Я йшов за Недою і навіть крізь плаття вгадував, яка молода в неї спина. Коли вже помітив спину, то неминуче помітиш і ноги — міцні, гарні, як у всіх балканських жінок. Але на тих ногах були модні лаковані босоніжки, і ось це й стало причиною моєї стурбованості. Власне, й не самі босоніжки, а їхні підбори. Вони були такі височезні й тонюсінькі, що я просто не міг собі уявити, як Неда впорається з педальками червоної "Лади", на якій ми мали проїхати кілька сот кілометрів од Варни до Пловдіва. Заплутається й зашпортається вона цими ходулями, натисне не на ту педаль в критичній ситуації — і піде перевертом маленька машинка на прибережних серпантинах між Варною і Несебром.\nАле не міг же я сказати молодій жінці, що боюся, не вірю в її водійський хист, застерегти, попросити, щоб змінила своє взуття! А Неда і в гадці не мала про мої побоювання, вигинаючись молодою спиною, упевнено підійшла до "Лади", відчинила свої дверцята, показала мені на протилежні.\n— Я влаштуюся на задньому сидінні,— похопився я,— з моїми довгими ногами так буде краще.\n— Прошу,— знизала вона плечима.\nНеда була дружиною поета Любомира Костадинова. Здається, теж поетеса, бо Любомир, знайомлячи мене з дружиною, сказав: "На жаль, обрала нашу клопітливу професію". Я не став перепитувати. Бо що ж тут дивного: дружина поета — теж поетеса? Але мене вразило обличчя Неди. Зовсім не схожа на болгарку. Білява, сіроока, якесь мовби ренесансове тонке лице з картин італійських майстрів. Та знов же: не станеш доскіпуватися, чи болгарка, а коли так, то чом не схожа на болгарок. Любомир, мабуть, помітив моє збентеження (від його розумних очей ніщо не могло приховатися), спокійно усміхнувся і пояснив:\n— Неда — фракійка. Ми, болгари, всі якоюсь мірою фракійці, але Неда — стопроцентна. Правда ж, Недо?\n— Я ніяк не діждуся, коли ти називатимеш мене циганкою,— сказала вона.\n— Тоді нам довелося б надто довго мандрувати в пошуках прабатьківщини,— роздумливо мовив Любомир.— А так маємо свою землю, і тисячолітня кров наша в ній, моя темна, твоя світла, але ж однаково — наша, фракійська.\nВін міг таке говорити. Мав цілковите право. Коли писав свої поезії, то писав так: "Болгарські ріки. Вони починаються лише в Болгарії, не течуть нізвідки, заповнюють Біле море 1 і Чорне море, море тайнощів загадкових, море крові, море сліз і незмірний океан надій".\nНе можна сказати, що ми надто часто зустрічалися з Любомиром. Сучасне життя не дуже сприяє цьому. Але, зустрічаючись, ми з ним намагалися не розтрачувати ча£ даремно, а щоразу несподівано для самих себе пробували обговорювати проблеми, м'яко кажучи, нетрадиційні. Чи п'ють тварини гаряче й холодне? Звірі п'ють теплу воду тільки тоді, коли поранені. Птахи виводять пташенят біля теплих вод. На Камчатці є птахи, що п'ють тільки в ополонках, а на Кавказі є пташка, що хлюпочеться в гірських джерелах. Або: як могло статися, що турки-османи завоювали колись пів-Азії і пів-Європи? Чи тут були причини тільки економічні, чи й моральні? Адже траплялися й серед європейців такі, хто говорив не про фізичний і духовний геноцид османців на Балканах, а про якусь привабливість турецького способу життя, турецької віри і турецьких законів. Ульріх фон Гуттен і Ганс Розенплют напередодні Реформації в Німеччині, Іван Пересвєтов у Росії Івана Грозного, великий італійський мрійник Томмазо Кампанелла захоплювалися турецькою "правдою" і навіть закликали наслідувати османам у державному ладу. У Любомира теж була своя досить оригінальна теорія. На противагу усталеній думці про османських завойовників лише як про немитих кочівників, він вважав, що турки несли з собою небачену розкіш і комфорт, а це завжди приваблює, надто ж нестійкі серця.\nТому я не дуже здивувався, коли Любомир написав мені, що він організовує у Варні, на Золотих Пісках, болгаро-скандінавський симпозіум і запрошує мене взяти участь у дискусії на тему: "Київська княгиня Ольга: з варязького чи з болгарського роду?"\nЛюбомир писав також, що він домовився з болгарським Літфондом, щоб з Варни я поїхав до Пловдіва і попрацював там у будинку Ламартіна, але й без цього мені було цікаво побувати на такому несподіваному вченому зібранні, бо ж справді: що спільне між Болгарією і Скандінавією?\n1 Так болгари звуть Егейське море.\nСимпозіум вражав розмахом.. Професори й доценти з Швеції, Норвегії, Фінляндії, Данії, назіть з Ісландії. Чоловіки й жінки. Всі молоді, вродливі, прості в поводженні, без професорської пихи і фахової обмеженості. Теми доповідей: "Життя й діяльність Софронія Врачанського", "Аорист в середньовічних болгарських текстах", "Гуманістичні погляди Паїсія Хіландарського", "Де похований хан Аспарух", "Поезія Георгія Джагарова".\nБули там учені, які написали цілі книжки про історію й культуру Болгарії, були перекладачі поезії й прози, був поштовий службовець з Хельсінкі, який кілька років тому прочитав у журналі "Обзор" англійський переклад поеми Михайла Берберова "Фракійські гробниці" і так зачарувався Болгарією, що вивчив її мову і вже переклав на фінську три книжки болгарських поетів.\nЛюбомир Костадинов виступив перед учасниками з думками про долю поезії в світі.\nВін сидів за маленьким столиком, посьорбував міцну болгарську каву, курив міцні болгарські сигарети "Тракія", присутні теж пили каву, посьорбували "Плиску" з низеньких келишків, курили, ходили по залу, переговорювалися, перепитували Любо мира, сперечалися з ним,— жодних ознак академічної занудливості, чванливості й нудьги.\n— Лунають голоси, що поезія вмирає. Хіба тільки про поезію? Ще частіше говорять про те, що й бог уже давно мертвий. Різниця тільки в тім, що бсг вмирає назавжди, а поезія володіє здатністю воскресати, відроджуватися і жити ще буйніше. Убивають поезію тільки поети, погані поети, ясна річ. Убивають її також перекладачі. Поганий переклад — це смерть твору, а то й цілої літератури. Тому перекладачів треба плекати, як болгарські виноградні лози. Плекати і любити. А тоді вони полюблять Болгарію. Що таке література — це тільки любов чи й ненависть? Давайте згадаємо, скільки зусиль витрачено світовою літературою для створення образу ворога. Ворога — людини, ворога — народу, ворога — раси, ворога — соціальної системи. Література ненависті неминуче скочується до наклепництва. Це найстрашніше. Бо наклепи завжди гучні, а спростування тихі й несміливі, їх ніхто не чує і не хоче слухати. Може, так влаштоване людське вухо? Я міг би багато розповісти вам про болгароненависництво у світі. Болгароненавис-НИЦТБО візантійське, коли імператори упродовж століть вели протії беззбройних балканських пастухів залізні когорти. Болтароненависництво католицьке — проти нашого православ'я і проти богомилів, цих перших носіїв вільної народної думки про світобудозу і про виміри добра і зла в світі. Османське болгароненависництво лежало рабським ярмом на шиї нашого народу п'ятсот років! А яке болгароненависництво сьогодні? Всі ви чули про так звану справу Антонова, ганебно сфабриковану італійським правосуддям. Коріння болгароненависництва проростає вже й не за моря, а за океани! Я міг би укласти цілу антологію болгароненависництва. А хіба ми платили світові тим самим? В Стамбулі є вулиця імператора Василія, прозваного болгаробойцем за те, що він осліпив тисячі взятих у полон болгар. У нас був цар Калоян, який розгромив візантійців. Але в Софії не було вулиці Калояка. То що ж перемагає в світі — ненависть чи любов?\nСудячи з того, яка незвичайна жінка стала дружиною Любомира, перемагала все ж таки любов.\n— Не да довезе тебе до Пловдіва,— знайомлячи мене з дружиною, сказав Любомир,— на неї можеш покластися. Вона водій досвідчений. Може, навіть ідеальний.\nЯ подумав, що таку жінку не гріх похвалити і навіть перехвалити. Ми обійнялися з Любомиром, я сказав йому:\n— Звірі поїдають одне одного, коли голодні, а люди — тільки тоді, коли ситі. Тому будьмо голодними і щасливими.\n— Можеш заспокоїтися: Не да до самого Пловдіва не зупинить машини навіть для того, щоб випити чашечку кави. Так що голод тобі гарантую.\n— Ви справді така жорстока, як ото сказав Любомир? — всідаючись у машину, поспитав я Неду.\n— Він говорить як поет.\n— Хіба ви не поетеса?\n— Хто вам сказав, що я поетеса? Я пишу історичні ромаци.\n— Історичні?..— Це мене приголомшило не менше, ніж її височезні підбори між педальками "Лади". Бо писання історичних романів — це найкаторжніша праця, яку я тільки можу собі уявити, а ще ж — непередбачувані наслідки, нерозуміння, обурення, підозри, навіть переслідування історичних романістів. Хіба це для такого прекрасного, ніжного створіння?\n— Ви щось хотіли сказати? — повернула до мене голову Неда, ЗОЕСІМ не дбаючи про те, куди їде наша машина.\n— Я... М-м... бачте, я сам водій... і подумав про... ваші босоніжки...\nМашина норовила вирватися з вузького асфальтового жолоба і полетіти до чорта в зуби. Які вже тут церемонії! Я випалив:\n— З такими підборами — хіба поведеш машину? Неда ще раз зиркнула на мене, тоді все ж таки глянула\nвперед, щоб встигнути викрутити кермо, інакше "Лада" неминуче врізалася б у кам'яну стіну, що виросла на черговому завороті шосе, кинула машину вперед ще з більшою швидкістю, засміялася:\n— Я в таких босоніжках водила навіть бронемашину!\n— Не лякайтеся. Цілком мирний броньовик. Голубого кольору. Про війська ООН у Лівані чули? Ну, то от. Шведський капітан люб'язно надав мені можливість поводити оонівську бронемашину.\n— Ви були в Лівані?\n— А чом би мені не бути? Я закінчила східне відділення університету, знаю арабську. Працювала кореспондентом молодіжних газет. Спитайте, де я не була. Наприклад, Нікарагуа. Провінція Хінотега, чули? Три місяці. І в джунглях Кампучії, де ще ховаються недобиті полпотівці. Теж три місяці. Посилали ще одного поета — злякався. А я поїхала. Бо я пишу історичні романи про долю малого народу і повинна бачити, як живуть, борються, вмирають і перемагають малі народи. Скажете: видовище надто жорстоке для ніжної жіночої душі? А де сховаєш цю душу і чи треба ховати? Ніжні душі повинні боротися проти душ грубих і жорстоких, відстоювати себе, як відстоюють себе малі народи. Вам незнане це відчуття, а в мені воно від народження. Малі народи — це малі рибки, дані богом великим народам для харчу. Але той харч не слід вживати сирцем, бо він небезпечний для здоров'я, тому треба належно приготувати з приправами, які нищать гниль і порчу, приправи ж ті звуться: самоусвідомлення, самовизначення, розвиток. Все залежить од того, як це потрактувати. Хто і як на це дивиться. Тому що менший народ, то більші межі його вразливості. Ось ви їдете до Пловдіва і житимете в "Ламартіні". Купецький дім дев'ятнадцятого століття. Неповторна дерев'яна архітектура. Типово пловдівська. Розкішне місце. Внизу — новий Пловдів, угорі — славетний Альоша-визволитель. "Из камня его гимнастерка, из камня его сапоги". Це наш письменницький Будинок творчості. Що ми — не могли назвати його іменем великого болгарського письменника? Базова, Ботєва, Вапцарова, Смирненського... А ми назвали його іменем француза Ламартіна. Не дуже відомий поет, прямо скажемо. Але ось сто років тому Ламартін подорожував по Близькому Сходу, повертався додому не морем, а сушею, в Пловдіві захворів і кілька днів прожив у цьому будинку. Повернувшись до Франції, в своїх дорожніх нотатках сказав кілька прихильних слів про Болгарію, і вже ми вдячні йому назавжди.\n— Навряд чи почуття вдячності повинно залежати від величини народу,— зауважив я.\n— Не повинно, однак залежить. Малий народ гостріше відчуває загрозу знищення, тому в ньому споконвіку живе могутня пам'ять і благородне вміння цінувати своїх кращих синів. Для всього світу Орфей — міфічний СПІВЄІІЬ, а Спар-так — теж майже міфічний бунтар, а ми пишаємося тим, що вони — фракійці, що ми від них, так само, як і від отих загадкових людей, що створили шість чи дев'ять тисяч років тому могутню культуру і винайшли першу в історії писемність, близьку до шумерської, яка прийшла згодом. Гірські й рівнинні села досі сперечаються за право називатися батьківщиною Спартака, на Нестосі ще й сьогодні вам покажуть дуби, які на тисячі літ застигли в тих позах, яких прибрали при звуках пісень Орфея. Найголовніше ж: ми успадкували їхній норов. Ми ніжні, як пісні Орфея, і непокірливі, як Спартак.\n— В цьому я можу переконатися, дивлячись на вас,— спробував я зробити комплімент Неді.\nВона не відповіла, крутнула тумблер радіоприймача, і салон машини наповнили звуки вісімнадцятого століття. Не Бах і не Моцарт, але щось густе, як мед, і багряно-золоте, мов літній захід сонця. Де воші брали такі звуки?\nА наша червоненька машина, здолавши круті серпантини надбережжя, поминувши Несебр і Слинчев Бряг, вибралася з гір на горбисту рівнину і забриніла, мов золотиста бджілка, в безмежному просторі, залитому сонцем, тихим спокоєм і загадковим мовчанням віків, що прозирали з пологих могил обабіч шляху, з давезних трав, що горнулися до шосе, з усієї землі цієї, то щедро-зеленої там, де торкалася її людська рука, то спеченої і збурілої, мов віковічна неродюча глина, яка тільки нагадує про колишнє життя, а сама вже й не знати — має його в собі чи ні.\nВи помітили, які завжди порожні простори довкола, коли їдеш машиною? Чи навмисно так прокладаються шляхи, чи люди, які працюють у полях, несвідомо уникають наближатися до автомагістралей, чи то просто випадковість, але, незважаючи на пори року, на місцевість, на кліматичну зону, хоч де й коли б ви їхали,— завжди супроводжує вас оце дивне відчуття цілковитої неприсутності людської довкола, хоч водночас бачите ви зібраний урожай, доглянуті сади й виноградники, чепурні села, старовинні містечка. Але чому ж життя ніби завмерло повсюди, і його ознаки ви бачите хіба що в зустрічних машинах та бензоколонках, цих барвистих символах караванних шляхів двадцятого століття?\nМої дрімливі роздуми урвалися несподівано. Якась химерна споруда виросла над рівниною. Контурна постать юнака, що пускає в небо дикого птаха і теж стрімливо рветься догори, а внизу, понад самою землею, великі округлі літери значать незнане, але вільне самим своїм звучанням слово "Айтос".\n— Айтос — фракійське слово,— обернулася до мене Неда.— Означає: сокіл. З цього міста мій Любомир. Він тут народився.\n— Тепер я нарешті можу зрозуміти витоки його поетичного характеру,— сказав я не так, щоб полестити Неді, як для ствердження істини. Але Неда не належала до тих нетривких натур, яких легко підкупити лестощами.\n— Його батьки приїхали до Айтоса з Руси,— пояснила вона.— Любомир тільки народився тут, насправді ж він — з Дунаю. Батьки його були вчителі, а вчителів, ви ж знаєте, завжди переганяють з місця на місце.\n— То, виходить, Любомир не фракієць?\n— Як на це подивитися. Древня Фракія — це фактично вся болгарська земля від Дунаю і до Егейського моря. Один з найбільших фракійських скарбів, який демонструвався і в музеї Пушкіна в Москві, знайдений не тут, на півдні, на Пловдівській рівнині, яка вважається класичною фракійською землею, а саме на півночі, біля Дунаю, звідки походять батьки мого Любомира. То хто з нас більше фракієць: Любомир, який тільки народився в Айтосі, чи я, що походжу з Каркобата, який ми зараз-проїздимо, з міста, що називається фракійським словом, досі не розгаданим нашими вченими?\nЯ мовчав. Ясна річ, я міг би продемонструвати цій вродливій фракійці козацьку нестримність своїх предків, але не слід було забувати, що ти гість, що перед ланкою ти мужчина, а перед водієм — звичайний пасажир, якого ьезуть туди, куди хочуть і як хочуть.\nТому я сидів, мовчав і тільки вбирав поглядом диво безмежної Пловдівської рівнини, яка розпростерлася між мільйоннолітніми горами, мовби заперечуючи всі відомі закони природи. Сотні кілометрів рівнини серед кам'яних віковічних гір! Де ще на землі можна знайти таке диво? Можна було б вважати це дарунком небес, але яким же гірким для болгар виявився цей дарунок! Віки цілі йшли сюди завойовники, вторгалися через цю лагідну і щедру рівнину в саме серце Болгарії і всієї Європи. Яке може бути страшне нещастя через багатства!\nЯ гадав, що Неда захоче заїхати в Карнобат і показати мені місця свого дитинства, бо що ж може бути для людини дорожче! Перший крик, перше здивування, перша закоханість і зітхання, захват і розчарування.\nАле ніжна Неда виявила несподівану твердість і, не піддаючись сподіваним розчуленням, промчала повз місто, навіть не глянувши на нього. Це подивувало і засмутило мене, і я спробував пояснити таку Недину поведінку загадковістю фракійського слова:\n— Карнобат — незбагненне, як жінка.\n— Це тільки для чоловіків! — недбало кинула Неда.— Ми, жінки, досить добре знаємо себе.\nЯ переконався в цьому в Стара-Загорі, де Неда нарешті зупинила свого червоного механічного мустанга біля кафе під крислатими платанами і заявила, що тут ми зможемо вигоїти такої кави, якої не вип'ємо ніде більше.\nКава в Болгарії має таку дивну властивість, що в жодному місці вона ніколи не повторюється і ти починаєш думати, ніби на світі с не один напій під такою назвою, а десять, сто, тисяча! В Стара-Загорі, здається, слід було очікувати тисяча першої, коли дотримуватися пропонованої мною класифікації, та виявилося, що тут пахне не тільки кавою. В кав'ярні панували зелені сутінки від густих платанів за її вікнами, кондиціоноване повітря після розпечених сонцем просторів оповивало тебе блаженством, вигідні стілізчики мовби припрошували до низеньких круглих СТОЛИКІВ, З ПрИХОЕЗНИХ репродукторів линула притишена музика, якісь протяжливі, сумні мелодії — ніби відгомін страшної й кривавої історії цієї землі. Відвідувачів у кав'ярні було зовсім небагато, ми могли вибирати будь-який столик, але Неда стала біля дверей, гордо скинула головою, показала мені пальцем, стримуючи й притримуючи біля себе, і стала ждати. Чого, звідки?\nЯ ще не встиг послати в простір ці запитання, як довкола зродився рух, спершу невидимий, а тільки відчутний, тоді вже цілком явний, зматеріалізований і, сказати б, сперсоні-фікований, бо нас оточили, з нами віталися, нас запрошували і припрохували.\n— Прошу прийняти нашого дорогого гостя,— сказала Неда, відрекомендовуючи мене, але я виразно бачив, що головна дійова особа тут вона, що отой загадковий, майже містичний рух викликаний саме її появою, що її тут знають, цінують, поважають, люблять, а то й більше. Хоча: що може бути вище любові?\nТак воно й було насправді.\nБо коли ми сіли за столик і нас стали питати й перепитувати, що ми вип'ємо, що з'їмо (питали для пристойності гостя), і коли той потік люб'язності й доброзичливості нарешті змілів, Неда, нервово граючи ніздрями свого ботті-челлівського носика, недбало зронила:\n— А Герчо? Де це й досі ховається цей боягуз Герчо? І тоді приплив до нас Герчо. Два метри заввишки і два\nметри завширшки. Білий рипливий од крохмалю халат. Біла метрова тіара на чорних кучерях! Візантійські великомученицькі очі й дитячий безсилий усміх на устах.