Спорт – Триатлон – Ще один не такий як усі…\nПозначка: Спорт – Триатлон\nАвтор Oleksandr GolovatyiОприлюднено 15 Грудня, 2021 Категорії Спорт (змагання, події та матеріали)Позначки Спорт - Триатлон1 Коментар до 2021-12-05 – IronMan 70.4 La Quinta Indian Wells\nCastelli Free Sanremo 2 Suit\nПісля того як почав більш структуровано тренуватися (читай почав працювати з тренером на що мене надихнув чемпіонат світу IronMan на Гавайах 2019-го року) відповідно під впливом усіх відео та текстових матеріалів, а також професійних спортсменів захотілося і обладнання та одяг обновити.\nСаме тому я купив новий велосипед (BMC Timemachine 01 Disc), вело-шолом (Rudy Project Volantis) та кросівки з карбоновою вставкою (Nike ZoomX Vaporfly NEXT% та Saucony Endorphin Pro). Тому спеціальний три-костюм та ще й з рукавами був неминучий.\nОдна проблема – подібні костюми коштують дуже дорого (варто очікувати ціни в районі $300), а тому жаба на давала купувати якийсь час. Але підвернулася нагода і по акції я купив цей костюм за $160 (повна ціна $230).\nМені дуже подобається як він на мені виглядає, та і кольори (синій з жовтим) я вдало зі своєї точки зору підібрав. На стартах такі костюми зустрічаються, але дуже не часто у порівняння з іншими брендами та моделями – тож мене доволі помітно якщо хтось чекає і виглядає.\nСпочатку я злякався, що костюм занадто тугий і блискавка розстібається від легкого торкання. Але після пари тренувань і трьох стартів в ньому вже впевнений і задоволений.\nКостюм дуже зручний і ніде не заважає – ні у плечах, ні в поясі, ні блискавка з замочком не муляє, ні підкладка для вело. А рукава так взагалі не відчуваються і в цілому про нього повністю забуваєш одразу як одягнеш.\nПитання про рукава – для чого вони і чи варто воно того? По-перше, і це для мене важливіше – плечі не обгорають на вело та бігові і костюм сидить щільніше, не совається. По-друге, теоретично в аеро-посадці на вело є невеличкий виграш, але це для мене не так суттєво просто через те, що я швидкості на якій це помітно просто не можу видавати.\nПо виходу з води костюм сохне миттєво і вже за хвилину не відчуваєш, що він вологий.\nКоротше я дуже задоволений і раджу цю модель.\nНа сайті виробника – FREE SANREMO 2 SUIT SHORT SLEEVE | Castelli (castelli-cycling.com).\nАвтор Oleksandr GolovatyiОприлюднено 24 Листопада, 2021 Категорії Рецензії на спорт-обладнанняПозначки Спорт - Триатлон,Спортивне обладнання - Спортивний одягЗалишити коментар до Castelli Free Sanremo 2 Suit\n2021-09-18 – IronMan 70.3 World Championship, St. George, Utah\nПісля того як я отримав слот на Чемпіонат Світу за результатами виступу на IronMan 70.3 Des Moines довго не думав і оплатив участь одразу. За два місяці до цього у мене був ще IronMan 70.3 Oregon та за місяць Lake Padden Triathlon на обох з яких я показав непогані для себе результати. Тому і сподівався добре виступити на ЧС, але не склалося…\nМістечко St. George доволі невеличке і як і практично усе інше в Юті лежить серед безмежної пустелі де нема не те що дерев, але навіть кущів чи трави. Все що у них є це багато сонця, постійно безхмарне небо та червоні скелі.\nЗ Сіетлу ми прилетіли у Лас-Вегас (3 години перельот), взяли на прокат машину (Volkswagen Atlas який дуже сподобався Олені) і поїхали в місце де було куплено готель. Проїхати довелося через Неваду, Аризону та відповідно Юту. Але звісно ми не крізь всі штати проїхали, лише частину кожного зачепили. І вже за 3 години були на місці.\nТам вже з’ясувалося, що поселилися ми на якій турбазі з крихітними хатинками (лише ліжко всередині), загальним душем та туалетом, дуже слабким інтернетом. Але все це можна було пережити, а от те, що до найближчого магазину чи ресторану (як і до місця старту) їхати більше 30 хвилин – це нам не сподобалося. Тож ми знайшли таки готель в самому St. George не надто далеко від фінішу. Пощастило, що не всі учасники приїхали (через COVID-19 деякі європейці відмінили подорожі) і ми знайшли місце.\nКрім власне високої температури (+36) взнаки давалося і висота – хоча там усього 1 км, але я відчував її. Ну і те, що ніде нема ніякого затінку сильно вимотує. Спека починається вже о 8-й ранку, а сонце сліпить вже з 6-ї ранку.\nТрошки побігав, покатався і наче відчував себе готовим. Старт для моєї вікової групи був о 8:45. Для порівняння профі чоловіки стартували о 7-й, жінки – о 7:15. А потім з 7:30 кожні кілька хвилин стартувала вікова група. Спочатку йшли чоловіки (моя група була останньою), а потім жінки. Останні жінки стартували вже майже о 10-й годині.\nВелосипед треба було здати в день до старту – плавання та перша транзитна зона на відстані більше 30 км від другої транзитки та фінішу. Ми привезли його машиною. Поставив вел і все. Інші речі як вело-туфлі та шолом в пакет і на спеціальні крючки у відповідній зоні. В день старту машини до місця старту не допускалися.