Негероїчна тема. Натюрморт із вудилом\nНатюрморт із вудилом Херберт Збигнев\nГолландське малярство розмовляє багатьма мовами, оповідає про справи земні й небесні, і лише одного в ньому бракує — апофеозу власної історії, увічнення моментів поразок і слави. А прецінь то була історія, щедра на драматичні епізоди, — повстання, терор, облоги, боротьбу з такими могутніми недругами, як Англія, Іспанія чи Франція.\nЯкщо вже голландські митці малювали війну, то війну світла з темрявою, а ще гладку воду каналів із самотнім млином на березі, ковзанку під рожевим призахідним небом, інтер’єр шинку, де чубляться п’яниці, дівчину, яка читає листа. Коли б до наших днів не збереглися жодні інші перекази, можна було б подумати, що мешканці цього низинного краю жили воістину солодким життям — масно їли, міцно пили, не гордували веселим товариством. Марно шукати твору видатного маляра, який розповів би нащадкам про страти Горна й Егмонта, про героїчну оборону Лейдена чи замах на герцога Вільгельма Оранського на прізвисько Мовчун.\nЕжен Фроментен у своїй чудовій книжці Старі майстри зауважив незвичний факт — у часи, багаті на історичні події, «юнак малював бика на пасовищі, інший, щоб догодити приятелеві-лікареві, малював його у прозекторській в оточенні учнів, зі скальпелем, встромленим у рамено трупа. Ці два образи вкрили безсмертною славою їхні прізвища, їхні школи, їхнє століття й країну, в якій вони мешкали. Що, в такому разі, заслуговує на нашу вдячність? Може, гідність і правда? Ні. Може, велич? Інколи, так. А може, власне, краса? Краса — завжди».\nЦе дуже гарно сказано, але постає сумнів, чи пацифістський дух голландського малярства можна витлумачити в суто естетичних категоріях. Отож, у чому полягає та особлива прихильність до сцен із повсякденного життя, а водночас уникання воєнних тем, що розпалюють патріотичні почуття? Проблема, схоже, криється значно глибше, і варто покликати на допомогу історію, яка формувала психіку нації. Тож спробуймо тут нагадати про один із найславніших епізодів визвольної боротьби голландців — оборону Лейдена, — як її описав хроніст тих часів Емануель ван Матерен.\nШість років урядування герцога Альби, влада терору й ґвалтів, не здужали зламати опору нідерландців. Особливо затято борониться Північ. Герцог Оранський за допомогою найманих військ організовує збройні походи проти іспанців. Війна триває з перемінним успіхом. Після тривалої героїчної оборони Гарлем, вичерпавши всі запаси й засоби, капітулює перед військом Альби, натомість загарбникам не вдається здобути Алкмар, і вони змушені безславно згорнути облогу цього міста.\nЗрештою, в Нідерландах війна не точиться звичним порядком, згідно з традиційним ритуалом вирішальних битв на великій рівнині, після яких залишаються вже тільки переможці й ті, хто благає про пощаду. Це радше загальне повстання, посполите рушення нації — селян, міщан і шляхти проти іспанського насильства. Воно спалахує, наче пожежа, в різних місцях, пригасає, займається знову. Змагаючись із постійними несподіванками, потужна армія інтервентів нездатна завдати вирішального удару.\nНа початку військових дій якийсь іспанський офіцер, не усвідомлюючи, що провокує провидіння, назвав нідерландських повстанців жебраками (les gueux). Однак оті ґези виявилися грізними й нездоланними противниками. Лісові й морські повстанці, особливо останні, відвагу яких віками славитиме народна пісня, нападали на ворожі конвої, ба навіть здобували порти, вирізуючи до ноги іспанські гарнізони. «Червоне сонце палає над Голландією», — каже тогочасний поет.\nНаприкінці 1573 року Філіп II відкликає герцога Альбу з посади головнокомандувача іспанськими військами в Нідерландах, що означає вияв немилості; політика терору завше і повсюди виявляється політикою сліпців. Його наступник, дон Луїс де Рекезенс, намагається замирити бунтівників актами помилування, податковими пільгами, амністією, проте аж ніяк не відмовляється від наміру поставити незламну Північ на коліна.\nУ травні 1574 року іспанські війська отаборилися під Лейденом. Батьки міста прийняли одностайне рішення про оборону і видали низку необхідних розпоряджень військового та адміністративного характеру. Насамперед були врегульовані питання справедливого розподілу харчів. Під час двох перших місяців облоги кожен мешканець Лейдена отримував півфунта хліба й молоко (сепароване, як повідомляє скрупульозний хроніст). Лейден не був у ті часи великим містом. Він мав певні рустикальні риси, як-от великі стайні й обори, де утримували понад 700 корів. Проблему наші розв’язали дуже спритно: користуючись неувагою іспанців, худобу випускали на навколишні луки; та як тільки лунали військовий гомін чи постріли, тварини мчали учвал до міста, отож упродовж усієї облоги до списку втрат записали тільки одну корову і трьох необережних телят.\nІспанський командувач, генерал Вальдес, чекав, аж поки місто саме впаде йому до ніг, переможене голодом чи підступом. Схоже, він більше довіряв дипломатії, ніж артилерії; принаймні так було у початковій фазі протистояння. Тоді він слав обложеним листи і писав у них, що ті можуть розраховувати на його великодушність і вибачення, запевняв, що іспанські війська не зостануться в місті надовго, а насамкінець облудно переконував, що здача фортеці нікому не принесе шкоди і втрати честі, натомість, здобуття її силою вкриє невдалих захисників ганьбою.\nМарні зусилля. Мешканці Лейдена були рішуче налаштовані вистояти в шляхетній обороні. У відповідь Вальдес отримав від них латинського віршика, який у перекладі звучить так:\nЗвабливо луна птахолова сопілка\nДо часу, аж птаха потрапить у сильце.\nВід вересня, тобто після чотирьох місяців боротьби, становище міста з кожним днем ставало дедалі критичнішим. Нікому вже не спадали на гадку дотепні віршики. На повторну пропозицію про капітуляцію захисники тим разом відповіли патетичним листом. «Ви спираєте всі ваші надії на тому, що ми виснажені голодом, і що ніхто нам не прийде на допомогу. Ви називаєте нас їдцями собак і котів, але нам ще не бракує харчів, доки чутне мукання корів у місті. А коли нам забракне страви, то прецінь кожен із нас має ліву руку; ми можемо її відтяти, зберігаючи праву для того, щоб тирана та його криваву орду від мурів міських одіпхнути».\nПід Лейденом, як і під Троєю, — промови командувачів, блискучі відлупи, вбивчі прокльони. Вся ця пишнобарвна риторика була наче призначена для майбутніх авторів підручників історії. Правда була прозаїчною, банальною та сірою: вистояти ще місяць, ще тиждень, ще один день.\nУ місті давався взнаки дошкульний брак грошей. Тоді мешканці вирішили пристосувати монетарну систему до виняткової ситуації; отож, вони емітували спеціальні паперові банкноти, які мали зберігати свою вартість лише на період облоги. Ті нові платіжні засоби оздобили гаслами на покріплення сердець — латинським написом «Наес libertatis ergo», зображенням лева і побожним зітханням: «Боже, бережи Лейден».\nПроте всім було очевидно, що врятувати місто може тільки допомога ззовні. Діймав дедалі сильніший голод, уже закінчився хліб, проте все ще видавали на особу півфунта м’яса, тобто шкуру й кості охлялих тварин. Полювали на собак, котів і пацюків.\nНа домір лиха, у місті спалахнула пошесть. За короткий час вона поглинула шість тисяч жертв, тобто половину людності міста. Чоловіки були настільки ослаблені, що не мали вже сили нести варту на мурах, а коли поверталися додому, то часто знаходили дружин і дітей мертвими.\nНаче й цих нещасть було мало, у Лейдені спалахнули заворушення й заколоти. Хроніст загадково пише про усобицю, ремствування та чвари. Можна легко здогадатися, що криється за цими евфемізмами. То був звичайний бунт міської бідноти, яка найдошкульніше відчувала тягар облоги. Для них існувала тільки одна альтернатива — або смерть від голоду, або неволя. Вони обирали друге.\nБургомістр скликав усіх мешканців міста на віче. У великій патетичній промові він оголосив усім і кожному, що ладний пожертвувати власним тілом, щоб нагодувати голодних. На щастя, ці слова були сприйняті належним чином, тобто не як конкретна пропозиція, а як риторична фігура.\nГенеральні Штати, а також герцог Оранський Вільгельм, голландський головнокомандувач, штаб-квартира якого розташовувалася неподалік, у Делфті, чудово орієнтувалися, що становище Лейдена є фатальним. Сухопутні війська Сванського були надто слабкими, щоб вирушити на допомогу містові й дати бій ворогові на суходолі. Натомість флот становив найсильнішу та найбільш справну частину нідерландської армії. Втім, існувала серйозна завада: Лейден не був портом, місто лежало в глибині суходолу. Потрібно було, що звучить майже магічно, покликати на допомогу стихію води.\nОтож, був опрацьований дуже ретельний план прориву гребель і дамб. Голландська система каналів нагадувала водяний лабіринт, і лихо сміливцям, які б перейшли його межі. Однак рішення про затоплення значних площ ріллі й пасовищ було рішенням драматичним. Втішалися народною мудрістю, старим селянським прислів’ям, яке казало, що за таких крайніх обставин краще вже зробити землю безплідною, ніж втратити її назавжди.\nНа корабельнях Роттердама та інших портів кипіла гарячкова праця. Гідним подиву, навіть для нас, людей технологічної епохи, був запаморочливий темп, у якому збудували кораблі, що мали взяти участь в операції визволення Лейдена. Вся флотилія складалася із 200 галер із неглибоким зануренням; рухалися вони завдяки силі вітру чи на веслах, були оснащені гарматами та всім необхідним воєнним спорядженням.\nТепер усе залежало від непередбачуваного чинника, тобто погоди. Спершу дув несприятливий норд, проте невдовзі почав віяти очікуваний південно-західний вітер, і через отвори в дамбах він виштовхував маси води в напрямку Лейдена. Наступ стихії випередив наступ війська.\nНесподіванка для ворога була цілковитою. Іспанці, щоправда, намагаються опанувати ситуацію, поспіхом ремонтують прорвані дамби, аж тут їх штурмують голландські галери, стріляючи з усіх гармат. Там, де вода недостатньо глибока, моряки вистрибують із кораблів і штовхають їх на шанці неприятеля. Ось велика тема для барокового маляра. Коли б Рубенс малював цю битву, він, мабуть, зобразив би її як боротьбу Нептуна з хтонічними божествами.\nІспанські війська неспроможні скористатися своєю чисельною перевагою чи тактичними вміннями. Боротьба суходільної армії, яка стоїть по коліна у воді, з флотом є чистим абсурдом. Залишається єдиний вихід — поспіхом згорнути облогу та ганебно відступити. Третього вересня 1574 року о восьмій годині ранку командувач голландців, які прибули на допомогу обложеним, адмірал Лодевейк Бойсот вступає під палкі вітання у браму міста.\nЩо залишилося в сучасному Лейдені від тих днів страждань і слави? У тіні старих платанів пам’ятник хороброму бургомістрові Пітерові Адріансові ван дер Верфові. Його плащ закинутий на плечі так, наче він поспішає на звичайне засідання міської ради, і тільки рапіра на поясі свідчить, що у ті часи важилися справи життя й смерті. У парку також стоїть стара башта, від якої в останню ніч облоги іспанські гармати відбили величезний шматок муру. Зберігся гарний будинок, оздоблений пташиним орнаментом, який ще пам’ятає ті часи. У ньому мешкали троє братів: Ян, Ульріх і Вілем, за фахом міські музики, котрі кохалися у розведенні поштових голубів. Під час облоги їм випала особливо важлива роль. Вони перетворилися мало не на інституцію, притому з подвійною функцією, — міністерства пошти, позаяк вони утримували єдиний можливий у цих обставинах контакт із зовнішнім світом, а також міністерства пропаганди, бо ж голуби були невтомними послами надії, які обіцяли захисникам швидку підмогу.\nУ лейденському музеї зберігається великий гобелен, де зображено атаку голландської флотилії на шанці іспанців. Показана з точки зору картографа, велика зелена рівнина потята голубими лініями рік і каналів, посеред яких метушаться маленькі, наче комахи, люди. Історія з перспективи Бога.\nУ тому ж музеї немає ні гармат, ні неприятельських штандартів, ні вищерблених мечів чи розколотих шоломів, — словом, усього того мотлоху, що знаходимо в інших європейських колекціях, присвячених великим подіям минулого. Натомість, на почесному місці вивішено особливий військовий трофей — великий мідний казан для приготування жовнірської страви, який іспанці покинули, тікаючи. Казан як символ повернення до нормальності, або, якщо хтось воліє, як символ перемоги.\nУпродовж вісімдесяти років боротьби за незалежність голландці продемонстрували незліченні докази мужності, витривалості й рішучості. Проте ця тривала війна була неподібна до жодної іншої війни, які точилися в Європі. Вона була сутичкою двох різних ідеалів життя, двох систем вартостей і, якщо можна так із певним перебільшенням сказати, двох діаметрально протилежних цивілізацій: аристократично-військової, котру представляли іспанці, та міщансько-селянського світу нідерландців.\nВарто приточити певну характерну подробицю. Отож, хроніст облоги Лейдена з виразним задоволенням каже, що під час штурму, коли нищили дамби неподалік міста, загинули тільки п’ять чи шість осіб. На така незначну кількість жертв інші європейські літописці навіть не звернули б уваги.\nВійна не була для голландців красним ремеслом, пригодою молодості, вінцем чоловічого життя. Вони сприймали її без екзальтації, але й не опираючись долі, так, як ідуть на боротьбу зі стихією. У подібному кодексі поведінки немає місця для хвастощів геройським молодецтвом й ефектної смерті на полі слави. Навпаки, йшлося про те, щоб врятувати, захистити, заощадити, вийти з бурі з цілою головою та майном.\nВідтак брутальному насильству іспанських загарбницьких військ було протиставлено інтелігентність, воістину купецький розрахунок, зрештою, хитрощі. Згоден, то не лицарські цноти. Якщо вже голландці слідували зразкам героїв великих епопей, то, мабуть, ближчим їм був Одіссей, а не Ахіллес.\nГоді, зрештою, сягати до міфології. Характер і структура голландського суспільства дуже промовисті. Люди війни не становили в Голландії окремої соціальної верстви, оточеної німбом слави, яка б втішалася особливим престижем. Шляхта, котра в решті Європи творила офіцерський корпус зі столітніми традиціями, не відігравала в Республіці важливої ролі. Юнак, який наймався жовніром до війська, не носив (якщо дозволите вжити цього анахронізму) булаву в ранці, а радше гіркий хліб неборака, без жодних перспектив на усмішку Фортуни; поранений чи хворий, він найчастіше помирав у якомусь убогому лазареті, де шаліли епідемії. Ветерани жебракували на вулицях міст.\nГолландія не мала кількісно сталої армії. Військо не було школою громадянського духу, як у римлян; так само престиж держави тримався на чомусь зовсім іншому. Звідси береться суто функціональне ставлення до збройних сил: у період війни суходільна армія налічувала ледь більше 100 000 солдатів, а в період миру спадала до 20 000.\nВ армії Республіки переважали іноземці; значну більшість сухопутних сил складали чужинські наймані війська (тільки флот був «чисто» голландським). Синів Марса просто купували. При облозі Сертогенбоса у вирішальній фазі визвольної боротьби армія, якою командував намісник Фрідріх Генріх, складалася з трьох голландських полків (зрештою, то зовсім не були добровольці) та 15 фризьких, валлонських, німецьких, французьких, шотландських й англійських полків. До того ж, уся ця мішанка не носила мундирів. Шолом, панцир, інколи шарф у барвах підрозділу — все це було дуже сірим у порівнянні з пташиною пишнотою французьких чи італійських войовників. Не було чого малювати.\nСпогади про війну швидко блякли. Той, хто замовляв образ, — капітан корабля, селянин, купець чи ремісник — хотів на ньому бачити насамперед себе та світ, що його оточував: інтер’єр будинку, де сім’я зібралася з нагоди хрестин чи шлюбу, сільську дорогу, обсаджену деревами, на які падає відблиск полуденного сонця, рідне місто на великій рівнині.\nОтож, то було не надто патріотичне мистецтво, якщо під словом «патріотизм» ми розумітимемо запеклу ненависть до давніх, сучасних і навіть потенційних ворогів. Голландці не залишили нам образу, на якому переможеного ворога тягнуть за колісницею переможця у поросі зневаги.\nПроте вони залюбки малювали морські баталії. Класичним прикладом цього жанру є славетний твір Гендріка Фрома Битва під Гібралтаром 25 квітня 1607 року. На передньому плані голландський військовий корабель таранить носом корпус іспанського флагмана. Цей образ сповнений розкішних, якщо можна так безтактно висловитися, подробиць — червоні й жовті хвости вибуху, люди, рештки щогл, які літають у повітрі та потопають у морі, тисячі дрібних деталей передані з докладністю мініатюриста. І все це побачене, мов у телескоп, із далекої перспективи, яка нівелює жахіття й пристрасть. Битва перетворена на балет, кольорову феєрію.\nБенжамен Констан в одному з листів до мадам де Сталь захоплюється історією Голландії, такою несхожою на історії інших європейських держав: «Ніколи цей хоробрий народ не оголосив війни своїм сусідам, ніколи не нападав, не спустошував і не грабував їхніх країн» (Констан оминув делікатною мовчанкою колоніальні завоювання, але йдеться лише про сусідів). Може, ця заувага французького письменника більш опукло показує певну істотну рису голландського характеру. Хтось зауважив: «La Hollande est de religion d’Erasme». Не буде значним перебільшенням сказати, що владу над цієї малою нацією обійняв дух філософа з Роттердаму, який понад усе цінував цноти поміркованості й лагідності.\nОдного зимового пополудня, під час прогулянки берлінським Грюневальдом, я зайшов до мисливського замку. Я давно знав, що там міститься колекція фламандського та голландського мистецтва, і зазирнув туди наче з обов’язку, не сподіваючись на жодну сенсацію. Я передчував, що побачу ще одну пересічну збірку (о монотонносте другорядних малярів Великих Шкіл!) — портретів, мисливських сцен, натюрмортів, якими завішані стіни багатьох аристократичних резиденцій.\nТак воно й було. Проте я не пошкодував про цей візит, позаяк відкрив те, чого здавна шукав у стількох репрезентативних галереях і музеях. Образ аж ніяк не був шедевром, проте мою увагу привабила його тема: Алегорія Голландської Республіки. Намалював його Якоб Адріенс Бакер, який отримав за свою працю кругленьку суму в 300 гульденів із рук тогочасного намісника Сполучених Провінцій Фрідріха Генріха. Отож, твір, як то кажуть, офіційний.\nОбраз представляє молоду дівчину, зодягнену в драперію інтенсивних барв — червоної, голубої та ясної перлово-білої. У моделі доволі селянський вигляд: рожеві щічки пастушки, точені плечі, монументальні ноги, які міцно стоять на землі. На це уособлення простоти, свободи й невинності митець натягнув важкі атрибути війни: шолом із густим чорним султаном, щит в одній та оперний спис у другій руці. І саме це найбільше приваблює в цьому образі: суперечність між піднесеною темою та скромним її виразом; так, наче історичну драму грає сільська трупа на ярмарку. Героїня цієї сцени нічим не нагадує Свободу, яка веде народ на барикади. Невдовзі вона покине нудне позування і повернеться до своїх звичних, непатетичних справ у оборі чи біля копиці сіна.\nСвобода, про яку написано стільки трактатів, що вона перетворилася на бліде й абстрактне поняття, була для голландців чимось таким простим, як дихання, оглядання, дотик до предметів. Їй годі було давати визначення чи прикрашати. Тому в їхньому мистецтві відсутній поділ на те, що велике, і те, що мале, важливе й неістотне, піднесене й посполите. Вони малювали яблука, портрети торгівців тканинами, олов’яні тарелі, тюльпани з такою терплячою любов’ю, що поруч із ними гаснуть образи ирію та галасливі оповіді про земні тріумфи.\nЗбіґнєв Герберт НАТЮРМОРТ ІЗ ВУДИЛОМ\nГіркі пахощі тюльпанів\nГерард Терборх. Скромна принадність міщанства\nПортрет у чорній рамі