\n— Недо, майчице! 1\n— Герчо, тобі ж не шістнадцять!\n— Але ж, Недо, я знов бачу тебе!\n— Бачиш? А ти зможеш нас нагодувати?\n— Недо! Як тобі не соромно таке казати?\n— Чому ж соромно? Поглянь на себе, а тоді на мене й нашого гостя. Що ти можеш сказати?\n— Що я можу сказати! Недо!\n— Сядь біля нас, Герчо. Ти ж знаєш: я давно не була тут. Герчо довго й тяжко вмощувався на замалому для нього\nстільчику, відсапувався, зітхав.\n— Ти не була, але я знаю про тебе все. Чому ти не бережешся, Недо?\n— Бо люблю небезпеки! Не всі ж закисають, як ти!\n— Я? Закисаю? Недо, май совість! Я стою коло плити, де температура триста градусів!\n— Не вигадуй. Триста градусів — це температура плавлення олова і свинцю, а ти печеш баклаву, де тільки тісто, горіхи й мед. Які там триста градусів?\nНам принесли каву, соки, мінеральну воду.\n— Баклаву я принесу сам,— підхопився Герчо,— я готував її цілу ніч, мабуть, передчуваючи твій приїзд, Недо.\n— Ти не розгубив своєї чутливості? — блиснула на нього очима Неда.\n— Щодо тебе — не втрачу ніколи! Адже ти — моє перше кохання.\n— Але не навпаки!\n— Хто ж не знає, що ти завжди хотіла бути незалежною.\n1 Матінко (болг.).\n— А ти хотів, щоб я стала кондитером? Тільки тому, що твої предки до дванадцятого коліна готували ласощі для візантійців і турків?\n— Не до! Моє прізвище — Крумов 1.\n— А хіба ти не хочеш іноді з'їсти щось солоденьке?\n— Іноді — так. Але ж не для того, щоб стати такою, як бочка.\n— Натякаєш на мене? Я товстий тому, що добрий.\n— А я — зла?\n— Ти ще добріша за мене, за всіх,— зітхнув Герчо, тремтячою рукою стираючи рясний піт з обличая. Йому не помагав і кондиціонер. Я глянув на Неду: невже їй не жалко цього добродушного велетня? Але моє втручання виявилося запізнілим, бо пролунав Недин голос якийсь зовсім інший, без насміщкуватості, пронизаний добротою і ласкою:\n— Герчо, хлопчику, я завжди думаю про тебе. Хоч куди мене заносить, я думаю собі: а як там Герчо з Карнобата? Навіть за океаном, у Нікарагуа...\n— Хінотега,— простогнав Герчо,— ти знай слала кореспонденції з тих страшних джунглів, а я вмирав од самої думки про те, що ти там. Для мене це слово й досі найстрашніше. Хінотега, майчице!\n— Зате я привезла тобі подарунок,— допиваючи каву, потріпотіла пальчиками Неда.— Цілу скриньку найкращих гаванських сигар! Викурюй по одній сигарі щотижня — і тобі вистачить на цілий рік. Цілий рік ти мене пам'ятатимеш.\n— Який рік? Все життя!\n— Але перш ніж запалити сигару,— з навмисною поважністю наставляла його Неда,— ти піднеси її до вуха і покрути в пальцях, щоб почути, як туго вона скручена. Так роблять усі найдосвідченіші курці сигар, а я хочу, щоб ти був на них схожий. Що ж до баклави, то ми не станемо зараз їсти, бо надто жарко, але ти нам її загорнеш так, щоб можна довезти до Пловдіва і в "Ламартіні" ми пригостимо письменників, які там живуть. Ти ж, мабуть, здогадуєшся, що ми їдемо до "Ламартіну"?\nГерчо слухняно кивнув. Тоді заметушився готувати нас в дорогу, сам виніс велику картонну коробку з баклавою до машини. Неда вручила йому скриньку з сигарами, і, коли він розгублено притиснув скриньку до своїх пухких грудей,\n1 Крум — середньовічний болгарський цар, який відзначався рішучістю своєї зовнішньої і внутрішньої політики.\nнеспроможний ні поворухнутися, ні вимовити слово, жінка підстрибнула на своїх височезних каблуках і чмокнула Герчо в щоку.\nВін махав нам услід, поки й видно було. Махав не вільною рукою, а тою, що з сигарами. Скринька з сигарами в його гігантській руці видавалася завбільшки з сірникову коробку.\nМи вже виїздили з Стара-Загори, коли правобіч від шосе виросли зненацька на високому довгастому пагорбі дивні білокам'яні споруди. Гігантський, під саме небо, кам'яний прапор, пробитий посередині (в обрисах отвору вгадувався стилізований летючий сокіл), а внизу біля нього — ряди кам'яних редутів, над рваними краями яких мужньо виста ють постаті воїнів з російськими гвинтівками.\n— Пам'ятник славетним захисникам Стара-Загори,— пояснила Неда.— В липні 1877 нечисленний стара-загор-ський гарнізон, в який входили російські драгуни і артилеристи та кілька дружин болгарських ополченців, став на смерть проти мало не сорока тисяч дикого війська великого візира Сулеймана-паші. Болгарські ополченці билися під знаменом Самарського полку, яке вони одержали від своїх російських братів. Коли б знамено попало до рук ворога, це було б ганьбою для всієї Болгарії. П'ять прапороносців було вбито, останній з них — командир п'ятої дружини підполковник Калитін. Але знамено з перебитим древком, посічене кулями, було підхоплене з рук вмираючого унтер-офіцером Хомою Тимофієвим і винесене з поля бою: І ось тепер це знамено увійшло у вічність, і наші вітри гудуть над ним, ніби те давнє російське "ура", і наша пісня "Гей, ви, болгари, юнаки, в Балканських горах народжені..."\nМи довго їхали мовчки, а тоді я не втерпів і ляпнув дурницю:\n— Тепер я починаю розуміти, чому Герчо переїхав до Стара-Загори, полишивши рідний Карнобат. Слово Карно-бат незграбніше за Айтос. І така жінка, як ви, неминуче мала надати перевагу Айтосу.\n— Ви хочете сказати, що Герчо жирний індик, а Любомир сокол? — єхидно зиркнула на мене Неда.— Можу пояснити. Коли Герчо був закоханий у мене, то міг би претендувати на титул найстрункішого і найвродливішого хлопця Болгарії. А про те, що Любомир з Айтоса, я довідалася вже після нашого одруження. Знайшла ж я Любомира не тут і не в Софії, а на будівництві в Русе, де він сидів власкором нашої молодіжної газетки, худий, нещасний, голодний і переслідуваний за свій характер.\n— Це свідчить тільки про те, який з мене люди но знавець,— іронічно усміхнувся я на свою адресу.\nБіля Поповиці наше напівпустельне шосе влилося в широку автомагістраль, вщерть забиту машинами. Гігантські трейлери, вантажні машини з переповненими кузовами, тягачі з низками прлчепів, легкові автомобілі всіх можливих марок — все це мчало, сповнюючи простір ревінням двигунів, чадом вихлопів, кожен рвався поперед іншого, ніхто не поступався місцем, всім було страшенно ніколи, всі не встигали, всі запізнювалися, всім набридло в дорозі і мерщій кортіло добратися до мети, доїхати, вспокоїтися, спочити. Особливо густий потік рухався нам" назустріч. Я звернув увагу, що серед них надто багато досить дивних машин. "Мерседеси", "опелі", "сітроєни", "олдсмобЫ", "фіати", "форди" і навіть "кадилаки" — справжній парад світової автомобільної продукції, та тільки який же параді Якісь допотопні моделі, напівзабуті або й зовсім забуті, кумедні ферми, незграбні силуети, все побите, поіржавіле, знікчемніле, справжній мотлох. Коли парад, то парад мерців, недосконалості й скороминущості техніки.\n— Ви звернули увагу на ці машини? — поспитав я Кеду.— Звідки вони? Що це таке?\n— Турки вертаються з заробітків,— пояснила вона.— Ми виїхали на стару Цареградську дорогу. Колись по ній султани йшли завойовувати Європу, тепер з Європи повертаються турецькі бідняки, які ги біли десь на Рейні чи на Сені, щоб заробити на харчі для своїх сімей. Кожен хоче повернутися додому коли не Крезом, то хоча б власником отакого "мерседеса" або "кадилака". Я не знаю: купують вони там ці рухомі гроби за копійки чи просто підбирають на автомобільних звалищах — зате ось маєте буржуїв! Може, це пиха могутніх султанів ще живе в крові кожного з mix? Не знаю.\n— Мені здається,— сказав я,— що це зайве свідчення, до чого може довести пиха. Ви згадали султанш, а я чомусь подумав ще й про техніку. Отой залізний саморухомий мотлох —k то ніби насмішка над пиховитою технікою. Вона сьогодні стала диктатором життя, знищує минуле, рве зв'язки між часами і поколіннями, руйнує і відкидає все, що стає їй на заваді, а тоді сама стає отакою іржею, мотлохом, непотребом, і ніхто не хоче подумати, з чим же залишаємося ми?\n— Он стоїть продукт техніки,— показала Неда наперед.— Проситься підвезти. В руках у нього знак автостопа. Візьмемо його?\nПравобіч від дороги, вибравши місце так, щоб його бачили ще здалеку, стояв високий молодий чоловік, з усього видати — іноземець, у потертих джинсах, стоптаних кросівках, в літній барвистій сорочці, в кругленькій червоній кепочці з довжелезним (від сонця) козирком, на спині в чоловіка був дорогий нейлоновий рюкзак з безліччю кишень і кишеньок, в правій руці — щось схоже на отой жезл, яким у нас контролери зупиняють на трасі машини для довантаження, щоб не йшли вони порожняком. Чому Неда вирішила, що це продукт техніки, а не якийсь археолог, історик, мистецтвознавець?\n— То брати? — вже наближаючись до невідомого, спитала мене Неда.\n— Як ви, так і я.\nНеда пригальмувала, делікатно зїхала на узбіччя, зупинила "Ладу" просто біля незнайомця, нахилившись, відчинила праві дверцята, запитально глянула на того.\n— Пловдів,— сказав той.\nНеда показала йому на переднє сидіння. Незнайомець зняв рюкзак, поклав його в машину, тоді став вмощуватися сам, що було нелегко, зважаючи на його зріст. Жезл автостопа він і досі тримав у руках, чи то не знаючи, куди діти, чи то як своєрідне особисте посвідчення.\n— Можете це вже сховати,— по-англійськи сказала йому Неда.— Вважайте, що на мене подіяв знак автостопа.\n— У мене є талони автостопа,— похопився незнайомець.— Я даю вам талони, і ви одержуєте відповідну винагороду. Сподіваюся, Болгарія входить до Євпропейської співдружності автостопа?\n— Болгарія входить до тих співдружностей, до яких хоче,— сказала Неда.— Талони свої теж можете сховати. Ми підвозимо вас не за талони, а з люб'язності.\nАж тепер нарешті він вимушений був помітити мене і кивнув у мій бік.\n— Містер теж мій гість, як і ви. Не знаю, як до вас звертатися.— Неда була холодна, як Антарктида.\n— Звіть мене просто Джеррі,— сказав наш новий знайомий.\n— Я — Неда. Ви, звичайно ж, американець?\n— Це видно здалеку. Ви стояли біля шосе з таким виглядом, ніби хотіли купити все, що рухається побіля вас, і навіть усе нерухоме.\nДжеррі довго реготав на ці слова, показуючи по черзі бездоганні свої зуби то Неді, то мені.\n— Я багато наслухався про слов'янську проникливість, але ви перевершили всі мої сподівання! Справді, я звичайний бізнесмен з Середнього Заходу і справді на все дивлюся з погляду купівлі-продажу. В цьому є щось неморальне? Я веду операції на товарній біржі. Продаж товарів, продовольства на той чи інший строк. Ти робиш запаси, тоді продаєш. Залежно від кон'юнктури. Тут може бути все: м'ясо, пшениця, кукурудза, цукор, бавовна, комп'ютери. Коли стануть падати атомні бомби, набагато краще мати трейлер, набитий м'ясом, ніж трейлер з долараїйи.\nНеда смикнула голівкою і демонстративно пошморгала носиком.\n— Ви не згодні з моєю думкою? — здивувався Джеррі.\n— А ви вважаєте це думкою? — ще більше здивувалася Неда.\n— Досі я так вважав. Може, це для вас незвично. Але Америка плюралістичне суспільство, і там кожен думає що хоче. Головне — бути несхожим на інших. Це дає гостріше відчуття свободи. Як-от вам з вашим білявим волоссям серед всуціль чорнявих болгар.\n— Коли хочете знати,— з ледь чутними нотками роздратування в голосі пояснила Неда,— у нас майже всі діти народжуються білявими. Це кров наших далеких предків-фракійців. Згодом діти чорніють.\n— Фантастика! Чому ж вони чорніють?\n— Коли бачать, як ви запаскудили світ своїми генералами, бомбами і ракетами!\nДжеррі підстрибнув од захоплення.\n— Ви нагадуєте мою дружину Дженіфер! Всі жінки ошаліли від політики. Але я не політик — я бізнесмен. Свинина і заморожені бройлери. Хочете побачити мою Дженіфер і моїх хлопчиків?\nСлідом за цими словами з'явився кольоровий знімок, який помандрував спершу до Неди, тоді до мене, тоді повернувся до Джеррі. Акуратний дерев'яний будиночок, зелений газон перед ним, довжелезна машина перед акуратним гаражем, вродлива дружина, вся в білому, троє гарненьких діток, два маленьких песики.\n— Всього троє дітей? — здивувалася Неда.\n— Хіба мало? Невже у вас більше! — мало не підстрибнув Джеррі.\n— Скільки в мене — це таємниця.\n— О, я знаю: соціалізм — суцільні таємниці.\n— Тоді як же ви опинились в соціалістичній країні?\n— Це майже містика,— підніс руку Джеррі,— ви цього ніяк не можете знати.\n— Не можу? Ну що ж. Чого Балкани не знають, те їм не шкодить.\n— Ні, ні,— злякався Джеррі,— не подумайте про щось таке. Тут не політика, і взагалі... Просто я побився об заклад з своїм товаришем у Лондоні, що з Стамбула проїду по всій Європі з допомогою автостопа. В Туреччині в мене був свій бізнес, я полетів з Лондона літаком, а назад вирішив, на парі, добиратися ось таким способом. Тут споруджується трансєвропейська магістраль від Балтійського моря до Босфору і аж до Ірану. Десять тисяч кілометрів. Мені сказали, що дві тисячі кілометрів уже збудовано. Я подумав: а чому б тобі не спробувати, Джеррі? Це так екзотично. Щоправда, ніхто не вірить, що Польща, Чехословаччина, Угорщина, Югославія і Болгарія спроможуться на таку висококласну автодорогу, але я вирішив рискнути. Я одержав Т-візу, яка дає мені змогу безперешкодно транзитом переїздити з країни в країну, в мене є потрібна готівка, а також єврокард, отже, я можу одержати будь-яку суму в країнах Спільного ринку. Ви б відмовилися від можливості такої подорожі?\n— Я б теж не відмовилася,— сказала Неда,— але, на жаль, наша машина зупиняється.\n— Щось сталося? — стривожився Джеррі.\n— Ви мене заговорили, а я забула, що в мене поганий акумулятор. Вимкнула мотор для економії пального, а тепер не можу завести.\nМашина справді стала, і тепер гриміли мотори зустрічного транспорту і всіх тих, хто нас переганяв. Джеррі завовтузився на своєму сидінні.\n— Я міг би чимось допомогти?\n— Хіба що підключитися замість акумулятора,— глузливо кинула Неда.\n— Мені якось ще ніколи не доводилося виступати в такій ролі,— не лишився в боргу Джеррі.\n— То й не виступайте,— заспокоїла його Неда.\n— Але щось же треба робити?\n— Доведеться підштовхувати машину.\n— Для такої жінки я готовий на все!\n— 7Не для мене — для машини і для себе, коли хочете добратися до Пловдіва.\nДжеррі, не барячись, вийшов з машини, за ним поповз і я.\n— Куди ви? — зупинила мене Неда.— Сидіть!\n— Ну, незручно ж. Він штовхатиме, а я...\n— Гаразд, приєднуйтесь до нього. Але прошу вас: щоб це востаннє. Ви мене розумієте?\nЯ нічого не розумів і приєднався до Джеррі. Шосе неначе було й рівне, та коли ти штовхаєш отакий агрегат, то виявляється, що земна поверхня має кривизну доволі круту. Ми з Джеррі досхочу нахекались і змокріли на хлющ, поки десь у надрах червоної машинки щось чиргикнуло і забриніло рівно, заспокійливо і надійно.\nВідсапуючи, ми попадали на свої сидіння, в таку спеку найменше зусилля давалося з неабияким трудом, & тут ще он які подвиги!\nАле на Джеррі, здавалося, не діяли ніякі перевантаження, він не знав утоми і не бажав спокою. Вже за мить він допитувався в Неда:\n— У вас у Болгарії які акумулятори — традиційно свинцеві?\n— Очевидно, свинцеві,— знизала та плечима.\n— Так я й знав! Давно слід перейти на літієві. Тоді ви не матимете ніяких клопотів. Літієві акумулятори...\n— Пробачте,— спокійно урвала його Неда,— але в мене акумулятор свинцевий, а не літієвий, і він знову відмовив, а я вимкнула мотор, щоб заощаджувати бензин.\n— Знов штовхати? — здогадався Джеррі.\n— Я вас не примушую.\n— У мене будуть розкішні спогади про Болгарію! — вилазячи з машини, вигукнув Джеррі.\n— А в мене — про американця, якого я використовувала, як рабську силу,— засміялася Неда.\nЯ ворухнувся, щоб приєднатися до Джеррі, але Неда мовчки поклала мені на плече руку, показуючи, щоб сидів. Машина завелася невдовзі, так що Джеррі не надто й потрудився. Сів він ще веселіший і бадьоріший, ніж перше.\n— Суцільна фантастика! — загукав він.— Мені сказали, що в Болгарії ніяких доріг, самі караванні тропи з слідами верблюдів і віслюків, а я від самого кордону їду прекрасним шосе. До цього перехрестя мене підвозив водій трейлера. Він їде — подумати тільки! — з Багдада, куди транспортував болгарські комп'ютери. Це що — правда?\n— Чому ж мало бути неправдою? — глянула на нього Неда.— Комп'ютери в нас, може, ще не такі, як у Америці або Японії, але зате свої. Що ж до шосе, то від Пловдіва до Софії ви зможете промчати трасою екстракласу. Ви навіть не помітите, як опинитесь по той бік Балканського хребта.\n— А коли я знов натраплю на таку прекрасну водійку, якій подобається знущатися з чоловіків?\n— Спробуйте не натрапляти. А тим часом чи не попхнете ви ще раз мою "Ладу"?\n— Ще раз? Це вже востаннє?\n— Все залежатиме від поведінки акумулятора.\nМене знов притримано в машині, і я почувався не дуже зручно, бо цього разу Джеррі довелося довгенько тюпа-чити по шоссе, поки вередливий двигун виявив ознаки життя.\n— Ви мене доконали! — застогнав американець.— Коли ще на додачу в Пловдіві не знайдеться путящого готелю, де мене зможуть як слід нагодувати...\n— Я б вам не радила вголос висловлюватися так про Пловдів,— подала голос Неда.— Справа в тому, що ця машина має пловдівські номери. Вона може образитися, і тоді вам доведеться пхати її до самого міста. Та й там доведеться попрацювати як слід, бо готель, до якого вам хочеться, далеченько.\nДжеррі не вловив натяку в насмішкуватих словах Неди, він вхопився за слово "готель".\n— Ви впевнені, що там є пристойний готель?\n— "Новоготел Пловдів". П'ять зірочок за міжнародною класифікацією.\n— П'ять зірочок у Болгарії?\n— У нас є й шість.\n— Шість не буває. Навіть американські "Хілтони" — п'ять зірочок.\n— У Софії готель "Вітоша" — шестизірковий. Будете там — можете пожити. Коли не шкодуєте грошей.\n— Фантастика,— пробурмотів Джеррі.— Для таких спогадів не шкода ніяких грошей!\nДо "Пловдіва" Неда довезла нашого подорожнього без пригод, біля готелю ми вийшли з машини, як водиться, обмінялися адресами і взаємними запросинами, я потиснув Джеррі руку і поплескав його по плечу за те, що він став нам у пригоді, Джеррі в свою чергу поцілував обидві руки Неди й довго вклонявся їй. Він не входив у готель, стояв, ждав, щоб востаннє підіпхнути машину чарівний водійці, але Неда не просила його це зробити, мені ж спокійно показала, щоб займав своє місце.\n— А ваш акумулятор? — спитав я здивовано.\nВона крутнула ключем запалювання, стартер ледь чутно чиргикнув, мотор запрацював одразу, машина рушила. Неда помахала американцеві рукою, той стояв біля входу в готель, роззявивши рота від подиву.\nЯ не знав, з кого сміятися: з обдуреного Джеррі чи з самого себе.\n— Нащо ви морочили йому голову акумулятором? — звернувся я до Неди.\n— Терпіти не можу хвальків! — скеровуючи машину на міст через Маріцу, відповіла Неда.\nНавіть крізь плаття вгадувалася її молода спина, і я мимоволі подумав, що гнучка спина ще не свідчить про гнучкий характер.