\nВ місті було виділено кілька велетенських парковок з яких учасників та глядачів возили в центр міста, а звідти шкільними автобусами на місце старту. Я приїхав за годину до старту і мені ледь вистачило часу щоб накачати колеса (їх завжди радять здувати до того щоб не вибухали від спеки), налити води та насипати порошків у пляшки, одягти костюм для плавання, здати речі та сходити в туалет. І ось ми вже на старті плавання.\nЗапускають по 10 людей кожні кілька секунд. І тому хоча на воді було багато людей вдалося уникнути штовханини і колотнечі. І в цілому плавання пройшло добре – я відчував, що добре пливу і на другій половині обійшов більше людей ніж обігнали мене. Проте час 35:20 на диво поганий і чому я не пливу швидше на відкритій воді в той час як результати в басейні покращилися я не розумію. З іншого боку я був 91-м у своїй віковій групі з 300, що в принципі десь так і очікувалося.\nДалі біжимо забирати пакети з вело-речами, сідаємо на стільці, туфлі, шолом, костюм, шапочку та окуляри в сумку, сумку здаємо, біжимо до велосипедів. І тут перша проблема – я знаю де мій велосипед, але не бачу його. Бігаю туди-сюди кілька метрів і починаю нервуватися. Довелося зупинитися, подихати, заспокоїтися… і ось він прямо переді мною. Хапаю велосипед і біжу на вело-етап.\nНа вело все почалося добре – в цей день було незвично “прохолодно”, усього +29 градусів і можна було викладатися. Дороги гладенькі у більшості, чисті та видно дуже далеко. І перші 30 км я їхав за власними відчуттями непогано.\nАж тут небо різко потемнішало, почали бити блискавки і подув сильний вітер. Поки ми дерлися в гору (підйом довжиною кілометри зо 3) лише хмара пилу трохи заважала. Але вже на відкритому місці вітер почав сильно кидати вел вбік і усім довелося уповільнюватися просто щоб контролювати велосипед. Були падіння, деякі зупинялися перечекати. Далі гірше – спочатку дощ, різко впала видимість, а потім почався град який боляче бив збоку. І все це тривало хвилин 20 і не дало нормально злетіти вниз на доволі довгому спуску – більше слідкував щоб вел вітром з дороги не знесло.\nПроте непогода пройшла і знову можна було їхати як треба. І власне десь до 70-го кілометру все йшло непогано. А далі почався 5-кілометровий підйом про який попереджали, але до якого я виявився не готовим. Підйом був постійний від дуже крутих вуглів до не надто крутих, але відпочити весь цей час не було де абсолютно. Мене на ньому багато обганяли, але і я обійшов багато відстаючих з інших вікових груп які стартували переді мною. Проте цей підйом виснажив мене остаточно і вже в кінці я розумів, що під час бігу будуть проблеми.\nПотім ми неслися переважно вниз довжелезним спуском. Багато хто гальмував. А я був настільки втомлений, що просто відпочивав на лежаку і навіть не переймався тим, що швидкість доходила до 60 км на годину. Хоча зазвичай я дуже боюся швидких спусків.\nОстанні кілька кілометрів вже у місті по страшенно “трясучому” асфальту який примушував сильно вчепитися в руль щоб не злетіти з вула – це не тріщини чи ями, а просто таке велике каміння в асфальті.\nУ підсумку час поганий – 2:59:07 (мало би бути хвилин на 20 швидше), 155-й результат у моїй віковій групі і повна спустошеність в ногах.\nВ другій транзитці у нас забирають велосипеди, хапаємо бігові пакети, сідаємо, перевзуваємося, вело-туфлі та шолом у пакет, пакет здав і побіг.\nІ одразу ноги не біжать. Перші 2-3 км це нормально і треба в правильному темпі розбігтися, але в цьому випадку пульс починає лізти вгору одразу і мені доводиться бігти потюпцем ледь трохи швидше за ходу. Перші пару км в легесеньку гірку і їх можна було б бігти, але ноги не хочуть. А далі йдуть 3 затяжні і чесно кажучи занадто круті для комфортного бігу гірки. Тут я вже не бачив сенсу топтатися і як мінімум половину кожної з них виходив пішки. І останні півтора кілометри крутий спуск на якому люди навіть оступалися і падали, теж не легко.\nНа другому колі я вже пив Pepsi та Red Bull, але вони ніяк не діяли вже – на стільки сил не було. Та і власне сказати щось про біг крім як це було суцільне страждання я не можу. Пройшло дуже погано і дуже важко. Але найгірше – дуже повільно.\nРезультат бігу – 1:57:38, 177-й у віковій групі, мінімум на 15 хвилин повільніше ніж треба було. А біг між тим мав би бути моїм найсильнішим видом.\nУ підсумку результат 5:41:23, 176-й у віковій групі. Є що покращувати і до чого прагнути.\nЩе й не те що треба натис на годиннику і не зберіг результат. Це взагалі образливо :(\nМені так відчувається, що головна проблема була у висоті – я її взагалі дуже погано переношу і не було достатньо часу підготуватися. Тому наступного разу якщо буду тут виступати спробую приїхати за 2 тижні до старту і якось акліматизуватися.