21 червня – День медичного працівника | Лохвицька міська територіальна громада Полтавська область\n19 Червня, 2020 о 08:20\nВід щирого серця вітаю вас з професійним святом! Обрана вами професія заслуговує на найтепліші слова, захоплення й повагу.\nПраця медиків є однією із найбільш благородних та жертовних. Медичні працівники самовіддано охороняють найбільші цінності, даровані людині, – життя і здоров’я. Бо якими б не були технічні досягнення, найголовнішим у медицині є люди, які надають допомогу. У них немає свят і вихідних, особливо сьогодні в умовах пандемії COVID-19, їхня праця дуже важка і вимагає справжніх професійних навичок, гуманізму, а також величезної відповідальності, адже хто, як не вони, знають, чого варте людське життя.\nШановні медики! Вас недаремно називають хранителями життя – у ваших руках щодня опиняються сотні людських доль, які залежать не тільки від рівня кваліфікації і призначеного лікування, але й від вашої психологічної підтримки і проявленого милосердя.\nДякую кожному за самовіддану працю, врятовані життя та відновлене здоров’я мешканців громади! Зичу всім, хто залишається вірним клятві Гіппократа, міцного здоров’я, творчих здобутків, невичерпної енергії у вашій надзвичайно потрібній людям роботі. Хай не полишає вас нездоланна віра, підтримує свята надія, зігріває всеперемагаюча любов! Невичерпної вам енергії та міцного здоров’я!


Презентація випуску журналу "Гендер і праця" - сайт Майдан\n14 червня 2013 р. о 17.00 у Центрі міської історії відбудеться презентація шостого випуску журналу соціальної критики “Спільне”, присвяченого гендеру і праці.\nПрезентацію проводитимуть Тамара Марценюк, співредакторка номеру, к.соц.н., доцентка кафедри соціології Національного університету “Києво-Могилянська академія”, Тетяна Бурейчак, авторка статті, дослідниця факультету гендерних досліджень університету Лінчьопінга (Швеція), Олена Синчак, авторка статті, лінгвістка, дослідниця, викладачка Українського католицького університету.\nШостий випуск журналу соціальної критики “Спільне” на тему “Гендер і праця” пропонує увазі читачів і читачок соціалістичний аналіз гендерних питань — альтернативу як ліберальному, так і радикальному фемінізму. Ми прагнемо не просто звернути увагу на гендерну дискримінацію на ринку праці, але й показати, як вона вплетена в капіталізм, як взаємодіють класова експлуатація та гендер.\nХоча в сучасному українському суспільстві проводять чимало наукових досліджень на перетині гендеру і праці, а також ведуть жваві публічні дискусії на цю тематику, проте далеко не завжди у них жінок і чоловіків розглядають як гетерогенні групи, які характеризуються класовими, етнічними, віковими особливостями, відмінними сексуальними ідентичностями та регіоном походження. Тому в цьому номері ми не говоримо про жінок (у тому числі жінок України) як гомогенну групу. Авторки і автори статей розглядають конкретні соціальні категорії жінок, надаючи голос чи то шахтаркам-активісткам профспілкового руху, чи працівницям секс-індустрії, чи ісламським феміністкам. Читачка має можливість почути соціальні групи, часто маргіналізовані та невидимі у загальному неоліберальному дискурсі про “рівні права та можливості жінок і чоловіків”. Адже виконання феміністичного гасла “Жінок до влади!” хоч і надасть можливість жінкам з привілейованих класів займати керівні та лідерські посади нарівні з чоловіками, але не вирішить проблем більшості жінок — найманих працівниць, селянок чи домогосподарок, чиї вимоги соціальної справедливості лежать в іншій площині.\nДетальніше про журнал читайте за адресою: http://commons.com.ua/?page_id=8252\nЗміст шостого випуску “Гендер і праця”: http://commons.com.ua/?p=14597\nОпозиція вимагає внести зміни до закону про Центральну виборчу комісію, за якими кожна фракція матиме по одному представнику в ЦВК,...