Гайворонська районна рада » Новини » 21 травня 2017 року - День пам’яті жертв політичних репресій!\nЩорічно в травні\nв Україні відзначають День пам'яті\nжертв політичних репресій. Цього року третя неділя травня\nприпала на 21 травня. Політичні репресії в Україні розпочалися із першої спроби встановлення радянської влади – з початку 1918 року. Терор носив цілеспрямований, організований характер, уразив практично всі верстви української нації – інтелігенцію, військовиків, політиків, діячів церкви, культури та мистецтва, та найбільше вдарив по селянству.\nЗа оціночними даними на підставі архівних матеріалів Служби Безпеки України, від 1927 до 1990 р. в Україні було заарештовано понад мільйон осіб, 545 тис. з них засуджені, у т.ч. – щонайменш 140 тис. розстріляно. Крім того, від кінця 1920-х і до початку 1950-х років з України виселено 2 млн. 880 тис. розкуркулених селян і членів їхніх сімей.\nВіддамо шану жертвам репресій !!!


18 жовтня близько 17:55 год у квартирі на вул. Мечникова, 5 отруїлась чадним газом жінка, 1992 року народження, жителька квартири\nЯк повідомили в пресслужбі Львівської міськради, її у стані середнього ступеню важкості (8% карбоксигемоглобіну) доправлено в обласну клінічну лікарню. Після проходження барокамери, її відпустили додому. Обставини події встановлюють.\nЗазначимо, від початку року у Львові трапився 41 випадок отруєння чадним газом, внаслідок яких постраждали 92 людини, з них 31 — діти. На жаль, 4 осіб загинули.\nФахівці наголошують, основна вимога, щоб не сталося біди, — це притік свіжого повітря у приміщення, де є прилади для опалення — через вікно, через двері, і через вентиляційний канал, який має бути постійно прочищений, і в якому має бути відповідна тяга, щоб відпрацьовані гази виходили в атмосферу. Там, де встановлені прилади з димовідводом продуктів згоряння в комин — тобто газові коти чи колонки тощо — цей комин також має бути чистим. І в жодному разі в таких приміщеннях не може бути електричних вентиляторів. Якщо одне з таких правил недотримане, то у приміщенні починає утворюватися чадний газ і стається біда.\nУ Зимній Воді чадним газом отруїлись двоє дорослих та двійко дітей\nНа Рівненщині троє людей отруїлися рижиками, зонтиками і сироїжками\nОЗХЗ підтвердила отруєння Навального «Новічком»


