятіших інтересів російської держави і російського народу.\nТаку позицію щодо української мови займали продажні (часте окреслення В. І. Лєніна) професори царської імперії. А що ж їхні опоненти - більшовики? Один із вождів тодішніх "коммунистов Украины" Християн Раковський у 1921 р. писав: "українські меншовики й есери жадають признання української мови в державних установах. Визнання української мови як урядової могло би означати панування української буржуазії і куркульства" .\nОтож, виходить, для царської Росії українська мова була революційною, а для більшовицької - контрреволюційною. Задушити ж її належало і в першому, і в другому випадку. Це й робили - і монархісти, й інтернаціоналісти, бо однаково були шовіністами.\n1989 року під час обговорення проекту "Закону про мови в Українській РСР" на засіданні Верховної Ради УРСР відбувалися надзвичайно гострі для цього псевдопарламенту дебати. Найбільший опір викликало положення проекту про державність української мови. Далекоглядніші носії ідеї єдиної і неподільної Росії - СРСР відчували потенційну небезпеку цього параграфа. Однак більшість депутатів проголосувала за прийняття Закону, очевидно, покладаючись на те, що державність української мови матиме таке ж значення (тобто буде ще однією політично-пропагандивною фікцією), як і положення про суверенність Української РСР у її Основному Законі. Проте вони помилилися, і аж до прийняття Конституції України 28 червня 1996 року не припинялися спроби цей Закон переглянути, а при обговоренні проекту Конституції чи не найгостріші дебати викликала саме стаття 10 про статус української та інших мов України. Ця стаття була названа доленосною. У "Зверненні" учасників Всеукраїнської конференції "Мовні проблеми і права людини в проекті нової Конституції України" до Верховної Ради і Президента України писалося: "...Заклики деяких депутатів до проголошення державності російської мови в Україні чи надання їй офіційного статусу ми розцінюємо як заклики до страти української нації, бо якщо таке трапилося б, то українська мова була б повністю витіснена зі службового і побутового вжитку". Вельми цікавий факт: учасники конференції пропонували "викласти Статтю 10 Конституції України у редакції, близькій до духу і тексту відповідної статті Конституції Російської Федерації", і ця пропозиція була використана.\nУкраїнська мова в Україні не повинна мати нижчого статусу, ніж російська в Росії, особливо ж коли взяти до уваги, що багатонаціональність України є лишень етнічною, а багатонаціональність Росії - територіально-етнічною. Україна, на відміну від Росії, не посідає іноетнічних територій (татарської, бурятської, тувинської, якутської, башкирської і т. д.). Багатонаціональність України - наслідок демографічної політики царської і більшовицької Росії, котра (політика) мала за мету знеукраїнення України. Українців виселяли на Північ, у Сибір, на Далекий Схід і т. д., а українську землю натомість заселяли росіянами та зросійщеними інородцями. Така політика на рівні української масової свідомості виражається фольклорною формулою "хай живе і пасеться москаль на Україні, а хохол - на Сахаліні". Проте депортацій для радянської влади виявилося замало і, щоби знеукраїнити Україну, було влаштовано три штучні голодомори, найстрашніший із яких протягом 1932-1933 років забрав за найскромнішими підрахунками 7 мільйонів життів. Утворений у такий спосіб "етнічний вакуум" заповнювався, звісно, не українцями. Коли додати до