Методичні рекомендації на тему "Знайомство з країнами світу – один із мотиваційних шляхів до вивчення англійської мови в позаурочний час та під час організації мовних таборів"\nМатеріали містять рекомендаціїї та опис власного досвіду щодо вивчення англійської мови учнями під час організації роботи мовних таборів.\nЗнайомство з країнами світу – один із мотиваційних шляхів до вивчення англійської мови в позаурочний час та під час організації мовних таборів у школі І ступеня\nУ сучасному світі вивчення англійської мови вкрай необхідне для міжнародного спілкування та досягнення особистісного успіху.\nАнглійською мовою говорять в 51 країні світу. Близько 410 млн. чоловік є носіями англійської мови і вважають її рідною, а близько 1 млрд – розмовляють нею. Тому англійська мова заслужено вважається міжнародною мовою спілкування, а багато лінгвістів, спираючись на існуючі тенденції, приходять до висновку, що менше ніж через сто років мовний бар'єр практично перестане існувати і люди будуть використовувати для спілкування винятково англійську мову.\nУ законі України «Про освіту» йдеться про позаурочну діяльність учнів як невід’ємну частину системи освіти, яка спрямовується на розвиток здібностей і талантів учнівської молоді, задоволення її інтересів і духовних запитів. Основною формою позаурочної діяльності є організовані й цілеспрямовані заняття, які проводяться у вільний від навчального процесу час для розширення знань, умінь і навичок, розвитку самостійності, індивідуальних здібностей і нахилів учнів, а також їхніх інтересів і збагачення корисного відпочинку. Постановка проблеми у загальному вигляді полягає в тому, що володіння іноземними мовами це невід’ємний показник освіченості сучасної людини. Беручи до уваги те, що Україна має вектор розвитку щодо єдиного Європейського освітнього простору, й те, що в багатьох країнах Європи володіння англійською та ще декількома іноземними мовами є само собою зрозумілим, перед нашою молоддю, студентами, учнями постають певні завдання. Саме тому Міністерство освіти і науки України ініціює великий загальнонаціональний проект літніх мовних таборів. Метою цього проекту є підвищення мотивації учнів до вивчення англійської мови, формування комунікативної компетентності, розвиток творчого потенціалу кожної дитини та виховання комунікативної потреби у пізнанні інших країн і народів.\nТакож часто можна почути невдоволення рівнем володіння іноземною мовою серед школярів. Однією з ідей, яка, на думку фахівців, може покращити ситуацію, є саме організація літніх мовних таборів у школах. Саме у таборах діти мають можливість спілкуватися іноземними мовами, застосовувати їх у різних формах діяльності (конкурсах, спортивних змаганнях, театральних виставах тощо), а також розкривати свої таланти. При цьому знання дитини не будуть оцінювати як у школі, і вона буде сприймати навчання як гру.\nЛітній мовний табір проводиться під час канікул, коли школярі потребують відпочинку. Саме тому основна мета мовного табору є:\n• поєднання навчання із захоплюючим відпочинком; • створення умов для здобуття дітьми необхідних мовних навичок;\n• допомога дітям у непомітному подоланні мовного бар'єру;\n• надання можливості удосконалити свою розмовну мову;\n• сприяння формуванню позитивної мотивації для подальшого удосконалення англійської мови.\nРобота літнього мовного табору зазвичай планується за тематичними днями, а саме: «День знайомства», «Здорова їжа», тощо. Але я вважаю, що ефективнішим є планування роботи мовного табору за визначенням днів певних країн. В першу чергу, це повинні бути англомовні країни, і тоді діти зможуть уявити, як багато людей мають цю мову за рідну. Також сюди слід віднести країни Євросоюзу, де володіння англійською мовою є само собою зрозумілим і ця мова є мовою міжнаціонального спілкування. А також будь-яка іноземна прогресивна країна може бути зразком для вивчення її культури, традицій, історичних цінностей і просто цікавих фактів. Розуміючи, що величезна кількість людства спілкується англійською мовою, діти починають усвідомлювати необхідність у її вивченні. Крім того, мотивацією для вивчення мови можуть послугувати мрії чи плани щодо відвідування певної країни, знайомство та спілкування (переписка) з іноземними друзями. Отож, кожен день мовного табору має бути днем певної країни. Так, наприклад, день Англії, день Америки, день Італії, Іспанії, Франції, тощо. Для того, аби зробити табір цікавим і дійсно корисним для дітей, потрібно об’єднати зусилля всіх учителів, а не тільки учителів іноземних мов. Без учителів фізкультури, малювання, праці, хореографії, керівників творчих студій і гуртків зробити заняття в таборі цікавими практично неможливо. Якщо вчитель англійської мови знайомить дітей із назвами країн, їх розташуванням на карті світу, з національними символами, традиціями і таке інше, то вчителі фізкультури, наприклад, можуть ознайомити з традиційними видами спорту чи розучити правила певної національної гри, вчителі праці – виготовити якісь національні страви чи поробки, вчителі малювання – намалювати з дітьми символи країн чи певні визначні будівлі, вчителі музики – розучити національні пісні, хореографи – національні танці і так далі. Більш ідеальний варіант – це, звичайно, проведення інтегрованих занять, так звана «праця, музика або малювання англійською». Під час таких занять, діти, отримуючи, наприклад, інструктажі англійською мовою та виконуючи цікаві творчі завдання, мимоволі вивчають англійську. Результатом роботи можуть бути створені разом проекти, такі як «Страви народів світу», «Пісні народів світу», «Національні види спорту», «Цікаві факти про країни світу» та інші.\nПлануючи заняття з англійської мови, вчитель має враховувати інтереси дітей та особливість певної країни, до дня якої він готується. Мається на увазі, чим відома та чи інша країна з точки зору дітей. Адже те, що є цікавим і близьким для дітей, найбільш запам’ятовується їм. Таким чином, діти вивчатимуть мову та традиції країн через призму цікавих для них речей. Так, наприклад, готуючись до дня Італіїї, я за основу взяла улюблену всіма дітьми піцу, якою славиться ця країна. Тут також є простір для творчості і вчителям праці. Але я наведу зразок свого заняття з англійської мови. Хочеться зазначити, що кожне заняття з дітьми ми розпочинали вітальною піснею “Hello to all the children of the world”(YouTube), де учні мали змогу вивчити привітання мовами різних країн світу.\nHello, Bonjour, Buenos dias! G'day, Guten-Tag, Konichiwa... Ciao, Shalom, Do-Brey dien, Hello to all the children of the world! We live in different places from all around the world. We speak in many different ways! Though some things may be different, We're children just the same- And we all like to sing and play! Hello, Bonjour, Buenos dias! G'day, Guten-Tag, Konichiwa... Ciao, Shalom, Do-Brey dien, Hello to all the children of the world! There are children in the deserts, And children in the towns, And children who live down by the sea! If we could meet each other, To run and sing and play- Then what good friends we all could be!\nДалі ми традиційно вивчали певну тематичну скоромовку чи віршик для кращої вимови англійських звуків. Так як день Італії ми пов’язали з піцою, то переважала тема «Їжа» і скоромовка була відповідною: «Betty Botter bought some butter, but she said “My butter's bitter”...». Потім учням пропонувалася презентація про країну, в якій були висвітлені основні відомості: назва країни англійською мовою, місце розташування її на карті світу, столиця, великі міста, прапор, герб, знамениті споруди, визначні місця, цікаві традиції, види спорту, національна кухня та ін. Також для розгляду надавався плакат або тематичні малюнки ось, наприклад, такого зразка:\nПісля вивчення основних відомостей про країну, дітям пропонувалася певна гра, як, наприклад, «приготувати» піцу, але лише італійську. Суть гри: учні в групах отримують набір шматочків-малюнків розрізаної піци із зображеннями вивчених понять, серед яких є і зайві шматочки (зображення з інших країн). Завдання полягає у виборі лише правильних шматочків («італійських»), при цьому діти повинні назвати їх, складаючи піцу. А із зайвих шматочків вони викладають ще одну піцу на дошці і називають визначні місця чи символи інших країн. Таким чином діти повторюють і вивчений раніше матеріал.\nДалі для відпочинку учням пропонувалася жартівлива пісня-відео про піцу (YouTube).\nI Am A Pizza I am a pizza\nА потім проходив конкурс на кращий рецепт піци. Учитель пропонує свій улюблений рецепт, повторюючи разом з дітьми назви продуктів харчування та фрази типу: “I need some…”, “There is…/There are…”, “I like…”. За поданим зразком та схемою діти в групах готують свій рецепт, оформлюючи постер. Після цього відбувається презентація та визначення переможців. Якщо проводити інтегроване заняття (англійська мова та трудове навчання), то можна ще й посмакувати виготовленою спільними зусиллями піцою.\nПроводячи заняття з англійської мови в день, наприклад, Франції , за основу можна взяти тему «Одяг», адже ця країна є центром моди. Тут доречно провести популярне фешн-шоу англійською мовою. В день Америки можна запропонувати дітям цікаві мультфільми за програмою «Вчимо англійську разом з героями Діснею». Теми тут є різноманітні: «Тваринний світ», «Родина», вивчення займенників, числівників, однини та множини іменників і т. д. І, звичайно ж, дуже насиченим подіями та розвагами може бути день Об’єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії. Тут можна познайомити дітей і з міфами та казками, наприклад, про лепреконів, та влаштувати квест-пошук горщика із золотими монетами, що належить цим зеленим чоловічкам. Під час квесту учні мають проходити етапи, виконуючи певні завдання англійською мовою. Також дуже цікавою для школярів буде віртуальна екскурсія по Лондону з допомогою Google-карт. Але ще цікавішим для дітей виявилося спілкування з реальним представником англомовної країни. Дуже корисно запрошувати на такі заняття волонтерів - носіїв іноземної мови та іншої культури. У рамках програми табору учні майже щодня мали можливість спілкуватися з волонтером. Це були різні види ігор на свіжому повітрі, презентації про країну, розваги.\nЗавдяки такому плануванню було створене відповідне мовне середовище та умови для заохочення учнів до вивчення англійської мови.\nПідводячи підсумки, можна зробити наступні висновки: у зміст навчання англійської мови слід включати лінгвокраїнознавчі знання, необхідні для спілкування з носіями іноземної мови, іншої культури. Щоб підтримувати інтерес до вивчення іноземної мови, у зміст роботи можна включати:\n1) знайомство з персонажами дитячого фольклору (віршів, пісень, казок) країн досліджуваної мови;\n2) на заняттях по ознайомленню з навколишнім світом розповідати про тваринний і рослинний світ, пам'ятки головних міст (Лондон, Вашингтон, Нью-Йорк), знайомити з традиційними святами країн досліджуваної мови;\n3) виготовляти необхідний до подібних свят і нескладний реквізит силами дітей з розповіддю, навіщо і для чого він потрібен; 4) залучати до роботи табору представників іноземних країн – носіїв досліджуваної мови.\nСлід зазначити, що найбільш ефективними були такі форми роботи: проекти, робота з постерами до тем, різні види ігор, змагання, презентації, вікторини, розучування віршів та пісень, складання кросвордів, відгадування загадок, спілкування з волонтером тощо. Рухливі форми роботи на свіжому повітрі змінювалися пізнавальними сесіями у класній кімнаті. У таборі панувала атмосфера взаємоповаги, зникли мовні бар’єри, комплекси й страхи.\nДарагань Любов Дмитрівна\nКонтрольна робота з письма 3 клас(за І-ІІ семестр)\nКонтрольна робота "Контроль письма з англійської мови"\nІгрове завдання ”Summer Compound Words Activities”


Історія Стерче - Історико-краєзнавчий портрет Чернівецької області\nHome / Глибоцький район / Стерче / Історія Стерче\nКерівник: вчитель історії – Зарубайко М. А.\nДанилюк Т. В. – 10кл.\nСело, що славиться хлібами…\nМудра Берегиня, мій барвінковий краю! Велика земля українська… Небо єдиної в світі Батьківщини. У кожного вони свої, неповторні, але однаково дорогі.\nДля когось це вулиця, де промайнуло дитинство; для когось – великий двір, де вечорами бриніла гітара і мелодійний голос співав про перше кохання; для когось – це звичайна сільська хата з кущем калини під вікном, з чорнобривцями, що посіяла матуся.\nРідна земля – це наша маленька Батьківщина, де ми вперше почули мамину колискову, пізнали перші радощі і сльози, перші перемоги і поразки, перше кохання і перше розчарування.\nРідна земля дорога для нас і тим, що тут жили наші предки – горді і вільнолюбиві, які не віддали свій свій край чужеземним загарбникам. Кров’ю своєю, своїм життя захистили його, передали нам у спадок, як дорогоцінний скарб, зберегли для нас рідну мову – співучу, неповторно чарівну.\nНаша земля – Україна. Любити її – це значить кожним своїм вчинком, кожним помислом служити їй.\nКожна людина з великою любов’ю згадує те місце, де вона народилась. Це маленька батьківщина кожного із нас. Коли їх скласти разом, вийде велика держава – Україна. Це наша земля з її славною історією, дійсну чи легендарну, історію виникнення, заснування, нерозгадану таємницю минулого. Неодноразово ми задаємось питанням: “Звідки ця назва, звідки беруться наші корені”. А перед ними постає безліч нерозгаданих питань великої таємниці…\nПам’яткою архітектурою нашого села є Михайлівська церква, яка була перенесена до нас в 1886 році із села Порубне . Церква побудована в стилі українського бароко,ця дерев’яна споруда нагадує Миколаївську церкву в м.Чернівці, яка побудована в XVII ст. Засновником церкви і першим священником у селі був Віктор Володимирович Пашкан (Пашканюк). Церква носить назву Святого Михайла, так як у цей день відбулося відкриття і освячення церкви. У цей день жителі села Стерче святкують храмове свято. З часів заснування в церкві змінилося багато священиків. За словами сучасників, священниками були: Бєльца (1934-1935 р.р.); Мітрік; Остріловський; П.Козачук(50-ті роки XX); Амарій.