Головна Українська Радянська Енциклопедія михайло-між МІЖНАРОДНА ОРГАНІЗАЦІЯ ПО СТАНДАРТИЗАЦІЇ\n(МОС)— міжнар. неурядова орг-ція, що здійснює розробку міжнар. стандартів і співробітництво в галузі стандартизації. Утворена 1946 в Лондоні. Членами МОС (на 1.І 1980) є 71 країна. Крім того, 16 країн є членами-кореспондентами МОС і беруть участь у засіданнях орг-ції як спостерігачі. Від СРСР членом МОС є Держ. к-т стандартів Ради Міністрів СРСР. Мета орг-ції— сприяти розвиткові стандартизації в світовому масштабі для полегшення міжнар. товарообміну і для взаємодопомоги та співробітництва в галузі інтелектуальної, наук.-тех. і екон. діяльності. Найвищий орган МОС — Генеральна асамблея, скликається один раз на три роки. В період між сесіями Генеральної асамблеї роботою орг-ції керує Рада. В рамках МОС функціонує 160 тех. комітетів (1.І 1980). Штаб-квартира МОС — у Женеві.


За Літургією було звершено хіротонію архімандрита Зосими (Баліна) в єпископа Азовського, вікарія Омської єпархії.\nЙого Святості співслужили: митрополит Омський і Тавричеський Володимир; митрополит Істринський Арсеній, перший вікарій Патріарха Московського і всієї Русі; митрополит Сінгапурський і Південно-східно-азіатський Сергій; архієпископ Єгор'євський Матфей; єпископ Дмитровський Феофілакт, намісник Андріївського ставропігійного монастиря; єпископ Воскресенський Діонісій; єпископ Ісилькульський і Русько-Полянський Феодосій єпископ Калачинський і Муромцевський Петро; єпископ Тарський і Тюкалинський Саватій; єпископ Бронницький Парамон, намісник Донського ставропігійного монастиря; протопресвітер Володимир Диваков, секретар Патріарха Московського і всієї Русі по м. Москві; архімандрит Олексій (Полікарпов), намісник Данилового ставропігійного монастиря; протоієрей Василь Вівчар, ключар Успенського кафедрального собору та настоятель Миколо-Ігнатіївського храму м. Омська, благочинний Центрального благочиння м. Омська; ієромонах Мисаїл (Сарафанов), помічник керуючого справами Московської Патріархії; благочинні м. Москви. духовенство Московської і ряду інших єпархій Руської Православної Церкви.\nУ храмі був присутній голова Московської федерації профспілок М.І. Антонцев.\nСеред тих молільників були учні Санкт-Петербурзької духовної академії з Республіки Філіппіни Кирило Беналон і Лев Гондаяо.\nБогослужбові співи виконали хор Данилового монастиря м. Москви (регент Г.Л. Сафонов) і хор молодіжного руху «Православні добровольці» під керуванням Ганни Голик.\nБули піднесені прохання про єдність Православної Церкви і збереження Церкви від розділень і розколів.\nРіздвяне послання Святішого Патріарха Московського і всієї Русі Кирила архіпастирям, пастирям і всім вірним чадам Руської Православної Церкви оголосив митрополит Сінгапурський і Південно-східно-азіатський Сергій, голова Патріаршого екзархату в Південно-Східній Азії.\nПісля закінчення Літургії Святіший Патріарх Кирил звернувся зі словом настанови на служіння до єпископа Азовського Зосими і вручив йому архієрейський жезл. За традицією новохіротонізований єпископ дав віруючим перше архіпастирське благословення.\nПотім було звершено славлення свята Різдва Христового.


Суд на Харківщині призначив покарання нападникам на працівників каналу "112 Україна" | Інститут масової інформації\nСуд на Харківщині призначив покарання нападникам на працівників каналу "112 Україна"\nУ Харківській області суд оголосив вирок у справі про напад на знімальну групу телеканалу “112 Україна”, що стався у 2019 році в селищі Золочів під час знімання сюжету.\nПро це на своїй фейсбук-сторінці написав журналіст Олег Решетняк, повідомляє “Детектор медіа”.\n“Майже через два роки, 4 березня, ми остаточно виграли суд по нападу на нашу знімальну групу. Тоді ми знімали гучну історію про вирубку чорного лісу. Двоє нападників отримали два роки умовно. Ще п'ятеро – штрафи по 5100 грн. Чому це важливо? Тотальна більшість справ про напад на ЗМІ розвалюється. Бити журналістів у нашій країні – норма. Але ми показали, що нашу професію захищає закон”, – написав Решетняк.\nЯк повідомляв ІМІ, 28 серпня 2019 року в селищі Золочів Харківської області невідомі напали на знімальну групу телеканалу “112 Україна”, яка знімала сюжет про розкрадання лісу. Машину групи заблокували й пробили колеса, журналіста Олега Решетняка побили, йому викликали швидку допомогу.\n28 серпня 2019 року поліція Харківщини затримала 49 ймовірних учасників конфлікту, унаслідок якого постраждала знімальна група “112 Україна”.\nПоліція Харківщини повідомила одному з найактивніших учасників нападу на знімальну групу про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 171 ("Перешкоджання законній професійній діяльності журналістів") Кримінального кодексу України.


Кличко піде з боксу, якщо стане мером - dt.ua\n22 лютого 2012 в 07:53\nВіталій Кличко завершить кар'єру боксера, якщо переможе на виборах.\nЧемпіон світу з боксу у суперважкій вазі за версією WBC Віталій Кличко не буде суміщати посаду мера Києва з кар'єрою професійного боксера. Про це заявив менеджер боксера Бернд Бенте.\nВін зазначив, що подальша кар'єра українця багато в чому залежить від результатів виборів мера Києва, які пройдуть восени 2012 року.\n«Все залежить від того, чим завершаться вибори, заплановані на кінець року. Скажімо, якщо Кличко стане мером Києва, то більше на ринг не вийде, тому що керувати містом і залишатися чемпіоном світу у суперважкій вазі неможливо.\nЗа словами менеджера, думати про майбутнє спортсмен буде після того, як дізнається результати виборів.\nНагадаємо, минулої суботи Віталій Кличко у черговий раз захистив свій титул, перемігши за очками британського боксера Дерека Чісору. Читайте також:


Елементи дизайну Блок Рустик 170-180-150 порто Колоті блоки купить, цена\nБлок Рустик 170-180-150 порто\nДовжина, мм 170\nТовщина, мм 150\nРозмір, мм 170 х 180 х 150\nВага 1 шт., кг 11.00\nКількість на 1 піддоні, шт. 80\nВага 1 піддона, кг 930\n«Колотий блок Рустик» - це необмежений простір для фантазії дизайнерів, можливість створювати ландшафтні проекти, неповторні за своїм характером, стилем і концептуальним наповненням.\nСередньовічна Європа - край замків і будинків з каменю. Неприступні стіни феодальних володінь, монументальні будівлі минулих століть викликають захват у туристів з усього світу. Кам'яні стіни, повиті плющем, століттями протистояли вітру і дощу, щоб стати зразком для наслідування в сучасному будівництві.\nБлоки «Рустик» надають звичайним присадибним ділянкам природну виразність, а поєднання гладкої і колотої поверхонь посилює їх естетичне сприйняття.\nФактурна поверхня колотого блоку у виконанні «Колор-мікс» перетворюється на точну копію природного каменю. Поєднання декоративної привабливості і функціональності блоків надає безліч можливостей для творчих дизайнерських ідей.\nПрикрасьте ваш двір відкритою терасою, наповненою свіжим повітрям, сонцем, буйною зеленню - це буде ваше нове улюблене місце.\nСтіни із блоків «Колор-мікс Рустик» надійно захистять від вітру і створять приємну тінь. Огорожа з блоків стане візитною карткою вашого двору, а колони послужать надійною і естетичної основою для легкої альтанки, садових воріт і входів. Підпірні стіни дозволять заново перепланувати сад і город, підняти грядки для зручного догляду і збору врожаю, захистити від холоду теплолюбні рослини.\nНавіть невеликі господарські будівлі і колони можна зводити з використанням блоків «Колор-мікс Рустик».\nЛінійка «Рустик» виготовлена за технологією «розколювання» і має широкий спектр використання. Технологія полягає в тому, що заготовка необхідної форми, яка вже сформована і досягла проектної міцності, подається в спеціальну гільйотину-расколювач. Ножі (зверху і знизу) створюють тиск, розколюючи заготовку на частини необхідного розміру.\nОсобливостями даної технології є дві речі. Перша, це те, що в результаті виходить розкол подібний фактурі натурального каменю. Наявність багатьох кольорів або вкраплень природних мінералів тільки підсилює цей ефект.\nДруга - абсолютна індивідуальність кожного окремого виробу. Лінію розколу неможливо прорахувати, тому кожного разу вона унікальна!