цього сталінські "будови комунізму", хрущовські і брежнєвські "всесоюзні будови", "будови століття" тощо, цілеспрямоване насичення України "спеціалістами" та "керівними кадрами" з Росії, заселення її всякими пільговиками, полярниками, сибіряками, північниками, особливо ж відставними військовослужбовцями та ін., то не важко зрозуміти, чому сьогодні в Україні один статистичний росіянин припадає на 3,3 українця, а 70 років тому, у 1926 році, ця пропорція становила 1:8,7, тобто тоді в Україні (без Галичини, Буковини, Закарпаття, Волинської та Рівненської областей) один росіянин припадав на 9 українців.\nДержавна (офіційна) російська мова в Україні мала б стати символом узаконення цього насильства над Україною й українцями.\nБезперечно, росіяни мали б абсолютно законне право вимагати державності своєї мови в Україні, якби вони прийшли в Україну разом із своєю територією або ж якби вони і українці були в Україні іммігрантами, як, скажімо, англійці і французи в Канаді.\nПевна частина російськомовного населення України, яка ніяк не може примиритися з існуванням цієї країни, вважає удержавлення української мови виявом насильства щодо них, порушенням прав людини, лякає себе й інших жупелом "насильницької


Міністр оборони США у Киргизстані Євроатлантична Україна\n26.07.2005 | Міністр оборони США у Киргизстані\nМіністр оборони США Дональд Рамсфельд перебуває з візитом у Киргизстані для обговорення майбутнього американських військових баз в Центральній Азії.\nВійськова присутність США на авіабазах в Киргизстані та Узбекистані мала бути тимчасовою, для підтримки операцій в Афганістані. Тепер Киргизстан та Узбекистан за підтримки Росії та Китаю вимагають виведення американських баз.\nНа авіабазі Манас поблизу Бішкеку вирує діяльність. На летовищі вилаштувані американські літаки. Тут також танкери для дозаправки в повітрі та вантажні літаки для підтримки операцій США в Афганістані.\nТепер американська присутність в регіоні під загрозою, і тому Дональд Рамсфельд прибув до Киргизстану з нашвидкуруч організованим візитом.\nУряди Киргизстану та Узбекистану за підтримки Росії та Китаю твердять, що ситуація в Афганістані стабілізується, і вони хочуть знати, коли американці закриють цю та інші бази в Центральній Азії.\nЗа цим лежить стратегічна боротьба за домінування в регіоні між новоприбульцем США та традиційними гравцями - Росією та Китаєм.\nДональд Рамсфельд намагатиметься домогтися, щоб США зберегли ті позиції, яких їм вдалося досягти. Але наразі виглядає, що Росія домінує в Центральній Азії.


На вулиці все частіше чутно різдвяні пісні\nДля такого випадку кондитери www.ariarcakes.com розробили авторські подарункові набори, які потішать як дітей, так і дорослих.\nЦе не просто набір шоколадних цукерок, це справжня феєрія смаків, які нагадують про зимові свята.\nПочнемо знайомство з казкового набору «Різдвяні санчата».\n(Все приготовлено за авторськими рецептами з якісних сертифікованих інгредієнтів).\nДо складу набору входить дуже смачний штолен з цукатами та марципаном, шоколадна ковбаска з горіхами, апельсинові цукати в у чорному бельгійському шоколаді, карамельна паличка, ескімо кейкпопс, м‘який мигдальний грильяж, імбирний пряник з новорічним декором та пляшечка/200 мл просеко))\nКрім того, солодощі упаковані в справжні в‘язані санчата!\n«Чашка смаколиків від Миколая» - кожні солодощі у цьому наборі так і нагадують про атмосферу свята та чаклунства.