Пошкодження ізоляції підвідної електропроводки або внутрішні замикання електромережі на корпус приладнав грозит замикання Лінії и ее загоряни.\nУнікнуті електротравм поможет автоматичний Пристрій, Який відключіть несправностей Електроприлад раніше чем спрацює захист мережі, а Тільки на корпусі появится Напруга виток.\nБлок схема пристрою захисту від Струму виток складається:\n1. транзисторні тригер\n2. тиристорної релейного Пристрій\n3. Трансформатори Струму виток\n4. Випрямляч живлення пристрою\n5. Світлодіодна сигналізація мережі и Включення\n6. Стабілізатор напруги\nЗахисний Пристрій електрично НЕ пов'язане з навантаженості и виконан як перехідник.\nРобота пристрою заснован на контролі Струму в ланцюг живлення НАВАНТАЖЕННЯ.\nНапруга на обмотках трансформатора Т1, Т2, створене протікає Струм НАВАНТАЖЕННЯ Електроприлад, алгебраїчно підсумовується и при однаково рівнях дорівнює нулю. Перевіщення Струму в одній з ланцюгів (вітік) живлення НАВАНТАЖЕННЯ створює різніцю магнітніх полів и Напруга різниці струмів Надходить на тригер електронного пристрою.\nКонденсатор С2 на вході віпрямного моста VD1 усуває Можливі спрацьовування схеми пристрою від Перешкода мережі живлення НАВАНТАЖЕННЯ.\nВипрямляя Напруга з мосту VD1 через підлаштування резистор R1 поступає на базу транзистора VT1 транзисторного тригера.\nПосилення транзистором VT1 Напруга розузгодження в тригерній режімі перемкніте транзистор VT1 у Відкритий стан, а транзистор VT2 в закритий стан.\nРезистор R3 дозволяє Встановити чутлівість тригера на транзисторах VT1, VT2 в залежності від їх характеристик Посилення.\nТиристор VS1 відкріється и включити реле К1, Пожалуйста своими контактами К1.1 розімкне ланцюг живлення НАВАНТАЖЕННЯ.\nВікорістовуючі режим роботи тиристора в ланцюг постійного струм, Блокування после подачі напруги управління - залішає НАВАНТАЖЕННЯ у відключеному стані. После Виявлення пробою або виток на корпус Електроприлад, Пристрій включаються повторно.\nСтабілізована схема живлення пристрою захисту від Струму виток складається з силового трансформатора Т3, з вторинно напругою 12 Вольт 0,1 Ампер, віпрямного моста VD3, згладжуючого конденсатора С3, С6 и аналогового стабілізатора на мікросхемі DA1.\nІндікація Включення пристрою виконан на світлодіоді червоного світіння HL1.\nРегулювання схеми пристрою Полягає в установці чутлівості транзисторного тригера.\nПри відключеному від схеми трансформаторів Т1, Т2 Встановити резистор R3 в положення яка зумовлює включення реле К1, тобто щоб воно спрацював и повернути движок резистора в режим Відключення тригера.\nЕпюрі режиму перемикань можна відстежіті по включенню світлодіода HL2, світіння его вказує на включення стан НАВАНТАЖЕННЯ, потухання - что відключене (аварійний стан).\nКінці обмоток трансформаторів Т1, Т2 з'єднати послідовно так, щоб при підключенні НАВАНТАЖЕННЯ (тимчасово у виде настільної лампи) змінну напругу на конденсаторі С2 Було дорівнює нулю. Створі штучних вітік, подавши змінну напругу величиною 1-5 вольт через обмежуючій резистор 100 Ом, від будь-якого мережевого трансформатора з напругою 5-12 вольт простежіті Відключення НАВАНТАЖЕННЯ. Трансформатори Т1, Т2 при Авторитети відключаті НЕ слід.\n12В 0,1 А\nРЕЗ 47, РЕС59\nТрансформатори Струму Т1, Т2 уявляєтся собою ферітові кільця 2000НМ - діаметр 18 мм, з намотанімі обмотками 96 вітків ПЕЛ -2 діаметром 0,1 мм, струмові дрота живлення Електроприлад пропущені через Внутрішній отвір феритових кільця.\nДля захисту спожівачів потужністю более чем 200 ват НАВАНТАЖЕННЯ Електроприлад слід підключіті через пускач нульовий або Першої величини, котушкі пускачі живить від мережі через нормально замкнуті контакти реле К1 (1-2).\nМонтажна схема пристрою захисту від Струму виток собирается в пластмасові коробку БП-1 з розеткою для Підключення НАВАНТАЖЕННЯ Електроприлад, світлодіоди віносяться на зовнішню панель корпусу, трансформатори Струму Т1, Т2 закріплені навісом.\nЗахист від Струму вітоку.lay (65 Кб)\nЗахист електрообладнання від струмів виток3-08-2015, 13:48\nКоротке замикання и перевантаження в електрічній мережі22-05-2015, 11:30\nЕлектричне занулення електроустановок15-04-2015, 10:01\nЕлектронний мережевий вимикач-запобіжник16-12-2014, 19:52


Студенти з всієї України змагалися у Всеукраїнському дебатному турнірі у Хмельницькому (Фото) | Новини\nСтуденти з всієї України змагалися у Всеукраїнському дебатному турнірі у Хмельницькому (Фото)\n18:08, 15 березня 2016 р.\nІІІ Всеукраїнський дебатний турнір «Маю право» у Хмельницькому проходив 12-13 березня.\nОрганізували дебатний турнір «Маю право» у Хмельницькому громадська організація «Молодіжний вибір», Хмельницький університет управління та права, Хмельницький осередок Ліги студентів АПУ, Хмельницький осередок АПУ та ВМГО «Федерація дебатерів України». Захід проходив за підтримки управління молоді та спорту міської ради.\nУ стінах Хмельницького університету управління та права дебатувати зібралося 26 студентських команд з Києва, Харкова, Одеси, Житомира, Дніпропетровська, Івано-Франківська, Острога та інших міст.\nДва дні майбутні юристи змагалися в дебатних дуелях, відшліфовували свою майстерність, аргументовано та впевнено відстоювали власну думку.\nУ результаті двобоїв були визначені кращі з кращих. Перше та друге місце посіли столичні команди. Третє місце здобули одесити. А от хмельничанам вдалося посісти четверту сходинку змагань.\nІгор Полторак з Києва став «Топ-спікером», а Ігор Бобриш був визнаний «Кращим суддею».\n«Захід дебатного турніру є, в першу чергу, інвестицією в молодь. Адже вміння вести дискусію та розвиток критичного мислення дає хороші можливості для того щоб стати успішним та самореалізуватися в суспільстві, – розповідає для 0382.ua один з організаторів турніру Владислава Огар. – Багато хто з дебатерів мають бажання бути політиками в майбутньому, тому участь у Дебатному турнірі є дуже корисною та доцільною».\n#суспільство #дебати #Хмельницький #турнір


Tour Championship: відомі пари півфіналістів\nНа турнірі в Англії зіграні всі чвертьфінали\n© twitter.com. Марк Аллен\nВ англійському Мілтон-Кінсі наближається до завершення передостанній рейтинговий турнір сезону, Tour Championship. Напередодні визначився четвертий півфіналіст.\nМарк Аллен в напруженій боротьбі обіграв свого близького друга Шона Мерфі. Тим самим позбавивши його шансів на перемогу в серії Coral Cup! За приз в 100 тис фунтів посперечаються Джадд Трамп і Стівен Магуайр. При цьому Джадду досить буде вийти в фінал, а ось Стівену необхідно вигравати турнір.\nВідзначимо, що Шон повторив рекорд для матчів з 10-ти перемог. Він оформив 6 сенчурі і тим самим повторив досягнення Стівена Магуайра, яке той встановив в перший день Tour Championship.\nПерша сесія пройшла в рівній боротьбі, суперники не відпускали один одного більш ніж на один фрейм. У підсумку - 4:4 з трьома сотенними серіями Мерфі і однією Аллена. Другу частину поєдинку сильніше почав Шон. Він повів в рахунку 6:4, потім 7:5. Однак Марк зумів зрівняти рахунок - 7:7. Черговий сотенний брейк Мерфі вивів його вперед - 8:7, але наступні дві партії залишилися за Алленом – 9:8.\n1/4 фіналу (20-23 червня):\nНіл Робертсон – Стівен Магуайр – 5:9\nДжадд Трамп – Джон Хіггінс – 9:4\nМарк Селбі – Янь Бінтао – 9:6\nШон Мерфі – Марк Аллен – 8:9\n1/2 фіналу (24-25 червня):\nСтівен Магуайр – Джадд Трамп\nМарк Селбі – Марк Аллен\nЧемпіонат світу зі снукеру: відомі пари півфіналістів\n23:35 Контракт закінчився. Стало відомо, коли буде призначений тренер збірної - Футбол 7 1185\n23:23 Оцінки матчу Динамо – Верес. Найкращим гравцем матчу став Тимчик - Футбол 2 639\n23:19 Феттель дискваліфікований після гонки в Угорщині і втратив подіум - Авто/мото 1 850\n23:09 США - Мексика. Прогноз на матч В'ячеслава Грозного - Футбол 612\n22:59 Ворскла – Рух – 2:0. Реабілітація після фінів. Відео голів та огляд матчу - Футбол 257\n22:58 Лілль переміг ПСЖ в Суперкубку Франції з рахунком 1:0 - Футбол 1 777\n22:54 Дубль Романчука і побитий рекорд Кравець. Як минув 9-й день на ОІ - Футбол 1 1657\n22:50 ВІДЕО. Наскільки серйозна травма? Попов отримав пошкодження у матчі УПЛ - Футбол 1608\n22:40 Еміл Карас пояснив, чому Луческу перебував на трибуні, а не на лавці - Футбол 4 4615\n22:27 Асистент Шевченка у збірній може очолити московський Локомотив - Футбол 1 2080\n22:11 ФОТО. Яремчук провів перше тренування в Бенфіці - Футбол 2 3333\n22:06 Чоловічий гандбольний турнір Олімпіади-2020: розклад та результати - Олімпійські ігри 1 2441\n21:51 ФОТО. Баварія привітала Звєрєва з олімпійським золотом - Олімпійські ігри 4092\n21:45 Динамо – Верес – 4:0. Переможний старт Луческу. Відео голів та огляд матчу - Футбол 3311\n21:37 ВІДЕО. Унікально. На стартовій решітці тільки болід Хемілтона - Авто/мото 4 2984\n21:27 Манчестер Сіті планує продати Бернарду Сілву - Футбол 1374\n21:25 Легкий старт і сумний ювілей. Динамо в Києві розгромило Верес - Футбол 120 9609\n21:22 Нарешті не 2:2. Ворскла переграла Рух, забивши по голу в кожному таймі - Футбол 24 2263\n21:14 Інгулець - Зоря. Прогноз на матч Сергія Нагорняка - Футбол 1271\n21:05 Владислав Кулач дебютував за Динамо - Футбол 1450\n16:00 Стала відома причина, чому Шевченко пішов зі збірної України - Футбол 57 124555\n06:32 Хижняк вийшов до півфіналу та забезпечив собі медаль Олімпіади у Токіо - Олімпійські ігри 33 68037\n14:50 ОФІЦІЙНО. Шевченко залишив збірну України - Футбол 224 63000\n15:21 Світоліна завоювала для України першу олімпійську медаль в тенісі - Олімпійські ігри 14 58633\n09:46 Джерело: Родрігеш підвів Динамо. Клуб покарає футболіста фінансово - Футбол 63 55108\n14:40 Є медаль! Світоліна виграла матч за «бронзу» на Олімпіаді в Токіо - Олімпійські ігри 165 54910\n13:50 Еліна Світоліна - Єлена Рибакіна. Дивитися онлайн. LIVE трансляція - Олімпійські ігри 215 54769\n05:20 Я вже зрозумів, який тут футбол. Іванісеня порівняв чемпіонати УПЛ і РПЛ - Футбол 33 50863\n12:20 Андрій ПЯТОВ: «Де Дзербі – футбольний маніяк, він зламав мені мозок» - Футбол 14 44831\n05:04 Взяв срібло! Романчук виграв медаль у запливі на 1500 м вільним стилем - Олімпійські ігри 109 44269