Порошенко вважає за необхідне до кінця року сформувати Верховний Суд | Українські Новини\nПорошенко вважає за необхідне до кінця року сформувати Верховний Суд\n09 червня 2016, четвер, 23:43 974\n2016-06-09T23:43:00+03:00 Новини 2018-12-09T16:32:51+02:00\nПорошенко наполягає на початку конкурсної процедури з вересня.\nПрезидент Петро Порошенко наполягає на початку конкурсної процедури формування Верховного Суду з вересня.\n"Голова держави наголосив про важливість уже з вересня почати конкурсну процедуру з формування Верховного Суду України, і до кінця року сформувати його", - сказано в повідомленні.\nПід час засідання Національної ради з питань антикорупційної політики Президент вказав на те, що прийняття змін до Конституції в частині правосуддя й закону про статус суддів давно чекало суспільство, адже діюча судова система має дуже низький рівень довіри.\nПорошенко висловив переконання, що зі створенням умов для перезавантаження судової гілки влади фактично було завершене формування принципово нової інфраструктури для боротьби з корупцією в Україні.\nЯк повідомляли Українські Новини, Рада збільшила посадовий оклад суддів Верховного Суду з 13 до 75 мінімальних заробітних плат з 1 січня 2017 року.\nНагадаємо, Рада прийняла новий закон про судочинствоі статус суддів. Зазначимо, що Порошенко розраховує, що Рада в червні прийме в цілому проект змін в Конституцію в частині правосуддя і необхідні законопроекти в судовій сфері.\nБільше новин про: Верховный Суд Петро Порошенко


Підсумували та спланували : Дніпропетровська область\nГолова фракції «Об’єднання «Самопоміч» у міській раді Юрій Акуленко та депутат фракції «Об’єднання «Самопоміч» у міській раді Олександр Лигін відзвітували перед мешканцями Дніпра за виконану роботу у 2018-му році.\nРемонти, утеплення, відновлення пішохідної алеї, поновлення водопостачання, встановлення світлофорів, асфальтування доріг, підтримка ОСББ будинків та забезпечення шкіл і садочків сучасними спортивними майданчиками, а також підтримка та допомога в участі у міських програмах – все, на що не вистачає часу у влади, але так потребують люди.\nПриємно було чути слова подяки та підтримки, але розслаблятися ніколи, одразу ж почули й ряд проблемних питань, що потрібно вирішувати якнайшвидше.\nПоступово депутатський звіт перейшов у незапланований останній за рік депутатський прийом. Бо кількість проблем, нажаль, не стає меншою.\nДякуємо кожному дніпровцю за участь у зборі книг для Бібліотеки профспілкового комітету ПівденМашу на Робочій, 81. Разом з вами нам вдалось напередодні Нового Року поповнити книжковий фонд для понад 500 активних читачів.


Андрій Михайлович Гнілорибов\nГоловна»Фахівці» Андрій Михайлович Гнилорибов\nАндрій Михайлович Гнилорибов\nРевматолог, д-р мед. наук\n«Бути хорошим лікарем – це подвиг, на який здатні лише найкращі спеціалісти. Звертайтеся по консультацію до лікаря вчасно, щоб не дати хворобам шансу прогресувати!»\nПрофесор Андрій Михайлович Гнилорибов є одним із найдосвідченіших спеціалістів на базі МЦ Клініка сучасної ревматології™.\nУ роботі з пацієнтами для Андрія Михайловича пріоритетними завданнями є постановка точного діагнозу та пошук контакту, налагодження взаємодії з пацієнтом задля досягнення спільної мети — одужання.\nПрофесор Гнилорибов став лауреатом Державної премії України в галузі «Наука і техніка» (2013 рік) та був першим, хто використав в Україні біологічну терапію для лікування ревматоїдного і псоріатичного артриту та хвороби Бехтерева.\nВін є автором понад 250 наукових статей і 7 монографій. У якості головного дослідника Андрій Михайлович близько 15 років бере участь у проведенні клінічних досліджень нових лікарських препаратів у галузі ревматології та вивчає ефективність біотехнологій (клітинної терапії) у галузі клінічної ревматології та кардіології.\nПрофесор Гнилорибов щорічно бере участь у роботі Європейського та Американського конгресів ревматологів (EULAR, ACR), науково-практичних конференціях і в Національному конгресі ревматологів України, а також володіє сертифікатом GCP.\nУ 2010, отримавши звання професора, Андрій Михайлович здобув досвід роботи на посаді заступника директора Інституту невідкладної і відновної хірургії ім. В. К. Гусака НАМН України з наукової роботи.\nЗ 2014 року працює професором та керівником центру клінічних досліджень Клініки сучасної ревматології в м.Київ.\nДо сфери наукових інтересів професора Гнилорибова належать:\nдіагностика та лікування найпоширеніших ревматичних захворювань (ревматоїдний артрит, артроз, подагра, системні захворювання сполучної тканини та ін.);\nробота зі складними діагностичними випадками (тривала лихоманка, незрозумілі больові синдроми та ін.);\nрозробка нестандартних тактик вирішення проблеми множинних супутніх (коморбідних) станів;\nпроведення експертиз важких діагностичних і лікувальних випадків («друга думка»).\nстриманим і наполегливим, уміти логічно та послідовно мислити.\nсаморозвиток, читання наукової та художньої літератури, подорожі.\nзакінчив курс «Кістково-м’язова система та сполучна тканина в фокусі ревматології» на базі Науково-практичної школи Асоціації ревматологів України;\nвзяв участь у шостій Науковій конференції з міжнародною участю «Клінічні випробування лікарських засобів в Україні: нові виклики та відповіді на них»;\nпройшов курс з міжнародною участю «Expert Opinion on the Extensive Use of Prescription Crystalline Glucosamine Sulfate in the Multimodal Treatment of Osteoarthritis in Ukraine, Kazakhstan, Uzbekistan, and Armenia»;\nотримав звання професора;\nзавершив проходження інтернатури під керівництвом професора Frieder Berr при університетській клініці у м. Зальцбург (Австрія);\nпройшов стажування в університетській ревматологічній клініці під керівництвом професора Sj van der Linden у місті Маастрихт (Нідерланди);\nотримав звання кандидата медичних наук;\nзакінчив навчання в Національному медичному університет ім. М. Горького.


Бабак Тимко зробив прогноз на весну – ВІСНИК ШЕВЧЕНКОВОГО КРАЮ\n/ НОВИНИ / Бабак Тимко зробив прогноз на весну\n2 лютого відзначався День бабака. Як і в усьому світі цю традицію підтримують і в Україні. У цей день гризун бабак прокидається після зимової сплячки. За його поведінкою тлумачать, якою буде весна. В Україні роботу провісника виконує степовий бабак Тимко III, який живе на біологічній станції Харківського національного університету імені Василя Каразіна в селищі Гайдари.\nПророцтва Тимка витлумачила співробітниця інституту Надія Токарська. Вона розповіла, що цього року бабак Тимко не побачив своєї тіні. Це означає, що весна прийде не скоро. У березні потрібно буде чекати заморозків. А ось тепла і сонячна погода очікує тільки у квітні.\nНа біостанції відзначають День бабака з 2004 року. У попередні роки погоду передбачав Тимко II, якого нещодавно змінив Тимко III. Зараз Тимко II пішов на заслужений відпочинок після того, як 7 разів зробив прогноз. Також бабак Тимко II зміг передбачити і безвізовий режим з Євросоюзом у 2017 році.