\nА в іншому це було класно – сам старт, місце, види, організація, люди і наша подорож взагалі. Дуже радий, що мав нагоду прийняти участь.\nАвтор Oleksandr GolovatyiОприлюднено 24 Вересня, 2021 24 Вересня, 2021 Категорії Спорт (змагання, події та матеріали)Позначки Подорожі - США - Юта,Спорт - ТриатлонЗалишити коментар до 2021-09-18 – IronMan 70.3 World Championship, St. George, Utah\nЯкось нещодавно шукав опис цієї пляшки в блозі і не можу досі повірити, що за багато років успішного використання це я лише пишу про неї вперше.\nКоли я тільки почав займатися триатлоном то перший час використовував систему Inviscid Design Speedfil Aero Bottle, але з нею така морока мити її (треба знімати з велосипеда, нормально не почистиш, …). А така штука як Nathan AP Pro виявилася повною гадістю.\nІ після того як спробував цю пляшку так з нею і лишився. Вона доволі просто кріпиться – пластикова “підкова” у якій фіксується пляшка за допомогою велкро-смужок кріпиться до аеро-ріжок.\nВ самій пляшці (приблизно на 1 літр) є спеціальна губка яка б мала захищати від розбризкування води (про це далі).\nКришка має м’які “пелюстки” і дозволяє заповнювати пляшку на ходу дуже легко.\nЖорстка трубка може бути певною проблемою – я постійно боявся або наштрикнутися на неї, або стукнутися і пошкодити щось у роті. До того ж тягнути рідину крізь усю трубку (особливо коли її лишилося мало) вимагає певного зусилля. А коли надів на неї соску від Speedfil обидві проблеми одразу вирішилися – усім раджу так робити.\nЗ мінусів (крім трубки) обов’язково треба відзначити, що на найменших нерівностях дороги з пляшки летять бризки на ноги та раму і велосипед треба мити після кожного старту.\nНа мою думку для велосипедів які не мають вбудованої гідрації це один з найкращих варіантів. При ціні в $45 за весь комплект це дуже не дорого, особливо якщо враховувати, що прослужить вона років 10, а скоріше і більше.\nНа сайті виробника – Aerodrink | Profile Design – Profile Design LLC (profile-design.com).\nАвтор Oleksandr GolovatyiОприлюднено 25 Серпня, 2021 Категорії Рецензії на спорт-обладнанняПозначки Спорт - Триатлон,Спортивне обладнання - Велосипед,Спортивне обладнання - ГідраціяЗалишити коментар до Profile Design Aerodrink\n2021/08/24 – Lake Padden Triathlon\nНевеличкий триатлон (250 учасників на олімпійській та 250 на спринт дистанції) в якому я приймав участь 10 років тому – 2012-06-23-Padden Triathlon, Bellingham, WA.\nЦього разу старт розглядався як тренування і я не дуже перед ним відпочивав, а наступного дня додатково бігав та плавав – все в процесі підготовки до Чемпіонату Світу у вересні.\nОтже приїхали в Белінгхем (1.5 години машиною від нас), взяв стартовий пакет і пішов встановлювати байк та розкладатися. Власне я був готовий за якісь 20 хвилин і довелося ще майже півтори години чекати старту.\nПлавання дуже просте – до буйка і назад, усього 800 метрів. Запускали групами по 50 людей через 5 хвилин і я пішов у першій групі. Стартували надзвичайно швидко, просто божевільно швидко. Але потім заспокоїлися і десь на середині дистанції я увійшов в нормальний темп. Добре виклався і приплив 13-м у загальному заліку… з поганим часом 12:18. А мав би вже ближче до 10 хвилин пливсти. Що не так не знаю, треба працювати над плаванням далі.\nЗ плавання не надто напружуючись (пам’ятаємо – це тренування) побіг у транзитку де трохи застряг знімаючи гідро-костюм – якусь занадто масивну штуку для чіпа видали і стягувати штанину було реально важко. Проте впорався і на вел.\nВело-етап в 20 миль складався або з затяжних гірок по кілька кілометрів, або таких же спусків. На перших спусках трохи боявся – незнайома дорога, повороти, густий ліс і не дуже далеко попереду видно. В гірки ж доганяв кого міг і навіть обходив. У підсумку пульс вийшов надзвичайно високим на гірках, але це очікувано. Проїхав 14-м у загальному заліку за 1:00:14. Задоволений часом.\nПотім швидка транзитка, заскочів у Saucony Endorphin Pro і побіг два кола навколо озера гравієвою доріжкою. Перше коло уважно стежив за пульсом і намагався тримати його не вище 170 ударів на хвилину. А вже на другому колі побіг швидше – біглося в задоволення. І за якийсь кілометр до фінішу вдалося обійти велику групу учасників попереду. В результаті 8.6 км за 35:04 і 9-й результат на бігові.\nА в підсумку – 7-й у загальному заліку і 2-й в своїй віковій групі.\nПротокол старту – 2021 Padden Triathlon Results – Pacific Multisports.\nДані з годинника – 2021 Padden Triathlon Results – Pacific Multisports.\nАвтор Oleksandr GolovatyiОприлюднено 24 Серпня, 2021 Категорії Спорт (змагання, події та матеріали)Позначки Спорт - ТриатлонЗалишити коментар до 2021/08/24 – Lake Padden Triathlon\n2021/07/25 – IronMan 70.3 Oregon\nЗалишаю байк в транзитці на ніч, старт наступного ранку.