\nДо складу входить імбирний пряник з новорічним декором, апельсиновий цукат у чорному шоколаді, карамельна паличка, ескімо кейкпопс та м‘який мигдальний грильяж.\n«Новорічний Санта» — ці набори вже готові тішити дорослих та дітей та наповнювати ваші домівки святковим настроєм! Наповнення — це справжня феєрія смаків, які асоціюються із зимовою порою, Різдвом та Новим роком. Вишуканий смак, приємні спогади та море задоволення гарантовано.\nДо складу входить: Кулька з бельгійського шоколаду з побажанням, штолен з цукатами та марципаном, шоколадна ковбаска з горіхами, апельсиновий цукат у шоколаді, карамельна паличка, ескімо кейкпопс, м‘який мигдальний грильяж, імбирний пряним з новорічним декором, горішки зі згущеним молоком, печиво, варення із шишок, зефір, мигдаль у керобовому шоколаді та малиновій пудрі, бельгійський шоколад з цукатами та горіхами та 2 пляшечки/200 мл просеко))


Багато закарпатських випускників "приїхали" вже на першому ж цьогорічному ЗНО » Новости Украины и Мира. Новости сегодня - 7dniv.info\nЖизнь 7-июл-2015, 13:451210\nПісля проведення першого незалежного оцінювання виявилося, що доволі високий відсоток випускників не склали перший тест - із української мови, тому здавати інші тести ці діти не змогли.\nПро це під час прес-конференції повідомив координатор ОПОРИ в Закарпатті Володимир Феськов на тему «Освіта на Закарпатті: підсумки ЗНО та вступ 2015».\nПроте ОПОРА вважає, що такі вимоги є позитивом, вони підвищують планку вищих навчальних закладів і просто оголюють наявні проблеми освіти.\nКожного року з'являється певний аналіз підсумків складання ЗНО по областях. Різниця між тим, як складають тести діти з сільських та міських шкіл дуже суттєва. Закараття знову займає останнє місцем за підсумками здавання тестів.\nТеги: Закарпаття, ЗНО, 2015, Освіта на Закарпатті\nЗНО чим далі, тим менше приносить "сюрпризів"\nМіністр освіти: викладачі вишів апріорі не спроможні скласти ЗНО – в них інакше працює голова\nСтатистика COVID-19 в Украине по состоянию на утро 13 апреля 20211953\nПочему Россия закрыла полеты в Турцию и при чем тут Зеленский745


Літні сукні - особлива категорія одягу. Мало того, що вони повинні бути гарні, жіночні і прикрашають фігуру, але ще і забезпечувати комфорт в спекотні дні. Так ось, наші сукні\nПерш ніж запропонувати вам наші модні сукні, ми протестували їх самі. Тонкі красиві тканини - саме те, що потрібно для літнього одягу сучасної жінки. Вони дихають, тримають форму, добре носяться і довговічні. Так, щоб радувати не тільки це літо, але як мінімум і наступне.\nТрадиційно сезонну колекцію ми розбавили яскравими кольорами. У нас багато жовтого, червоного, різних відтінків рожевого, синього, зеленого. І просто приголомшливі принти: ніжні і контрастні квіти, птахи, смужка і горох різної крупності.\nНаші сукні дозволяють бути різною: ніжною, ділової, кокетливою, суворої, стильною. Вибирайте образ, який вам більше до душі. А ми пропонуємо купити літнє плаття недорого в наступних варіантах:\nна запах - сама топова модель, яка актуальна в будь-якій довжині. Такі моделі приголомшливі у всіх кольорах і підходять під будь-які фігури за рахунок крою;\nЯк інтернет-магазин, ми встановили середню цінову політику, яка дозволяє купувати якісний одяг в Україні якомога більшій кількості людей. Ми гарантуємо комфорт та носибельність наших речей. Хочеться, щоб наш одяг дарувала радість, тому ви так часто бачите на сайті знижки. Купуйте жіноче літнє плаття недорого, і нехай ваше літо буде яскравим!