PoleznoPRO.ru » Жіночі енциклопедії » Титан: значення, надлишок і недолік, титан в продуктах\nТитан - хімічний елемент, досить широко поширений в природі. Це метал, сріблясто-сірий і твёрдий- він входить до складу багатьох мінералів, і добувати його можна майже скрізь - Росія займає друге місце в світі з видобутку титану.\nБагато титану в тітаністого залізняку - ільменіт, що відноситься до складних оксидів, і золотисто-червоному рутил, що є поліморфною (різній і здатної існувати в різних кристалічних структурах) модифікацією двоокису титану - хімікам відомо три таких природних з'єднання.\nТитан часто зустрічається в гірських породах, але в грунтах, особливо піщаних, його ще більше. Серед титановмістних гірських порід можна назвати перовськит - він вважається досить распространённим- титаніт - силікат титану і кальцію, якому приписують лікувальні і навіть магічні властивості-анатаз - також полиморфное з'єднання - простий оксид- і брукіт - красивий кристал, що часто зустрічається в Альпах, а у нас, в Росії - на Уралі, Алтаї і в Сибіру.\nЗаслуга відкриття титану належить відразу двом ученим - німцеві і англійцю. Англійський учений Вільям Мак-Грегор ні хіміком, але мінералами дуже цікавився, і одного разу, наприкінці XVIII століття, виділив з чорного піску Корнуелла невідомий метал, і незабаром написав про нього статтю.\nЦю статтю читав і відомий німецький учений, хімік М.Г. Клапрот, і він через 4 роки після Мак-Грегора виявив оксид титану (так він назвав цей метал, а англійці називали його менаккіном - за назвою місця, де він був знайдений) в червоному піску, поширеному в Угорщині.\nКоли вчений порівняв з'єднання, знайдені в чорному і червоному піску, вони виявилися оксидами титану - так що цей метал був відкритий обома вченими незалежно.\nДо речі, назва металу не має ніякого відношення до давньогрецьких Богам Титанам (хоча є й така версія), а назвали його в честь Титании - цариці фей, про яку писав Шекспір. Ця назва пов'язується з легкістю титану - його незвично низькою щільністю.\nПісля цих відкриттів багато вчених не раз намагалися виділити чистий титан з його сполук, але в XIX столітті це вдавалося погано - навіть великий Менделєєв вважав цей метал рідкісним, і тому цікавим тільки для «чистої» науки, а не для застосування в практичних цілях. Але вчені XX століття зрозуміли, що титану в природі багато - близько 70 мінералів містять його у своєму складі, і сьогодні відомо безліч таких родовищ.\nЯкщо говорити про метали, широко використовуваних людиною в техніці, то можна знайти тільки три, яких у природі більше, ніж титану - це магній, залізо і алюміній. Хіміки ще кажуть, що, якщо кількісно об'єднати всі запаси міді, срібла, золота, платини, свинцю, цинку, хрому і ще деяких металів, якими багата Земля, то титану вийде більше, ніж їх усіх.\nВиділяти із з'єднань чистий титан хіміки навчилися тільки в 1940 році - це зробили американські вчені.\nБагато властивостей титану вже вивчені, і він застосовується в різних сферах науки і промисловості, але ми тут не будемо детально розглядати цю сторону його застосування - нам цікаво біологічне значення титану.\nВикористання титану в медицині і харчовій промисловості теж нас цікавить - в цих випадках титан надходить безпосередньо в організм людини, або контактує з ним. Одне з властивостей цього металу дуже радує: вчені, в тому числі і медики, вважають титан безпечним для людини, хоча при його надмірному надходженні в організм можуть виникати хронічні легеневі захворювання.\nТитан в продуктах\nТитан є в морській воді, тканинах рослин і тварин, а значить, і в продуктах рослинного і тваринного проісхожденія.Растенія отримують титан з грунту, на якій ростуть, а тварини отримують його, поїдаючи ці рослини, проте спочатку - вже в XIX столітті - хіміки відкрили титан в організмі тварин, а вже потім в рослинах. Ці відкриття знову були зроблені англійцем і німцем - Г. Різом та А. Адергольдом.\nВ організмі людини титану близько 20 мг, і надходить він зазвичай з продуктами харчування і водою. Титан є в яйцях і молоці, в м'ясі тварин і рослини - їх листі, стеблах, плодах і насінні, але взагалі в продуктах харчування його небагато.\nРослини, особливо водорості, містять більше титану, ніж тканини тварин-багато його в Кладофора - рунистої яскраво-зеленою водорості, що часто зустрічається в прісних водоймищах і морях.\nЗначення титану для організму людини\nНавіщо титан потрібен організму людини? Учені говорять, що його біологічна роль не з'ясована, але він бере участь у процесі утворення еритроцитів у кістковому мозку, в синтезі гемоглобіну і в процесі формування імунітету.\nТитан є в головному мозку людини, в слуховому і зоровому центрах- в жіночому молоці він є завжди, причому в певних кількостях. Концентрації титану в організмі активізують обмінні процеси, і покращують загальний склад крові, знижуючи в ній вміст холестерину і сечовини.\nУ добу людина отримує близько 0,85 мг титану, з водою і продуктами харчування, а також з повітрям, але в шлунково-кишковому тракті він всмоктується слабо - від 1 до 3%.\nДля людини титан нетоксичний або малотоксичний, і про летальної дозі у медиків теж немає даних, але при регулярному вдиханні двоокису титану він накопичується в легенях, і тоді розвиваються хронічні захворювання, що супроводжуються задишкою і кашлем з мокротою - трахеїт, альвеоліт та ін. Накопичення титану разом з іншими, більш токсичними елементами, викликає запалення і навіть гранулематоз - важке захворювання судин, небезпечне для життя.\nНадлишок і недолік титану\nЧим може пояснюватися надмірне надходження титану в організм? Оскільки, як уже сказано, титан застосовується в багатьох областях науки і промисловості, надлишок титану і навіть отруєння їм часто загрожує робочим різних виробництв: машинобудівних, металургійних, лакофарбових і т.д.\nНайбільш токсичний хлорид титану: досить відпрацювати на такому виробництві близько 3-х років, не дуже дотримуючись техніки безпеки, і хронічні захворювання не забаряться проявитися.\nЛікують такі захворювання зазвичай антибіотиками, піногасниками, кортикостероїдами, вітамінамі- хворі повинні перебувати в спокої і отримувати рясне пиття.\nДефіцит титану - як у людини, так і у тварин, що не виявлено та не описаний, і в цьому випадку можна припустити, що його дійсно не буває.\nУ медицині титан надзвичайно популярний: з нього роблять чудові інструменти, і при цьому доступні і недорогі - титан коштує від 15 до 25 доларів за кілограм. Люблять титан ортопеди, стоматологи і навіть нейрохірурги - і не дивно.\nВиявляється, у титану є цінне для медиків якість - біологічна інертність: це означає, що конструкції з нього прекрасно себе ведуть в організмі людини, і абсолютно безпечні для м'язових і кісткових тканин, якими вони обростають з часом. Структура тканин при цьому не змінюється: титан не схильний до корозії, а його механічні властивості дуже високі.\nДосить сказати, що в морській воді, яка за складом дуже близька до лимфе людини, титан може руйнуватися зі швидкістю 0,02 мм за 1000 років, а в розчинах лугів і кислот він по стійкості схожий на платину.\nСеред всіх використовуваних в медицині сплавів титанові відрізняються чистотою, і домішок в них майже немає, чого не можна сказати про кобальтових сплавах або нержавіючої сталі.\nВнутрішні і зовнішні протези, виготовлені з титанових сплавів, не руйнуються і не деформуються, хоча весь час витримують робочі навантаження: механічна міцність титану в 2-4 рази вище, ніж у чистого заліза, і в 6-12 разів вище, ніж в алюмінію.\nПластичність титану дозволяє робити з ним все, що завгодно - різати, свердлити, шліфувати, кувати при низьких температурах, прокатувати - з нього виходить навіть тонка фольга.\nТемпература його плавлення, однак, досить висока - близько 1670 ° C.\nЕлектропровідність у титану дуже низька, і він відноситься до немагнітних металах, тому пацієнтам з титановими конструкціями в організмі можна призначати фізіотерапевтичні процедури - це безпечно.\nУ харчовій промисловості використовується діоксид титану - в якості барвника, позначають як Е171. Їм забарвлюють цукерки та жуйку, кондитерські вироби та порошкові продукти, локшину, крабові палички, вироби з фарша- ним же освітлюють глазурі і борошно.\nУ фармакології діоксидом титану забарвлюють ліки, а в косметології - креми, гелі, шампуні та інші засоби.\nКульбаба лікарська. Властивості кульбаби\nФтор в організмі: роль, недолік і надлишок, фтор в продуктах\nЦирконій: властивості, надлишок і недолік, цирконій в продуктах


Сьогодні — день посту і молитви за мир в Україні | CREDO\n26 Січня 2022, 12:54 1423\nЯк повідомлялося єпископи РКЦ, керуючись закликом Папи Франциска, оголосили сьогоднішній день, 26 січня, днем посту і молитви за мир в Україні.\n«В найближчу середу, 26 січня, закликаємо до посту та молитви за мир. Просячи про цей один пісний день, заохочуємо Вас до його продовження кожної середи. Адже зречення поєднане з молитвою, сповненою довіри та простоти, зворушує Боже Серце», — йдеться у зверненні.\nСьогодні за Україну моляться католики і люди доброї волі у всьому світі.\nПапа Франциск після загальної аудієнції помолився з паломниками за мир в Україні.\nДо молитви за мир в Україні долучилися Польща та Білорусь. Також українські єпископи у Сполучених Штатах Америки просять своїх вірних молитися за мир і справедливість в Україні.\nКатолицькі єпископи Європи звернулися до сумління націй та правителів із закликом захистити Україну без використання зброї.


Підтримка літніх у період пандемії: триває проект «ДоБаДі» - Домашня опіка | Homecare\n25.08.2021 Bisyk Olga 0 Comments\nМетою благодійного проекту «ДоБаДі», який триває в України, є допомога літнім людям, які опинились в кризовій ситуації, продуктовими наборами, закупленими за кошти соціально відповідального бізнесу. Це особливо актуально в часи пандемії, які поставили перед суспільством виклики, реагувати на які треба було вчитися «з нуля», переформовувати проекти допомоги. Втім, для Карітасу та його місцевих представництв така допомога є звичною. Хоч в особисті історії підопічних додалися теми перенесеної хвороби, ускладнень, самотності через ізоляцію – і це виклики, з якими всі вчаться справлятись.\nІсторія Лідії Михеївни, Запоріжжя\nНа початку 2021 року 72-річна Лідія Михеївна, разом з чоловіком виїхали з тимчасово окупованої території Луганської області до Запоріжжя. І, на жаль, через два місяці по приїзді обоє захворіли на COVID-19, потрапили до міської лікарні. Жінці вдалося справитись з хворобою за місяць, а от чоловік ще довго знаходився у стаціонарі.\nПеребування у лікарні підкосило фінансові можливості родини пенсіонерів, а через ускладнення вони і надалі потребують лікування і постійного вживання недешевих ліків.\nДобре, що родина звернулася до кризового центру Карітасу Запоріжжя. Їм була потрібна будь-яка допомога, але найбільше – продуктами харчування. Тому допомога від «ДоБаДі» стала дуже в нагоді і несподівано порадувала літніх людей.\nНадія Іванівна, Полтава\n«Раніше ми разом з чоловіком та донькою жили в Полтаві, в квартирі, мали престижну роботу. Донька пішла вчитися в коледж, вийшла заміж і переїхала до Хорола, – зі сльозами розповідає свою історію жінка. – Ми вирішили, що в квартирі нам некомфортно, продали і купили в передмісті хату, де і досі живемо. Почали вести господарство, але чоловік помер, донька стала все рідше приїздити, востаннє мабуть років 18 тому була… А тут почалася пандемія, стало все гірше… Я захворіла, сталось найстрашніше – відмовили ноги… Яксоь до мене прийшла секретар нашого села і побачила, що мені зовсім погано, направили до лікаря, я почула страшний діагноз та те, що запізно вже приїхала. Так і живу, прикута до ліжка… Спасибі, хоч люди допомагають!»\nПроєкт, який є спільною ініціативою Карітасу України, БФ «Життєлюб» та «Нової Пошти», триває і долучитись до нього можуть всі бажаючі представники бізнес-структур – для участі підприємству достатньо обрати один або декілька населених пунктів і впродовж принаймні трьох місяців постачати йому продуктові набори. Вартість одного – 280 гривень, і його вистачає на місяць. Вартість партії наборів із 50 штук на місто – 14 000 грн. Пишіть на пошту happyoldcomua@gmail.com\nPrevious Previous post: Допомога стареньким у Житомирі\nNext Next post: Стань частиною команди Шпиталю Шептицького


У «Слузі Народу» пояснили, як розглядатимуть 16 тисяч правок до «антиколомойського» законопроекту - 49' паралель\n16335 правок, які депутати внесли до другого читання законопроекту, який регулює питання збанкрутілих та націоналізованих банків, депутати планують розглядати за розділами. Про це повідомила депутатка Євгенія Кравчук у ранковому марафоні hromadske. «Очевидно, що жоден народний депутат не буде виступати за те, щоб Верховна Рада на 12 місяців, а це приблизно той термін, який потрібен для того, аби розглянути всі 16 тисяч правок, просто буде заблокована», — повідомила депутатка. За її словами, парламент налаштований ухвалити банківський законопроект, однак наразі його ще не розглянув профільний комітет. Напередодні комітет лише завершив вносити правки в одну таблицю. «На скільки я знаю, то ці правки будуть групувати за статтями. Є відповідні статті Регламенту Верховної Ради — 119 та 45 — які дозволяють групувати схожі поправки. Якщо якась поправка з цієї групи приймається, то решта вважаються відхиленими», — пояснила Кравчук.