\nСпочатку цей старт розглядали як такий на якому я отримаю слот на Чемпіонат Світу (звісно мова йде про любителів і мою вікову групу), але я отримав його вже на першому старті (2021-06-20 – IronMan 70.3 Des Moines) і тому ціль була вийти з 5 годин.\nСам старт проходив у сусідньому штаті Орегон, в крихітному містечку Салем до якого ми за 5 годин дісталися машиною.\nМісто настільки маленьке, що там власне крім цього старту і нема що робити. Тому ми заїхали в мотель, переночували і наступного ранку поїхали забирати стартовий пакет та здавати велосипед.\nЧерез спеку (в день старту +33 і багато сонця) я подумав, що не дозволять плавати у ветс’ютах і тому вирішив не лишати його в транзитці. І помилився. Коли вранці побачив людий у ветс’ютах і підтвердив, що вода достатньо холодна щоб можна було в них плавати то видзвонював Олену (яка в цей час шукала де запаркуватися) і попросив принести костюм до транзитки.\nСам костюм натягував “на суху” – без кремів (типу BodyGlide Anti-Chafe) і в результаті натер шию та довше на кілька секунд знімав костюм в транзитці. А ще помітив, що мій доволі недешевий Blueseventy Helix почав потрошку розлазитися – тріщінки та мікро-пориви які я поки що успішно заклеюю, але вже наступного сезону він може остаточно розлізтися десь так, що не справиш.\nІ через те, що до старту плавання люди прямували вже якийсь час я почав в самому хвості черги (це група тих хто пливе за годину і довше) і з божевільними маневрами усі півтора кілометри (скільки треба було йти до старту) пробирався до голови колони.\nСпішно натягую костю, учасники в той час прямують до старту\nСтарт і саме плавання були доволі екстремальні. По-перше, спуск до води з берега був настільки крутим, що доводилося злазити задом тримаючись за облаштовані перила. Через це між учасниками робили дуже великі відстані – 30 секунд і більше. Це для безпеки спуску – бо якби хтось послизнувся то щоб не впав на іншого.\nПо-друге, як тільки спускаєшся до води так одразу і стартуєш. Ні розминки, ні навіть зайти у воду.\nВода чесно кажучи була не дуже холодна і можна було спокійно пливти і без костюма. Але через засуху про яку попереджали учасників на середині дороги стало настільки мілко, що пливти далі було просто не можливо – вода ледь покривала стопи.\nЦе тут у вас з води вилазять?\nЗдавалося б можна було б пробігтися, але ні – дно було усе з доволі великого каміння (розміром з два кулаки в середньому) і ступати було боляче. А ще важче було втримувати рівновагу і я бачив зліва і зправа людей які постійно падали не встоявши на ногах.\nЗ іншого боку пливли ми за течією і це скоротило час мого плавання на приблизно 10 хвилин. І великим плюсом стартувати посеред перших учасників стало те, що через повільний старт він розтягнувася більше ніж на годину. Якщо я стартував десь о 6:20 то деякі стартували аж майже о 8-й.\nА з іншого боку навколо мене майже не було людей весь час плавання, а ті що були проносилися мимо дуже швидко і я не міг за ними триматися. Також сонце світило прямо в обличчя і куди пливу не було видно взагалі. Доводилося рівнятися по буйках на каяках які намагалися позначити для нас коридор.\nУчасники витягнулися у півторакілометрову колону по дорозі до старту\nКортше доплив, побіг у транзитку. Доволі тривала пробіжка, але на настільки як для минулого старту. Навіть обігнав кілька людей поки біг :)\nЗтягую костюм, одягаю туфлі, натягую шолом (Rudy Project Volantis), хапаю вел, біжу, сідаю, починаю крутити… і тут на асфальт падає візор. Встиг його зловити в повітрі, обійшлося без царапин. Зупинився, зняв шолом, закріпив візор, одяг шолом, поїхав нарешті.\nНа вело не дуже ясно що робити, намагаюся заспокоїтися і їхати рівно. Мимо проносяться на божевільній швидкості сильні велосипедисти. І так було всю дорогу – мене дуже багато обганяли. І причому пролітали групками. За деякими я намагався триматися, але рано чи пізно вони від мене все одно їхали собі вперед.\nБайк просто ракета!\nДивлячись на вело-комп’ютер я бачив, що і вати нормальні, і пульс і каденс як має бути. Але те що мене постійно обходять морально дуже пригнічувало.\nСам вело-етап дуже хороший – більшість маршруту пласка, поворотів не багато, гірки хоча і крути, але короткі.\nНа байку їв гелі – весь перемазався: руки, годинник, руль… Треба ще практикуватися.\nА коли спробував схопити напої то вони просто снарядами відлітали від руки. Другого разу вже сильно гальмував і встиг схопити пляшку. Але тільки полив себе – ось вже і закінчилася зона де можна кидати сміття. Треба на сідло закріпити держалку спеціально для цього і лишати пляшку там.\nУсе вело було з видами на фруктові сади з обох сторін\nЧерез те, що мене постійно обходили на вело постійно приходила в голову думка, що я не додаю. Але коли пробував вкладати більше ватт то одразу відчував – я так до кінця не зможу.