Звертаюсь до Вас не через гарне життя, а в скрутну годину, тому, якщо це можливо, не закривайте цей лист не читаючи. Можливо, хтось з Ваших близьких чи знайомих потрапляв у схожу ситуацію, як я, і не бачив виходу.\nЦя історія не вигадка і не спосіб заробити гроші, я справді не знаю, що робити...\nТак, я потрапив в таку ситуацію, коли для її вирішення я готовий на все!\nВсе почалось 8 місяців назад. Мені терміново потрібні були гроші, але не було в кого позичити, тому я вперше звернувся во кредитної компанії. Після реєстрації вони мені погодили та видали займ. Все складалось добре і цю суму я мав повернути в кінці серпня місяця із зарплати. Та не так склалось - я потрапив у лікарню. Я отримав травму - перелам ноги в двох місцях. Перелам складний. Простими словами, суглоб, який тримає кістку обломався з обох сторін. Потрібна була операція. 5 днів на витяжці з семикілограмовою вагою, потім операція - ставили пластину, дві неділі в лікарні після операції, три місяці на лікарняному вдома та не мала сума грошей.\nА в цей час треба було платити по борговому зобов"язанню, а грошей не було... І моя проблема була ще в тому, що про мої борги я нікому не казав. Тому, я почав пролонгувати (продовжувати) кредит, гроші на який я брав в інших кредитних компанія. Дурак!\nЧерез деякий час, коли я порахував борги, сума виявилась настільки великою та непосильною, що я розгубився і не знав (та й зараз не знаю), що робити. Спершу навіть про самогубство думав. А потім подумав, що дружина та син не винні в тому, що я такий ідіот. І якщо я помру, мої борги доведеться виплачувати їм, а цього допустити я не можу. НІКОЛИ в житті не думав, що доведеться просити милостиню. Але ця ситуація саме така.\nЛюди добрі, допоможіть. Ви - моя остання надія.\nЯкщо хтось прочитав це до кінця та не байдужий, скиньте мені, будь ласка, на карту\nПриватбанка 4731 1856 0194 6392\nхто скільки може.\nДЯКУЮ за вашу доброту та за приділений час.\nТелефон: +38 (067) 418 422


Ресурс модульного містечка на проспекті Льва Ландау давно вичерпано.\nЗа словами Ігоря Терехова, реконструкцію необхідно розпочати цього року.\n21 січня у Харкові було презентовано дорожню карту реконструкції модульного містечка на проспекті Льва Ландау для вимушених переселенців зі Сходу України.\nПроєкт передбачає будівництво нових триповерхових гуртожитків на місці чинного модульного містечка. Таке рішення Ігор Терехов озвучив під час візиту віце-прем'єр-міністра з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій Ірини Верещук.\nЗа словами міського голови, проєкт розроблено і його можна реалізувати на умовах співфінансування з бюджету міської територіальної громади та державного бюджету, 30% на 70% відповідно.\n"Назріла необхідність кардинально переглянути умови, у яких перебувають люди. Звичайно, все, що залежить від міської влади, ми робимо. Разом із людьми підтримуємо містечко у жилому стані. По-іншому сказати не можу, але проблему треба вирішити. Термін служби приміщень минув у 2017 році, модульне містечко було розраховане на три роки", — розповів Ігор Терехов.\nМіський голова наголосив, що проєкт типовий. Потрібно буде отримати необхідні технічні умови, підвести комунікації, передбачити власні котельні та цього року розпочати роботи. Якщо уряд схвалить такий проєкт, місто готове до співфінансування.\n"Наша мета — поступово переселити сім'ї, які тут живуть, у нормальні умови", — заявив Ігор Терехов.\nТакож до реалізації ініціативи може приєднатись Німецьке товариство міжнародного співробітництва (GIZ). За інформацією їхніх представників, таку можливість обговорять із урядом Німеччини.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Непридатним для життя визнали модульне містечко у Харкові\nІрина Верещук повідомила, що міністерство економіки Німеччини розглядає можливість реалізації нового проєкту. За її словами, лише 12% вимушених переселенців мають постійне житло, решта живуть у родичів, орендують та шукають інші можливості проживання.\n"Які рішення ухвалити — залежить від усіх нас. Ми почнемо з Харкова, як я й говорила. Ви взяли удар на себе, а тепер маємо отримати підтримку держави та німецької влади", — наголосила віце-прем'єр-міністр.\nНагадаємо, модульне містечко для переселенців у Харкові відкрили у січні 2015 року за підтримки уряду Німеччини. Із переселенцями укладали договори на півроку. Термін придатності конструкцій минув ще у 2017 році, з того часу в модульному містечку не приймають нових мешканців.\nУ лютому 2021 року у модульному містечку мешкали майже 200 чоловік. Жителі модульного містечка скаржилися на великі цифри у платіжках, оскільки у модульному містечку немає газу, переселенці використовують у побуті лише електричні прилади.\n15% багатоповерхових будинків Харкова більше не придатні для життя\nЗамість модульного містечка у Харкові хочуть будувати гуртожиток для переселенців