Відповіді на питання. > Кулінарні рецепти > Пишні і повітряні булочки з дріжджового тіста\nПишні і повітряні булочки з дріжджового тіста\nПишне дріжджове тісто – відмінна основа для солодкої випічки, і для духових або смажених пиріжків, біляшів, великих пирогів. В якості основи таке тісто може бути використано абсолютно для будь-якої домашньої випічки з різними начинками, посипками або без таких.\nРецепти дріжджового тіста на м’які домашні булочки передаються у спадок, переходять з рук в руки господинь, записуються в блокноти і ретельно оберігаються. Оскільки такий рецепт ніколи не підводить – за нього завжди виходить повітряний дріжджове тісто, а далі з нього можна зробити будь-яке солодке або несолодке блюдо.\nЗ таким рецептом ми вас і познайомимо. З такого тіста булочки виходять смачні завжди, структура в них пориста, пухка тісто з дріжджами походить швидко і досить інтенсивно. У підсумку ви отримаєте пишну випічку з начинкою. А в якості начинки сьогодні сир з родзинками і збитими вершками, цукром і ваніллю.\nКомпоненти звичні для дріжджового тіста в класичному рецепті. На смачні булочки потрібно тісто з цукром, оскільки і начинка буде солодка. Щоб тісто було дійсно повітряне, візьміть свіжі пресовані дріжджі, хоча допустимо використовувати і сухі з пакетика.\nОтже, інгредієнти тісто по даному рецепту такі:\n100-150 грамів цукру;\n600 грамів борошна (загальний обсяг разом з присипкою);\nДля начинки на такі домашні булочки вам знадобляться продукти:\n300 грамів свіжого домашнього сиру, зернистого (не рекомендується замінювати його сирною масою або готовими сирками);\n0,5 чайної ложки цедри апельсина або лимона;\n50 грамів сушених фініків;\n100 мілілітрів вершків для збивання.\nКрім того, за рецептом будуть потрібні:\n1 жовток для змащування виробів перед випічкою;\n20-30 мілілітрів молока або води;\n2-3 столові ложки цукрової пудри для посипання.\nТакож приготуйте велику миску, в якій ви будете замішувати тісто, дошку, віночок (або міксер зі спеціальними насадками для вимішування тіста у вигляді спіральок), ложку, ніж. Якщо тісто ви будете робити опарним способом, тобто попередньо замішувати дріжджі з цукром і молоком, то потрібно не тільки більше часу на приготування, але і додатковий посуд.\nТакі смачні булочки з цукром, незважаючи на всю простоту приготування і доступність інгредієнтів, виходять дуже ароматними і по-святковому красивими. Простий рецепт пишних виробів з дріжджами (один з найбільш дешевих) просто змінюється при включенні в якості начинки сирно-вершкового крему. Загортати булки будемо у вигляді круасанів, начиняти кремом тільки після запікання, тому і на смак вони будуть істинно французькими – вишуканими, ніжними і соковитими.\nПриступаємо до приготування згідно з нашим рецептом. Зробимо тісто класичним опарним способом:\nВ неглибоку миску розкришите руками дріжджі і поставте їх на 10-15 хвилин у тепле місце, що вони нагрілися мінімум до кімнатної температури.\nТепер із загальної порції продуктів, підготовлених на домашні булочки, відберіть 2 столових ложки цукру і борошна, а також 50 мілілітрів молока (теплого, температурою не менше 30 градусів).\nСпочатку до дріжджам додайте цукру. Розімніть дріжджі з цукром за допомогою вилки так, щоб вони стали рідкими.\nДодайте молоко і борошно, вимішайте і залиште мінімум на 15 хвилин.\nЗа цей час повинен активізуватися процес бродіння, який дають хороші свіжі дріжджі. А видно це буде по бульбашок на поверхні нашої опари.\nНа пишне тісто рекомендується все ж зробити опару, нехай це і вимагатиме додаткових витрат часу. Крім того, опару слід зробити обов’язково, якщо ви не зовсім впевнені в якості дріжджів – вони давно лежать в холодильнику, заветрились, викликають підозру, мають сторонній запах.\nОпара забродила, дала рясні бульбашки на поверхні – значить, ми можемо приступати до приготування тіста на м’які булочки. Викладіть всі інші інгредієнти за рецептом:\nВ опару влити підігріте молоко, що залишилося від загальної порції, вимісіть його з дріжджовий сумішшю.\nЯйця можна вимішувати відразу з основною масою, але бажано збити їх виделкою окремо, додати до молока, з’єднати за допомогою віночка.\nЗасипте цукор, що залишився, розмішайте.\nТакож покладіть зовсім трохи солі. Якщо цей же рецепт ви буде використовувати для приготування несолодкої випічки з начинкою або без, то солі покладіть в 2-3 рази більше, а цукор скоротіть до 1,5-2 столових ложок на такий обсяг продуктів.\nМасло дуже добре розімніть при кімнатній температурі, щоб воно почало плавиться. Якщо в кухні холодно, можете просто розтопити його на плиті. У цьому випадку масу остудіть до кімнатної температури, влийте в основну частину тіста, розмішайте.\nГіркою на столі просійте борошно, вгорі зробіть невелику ямку руками. Сюди вливайте рідку частину, відразу вимішуючи ложкою. Коли вся рідина буде вмешана в борошно, оцініть консистенцію. Якщо тісто рідкувате, липне до рук – додайте борошна. Якщо кришиться, розшаровується, туге – борошна додавати не треба, а при необхідності навіть влийте пару чайних ложок молока.\nТепер тісто викладіть в миску, внутрішні поверхні посуду притрусіть борошном. Накрийте серветкою і відставте в тепло мінімум на 90 хвилин.\nПісля осадіть тісто руками. Щоб воно було максимально повітряне, дайте йому піднятися ще раз протягом однієї години. Тільки після цього дріжджове тісто можна вважати готовим.\nЯкі ж смачні булочки без відповідної начинки? Тут вона особлива – більше нагадує крем для торта, ніжна, соковита, ніжна, солодка. Приступимо до приготування:\nСир жирністю не менше 9%, можна навіть більш жирний, протираємо через сито або як мінімум збиваємо блендером до повітряної консистенції. Особливо це стосується зернистого сиру.\nПотім прямо в процесі збивання додаємо ваніль і цукор (краще навіть цукрову пудру).\nДодаємо свіжу лимонну цедру, натерту на дрібній тертці.\nРодзинки заливаємо окропом так, щоб поверхня ягід була повністю покрита. Хвилин через 10-15 зціджуємо рідина, викладаємо ізюм на рушник і просушуємо. Занадто великі ягоди можна трохи подрібнити ножем. Додаємо родзинки до сиру з цукром і перемішуємо\nФініки моєму, сушимо, видаляємо кісточки і ріжемо м’якоть на дрібні шматочки. Додаємо до сирної маси і вимішуємо.\nВершки дуже сильно охолоджуємо, інтенсивно збиваємо міксером на самій високій швидкості до стійкої піни. На це піде мінімум 5 хвилин або навіть більше. Збиті вершки по одній ложці викладаємо до сиру, вимішуємо акуратно знизу вгору, як бісквітне тісто.\nФормуємо смачні булочки:\nРозкачуємо дріжджове тісто в тонкий пласт на посипаному борошном столі. Товщина шару повинна становити не більше 2 міліметрів.\nТепер вирізуємо досить великі трикутники однакового розміру.\nЗ фольги звертаємо конуси, навколо них намотуємо трикутник тесту. Це необхідно для того, щоб усередині равлики утворилася порожнина, яку в подальшому ми будемо начиняти кремом.\nВикладаємо конуси на деко з пергаментом на відстані 4-5 см один від одного. Поверхня заготовок змащуємо сумішшю жовтка і молока (води), збитою. Використовуйте пензлик.\nВипікаємо до золотистої скоринки (близько 20 хвилин) при температурі 190 градусів.\nЗалишилося зовсім небагато операцій. Коли рулетики з тіста будуть готові, дістаємо їх з духовки, повністю остуджуємо (в тому числі і всередині вони повинні бути абсолютно холодними, інакше крем зіпсується). Потім витягуємо внутрішню фольгу. Крем перекладаємо в кондитерський мішок, насадка – звичайна середнього розміру. Всередину кожної булочки видавлюємо крем до кінця, кладемо її горизонтально, через сито посипаємо цукровою пудрою і прибираємо на блюдо. Повторюємо процедуру з кожної равликом.\nОсь і готові духмяні смачні булочки з французьким акцентом за цим рецептом. Справжні круасани і трубочки з білковим кремом (вітчизняний варіант) робляться на основі листкового тіста, але і дріжджова основа нітрохи не гірше – більш щільна, ситна, не так сильно кришиться і дешевше обходиться. Подавайте булочки до кави та чаю, можна їх прикрасити свіжими ягодами або віночком збитих вершків.\n« Солодкі булочки з дріжджового тіста в домашніх умовах\n3 рецепти з приготування простих і легких булочок »


ГОСПОДАРСЬКЕ ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СІГМА — Код ЄДРПОУ 23349136\nГОСПОДАРСЬКЕ ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СІГМА\n17.04.1995 (24 роки 9 місяців)\nПРЯДКО ОЛЕКСАНДР ВАЛЕРІЯНОВИЧ\nАдреса: 86060, Донецька обл., місто Авдіївка, ВУЛИЦЯ ДОНЕЦЬКА, будинок 200 А\nУчасники та бенефіціари 23349136\nАРОВІН ІГОР ОЛЕКСІЙОВИЧ\nАдреса засновника: 83000, Донецька обл., місто Донецьк, Ворошиловський район, ВУЛИЦЯ РОЗИ ЛЮКСЕМБУРГ, будинок 11D, квартира 12\nРозмір внеску до статутного фонду: 187,00 грн\nЧастка (%): 49,8667%\nАдреса засновника: 86060, Донецька обл., місто Авдіївка, ВУЛИЦЯ ДОНЕЦЬКА, будинок 111O\nРозмір внеску до статутного фонду: 188,00 грн\nЧастка (%): 50,1333%\nНомер взяття на облік: 307\nНомер взяття на облік: 05-01-04-0369\n08.04.1997 Змінився вид діяльності 61124 - МОНТАЖНI РОБОТИ\n08.04.1997 Змінився розмір статутного капіталу 375 грн.\n08.04.1997 Змінилася адреса ДОНЕЦЬКА ОБЛ.,М. АВДІЇВКА, ВУЛ. ЧИСТЯКОВА, Б.102\nТел: 3-10-52, 36900\nІнформація про компанію ГОСПОДАРСЬКЕ ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СІГМА"\nОтримайте ключові деталі про компанію ГОСПОДАРСЬКЕ ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СІГМА". Ключова інформація про компанію допоможе комерційному директору в виборі, співпрацювати з контрагентом або нi. Ці факти містяться в держреєстрі. Такий набiр даних отримують завдяки ЄДРПОУ контрагента 23349136.\nДані про компанію ГОСПОДАРСЬКЕ ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СІГМА"\nЗа кодом контрагента, що називається номер запису в єдиному державному реєстрі, можна дізнатися, в якому місці знаходиться ця фірма - для ГОСПОДАРСЬКЕ ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СІГМА" це Інші населені пункти, в нашому довіднику на букву Г. Юридична адреса контрагента 86060, Донецька обл., місто Авдіївка, ВУЛИЦЯ ДОНЕЦЬКА, будинок 200 А, а також більш докладні дані можна дізнатися в повній версії наших інструментів. За номером EГР в нашій базі містяться дані про власників і підписантів, прізвища, імена та по батькові цих людей. Ключові особи цієї компанії - керівник Прядко Олександр Валеріянович, підписант Прядко Олександр Валеріянович, а також засновники Аровін Ігор Олексійович, Прядко Олександр Валеріянович. У повній версії системи можна знайти судові рішення по цій компанії, дані з податкового реєстру і статутний капітал компанії. Форма власності компанії – ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ Дивіться інші компанії в Інші населені пункти або в каталозі на букву Г\nФГ СЕЛЯНСЬКЕ (ФЕРМЕРСЬКЕ) ГОСПОДАРСТВО "ПЮВ"


Нардепа зі Слуги народу Куницького зловили на порушенні ПДР » Слово і Діло\nПатрульні поліцейські зупинили за порушення правил дорожнього руху в Харкові автомобіль Porsche Panamera, за кермом якого був народний депутат від «Слуги народу» Олександр Куницький.\nФото та відео, на якому адвокат нардепа знайомиться з адміністративними матеріалами, виклав у Facebook депутат Харківської облради Анатолій Козловський.\nВідомо, що нардепа зупинили на одній із вулиць Харкова за порушення правил дорожнього руху. Він їхав їхав на виїзне засідання парламентського комітету, де зокрема розглядали безпеку дорожнього руху.\nНагадаємо, раніше на Київщині сталася чергова ДТП за участю нардепа від «Слуги народу». Автомобіль Олексія Ковальова не розминувся із вантажівкою. На щастя ніхто серйозно не постраждав.\n«Слово і діло» пропонує згадати інші інциденти за участю нинішніх та колишніх «слуг народу».\nСлуга народу Поліція Харків Порушення ПДР Олександр Куницький\nДТП з Infiniti у Харкові: експертиза визначила, хто вів машину 19 листопада 2021, 16:20