\nНарешті на останній третині дистанції заспокоївся і знайшов свій темп в якому вже за власними відчуттями і крутив більш-менш рівно. А за кілька кілометрів до фінішу вирішив не викладатися щосили і натомість зберегти ноги для бігу.\nЦе було правильне рішення – я зміг пробігти нормально, а вже на фініші мене хапали судоми саме через вело. Тобто був ризик отримати ці судоми під час бігу, що було б значно гірше.\nГірки були доволі круті, але корткі\nОтже забігаю в транзитку, одягаю шкарпетки і кросівки, хапаю гель, кепку, номер і біжу. І відчуваю, що можу бігти, а не страждати як на попередньому старті. Але через те, що ноги ще не розбіглися темп зависокий і примушую себе бігти повільніше.\nМіж тим мене обходять доволі швидко кілька людей які приїхали одразу за мною. Примушую себе не гнатися за ними. І це теж було правильно – вже через пару кілометрів я почав їх обходити і видно було, що вони майже усі сильно виснажилися.\nСам маршрут для бігового етапу був непоганим і значна частина його проходила в тіні дерев, що сильно допомогло. Але довгі ділянки грунтової дороги та гравій на них впливав на швидкість. І подібна дорога не найкращий варіант для кросівок як Nike ZoomX Vaporfly NEXT%.\nДо речі в таких кросівках було як мінімум половина учасників. Усі інші були в карбонових Hoka, Saucony Endorphin Pro та дуже рідко в чомусь іншому.\nЗ одного боку треба терпіти, а з іншого – не перестаратися. І так проблеми радують\nВ процесі бігу поливав себе водою, сипав за пазуху кригу і пив Gatorade – все це було доступне на станціях харчування кожні пару кілометрів. А вже на останніх кілометрах пив по парі ковтків Red Bull та кока-коли.\nТакож з’їв два гелі Maurten і за відчуттями другий вже було занадто і можна було обійтися без нього.\nНа бігові вдалося другу половину пробігти швидше за першу як і було заплановано. І останні 3 кілометри зміг прискорюватися на кожному з них – це дуже радувало.\nОсь і фініш!\nПісля фінішу судоми, судоми, трошки походив, відхекався… і можна збиратися їхати. В транзитці поки збирався спостерігав як люди тільки приїхали з вело і не розумів звідки в них сили волі витримувати таку довгу гонку. І це я не про те, що я такий швидкий у порівнянні з ними, не зрозумійте невірно. Я про те, що чим довше ти це робиш тим тобі важче. І я особисто не певен, що зміг би лишатися на дистанції довше. Тому моя повага усім учасникам.\nНу а далі взяв в палатці для учасників поїсти (їжа відстійна – сендвіч з індички нічого, а інше то чіпси, кола, солодкий пиріжок), забрав речі і поїхали в номер. Там швидко душ і кілька годин дороги додому.\nУ підсумку мій час – 4:48:13. В своїй віковій категорії (45-49 років) я 24-й, в загальному заліку – 201-й.\nДані з гонки – https://connect.garmin.com/modern/activity/7189011594.\nАвтор Oleksandr GolovatyiОприлюднено 29 Липня, 2021 29 Липня, 2021 Категорії Спорт (змагання, події та матеріали)Позначки Спорт - ТриатлонЗалишити коментар до 2021/07/25 – IronMan 70.3 Oregon\nЦей аеродинамічний вело-шолом мені порадив тренер і у підсумку я ним надзвичайно задоволений.\nУ сильно спрощеному вигляді на Time Trial велосипеді (іноді називають тріатлон-байк) аеродинамічна позиція дає основний виграш і відповідно будь-що, що покращує аеродинамічність дає виграш. Про шолом відомо з багатьох експериментів, що виграше доволі суттєвий і тим більший чим більша швидкість та довша дистанція.\nКолись після пари років як я лише почав займатися триатлоном вирішив купити собі аеродинамічний шолом Lazer Tardis (трошки про нього тут – Трі-рюкзак–що всередині?), але мав з ним проблеми перегрівання. І тому через пару років стартів відмовився від нього і почав користуватися звичайним вело-шоломом Rudy Project Sterling. І хоча я дуже люблю цей шолом і катаюся в ньому і на шосейному і на циклокрос байку проте з часом почав замислюватися знову взяти собі більш аеро-динамічний якийсь і просто на цьому виграти кілька додаткових ватт.\nТепер коли я краще розумів не лише переваги, але і недоліки максимально аеро-динамічних шоломів (скажімо треба мати ідеальну посадку, не крутити головою і таке інше) логічним варіантом для мене був би або скорочений (не такий агресивний) шолом, або просто аеро-динамічна версія звичайного дорожнього шолому.\nКоротше за $150 (повна ціна – $200) ця модель надає комфорт (взагалі ніяких незручностей не було жодного разу), хорошу вентиляцію (навіть у спеку у ньому не надто тепло, особливо у порівнянні з повністю аеро-динамічним), доволі легку вагу для закритого шолома в 300 грамів (взагалі не відчуюваю на голові). До того ж його легко знімати і одягати, замком можна оперувати однією рукою. І дуже важливо – великий візо який дає широкий огляд.