Філлери Overage: склад, ціна, показання, протипоказання, побічні ефекти, відгуки | Діагностика\nЗ роками м’язи слабшають і на обличчі стають помітні місця «ямки», щоб їх заповнити і ущільнити тканини використовуються спеціальні філлери. У косметичних салонах можуть запропонувати біоревіталізація декількома засобами на вибір, але особливо зараз популярна лінійка філлеров Overage. Вони дають тривалий ефект і практично не викликають заперечень.\n1 Ціна і виробник Overage\nЦіна і виробник Overage\nПрепарат був винайдений італійською фірмою – «MESOTECH S. R. L.», яка була відкрита в 1984 році і практично без перерви займає лідируючі позиції на ринку краси.\nПри розробці кожного нового її засоби беруть участь десятки наукових співробітників і лікарів кількох Європейських університетів. Таке численне задіяння вчених «мужів» дозволяє створювати унікальні продукти, які наділені високою якістю і ефективністю. Їх продукція сертифікована в Росії чи Європі.\n«Оверейдж» являє собою лінійку філлеров, які з 2015 року були зафіксовані в реєстрі Росздравнадзора.\nУ лінійку входить 4 засоби, кожен з яких має свою вартість:\nOverage Derma за 5700 рублів;\nOverage Deeper за 6500 рублів;\nOverage Deep за 6100 рублів;\nOverage Meso за 3900 рублів.\nПрепарат «Overage» являє собою пластичний філлер, він володіє високою концентрацією гелевої структури, в який укладено дрібні частинки високого діапазону. Висока ступінь очищення гарантує відмінну біосумісність з тканинами людини, до того ж не несе токсичного впливу на них, що говорить про повну безпеку продукту.\nУ складі розглянутого філера задіяні два складових: стабілізована гіалуронова кислота і її нативний аналог. Завдяки своєму гелевому вмісту і його високої пластичності (яка забезпечується оптимальним балансом в’язкості та текучості) препарат повністю заповнює собою проблемні зони і зберігається в них надовго.\nГустота складу досить висока, його концентрація становить 24 мг/мл, а молекулярний вага дорівнює всього 1,1 млн. Та. Такі властивості філера роблять його потужним засобом у боротьбі з віковими змінами.\nВ одній картонній коробці Overage міститься наповнений шприц об’ємом 1,0 мл і дві голки 27G.\nКожен вид препарату вирішує певні проблеми, косметолог сам вибирає потрібний засіб.\nВидыДля чого застосовується\nDerma Філлер вводитися у верхні й середні шари шкіри, з його допомогою усуваються тонкі поверхневі зморшки, усуваються зморшки навколо очей і губ, а також на лобі. Такий вид можна використовувати для корекції об’єму і контуру губ.\nDeep Різновид препарату, здатна усунути середні і глибокі зморшки, забезпечити заповнення носослезной борозни, з його допомогою збільшують вилиці, підборіддя й губи. Його нерідко застосовують для інтимної пластики, безоперационной ринопластики і для биоармирования.\nDeeper Він має найвищу щільність з усіх створених видів лінійки «Overage», тому може усунути більш глибокі зморшки, а також яскраво виражені носо-губні складки. Ним користуються для додання щоках і вилицях додаткового обсягу, до того ж він використовується для запобігання гравітаційного птозу.\nMeso Головне призначення цього биоревитализанта-скинбустера в тому, що він активно зволожує шкіру, сприяє поліпшенню його еластичності і підсилює вироблення природного колагену. З його допомогою можна усунути темні кола під очима, дрібні зморшки, виконати омолодження шиї, декольте та рук.\nТакі відомі препарати, як Рестилайн (Restylane) або Радиесс (Radiesse) вже давно використовуються в косметології і показали себе з кращого боку, але їх дія обмежується строком на півроку, в деяких випадках цей показник досягає 8 місяців. Тоді як кожен з видів «Overage» завдяки своїй високій ступеня чистоти немов «приживається» в тканинах шкіри і утримується в них набагато довше, ніж вищенаведені філлери, створені на основі тієї ж гіалуронової кислоти.\nДо того препарат гіпоалергенний, так як в ньому відсутні інші домішки, а змішування двох видів гіалуронової кислоти попереджує появу запалень і ускладнень після ін’єкцій препаратом.\nЗа рахунок монофазной структури Overage відмінно розподіляється по всіх підшкірних шарах, за рахунок оптимального моделювання після його використання не потрібно мануальної корекції. При використанні інших філлеров для заповнення поздовжніх зморшок може виникнути «ефект Тиндаля», це коли склад починає просвічувати крізь шкіру, після застосування даного препарату такий прояв виключено.\nВиди препаратів Overage\nІталійська розробка успішно використовується для боротьби зі зморшками, гіперпігментація і дрібних рубців. Він є відмінним филлером для анти-ейдж терапії шкірних покривів. Кожна різновид препарату націлена на вирішення певних проблем шкіри, але є загальні моменти, проти яких у них спільна дія, вони:\nзупиняють старіння дерми шляхом запуску синтезу власного колагену і еластину;\nстимулюють поповнення запасів гіалуронової кислоти;\nвикористовуються на підготовчому періоді перед пластичними операціями;\nзволожують шкірні покриви до необхідного рівня;\nпоказано для лікування атрофічних рубців;\nвикористовуються для корекції форми носа і биоармирования;\nсприяють збільшенню обсягу губ;\nпокращують стан мелкоморщинистой шкіри;\nзастосовуються для латерального ліфтингу брів.\nПрепарати серії «Overage» безпечні для здоров’я, вони мають такий же РН-7,4, що людськи і показник, їх залишки повністю виводяться з організму. Такі біоревіталізанти-скинбустеры застосовуються для контурної пластики обличчя, при цьому їх використання гарантує високий результат.\nВ основному розглянуті ін’єкції застосовуються для усунення вікових змін, але вони можуть використовуватися і в офтальмології.\nФіллери хоча і не шкодять здоров’ю, але все ж їх використання може проводитися з деякими обмеженнями, їх не можна застосовувати:\nдітям до 18 років, у вигляді виключення бувають випадки введення препаратів для дітей, але тільки за згодою їх батьків;\nпри підвищеному вмісті в крові глюкози, поганий згортання;\nвираженому герпесі та інших висипаннях на обличчі;\nпри схильності людини до утворення келоїдних рубців;\nпід час протікання простудних захворювань;\nпри патологічних процесах в серцево-судинній системі;\nранках і інших пошкодженнях на ділянках введення ін’єкцій;\nпри запальних процесах на передбачуваній ділянці впливу препарату;\nПродукти компанії «Overage» вводяться підшкірно канюльным і игольным способом. Введення препаратів відбувається рівномірно, тому мануального способу укладання їх складу не потрібно, що полегшує роботу косметолога і виключає появу багатьох ускладнень.\nКонтурна пластика та біоревіталізація такмі препаратами проводитися спеціально навченим спеціалістом, процедура проходить в стерильному приміщенні, щоб уникнути інфікування місць введення ін’єкцій.\nПроведення процедури відбувається в кілька етапів:\nочищення ділянок шкіри від косметики;\nобробка їх антисептичним засобом;\nнанесення на місця передбачуваної обробки анестезуючого препарату для місцевого застосування;\nвиділення ділянок для корекції маркером;\nпісля впливу анестезуючого засобу на шкіру, в неї вводиться гель, його розташування коригують легкими дотиками пальців;\nу завершенні процедури місця введення уколов знову обробляють антисептиком.\nДоктор розповідає пацієнту про подальший догляд за своєю шкірою. Процедура займає всього 1 годину.\nОтриманий результат може триматися до 1,5 років.\nПроцедура біоревіталізації препаратами OVERAGE і BIOACT показано в цьому відео:\nФіллери «Overage» відмінно усувають сухість шкірних покривів навіть після першого застосування. Він, як і інші препарати на основі гіалуронової кислоти, відмінно поповнює запас рідини в тканинах і провокує вироблення природного «гиалуронки». Косметологи часто радять цей препарат для збільшення губ та усунення зморшок, хоча зазначають, що поршень уколу цього філера працює туговато, але це швидше упущення виробників по упаковці препарату, ніж до його складу.\nВони можуть виникати з-за неправильно проведеної техніки або ж особливостей організму пацієнта, але всі наведені нижче відхилення повинні пройти самостійно через тиждень:\nхворобливі відчуття в місцях введення препарату;\nА ось якщо спостерігається знебарвлення шкіри, фіброзні тяжі, тривала втрата чутливості оброблених ділянок і здавлювання нервів, то необхідно пройти термінове лікування.


Буковинців закликають прихистити переселенців у своїх оселях | Чернівецька обласна військова адміністрація\nБуковинців закликають прихистити переселенців у своїх оселях\nопубліковано 08 березня 2022 року о 19:58\nВажливе повідомлення для тих, хто має змогу розмістити в себе добрих людей з постраждалих регіонів!\nЛюди потребують вашої допомоги! Почали працювати зелені коридори для переміщення людей із найбільш постраждалих міст та селищ. Найближчими днями очікуємо збільшення запиту на житло та теплу їжу!\nПам’ятайте про зручний сайт ПРИХИСТОК https://prykhystok.in.ua/, де ви можете розмістити оголошення про вільні місця у вашій оселі!\nЗ початку війни майже 5000 прихистків запропоновано небайдужими людьми в усіх регіонах України!\nДоєднуйтесь, розміщуйте свої оголошення на сайті Прихисток! Наша найбільша сила – в Єдності!\nЗастосунок «Повітряна тривога» оновили: що додали\nЧервоний Хрест Румунії передав Буковині медикаменти


Квартира Посуточно Fiesta Apartment, вул. Лютеранська, 15 (центр Києва, Хрещатик, Майдан Незалежності) »Luxury Kiev Apartment Оренда Квартир Класу Люкс в Центрі Києва Подобово\nкондиціонер, джакузі, плазма\nЯкщо Ви шукаєте альтернативу київським готелям і готелям і вважаєте за краще найвищий рівень комфорту, ця квартира для Вас. Серед інших квартир вона вигідно відрізняється не тільки рівнем комфорту, але і місцем розташування. Шикарна 4-х кімнатна квартира на вул. Лютеранській 15, розташована в самому серці Києва, в діловому і культурному центрі столиці. Тому ідеально підійде і для гостей, які прибули з діловим візитом, і для туристів. Квартира знаходиться в реставрованому будинку, побудованому в стилі модерн, таящем багатовікову історію. Будинок в тихому, затишному дворику, зі зручною парковкою. У безпосередній близькості розташовані кращі бутіки столиці, безліч барів, ресторанів, торгово-розважальних і бізнес-центрів, а головне, до пам'яток і історичних пам'яток «рукою подати».\nКвартира складається з 4 просторих, світлих кімнат: 2-х спалень, вітальні студії і 2-х санвузлів. Виконано свіжий ремонт, відповідний найвищим європейським стандартам. Тут є все необхідне для комфортного повноцінного відпочинку: стильна меблювання, сучасна побутова і кухонна техніка, телефон, інтернет.\nІнтер'єри спалень, витримані у приємних пастельних і оливкових тонах, які гармонійно доповнюють креативні картини. З вікон спалень відкривається прекрасний вид головну магістраль міста - Хрещатик. Кімнати обладнані зручними оригінальними меблями. Вітальня студія обладнана вишуканої корпусних меблями, шикарними м'якими куточками і побутовою технікою: 2 плазмові телевізори, DVD-плеєр, кондиціонер.\nКухня обладнана новими кухонними меблями, холодильником, мікрохвильовою піччю, посудомийної і пральної машинами, електричним чайником. Є столовий та чайний набори посуду. Ванні кімнати просторі, світлі, облицьовані красивим кахлем, обладнані новими італійською сантехнікою: душовою кабіною і ванною «джакузі», Є фен і все банно-гігієнічні приналежності.\nМайдан Незалежності, Хрещатик, Михайлівський і Софіївський собор, Андріївський узвіз, багато затишних ресторанів, кафе і музеїв\nАпартаменти *: Fiesta, 4 к., $ 150, вул. Лютеранська, 15


Дипломати готують візит президента Франції Еммануеля Макрона в Україну. Про це повідомляє Укрінформ з посиланням на заяву посла України у Франції Вадима Омельченка, зроблену під час онлайн-конференції "7 років після Майдану".\n"Дійсно, планується візит Макрона в Україну. Ми працюємо над цим кожен день: перш за все над суттєвим наповненням порядку цього візиту", - розповів він.\nПід час останнього засідання змішаної комісії Україна-Франція до повістки входило 17 питань, та їх число постійно зростає.\n"Ми сподіваємося, що під час візиту президента Франції до України буде підписано кілька важливих масштабних контрактів", - зазначив дипломат.\nЗа його словами, мова йде, в першу чергу, про великий контракті між українським урядом і компанією Alstom про постачання електровозів. Відповідно до домовленостей, їх виробництво буде локалізовано в Україні.\nОмельченко висловив надію на те, що на зустрічі буде укладено контракт щодо розширення співпраці з Alstom у питанні будівництва швидкісних залізничних шляхів між Києвом, Львовом і Одесою.\nРаніше Український Дощ повідомляв, що заступник Офісу Президента Ігор Жовква заявив, що візит в Україну Джо Байдена, який 20 січня вступить на посаду президента США, - це питання недалекого майбутнього. При цьому на інавгурації Байдена буде присутній один представник від України.\nКрім того, Ігор Жовква заявляв, що Ілону Маску Україна може бути цікавою, як місце для ведення бізнесу.\nCopyright © 2019, req:49 sql:0.0250 s php: 0.0866 s time:0.1116 s mem:6 mb


Кращі гірськолижні курорти Австрії |ЯкПросто\nГірськолижні курорти Австрії є одними з кращих в світі. Їх відрізняє широкий вибір трас самого різного рівня складності, прекрасна інфраструктура, комфортабельні готелі. Вирішивши відпочити на австрійських гірськолижних курортах, ви не пошкодуєте про зроблений вибір.\nАвстрійські гірськолижні курорти давно і заслужено популярні у любителів зимового відпочинку. Якщо ви ніколи не стояли на лижах, саме в Австрії ви зможете навчитися азам гірськолижного спорту — до ваших послуг кваліфіковані інструктори, в тому числі і російськомовні.\nВибір гірськолижних курортів в цій європейській країні дуже великий. Якщо ви вирішите вирушити в Тіроль, то вас готові прийняти такі місця, як Ішгль, Зельден, Серфаус, Зеефельд, Кітцбюель, Майрхофен. Тут є чудові траси і для самих маленьких, недосвідчених гірськолижників і сноубордистів, і для справжніх майстрів.\nВідправившись в регіон Арльберг, ви зможете вибрати місце відпочинку серед таких відомих курортів, як Лех, Цюрс, Штубен, Санкт-Крістов, Санкт-Антон. У вас буде можливість придбати єдиний абонемент для катання на курортах всього регіону. Тут є не тільки траси різних рівнів складності, а й можливість внетрассового катання. Зупинитися ви зможете в недорогих і затишних сімейних пансіонатах, і в дорогих фешенебельних готелях. Варто відзначити той факт, що кухня Арльберг є однією з кращих в Європі.\nУ самому центрі Австрії знаходиться земля Зальбургерланд. Загальна протяжність гірськолижних трас тут становить 1700 км, завдяки близькому розташуванню аеропорту, ви витратите на дорогу до курорту зовсім мало часу. Основними гірськолижними майданчиками Зальбургерланда є Мета Ам Зее і Капрун, Заальбах і Хінтерглем, термальні курорти Бад Хофгаштайн і Бад Гаштайн. Наявність снігу тут гарантують з грудня по квітень.\nКваліфіковані фахівці гірськолижних шкіл готові навчити кататися на лижах навіть тих, хто ніколи на них не стояв. Особливо сподобаються місцеві курорти сноубордистам, для них тут створені всі умови. Увечері, відпочиваючи після катання по гірських трасах, можна відвідати затишні бари і ресторани. Як і на інших гірськолижних курортах Австрії, тут ви знайдете відмінну кухню.