Часто трапляється, що прищик на обличчі вискакує в самий невідповідний момент. У такій ситуації у відчай і опускати руки не можна. Тим більше, що ми точно знаємо ефективні способи, як позбутися від прищів на обличчі в домашніх умовах швидко за 1 день. Трохи зусиль – і ви знову будете виглядати чудово і бездоганно.\nПрищі виникають із-за запалення сальних проток. Причини таке запалення можуть бути різними, але за один день висипання точно не проходять: їм потрібно дозріти, а тільки потім лопнути і зникнути з шкіри. Навіть одиничним прищів, щоб пройти, потрібно певний час. Якщо потрібно за один день позбутися від шрамів, то багато видавлюють його. Чи Правильно це?\nВидавлювати прищі не можна\nСпосіб видавлювання прища, звичайно, позбавить від освіти, але проблему зовнішнього вигляду не вирішить. Замість чищення шкіри людина вийде почервоніння, а при невдалому збігу обставин, ще й запалення. Ще складніше, коли інфекція, що потрапила в ранку, поширюється по шкірі всього обличчя. Загалом, механічне самостійне видалення – це зовсім не метод, як позбутися від прищів на обличчі в домашніх умовах швидко за 1 день.\nЩо допоможе: перша допомога\nВранці перед важливим заходом, в честь якого і потрібно позбутися від шрамів, треба вмитися дитячим милом або засобом, що володіє антибактеріальною дією. Потім приступити до звичайного очищення особи. Далі на шкіру потрібно впливати пором: для цього робиться парова ванна з відваром ромашки і календули.\nВажливо! Занадто близько нахиляти обличчя над парою заборонено, інакше, можна отримати опік і почервоніння шкіри особи.\nВанночка має розширити пори, а далі можна переходити до більш глибокого очищення обличчя. Використовувати для чищення можна скраби. Якщо після скрабу ви бачите, що прищ точно вже визрів, то акуратно видавіть його чистими руками (якщо прищ дозрів, то при видавлюванні не буде відчуватися ніякого болю). В іншій ситуації видавлювати висипання не потрібно. Прищики або ранки, що залишилися після видавлювання, промокнути спиртом, змастити шкіру зволожуючим кремом. Якщо всі етапи екстреної допомоги зроблені правильно, то вже до вечора цього дня ситуація має покращитися.\nВажливо! Подекуди на шкірі навіть після всіх описаних процедур можуть залишитися почервоніння. Усунути їх допоможе звичайний кубик льоду, яким слід протерти шкіру.\nЯкщо є трохи більше, ніж один день для процесу, як позбутися від прищів на обличчі в домашніх умовах швидко, то можна спробувати інші методи. Верхній шар шкіри перед застосуванням будь-якого описаного засоби попередньо потрібно очистити і розпарити.\nЯкі засоби допоможуть:\nСаліцилова кислота 1%;\nВ аптеці для протирання обличчя при прищах можна купувати будь-антибактеріальний засіб. Якщо регулярно протирати їм обличчя, то від прищів можна буде позбутися протягом декількох днів. Буде вбита інфекція в прищах, а уражену ділянку шкіри почне швидко засихати, потім прищі відпадуть і шкіра регенерується.\nЩоб видалити вже підсохлі прищі швидше, можна використовувати маски та інші засоби, що стягують шкіру. Приміром, продовжити мазати обличчя саліциловою кислотою або соком лимона, можна використовувати перекис водню.\nЩо допоможе на етапі видалення висохлого прища:\nЗубна паста. Досить ефективний домашній метод. Треба буде скачати з пасти кульку і закріпить на прыще. Паста подсушит прищ і вранці його буде практично непомітно. Важливо, щоб в пасті не утримувався сульфат, який може викликати печіння шкіри.\nЧасник. Потрібно буде порізати очищену головку часнику пластина і прикласти одну пластину до проблемного місця на ніч.\nПодрібнений аспірин. Таблетки аспірину подрібнити і приготувати з них кашку, змішавши з водою. Змащувати проблемні зони з прищами на ніч.\nТакож ефективно боротися з прищами допомагають різні домашні маски. Краще всього готувати їх в домашніх умовах. Ми пропонуємо змішати косметичну глину з водою до однорідної консистенції, додати столову ложку свіжого соку лимона. Наносити на обличчя на чверть години, потім змити проточною водою.\nЄ різні способи, як позбутися від прищів на обличчі в домашніх умовах швидко за 1 день. Звичайно, щоб повністю усунути проблеми, часто потрібно кілька днів. Але, якщо ви правильно слідкуйте за своєю шкірою, не допускаєте запалень, постійно її очищаєте, то проблема прищів не повинна турбувати частина.\nЯк позбутися від пігментних плям на обличчі в домашніх умовах швидко\nПігментні плями на обличчі, навіть якщо у вас їх зараз немає, можуть з'явитися в будь-якому віці. Причиною тому служать гормональні зміни, використання неякісної косметики, різні ліки або засоби...\nВидалення волосся на обличчі назавжди в домашніх умовах: відгуки\nЧасом генетика і гормони підносять жінкам неприємний «подарунок» у вигляді надмірної рослинності. І якщо з волосяним покривом на тілі представниці прекрасної статі відмінно справляються, то «вуса...\nБагато дівчат люблять красиві нігті і доглянуті руки. Однак їм не подобається втрачати час на нанесення лаку, а також на сушку. Коли покриття залишиться хоча б трохи вологим, воно злазить миттєво...\nВолосся – це складова жіночої краси, тому швидко відростити волосся в домашніх умовах часто хочеться. Гаразд, якщо як швидко відростити волосся в домашніх умовах – це просто бажання. А коли усвід...\nЯк прибрати мішки під очима в домашніх умовах швидко\nМішки під очима – явище не приємне, яке часто викликає дискомфорт і просто псує зовнішній вигляд. З'являються мішки з-за втоми, надмірної кількості алкоголю напередодні. Але ж кажуть, що очі є дз...


Новини житлового комплексу "Софія від Мартинова" | Нерухомість від забудовників\nНовини жк Софія від Мартинова\nНа сторінці наведені новини житлового комплексу Софія від Мартинова. Вашій увазі пропонуються важливі події - старт продажів, акційні пропозиції, знижки, умови кредитування, введення будинку в експлуатацію. Особливу увагу приділено етапам будівництва. Для цього існує цілий розділ, фотогалерея, лінія часу.\nДля перегляду змісту новини просто клікніть на її назві. Сподіваємося, що користуватися даним розділом буде просто і зручно, адже всі новини відсортовані в хронологічному порядку на одній сторінці. Новини жк Софія від Мартинова моніторяться і оновлюються щодня. Для того, щоб постійно бути в курсі, Ви можете також підписатися на нашу розсилку по електронній пошті, або читати новини через улюблену соціальну мережу.


Участь спортсменів ОДУВС у п’ятому етапі відбору на міжнародні змагання «Мілітарі Кемп» – ОДУВС\nУчасть спортсменів ОДУВС у п’ятому етапі відбору на міжнародні змагання «Мілітарі Кемп»\n18 серпня в Одесі біля пам`ятника Дюку де Рішельє відбувся Всеукраїнський етап змагань з кросфіту «Ігри героїв».\n«Ігри героїв» – спортивні змагання ветеранів з інвалідністю та цивільних людей з інвалідністю. Ігри були започатковані в Україні 21 травня 2016 року та проводяться серед ветеранів Збройних сил України, а також цивільних з інвалідністю.\nУ рамках змагань «Ігри героїв» пройшов п’ятий етап відбору на міжнародні змагання в Києві «Мілітарі Кемп», у якому взяли участь спортсмени Одеського державного університету внутрішніх справ. За перемогу боролись діючі військовослужбовці Збройних Сил України, Національної гвардії, Військово-морських сил та інших силових відомств.\nУ програму змагань увійшли переважно добірки аеробних вправ, елементи зарядки, важкої атлетики та функціонального багатоборства.\nУ змаганнях «Мілітарі Кемп» спортсмени нашого університету посіли почесне третє місце.\nЗмагання пройшли в теплій, дружній та щирій обстановці під гучні оплески присутніх.


1 лютого стартує масштабна перепідготовка вчителів початкової школи, що з 1 вересня навчатимуть 400 тис. першачків, - Лілія Гриневич (відео) | Політична партія "Народний фронт"\n1 лютого стартує масштабна перепідготовка вчителів початкової школи, що з 1 вересня навчатимуть 400 тис. першачків, - Лілія Гриневич (відео)\nвівторок, 30 січня 2018, 17:11\n1 лютого на онлайн платформі EdEra стартує навчання на обов’язковому «Онлайн-курсі для вчителів початкової школи», які навчатимуть 1-й клас з вересня 2018 року. Для проходження зареєструвалися понад 50 тис. користувачів.\nПро це повідомила міністр освіти і науки, представник партії "Народний фронт" Лілія Гриневич.\n«У реформі Нова українська школа багато рішень народжуються вперше та вперше застосовуються в нашій системі освіти. Використання сучасних технологій – дистанційного курсу – одне з таких рішень», - зазначила міністр.\nЛілія Гриневич наголосила, що перепідготувати потрібно 22 тис. вчителів початкової школи, які повинні пройти підвищення кваліфікації в обмежені терміни часу.\n«Забрати таку кількість людей з роботи, забрати їх з класів і відправити на тривалі курси підвищення кваліфікації фізично неможливо. Тому було вирішено використовувати формат змішаного навчання. Тобто навчальних 60 годин вчитель має пройти в межах дистанційного курсу, а ще 60 годин будуть спрямовані на очне навчання», – розповіла Лілія Гриневич.\n- вичерпну інформацію про суть реформи;\n- знання та навички використання сучасних методик навчання;\n- вміння навчати через інтегроване навчання;\n- сучасні підходи до управління класом.