\nСтосовно “виду” з шолому – він не на 100% відкритий і невелика частка зверху перекрита шоломом навіть з моєю не надто агресивною посадкою. Але перекрита навіть менша ніж перекривала б рамка окулярів. А те що візор легко і без зусиль можна знімати/одягати як і мати різні варіанти від прозорого до дуже темного теж є приємним бонусом. також візор можна “відкривати” роблячи з нього козирьок – це допомагає уникнути запотівання коли біжиш у шоломі в транзитці чи просто коли на візорі який бруд чи вода. Самі візори про те дорогуваті – $70.\nІ звісно як і в інших шоломах виробника внутрішні пом’якшуючі прокладки можна знімати (вони на крихітних липучках) щоб почистити чи замінити.\nУ підсумку – дуже задоволений вибором і планую на найближчі старти лишатися в цьому шоломі.\nНа сайті виробника – https://www.rudyprojectna.com/products/volantis?_pos=1&_sid=0c374b801&_ss=r.\nАвтор Oleksandr GolovatyiОприлюднено 4 Липня, 2021 4 Липня, 2021 Категорії Рецензії на спорт-обладнанняПозначки Спорт - Триатлон,Спортивне обладнання - ВелосипедЗалишити коментар до Rudy Project Volantis\n2021-06-20 – IronMan 70.3 Des Moines\nПро подорож до Де Мойн я писав ось тут – 2021/06/20 – Des Moines, Iowa. В цьому ж пості напишу про сам старт та його результати.\nЧекаємо на старт.\nВ ніч перед стартом почався шторм через що більшість учасників в транзитній зоні на ніч залишили лише велосипеди. Я ж залишив весь рюкзак в якому туфлі та кросівки було в пакетах, а от шкарпетки ні – і довелося бігти в наскрізь морких шкарпетках.\nШторм був доволі сильний, місцями навіть з градом. Затопило кілька доріг. А через те, що били блискавки було незрозуміло чи буде старт взагалі.\nСтарт плавання – запускали по 4 людини кожні 5 секунд.\nСтарт переносили двічі, і нарешті повідомили, що буде він в 9:40 (а мав би бути о 7-й ранку).\nОтже забіли ми всі в транзитку, підкачали колеса (сказали їх спускати – на момент коли вели ставили сильно пекло сонце і на деяких велосипедах вибухали камери). Поналивали води у пляшки, і пішли готуватися до плавання.\nВихід з води, дуже мутно все в очах.\nТакож перед стартом сказали, що у ветс’юті (це у мене Blueseventy Helix) – вода достатньо тепла. І тому в день перед стартом я купив спідс’ют Roka Viper – він щільно (дуже щільно) облягає трис’ют і теоретично додає боянсі (тобто є прошарок повітря між спідс’ютом та трис’ютом).\nДо старту плавання йшли майже милю… Учасники мали самі для себе вирішити коли стартувати – були групи 27 хвилин, 32 хвилини і так далі. Мені тренер порадив ставати поближче до початку щоб на велі та бігу бути з сильнішими учасниками. Що я і зробив.\nВело проходило вже за чистого неба і сухої дороги.\nСпочатку стартували професіонали чоловіки (їх було до 20 людей), через 5 хвилин – професіонали жінки (така ж кількість). А ще через 5 хвили почали запускати любителів. Стартували по 4 людини одночасно кожні 5 секунд. На вході у воду лежали килимки які реєстрували датчик на нозі і відповідно запускали час кожного учасника.\nОскільки я нахабно заліз зі швидкими плавцями то перший кілометри (усього пливли 2) мене постійно обганяли. Але потім і я вже почав обходити деяких. Не те щоби багато, але до десятка людей обійшов (для порівняння мене обігнало кілька десятків).\nУ підсумку моє плавання – 35 хвилин. У ветс’юті було б 32-33. Але дуже непогано на мою думку.\nБігти через спеку та вологість було дуже важко починаючи з перших же кроків.\nНа плаванні у мене почали протікати окуляри Speedo Vengeance які вперше мене так підвели. В результаті на виході з води я дуже довго не бачив нічого крім розмазаних кольорових плям.\nАле враховуючи, що бігти до транзитки було майже кілометр часу щоб розвиднілося вистачило.\nВ транзитці неспішно, але доволі ефективно обувся, одягнув шолом, схопив вели і побіг.\nМені подобається як виглядає посадка на фото.\nВже під час початку вело добре розвиднилося, а коли повернувся в транзитку то вже сонце лупило щосили.\nСам вело-етап скоротили до 27 миль (43 км), а мало б бути 56 миль (90 км) – це було теж через непогоду та частково затоплені дороги.\nНа вело оскільки воно було значно коротше вирішив викластися і мені це здається вдалося. Хоча мене обходили на трасі якісь геть безумно швидкі учасники проте мені вдалося обігнати ще більше.\nСама траса дуже проста – туди і назад. Гірки практично непомітні. Вид через відсутність дерев дуже хороший – усе видно далеко вперед. До того ж дороги широкі, чисті та практично без поворотів і вдалося нормально розганятися.\nПід закінчення вело почав відчувати, що виклався нормально, але схоже сили приблизно розрахував не погано і навіть зміг додати в кінці. І вже через одну годину був знову в транзитці.\nХоча на фото біжу, але відчуття було, що ледь не тупцююся на місці.\nІ тільки но почав бігти як і відчув – спека та вологість зроблять цей біг випробуванням.