Все для абітурієнта-2019\nСтворено: Вівторок, 17 травня 2016, 05:23\nЕкскурс в історію Лубенщини\nСтуденти училища взяли участь у Всеукраїнській конференції з пам'яток археології Лубенщини, приуроченій 125-річчю від Дня народження видатного археолога Ф.І.Каменського\nПеред присутніми виступили кандидат історичних наук, археолог О.Б.Супруненко, викладач Полтавської УМСА, співробітник центру археології А.В.Артем'єв.\nСтворено: П'ятниця, 13 травня 2016, 08:27\n12 травня – Міжнародний день медичної сестри. З нагоди цього в училищі відбулися святкові збори відділення "Сестринська справа".\nПрисутні ознайомилися з історією виникнення свята, прослухали цікаві спогади про роки навчання в училищі колишніх випускників Н.Науменко та А.Коханової,переглянули відео про роботу медсестер та студентські будні.\nЦікавою була книжкова виставка, оформлена працівниками бібліотеки.\nА учасники художньої самодіяльності, як завжди, подарували всім свої таланти.\nСтворено: Четвер, 12 травня 2016, 06:57\n11 травня відбулася зустріч з лікарем кабінету планування сім'ї Т.І.Кметь в рамках проведення Всесвітнього тижня репродуктивного здоров'я та до Всесвітнього дня сім'ї.\nВ ході зустрічі лікар розповіла про сучасні методи планування сім'ї. Присутні переглянули фільм «Разом до майбутнього». Студенти отримали проспекти з інформацією про методи контрацепції.\nСтворено: Середа, 11 травня 2016, 10:19\nЗ нагоди Дня пам'яті та примирення в училищі відбулося ряд заходів.\nБуло покладено квіти до пам’ятних знаків, студенти та викладачі училища взяли участь у загальноміській ході та мітингу з нагоди знаменної дати.\nЧлени волонтерського загону «Милосердя» провели жителям і гостям міста антропометричні вимірювання.\nСтворено: Вівторок, 10 травня 2016, 05:28\nЛіцензія Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України АЕ № 458741\nвід 5 серпня 2014 року\n- Лікувальна справа (фельдшер)\n- Сестринська справа (сестра медична)\nВипускники шкіл на базі 9 класів вступають до училища за результатами екзаменів :\nУкраїнська мова (письмово, Біологія (тести) - профільний\nВипускники шкіл на базі 11 класів вступають до училища за результатами ЗНО:\nБіологія – профільний (не менше 100 б.), Українська мова (не менше 100 б.)\nНа базі училища працює\nНапрям підготовки :«Здоров’я людини/Фізична реабілітація»\nПісля закінчення інституту випускники отримують дипломи державного зразка\n(всі сесії в м. Лубни)\n37503 м. Лубни, Полтавської області, вул. Інститутська, 62,\nТел. 05361 77-370, МТС 095 70 88 414, Djuice 096 833 63 42\nПрийом проводиться за державним замовленням – 75 %\nта на контрактній основі– 25%\nЛікувальна справа на базі 9 класів:\nЛікувальна справа на базі 11 класів:\n-бюджет-30; -контракт 25;\nСестринська справа на базі 9 класів:\nСестринська справа на базі 11 класів:\n-бюджет – 0; -контракт – 5.\nна базі 9 класів : з 11 липня по 20 липня 2016 р.\nна базі 11 класів : з 11 липня по 27 липня 2016 р.\nВступні екзамени з 21 липня – 27 липня 2016 р.\n- документ про отриманий освітній рівень\n(свідоцтво /атестат) з додатком;\n- сертифікат ЗНО 2016 року;\n- паспорт/свідоцтво про народження ;\n- для юнаків –приписне свідоцтво або військовий квиток;\n- 4 кольорових фотокартки 3х4;\n- пластикова папка-швидкозшивач,\n10 файлів, 10 аркушів А4\n* Документи приймаються лише за наявності оригіналів\nСтворено: П'ятниця, 06 травня 2016, 08:18\n5 травня відбувся міськрайонний конкурс читців, приурочений Дню пам'яті та примирення.\nНаше училище гідно представили студент групи Ф-30 Сергій Пархомчук та студентка групи Ф-10 Аліна Єремеєва, які і стали лауреатами конкурсу.\nСтворено: Четвер, 28 квітня 2016, 11:46\nПоезія –душа, а слово-крила\nНа базі Кременчуцького педагогічного коледжу відбувся обласний студентський фестиваль-конкурс «Поетична весна-2016», де взяли участь представники 15 вузів І-ІІ рівнів акредитації.\nНаш заклад представили два учасники - члени літературної студії «Слово» Сергій Пархомчук і Владислав Тютюнник - лауреати училищної «Поетичної весни».\nВиступ В.Тютюнника був відзначений дипломом у номінації «Філософія життя» та цінним подарунком.\nС.Пархомчук став переможцем у номінації «Моя життєва позиція», за що йому було вручено диплом, цінний подарунок і статуетку «Поетична муза -2016»\nГала - концерт у Полтаві\nНещодавно в м.Полтава відбувся заключний гала-концерт обласного міжвузівського мистецького фестивалю-конкурсу «Студентська весна -2016».\nНаше училище на святі гідно представила студентка групи Ф-10 Єремеєва Аліна.\nСтворено: Вівторок, 26 квітня 2016, 12:39\nВпала з неба додолу потривожена ангелом зірка,\nПокотилась до обрію, збурила зоряну синь;\nБо чорнобиль-трава - не полин.\n«Дзвони Чорнобиля» - під такою назвою в училищі відбулися збори студентів, приурочені 30-річчю від Дня Чорнобильської трагедії. Хвилюючою була розповідь про трагічні події викладача училища, ліквідатора аварії на ЧАЕС Петра Васильовича Домнича.\nА в дарунок йому - квіти і теплі слова від директора училища Алли Григорівни Кузьменко за життєвий подвиг у далекому 1986-му році.\nДо глибини душі щемно прозвучала пісня «Мальви» у виконанні Аліни Єремєєвої. А потім відбувся перегляд документального фільму про трагедію на Чорнобильській атомній електростанції.\nСторінка 38 з 49


Нові бронежилети надійшли на випробування до ЗС України – Народна Армія\nHome/Озброєння та техніка/Нові бронежилети надійшли на випробування до ЗС України\nНові бронежилети надійшли на випробування до ЗС України\nНе припиняється процес поліпшення військового екіпірування в ЗС України. Предметом останніх обговорень, за даними Головного управління розвитку і супроводу матеріального забезпечення Збройних Сил України, став новий вид бронежилетів. Це — спільна розробка ТОВ «Балістика» та ТОВ «Матеріалознавство». Українські бійці з 95-ї бригади отримали на тестову експлуатацію партію оновлених загальновійськових бронежилетів\nНова модель бронежилета має такі характеристики:\n— захист 1А класу на площу 70,4 дм2;\n— зменшена вага, а саме — 5,5 кг (в інших близько 6,5 кг), що досягнуто за рахунок нової конструкції бронежилета;\n— мінімальне використання незручних велкро (липучок) — інноваційний еластичний камербанд (широкий пояс) та новітня пряжка дозволили відмовитися від переднього та заднього клапанів;\n— швидке скидання/одягання бронежилета за два рухи (за рахунок використання на плечовому кріпленні фастексів подвійної дії, які спрацьовують як від класичного натискання, так і від тросика), що за часом і зручністю перевершує деякі класичні системи; пряжка камербанду розстібається взагалі одним поздовжнім рухом, а завдяки наявності напрямної платформи застібнути її можна і наосліп;\n— максимально широкий діапазон регулювання розміру — підходить як невисоким худорлявим бійцям, наприклад, 160 см зріст та 80 см в обхваті, так і кремезним чоловікам зростом під два метри й 140 см в обхваті;\n— цільнокроєна шия, що має подвійне перекриття з плитою та м’яким пакетом, що значно підвищує її захисні властивості;\n— модульна система дає змогу використовувати паховий захист як у складі РПС, так і разом із бронежилетом, оскільки там передбачене кріплення на пояс;\n— висока мобільність тіла, адже захист черева та паху виготовлено як два окремих пакети, що не заважає сидіти, нахилятися та стріляти з коліна.\nПопереду місяць випробувань, але цей бронежилет уже за характеристиками може скласти гідну конкуренцію сучасним моделям інших виробників.\nНагадаємо, що раніше для випробування підрозділи 95-ї окремої десантно-штурмової бригади отримали оновлені та нові моделі засобів захисту від НВП «Темп-3000» та TM RAROG. Також для проведення порівняльних випробувань надійшли балістичні шоломи різних типів від компаній КМ «ДІСТІ» (UaRms) та НВП «Темп-3000».\ntop бронежилети випробування засоби захисну\nДнями в Центральному будинку офіцерів Збройних Cил України було проведено робочу зустріч з представниками іноземних тренувальних місій\nДоба в ООС: окупанти 16 разів відкривали вогонь по позиціях наших військ


Команда «Слуги Народу» зустрілася з виборцями селища Зелений Бір\nКоманда кандидатів від партії «Слуга Народу» відвідала селище Зелений Бір та зустрілася з громадою. Особливість даного селища в тому, що через судову тяганину вже декілька років заблоковані рахунки селищної ради. Тож жителі Зеленого Бору дуже чекають на об’єднання в одну ОТГ із Глевахівською громадою.\nКандидат на посаду голови Глевахівської ОТГ від «Слуги Народу» Володимир Петренко відповів на запитання селян та розказав, що саме за півтора року отримала громада після об’єднання Мархалівки та Глевахи. Що було зроблено і які переваги децентралізації вже відчули тамтешні жителі.\nТакож на зустрічі був присутній голова Путрівської ОТГ Віталій Онищук, який нині балотується в депутати Глевахівської ОТГ. Він також наголосив на перевагах децентралізації і навів як приклад будівництво школи в Путрівці, де нещодавно ще й відкрили новенький workout-майданчик. На ньому встановили антитравматичне покриття, різнорівневі турніки, упори для віджимання, бруси, лавки з упорами. Будівництво майданчика відбувалося у межах програми розвитку фізичної культури та спорту «Київщина спортивна» на 2017–2020 роки.\nЩе один кандидат від «Слуги Народу» до Київської обласної ради Марія Кисельова наголосила на тому, як важливо не допустити зростання безробіття на селі.\n«Сприяння зайнятості громадян, підтримка підприємницької ініціативи – мої пріоритети. Сучасні програми для тих, кому складно конкурувати на ринку праці. Програми, які спрямовані на отримання прибуткових професій та навичок для дистанційної, віддаленої роботи, яка в сучасному світі стає найпопулярнішим способом заробітку», – зазначила Марія Кисельова.


Як правильно купити автомобіль. - Новини гаджетів та автомобілів\nКупівля машини-завжди важливий і відповідальний процес, для того щоб придбати це чотириколісний засіб пересування, потрібно вкласти значні гроші, і часто збирати кошти на покупку автомобіля, нехай навіть і з рук доводиться не один рік. Купуючи машину з рук, виникає дуже багато питань, як правильно вибрати машину, чи не завищена її вартість, і найголовніше питання, якими цікавляться ті, хто хоче придбати автомобіль – не попався мені шахрай. Так як віддавати кровно зароблені гроші дуже шкода, тому замість хочеться отримати дійсно якісну і вартісну цих грошей річ. У документах не повинно бути обмежень, припустимо «до такого то числа», так як це може вказувати на те, що машина нелегально ввезена на певний час і не проходила митний контроль. Також ви можете знайти все необхідне на ресурсі авто из сша.\nКрім того, необхідно звірити номери на машині і в паспорті – номер кузова, двигуна і т. д. В той час як ви будете підписувати договір і віддавати гроші, біля машини повинен перебувати хтось з ваших близьких чи знайомих, щоб в цей час машина дивним чином не поїхала. Ще раз перевірте всі документи, дуже важливо, щоб у них не було ні граматичних, ні технічних помилок. При відкритті капота не повинен відчуватися запах бензину, на дротах і гумових виробах не повинні бути присутніми тріщини, якщо на двигуні присутні позаштатні гайки і болти, значить, він вже розбирався і підлягав ремонту.\nНі в якому разі двигун не повинен випускати масло. Дані поради допоможуть вам розрізнити якісний автомобіль від того, який не коштує таких грошей, які за нього просять. Придбання автомобіля таким способом це дуже важливий процес, тому, саме головне все зробити правильно, не забути ні про що. Правильний вибір хорошого автомобіля, дозволить вам насолоджуватися якісним використанням довгі роки.