Форма правління: не яка, а для чого? | Газета «День»\nФорма правління: не яка, а для чого?\n«Питання не тільки в тому, щоб написати оптимальний варіант Конституції, а й навчитися її виконувати», — експерт\n19 листопада, 2020 - 18:42\nВ четвер почала працювати робоча група у Верховній Раді щодо вирішення питання з Конституційним Судом. До 1 грудня треба узгодити між фракціями три законопроекти. «Це повернення електронного декларування, зміни до Кримінального Кодексу і зміни до закону про КСУ. І от ми відповідно розіб’ємось, умовно, на три підгрупи, і кожен запропонує свою частину, потім їх зведемо», — заявила представниця Верховної Ради в КСУ, заступниця голови правового комітету Ольга Совгиря (unn.com.ua).\nТобто проблема, яка була закладена ще за попереднього президента під час прийняття антикорупційного законодавства, не була виправлена в наступні роки і вибухнула 27 жовтня у вигляді рішення КСУ, поки залишатиметься невирішеною. Поспішні пропозиції як від ОП, так і від голови парламенту, за думкою багатьох експертів, лише консервували і загострювали проблему. Відповідно, в цій ситуації потрібен комплексний грамотний підхід.\nВласне на це днями вказала і заступник голови генерального директорату Європейської Комісії з питань політики сусідства та розширення Катаріна Матернова: «Треба вжити цілу низку кроків, щоб подолати цю проблему. Немає такої магічної палички, за помахом якої можна буде вирішити всі ці проблеми. Треба перезапустити комплексну судову реформу, яка стосується абсолютно різних елементів».\nТим часом, в рамках політико-правового протистояння різних гілок влади від народних депутатів лунають заяви, які стосуються набагато ширших змін до Конституції, причому заяви абсолютно протилежного характеру.\nВ Україні має бути чисто президентська форма правління, вважає народний депутат, представник Президента в Конституційному суді Федір Веніславський. На його думку, ментально та історично українці потребують лідера, а отже, має бути сильна влада, сильний президент.\nУспішний демократичний розвиток України можливий лише у формі парламентської республіки з двопалатним парламентом, одна з палат якого представлятиме регіони. Це буде логічним завершенням процесу децентралізації та водночас дозволить знайти шляхи до єднання країни. Про це сказав народний депутат Ігор Палиця.\nПодібні заяви не є чимось новим, адже на фоні перманентних криз, які пов’язані з політичним протистоянням, або неефективною роботою державних інститутів, в нашій країні доволі часто піднімається питання необхідності перегляду чинної Конституції, або прийняття нової, зокрема в частині визначення оптимальної форми правління для України.\nНагадаємо, що протягом років незалежності в нашій країні вона перекроювалася кілька разів, зокрема в угоду тих чи інших політичних кланів, як це було наприклад в 2004 році, коли для послаблення повноважень наступного президента Ющенка, попередня влада (Кучма, Медведчук) підсунула у вигляді вирішення політичної кризи в наслідок помаранчевих подій так звану політичну реформу із змінами в Конституцію. Згодом в 2010-му Янукович через Конституційний Суд повернув собі повноваження Кучми в редакції Конституції 1996 року (президентсько-парламентська республіка). Але після Євромайдану в 2014-му нова влада знову запровадила в Україні парламентсько-президентську республіку зразка 2004 року, в якій держава функціонує і нині.\nЗвичайно, конструкція управління державою має важливе значення, але одним з головних питань залишається (якою б не була Конституція) — навчитися жити за правилами, за законами і навчитися обирати собі гідних політиків. Адже, наприклад, для того, щоб ефективно функціонувала президентська республіка, потрібні підготовлені державники, лідери, які будуть спроможні взяти владу, а громадяни — готові їх почути і підтримати. Для ефективної роботи парламентської республіки — потрібні сильні і незалежні партії, які реально представлятимуть інтереси громадян, а не інтереси своїх лідерів і кланово-олігархічних структур. Тобто питання набагато ширше і складніше. Ми запитали у експертів — що вони думають з цього приводу, яким шляхом слід рухатися Україні?\n«ДОРЕЧНІШЕ ВЕСТИ МОВУ ПРО ШЛЯХИ ОПТИМІЗАЦІЇ ЗМІШАНОЇ ПАРЛАМЕНТСЬКО-ПРЕЗИДЕНТСЬКОЇ РЕСПУБЛІКИ»\nРоман ГРИНЮК, професор кафедри конституційного, міжнародного та кримінального права ДонНУ імені Василя Стуса, заслужений юрист України, д.ю.н., ректор ДонНУ імені Василя Стуса:\n— Питання про оптимальну форму правління перманентно супроводжує наше суспільство з першого дня проголошення незалежності України. Для нас ця проблема є актуальною і у зв’язку з відсутністю більш-менш тривалого історичного досвіду функціонування національної державності. Загальновідомо, що форма правління не просто визначає певний перелік органів державної влади, розподіл функцій і повноважень між ними, а й зумовлює ефективність прийняття управлінських рішень. Слід зазначити, що дієвість соціально-економічної політики нашої держави багато в чому визначається ефективністю механізму здійснення державної влади. Основним елементом цього механізму є конфігурація влади, яка у науці отримала назву «форма правління».\nКонституція України 1996 року, ставши результатом компромісу політичних сил, закріпила змішану президентсько-парламентську форму правління. Як зазначали в той час науковці: «Конституція закріпила ту форму правління, яка видавалась найбільш прийнятною в тогочасних умовах і здатною вивести Україну з системної кризи, що мала місце в першій половині 1990-х років». Ця модель, яку умовно назвали «лідерською», передбачала потужний інститут глави держави. З цього приводу Венеційська Комісія зауважила, що новим Основним Законом було «встановлено сильну виконавчу владу під керівництвом Президента з широкими повноваженнями». Ця конституйована модель організації влади мала схильність до зайвої централізації й авторитаризму, що було підтверджено подальшим ходом конституційного розвитку. Поступово вона практично вичерпала свої потенційні можливості для сприяння розвитку всіх сфер суспільного життя. Посилення авторитарних тенденцій та суттєві деформації президентських повноважень стали на заваді формуванню форми правління, яка б відповідала європейським традиціям розвинутої демократії.\nЗаконом України «Про внесення змін до Конституції України» від 8 грудня 2004 року була закріплена форма правління, яка набула ознак реальної змішаної парламентсько-президентської республіки. Зазначені зміни, що були запроваджені з 1 січня 2006 року, переважно стосувалися організації державної влади і, попри їхню недостатню коректність за змістом і очевидну невідповідність за процедурою внесення, мали позитивне значення. Посилювалися конституційні засади парламентаризму. Ця модель була більш збалансованою, порівняно з попередньою, щодо співпраці трьох гілок державної влади і тому покликана була ефективно впливати на демократизацію соціальних процесів. Зміст цього Закону виглядав виваженим, відповідав тим завданням, що перед ним ставились: зміцнив позиції уряду, зробив більш чіткими стосунки уряду з парламентом та главою держави, позбавив президента зайвих установчих повноважень і водночас зберіг за ним важелі впливу на зовнішньополітичну діяльність та забезпечення національної безпеки України, посилив роль політичних партій у формуванні та функціонуванні парламенту й уряду.\nСлід відзначити, що ці конституційні зміни не були повними й остаточними і такими, що їх можна назвати повністю досконалими. Вони дещо деформували систему органів виконавчої влади, поглибили конфлікти, що зі свого боку негативно вплинуло на ефективність дій влади загалом. Як на мене, тільки практика реалізації цих конституційних змін мала б вказати, що робити далі, який шлях обрати щодо подальшого вдосконалення чинної системи державної влади. Ця практика, на жаль, не була тривалою. Як відомо, Конституційний Суд України 30 вересня 2010 року своїм рішенням, за влучним висловом професора Володимира Шаповала, здійснив своєрідний конституційний «реверс». Закон від 8 грудня 2004 року був визнаний неконституційним і таким, що втратив чинність. Таким чином відбулося «відновлення дії попередньої редакції Конституції України».\nПосилення авторитаризму за часів правління Віктора Януковича спричинило системну кризу легітимності влади в України та повернуло наше суспільство до Конституції у редакції від 8 грудня 2004 року. Це відбулося у 2014 році шляхом ухвалення Верховною Радою України Постанови про визнання неконституційним рішення КСУ №20-рп/2010. Після поновлення чинності Конституції України у редакції Закону від 8 грудня 2004 року ідея конституційної реформи знову стала предметом дискусій, в тому числі і в частині визначення оптимальної форми правління для України.\nТому, на мій погляд, проблема полягає в належній реалізації чинної Конституції України. Звісно, її положення слід корегувати. Однак ставити питання про ґрунтовні зміни Конституції навряд чи доречно. Те ж саме стосується й наявної в Україні змішаної форми правління, яка не є оптимальною, але й вона далеко не вичерпала свого потенціалу. Відтак, доречніше вести мову про шляхи оптимізації наявної моделі змішаної парламентсько-президентської республіки, а не про перехід до зовсім іншої (суто президентської або парламентарної) форми правління.\n«ТРАДИЦІЄЮ УКРАЇНСЬКОГО ПОЛІТИКУМУ СТАЛО ВИКОРИСТАННЯ ЗАКОНОДАВЧИХ ЗМІН ЩОБ ВТРИМАТИСЯ У ВЛАДІ»\n— Безперечно, дискусія та роздуми про ефективність і дієвість моделей управління в державі чи громаді є свідченням осмислення конкурентоспроможності політичних чи економічних структур, вивченням зв’язків і противаг, реалізації готовності до викликів національного та наддержавного рівня. І, як наслідок, спосіб пошуку найкоротшого шляху до успіху через закони і процедури.\nОднак вже традицією українського політикуму стало використання законодавчих змін як способу втриматися у владі, сформувати певні преференції та спробу отримати її всю. На жаль, саме влада залишається для них кінцевою метою, бо замало України і забагато власних інтересів у думках і діях сьогоднішніх володарів печерських пагорбів.\nОтримавши повний контроль над законодавчою і виконавчою гілками влади, Президент пробує усунути останню перешкоду — суди, низький рівень довіри суспільства до яких, очевидно, грає йому на руку, при цьому цинічно перекладаючи на них відповідальність за провал реформ, боротьбу з корупцією та власне дилетантство.\nНе став гарант Конституції шукати можливості в чинному парламентсько-президентському устрої країни (хоча де-факто ми не маємо ні самостійного уряду, ні Верховної Ради — ці структури повністю підконтрольні і підзвітні Володимирові Зеленському), а причиною фіаско в управлінні, в злиденному житті українців, слабкості зовнішньої політики пробував призначити Конституцію і Конституційний суд. Тобто ліквідувати останню перешкоду до отримання абсолютної влади де-юре. Таке руйнування системи противаг, посягання на незалежність гілок влади має всі ознаки спроби узурпації влади і конституційного перевороту і, що найголовніше, може мати руйнівні наслідки для української державності, що просто неприпустимо!\nВихід — у послідовній побудові правової держави, повазі до права, в розумінні, що демонстрація публічної неповаги до Конституції чи рішень КС і заклики ігнорувати їх породжуватимуть ігнорування суспільством законів чи рішень судів, уряду, влад усіх рівнів, повернуть нас у час права сили і неодмінно позбавлять шансу на розвиток.\nЗрештою, марно говорити про якість законів, якщо не збиратися їх виконувати. До розмови про формування двопалатного парламенту та палати представників регіонів можна буде повернутися після завершення реформи децентралізації та виправлення антиконституційних порушень в законах і рішеннях уряду, пов’язаних з децентралізацією.\n«ВАРТО РОЗШИРИТИ ПОВНОВАЖЕННЯ ВЕРХОВНОЇ РАДИ, А ТАКОЖ ЗМЕНШИТИ ПРОХІДНИЙ БАР’ЄР ДО 1%»\nВіктор ГРИСЮК, політолог, громадський діяч, голова ГО «Принцип», Луцьк:\n— Нам нав’язують думку про те, що наш народ потребує «міцної руки», в суспільстві ніби є запит на сильну владу одної особи. Щоправда, ця думка, яка продукується багатьма лідерами думок і ретранслюється через ЗМІ, доволі суперечлива, особливо з огляду на те, що, на відміну від наших сусідів — росіян та білорусів, ми завжди за індивідуальні свободи та волю особистості. Ментально для українців притаманно критикувати владу. На жаль, приказка: «де два українці — там три гетьмани», трактується зазвичай так, що українцям складно об’єднуватися, але я б дивився з іншого боку. Нам не треба одного царя, гетьмана тощо, ми здатні через дискусії, шляхом компромісу вибирати краще.\nЗагалом найкраще демонструє схильність українців до парламентаризму наша історія, зокрема Віче часів Київської Русі, козацькі Ради тощо. Це перші прояви публічної політики, де більшість брала участь в обговоренні найважливіших питань. Помаранчева революція та Революція Гідності, показали всьому світу, що ми будь-що прагнемо волі і народ може зібратися, щоб відстоювати свої права, всупереч вказівкам влади і силовому тиску.\nНайбільш оптимально для країни створення саме парламентської республіки, з мінімальними повноваженнями Президента, як зразок реформи в Грузії. Думаю, нам також варто розширити повноваження Верховної Ради, але обов’язково внести поправки у Виборчий кодекс. Варто дати можливість більш широкому політичному спектру мати шанс представляти своїх прихильників, зменшивши прохідний бар’єр, наприклад, до 1%. Таким чином, значно більше партій зможе пройти до ВРУ і важче буде концентрувати владу в одних руках. Хоч, звісно, є небезпека проходу невеликої частини антиукраїнських сил, але вони не матимуть більшості і не зможуть впливати на загальну стратегію розвитку країни.\nВідмінність ментальна українців від росіян полягає якраз в тому, що їм потрібен цар, той, хто бере на себе всю повноту влади, і відповідальність народ перекладає на владу. Натомість українці хочуть мати можливість контролю над владою і впливати на рішення, що важливі для всього суспільства. Можливо, для кращих механізмів прямої демократії варто максимально ефективно почати використовувати місцеві та всеукраїнські референдуми, де пряме волевиявлення громадян буде вирішувати як глобальні, так і локальні проблеми. Впевнений у мудрості нашого народу, на який важче вплинути, ніж на одного обраного президента. Що більше людей, які беруть участь у дискусії, то менше спокус та важелів впливу олігархів.\n«ІДЕАЛЬНИЙ ВАРІАНТ — ЦЕ УНІТАРНА ПАРЛАМЕНТСЬКА РЕСПУБЛІКА З ОДНОПАЛАТНИМ ПАРЛАМЕНТОМ»\nОлена ГАЛКІНА, незалежний політичний аналітик, докториня історичних наук, співзасновниця історико-аналітичного проекту «Битва за Україну»:\n— Прагнення збільшити свої повноваження — органічно для представників влади. У президента хотіли б президентської форми правління, народний депутат мріє про парламентську республіку, а якщо він представник регіональної еліти, то про двопалатний парламент, де верхня «палата перів» мала б привілей ветувати ініціативи нижньої палати, обраної простолюдом. Утім, для того й існує система заборон і противаг, аби такі бажання не можна було втілити в життя без дозволу народу як джерела влади. Народ може вирішувати такі важливі питання через своїх представників, обравши «монобільшість», достатню для зміни Конституції, або безпосередньо — на референдумі. А якщо система сконструйована погано і дає збій, народові доводиться вносити зміни екстраінституційно — використовуючи право на повстання.\nВиходячи із знань, накопичених історичною і політичною наукою, можу сказати, що напівпрезидентська форма правління, яка зараз є в Україні, довела свою неефективність у переважній більшості країн, де вона була або продовжує діяти. Два центри виконавчої влади, президента і прем’єра, приречені на конфлікти, особливо якщо представляють різні політичні сили. Такий стан не дає країні розвиватися, модернізуватися. Тому змішана форма правління насправді має бути скасована.\nАле що замість неї?\nПрезидентська республіка небезпечна в Україні з трьох причин:\n1) Це орієнтація на минуле, квазімонархію, коли особиста харизма лідера змагається в значущості із законами та цінностями суспільства. Навіть якщо в країні є конкурентні вибори, хвиля народної любові до особи може винести на «трон» абсолютно непідготовлену людину, за якою стоять хижацькі інтереси однієї з фінансово-промислових груп, наприклад.\nІ одна історія, коли це відбувається в Штатах з їхніми сильними інститутами (але пригадайте, як вони хиталися під тягарем «слона» Трампа), а абсолютно інша — країни пострадянського простору, що розвиваються, Латинської Америки, Середнього Сходу, Африки, де в основному поширена президентська форма правління і де за нею деколи ховається справжнє свавілля.\nА щоб успішно йти в майбутнє, бути конкурентоздатними, потрібні сильні інститути, правління, засновані на науковому знанні, а не свавілля харизматичного лідера з його порою безграмотними, згубними ініціативами.\n2) На пострадянському просторі саме інститут президентської «вертикалі», починаючи з адміністрації/офісу президента, є прямим спадкоємцем номенклатурної вертикалі комуністичної партії. Символічно, що в Україні, як і в Росії, офіс (адміністрація) президента розташовується в будівлі колишнього Центрального комітету компартії. Президентська вертикаль — головна хранителька номенклатурної політичної традиції, опора істеблішменту, якому народ України давно ухвалив вирок і періодично намагається його виконати. Саме проти цієї пострадянської номенклатури народ України збурився вже на три повстання та «електоральну революцію» 2019 року, але доки безуспішно. А значить, це не останнє повстання.\n3) Практично вся Європа — регіон парламентських республік. Науково доведено: що сильніші парламенти, то сильніша демократія. Депутати ближчі до виборців, між ними можливий ефективний постійний зв’язок. І сильний парламент — ключ до демократизації європейського зразка (єдино ефективної в світі), а сильний президент гальмує цей процес.\nТаким чином, якщо обирати між президентською і парламентською республіками, я однозначно прихильниця парламентської.\nАле парламент ні в якому разі не має бути двопалатним.\nЧому Україні не потрібна ні палата перів, ні палата регіонів?\nТому що вона послабить Україну, а саме зробить її:\n— менш демократичною, більш залежною від еліт;\n— менш здатною на рішучі реформи (елітам притаманний консерватизм);\n— менш консолідованою, більш розколеною (посилення протиріч лініями: центр — регіони і еліти — маси, плекання регіональної політичної ідентичності);\n— менш прогресивною, сучасною (світовий історичний тренд — на ліквідацію верхньої палати «знаті»).\nКрім того, це додаткові витрати на утримання верхньої палати і сенаторів.\nУ країнах світу на сьогодні двопалатний парламент — це АБО федералізм (Аргентина, Австралія, Австрія, Бельгія, Боснія і Герцеговина, Бразилія, Канада, Німеччина, Індія, Малайзія, Мексика, Непал, Пакистан, Росія, Сомалі, Швейцарія, Нігерія, Ефіопія і Сполучені Штати, історично також Італія), АБО анахронізм, рудимент станового суспільства, що дає еліті додаткову перевагу перед рештою громадян, і цим викликає в наш час незадоволеність низів і гальмування реалізації загального і рівного виборчого права.\nПереважна більшість двопалатних парламентів унітарних держав не перетворено з однопалатних, а виникло в колишніх колоніях, при отриманні незалежності, що копіювали ті частини політичної системи метрополії або інших зразків, які подобалися місцевим елітам можливістю закріпити свій панівний статус.\nТакож двопалатні парламенти традиційно широко поширені в Латинській Америці — не лише у федераціях, але й унітарних державах, теж через історичну традицію запозичення у федеральних сусідів або колишніх метрополій. Наявність двопалатного парламенту не заважала латиноамериканським державам переживати тривалі періоди диктатур, неоколоніальної залежності та політичну нестабільність.\nІсторична ж тенденція зворотна — ліквідація верхньої «аристократичної» палати: Греція, Данія, Киргизстан, Нова Зеландія, Перу, Португалія, Туреччина, Хорватія, Швеція, Південна Корея.\nОднопалатні парламенти перетворилися на двопалатні лише в пострадянських країнах: Казахстан (1995), Білорусь (1996), Чехія (1996), Узбекистан (2004).\nТаким чином, ті, хто пропонує в Україні заснувати верхню палату парламенту, виступають проти історичного прогресу.\nНе випадково це вже 20 років порядок денний Віктора Медведчука.\nІдеальний варіант для України, по-моєму, — це унітарна парламентська республіка з однопалатним парламентом, що обирається за відкритими партійними списками, сильним прем’єром і Кабміном, що має досить повноважень для проведення реформ, на які парламент отримав мандат виборців, а також президентом, який теж обирається парламентом і виконує представницькі функції.\nПідготували Іван КАПСАМУН, «День»; Тетяна КОЗИРЄВА, «День», Львів; Наталія МАЛІМОН, «День», Луцьк; Олеся ШУТКЕВИЧ, «День», Вінниця; Вадим РИЖКОВ, «День», Дніпро