\nВесь час було дуже важко і не в задоволення. Перегрівання, яскраве сонце, трошки вже забиті ноги… Здавалося попереду така довга дистанція і я пересуваюся так повільно, що хоч би до вечора закінчити.\nНа кожному пункті підтримки (раз на 3 км) виливав на себе холодну воду, сипав кригу за пазуху, ковтав Gatorade і далі чекав наступної можливості повторити все це.\nПросто ще одна варіація фото з вело-етапу.\nОсобливо хотілося все кинути на противних ділянках де невеличка гірка (яку б навіть не помітив за нормальних обставин) без будь-якого затінку… це було більше випробування волі ніж фізичної форми.\nНавколо страждали усі – переходили на крок, зупинялися, бігли практично на місці. Але звісно профі просто проносилися мимо.\nЗдавалося перше коло ніколи не закінчиться. Але ось нарешті повертаю на друге. І тут вже морально стає легше – знаю що попереду, знаю що можу це зробити. Лише тепер треба терпіти і розподіляти зусилля.\nНа фінішній прямій – щастю нема меж, скоро все це закінчиться!\nЗараз це приємно згадувати – я це зробив, фінішував, і навіть не з дуже поганим результатом. Але тоді біг був на 100% стражданням і запам’ятаю я його на довго.\nА ось вже і фініш! Холодна вода, холодний рушник, фото, йдемо до палатки з їжею. Гамбургер, печиво, кола, вода. Автобус везе нас назад до старту. Прихожу до тями, збираю речі, дзвоню Олені, сідаємо в машину і їдемо в готель.\nТренер питає – як пройшло, як почуваюся. Розказую. Питає – слот на Чемпіонат Світу брати будеш. Дивуюся – мені здавалося я ледь не останнім фінішував. Виявляється ні – 14-й у своїй віковій групі, що достатньо для отримання слоту.\nІ так – я отримав слот і буду змагатися в Юті (місто Сейнт Джорд) 18-го вересня.\nАвтор Oleksandr GolovatyiОприлюднено 29 Червня, 2021 29 Червня, 2021 Категорії Спорт (змагання, події та матеріали)Позначки Подорожі - США - Айова,Спорт - Триатлон2 Коментарі до 2021-06-20 – IronMan 70.3 Des Moines\nАвтор Oleksandr GolovatyiОприлюднено 23 Червня, 2021 2 Серпня, 2021 Категорії Життя в США,Історії з минулого,Подорожі,Спорт (змагання, події та матеріали)Позначки Подорожі - США,Подорожі - США - Айова,Спорт - ТриатлонЗалишити коментар до 2021/06/20 – Des Moines, Iowa\nВесна 2008–MS Campus 11 років ago\nЯкось коли тут живеш (зараз говорю конкретно про Редмонд де ми вже 2 роки не живемо) то дуже легко забуваєш що насправді майкрософтовські будівлі і …


Дискусії в інтернеті – страшна справа, коли коментатори можуть дізнатися багато нового про членів своєї родини і про самих себе. Образи бувають оригінальними, сложносоставными, класичними матюками. Але в деяких випадках співрозмовники вдаються до традиційних визначень, серед яких знайшлося місце і для слово «ідіот». Це коротеньке лайка, відоме всім верствам населення, а тому що вживається регулярно. Давно воно стало лайкою, і що означає у своїй базовій трактуванні? Можна використовувати його без мети зачепити оточуючих?\nСпочатку термін виник у Греції. Зокрема, на батьківщині демократії ним характеризували тих громадян, які намагалися дистанціюватися від громадських обов’язків і не брали особливої участі в житті міста-держави. Трактувався цей «ідіот» щодо необразливо:\nВін утворився від ἴδιος, дослівний переклад якого — «особливий, свій». Проте з часом поняття змінилося, і вже в Римській імперії idiota здобуло негативний посил:\nУ такій формі слово «ідіот» прийшло в російську мову через німецьке і/чи французьке idiot. Втім, культурна призма однойменного роману Достоєвського кілька облагородила ємне визначення, зблизило в XIX столітті з такими епітетами як:\nМовець вказував на відірваність людини від обивательських інтересів, від повсякденного життя. Називали його, швидше, лагідним і наївним, ніж божевільним і дурним.\nЗафіксували образливе значення медики, коли створили відповідний термін. Саме завдяки їх зусиллям сьогодні «ідіот» – це один з двох варіантів:\nлюдина, хвора ідіотією;\nтупиця, дурна персона.\nВ рамках психіатрії ідіот – це хворий з серйозною затримкою у розвитку, коли розумові процеси і мова помітно відстають від рівня ровесників. При цьому емоційне життя і бажання індивідуума максимально примітивні, бувають незв’язними і нелогічними. Існує три ступеня відсталості:\nДивіться також: Що значить вважатися: тлумачення, синоніми\nСьогодні найменування виключені з офіційної медицини. Вони почали вживатися на побутовому рівні для вказівки на дурість співрозмовника, з-за чого стало неможливим використовувати їх в якості діагнозу.\nДоречно так говорити? На жаль, у відриві від обговорення історії медицини та класичної літератури самими поганими смислами наділяють слово «ідіот». Це в XXI столітті виключно образу, спроба принизити розумові здібності або висловити обурення погано зробленою роботою. Постарайтеся прибрати зі свого лексикону поняття – воно неприйнятне в будь-якій ситуації!