Пограємо у "Мафію"?\nАвтор Тема: Пограємо у "Мафію"? (Прочитано 56372 раз)\n« : 15 Березень 2013, 09:54:08 »\nПограємо у "Мафію"???\nПропоную зустрітись активним мамусям форуму і пограти\nв психологічно-рольову гру.\nГра надзвичайно цікава, розвиває логіку, мислення, інтуїцію,\nкожного разу сюжет гри повертається зовсім\nу іншу неочікувану для кожного сторону...\nКому цікаво і хто хоче пограти з нами, відписуйтесь у темі.\nГра відбудеться о червні\nВартість 30 грн при попередньому бронюванні та 100% проплати\nКількість: 8-15 чоловік.\nТривалість гри - 3 години.\nОплатити можна сюди:\nкартка Приватбанку 4627081207207924 Заборна М.С.\nВраховуйте комісію 0,5%\nПісля оплати обов’язково відпишіть про час оплати (год., хв.)\nЩо ж таке гра "Мафія"?\nГра "Мафія" — командна психологічна покрокова рольова гра з детективним сюжетом,\nяка моделює боротьбу інформованих один про одного членів організованої меншості проти неорганізованої більшості.\nГра придумана весною 1986 року студентом факультету психології МДУ Дмитром Давидовим із Каменськ-Уральського.\nСпочатку в неї грали у гуртожитках, аудиторіях і коридорах МДУ, але після того як деякі студенти університету\nпровели канікули в літніх студентських таборах, де відпочивали студенти й інших радянських вузів,\nгра разом із новими учасниками почала розповсюджуватися в інших навчальних закладах СРСР.\nПрототип гри «Мафія» — європейська гра під назвою «Вбивця»\nШвидкому поширенню і популярності гри допоміг італійський серіал «Спрут», в якому поліцейський комісар Корадо Катані (італ. Corrado Cattani) бореться із сицилійською мафією. Наприкінці 1980-х років його мотиви часто використовувались у перших версіях гри, а деякі варіації «Мафії» зберігають ті самі назви рольових персонажів і місце дії, що й у серіалі.\nВаріанти гри використані в кінофільмах Вовк-одинак (англ. Cry Wolf), що вийшов 2005 року, і Гра у вбивство (англ. The Murder Game), який з'явився в прокаті 2006 року.\nМафію визнано однією з «50 найбільш історично і культурно істотних ігор, що з'явилися після 1800 року»\nТі, кому випали червоні, складають команду незнайомих одне з одним «чесних мешканців міста» (також поширені назви «мирні жителі». Один із «чесних мешканців», який отримав червоного туза, особливий гравець — «комісар».\nRe: Пограємо у "Мафію"? Хто з нами?\n« Reply #1 : 15 Березень 2013, 09:56:03 »\n« Reply #2 : 15 Березень 2013, 10:24:39 »\nцікаво - я tе* хочу спроbуваtи\nя, правда, ще не все зрозуміла , але думаю, щo навчусь\n« Reply #3 : 15 Березень 2013, 10:35:28 »\nя ще нічого не зрозуміла, але дуже давно чую про цю гру, а спробувати її вперше з мамками - це ж супер!\n« Reply #4 : 15 Березень 2013, 10:47:36 »\nі я хочу спробувати\n« Reply #5 : 15 Березень 2013, 10:53:01 »\nМене якраз вчора запрошували пограти в Мафію , але мені нажаль не вийшло .\nЯ б хотіла спробувати , головну ідею гри я розумію . Але маю питання : де буде проводитися ? Хто буде ведучим ? І чи це буле безкоштовно ? А ну і коли саме?\n« Reply #6 : 15 Березень 2013, 10:59:21 »\nЦе дуже крута гра! Неоднаразово в неї грала. Пишіть мене.\n« Reply #7 : 15 Березень 2013, 11:08:22 »\nЯ поки не дуже можу по часу, але агітую дівчат, хто має час, спробуйте, не пожалкуєте точно)\nМи якось в новорічну ніч грали з друзями з Харкова, то всю ніч програли, мало що їли і пили\n« Reply #8 : 15 Березень 2013, 11:12:15 »\nЯ б хотіла спробувати заради інтересу! Але мало що зрозуміла покищо.........\n« Reply #9 : 15 Березень 2013, 11:14:52 »\nМи колись на роботі після тренінгу грали в цю гру до пізнього вечора. Так зацікавила, що вже чоловіки телефонували по своїх жінок , і не вірили, що вони "бавилися " в гру "Мафія" )\n« Reply #10 : 15 Березень 2013, 11:17:19 »\nІнколи думаю, де я живу, що нічого не знаю?! Люди вже грали таке, а я навіть ніколи не чула про таку гру!\nВ цю гру можуть грати нульові, які ніколи не грали в неї?\n« Reply #11 : 15 Березень 2013, 11:32:17 »\nЧудова гра!!! Обожнюю її!!!\nТому мене обов'язково пишіть!!!\n« Reply #12 : 15 Березень 2013, 11:33:56 »\nЯ також повний "нуль" і нічого не зрозуміла, але хочу з вами\n« Reply #13 : 15 Березень 2013, 11:34:08 »\nі мене пишіть.\n« Reply #14 : 15 Березень 2013, 11:38:26 »\n« Reply #15 : 15 Березень 2013, 11:38:51 »\nі мене пишіть\n« Reply #16 : 15 Березень 2013, 11:38:54 »\nя би теж хотіла спробувати. але мене теж цікавлять ці питання\nде буде проводитися ? Хто буде ведучим ? І чи це буле безкоштовно ? А ну і коли саме?


Що робити, якщо не працює мишка на ноутбуці чи компютері, проблеми з бездротовою мишкою і USB | #ТЕГ\nЩо робити, якщо не працює мишка на ноутбуці чи компютері, проблеми з бездротовою мишкою і USB\nПрограмні причини несправності\nОсновною програмною несправністю є проблема з драйверами в результаті вірусної активності або пошкодження цілісності операційної системи.\nДля діагностики програмних проблем потрібно зайти в диспетчер пристроїв і переглянути цілісність драйверів на мишу. При проблемах даного характеру відповідний драйвер буде несправний.\nТакож проблеми з якими контролерами (клавіатура, геймпад, мишка) можуть виникнути помилки в реєстрі Windows.\nДо апаратних проблем можна віднести поломку внутрішніх компонентів миші, пошкодження, а також обрив проводу, частковий або повний вихід з ладу чіпсету на материнській платі, а також вигорання або інша поломка USB-портів на комп’ютері.\nЯк усунути несправність драйвера\nДля цього слід зайти в диспетчер пристроїв, знайти драйвер своєї миші і зайти в його властивості.\nЗайти у вкладку «Драйвер», після чого спробувати виконати його оновлення або повну переустановку. Дані дії бажано робити з підключеним інтернетом, саме звідти операційна система завантажить необхідні компоненти.\nУсунення проблем з реєстром Windows\nНедосвідченим користувачам категорично не рекомендується лізти в реєстр операційної системи. В такому випадку високий шанс зіпсувати все ще сильніше. Будь-яка правка конфігурацій в реєстрі може привести до непрацездатності ПК.\nДля таких користувачів були розроблені спеціальні програми, що дозволяють усунути більшість проблем з налаштуваннями і бібліотеками в автоматичному режимі. Одним з найбільш популярних додатків для таких цілей є CClener, але також існують і інші подібні утиліти.\nЩо робити при поломці внутрішніх компонентів\nЯкщо з програмною частиною і дротом від миші все в повному порядку, при цьому інші маніпулятори працюють нормально, справа в поломки самого пристрою. У такому випадку варто віднести зламану миша в ремонт (при достатніх навичках можна спробувати полагодити самому, але з дорогими девайсами краще цього не робити) або просто купити нову.\nВиправляємо помилку 0x80300024 при установці Windows 7\nЩо робити при обриві проводу\nВідновити обірваний кабель значно простіше, це можна спробувати зробити і самому. В такому випадку не варто викидати робоче пристрій з-за такого недоліку. В крайньому випадку, можна віддати девайс в ремонт, адже заміна або відновлення кабелю буде коштувати значно дешевше нової мишки.\nЩо робити при поломках в самому комп’ютері\nЯкщо на комп’ютері не працює жодне USB-пристрій, при цьому в операційній системі ніяких проблем немає, значить є проблеми материнської плати. При виникненні інших несправностей у роботі ПК (наприклад, проблеми зі звуком), варто повністю замінити материнську плату.\nЯкщо не працюють виключно USB-портів, можна спробувати встановити окремий USB-хаб, що підключається до шини PCI або PCI-E. У більшості випадків встановлення такого пристрою допомагає при поломці USB.\nЯкщо не працює бездротова миша\nЗ безпровідними девайсами все дещо складніше, адже проблем у них може виникнути значно більше. Основна причина непрацездатності таких мишей — разрядившиеся батарейки або акумулятора. В такому випадку необхідно зарядити акумулятор або встановити нові батарейки.\nТакож може виникнути поломка в передавачі або базової станції. В такому випадку буде потрібно ремонт базової станції або підключення мишки в провідному режимі (підтримується далеко не на всіх бездротових маніпуляторів).