Єва, як і всі діти, обожнює морозиво. І готова ласувати ним хоч по 5 порцій удень. Зазвичай вона купує шоколадне, проте часто хочеться спробувати і ...\nВівторок, 20 липня 2021, 20:00 — Віка Вегера-Абрамович\nБагато з нас мріють стати стрункими та красивими, проте часто виснажують себе дієтами. Здавалося б, он він – такий довгоочікуваний результат. Але, як показує практика ...


2014 | На Валовій | Сторінка 30\nГоловна / 2014 (page 30)\n“Сильніше, ніж зброя” в Тернополі\n11:00 3 грудня 2014\tПрокоментуй!\n«Сильніше, ніж зброя» перший повнометражний документальний фільм #BABYLON’13. Прем’єрний показ у Тернополі 5 грудня. «Сильніше, ніж зброя» це наша з вами історія, яка обпалює серця. Згадуючи події та людей, які ...\nЦього року на Тернопільщині відремонтували більше доріг, ніж торік\n18:00 2 грудня 2014\tПрокоментуй!\nУпродовж 2014 року Службою автомобільних доріг області ліквідовано ямковості на 110 тис.м.кв. (83% від вражених ямковістю) доріг, з них 59,1 тис.м.кв. на дорогах державного значення. Про це повідомив заступник начальника ...\nЄвропейське Різдво у Тернополі\n15:54 2 грудня 2014\tПрокоментуй!\nЄвропейське Різдво… це неймовірне Різдвяне Шоу у супроводі симфонічного оркестру OPERA NOVA під керівництвом найкращого Діда Морза України ТІРАНА НІКОГОСЯНА!!! Найкращий відео ряд на ВЕЛИКОМУ ЕКРАНІ!!! Улюблені саундтреки з відомих ...\nОголошено конкурс соціальних програм молодіжних громадських організацій\n15:14 2 грудня 2014\tПрокоментуй!\nТернопільська міська рада оголошує конкурс соціальних програм міських молодіжних громадських організацій м. Тернополя на 2015 рік. З метою підтримки соціальних та громадських ініціатив молоді, залучення юнаків та дівчат до активної громадської ...\n14:12 2 грудня 2014\tПрокоментуй!\nПовні назви нот. Назви нот були винайдені італійцем Гвідо д’Ареццо, от їх повні імена: Do – Dominus – Господь; Re – rerum – матерія; Mi – miraculum – диво; Fa ...\nГоловні акценти в макіяжі 2014\n13:05 2 грудня 2014\tПрокоментуй!\nСвітові візажисти запевняють, що цього сезону в макіяжі, в першу чергу, важливо правильно розставити акценти. Як саме? Про це знає візажист марки Lancôme Мікі, яка не тільки розповіла про тенденції ...\nСторінка 30 з 394« First...1020«2829303132»405060...Last »


Львівщина отримала з державного бюджету 221,1 млн. гривень субвенції | Новини Львова\nЛьвівщина отримала з державного бюджету 221,1 млн. гривень субвенції\n09:42 8 липня 2015 р.\nВ облдержадміністрації запевняють: «Перший транш субвенції з державного бюджету, відповідно до нарахованих у липні обсягів в сумі 221,1 млн. гривень, повністю передано з обласного до міських і районних бюджетів через органи державної казначейської служби».\nВід початку року Львівщина отримала кошти субвенції з державного бюджету на виплату державної допомоги сім’ям з дітьми, малозабезпеченим сім’ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам, тимчасової державної допомоги дітям та допомоги з догляду за інвалідами І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу в сумі 1 мільярд 678 мільйонів гривень. Найбільшу питому вагу в загальному обсязі становить допомога при народженні дитини (одноразова і щомісячні виплати) – 47,7 відсотка, й соціальна допомога малозабезпеченим сім’ям – 26,1 відсотка.\nЗа рахунок зазначених коштів в повній сумі забезпечено виплату 10 видів державної допомоги понад 250 тисячам осіб, нарахованих упродовж січня-липня поточного року. Перший транш субвенції з державного бюджету, відповідно до нарахованих у липні обсягів в сумі 221,1 млн. гривень, повністю передано з обласного до міських і районних бюджетів через органи державної казначейської служби.


Дієта на тиждень - опис, харчування, відгуки\nKrasivoVnorme.ru » Дієти » Дієта на тиждень\nТиждень - мінімальний термін, за який є шанс зрушити свою вагу з мертвої точки. Якщо дієта на 1 тиждень покликана дати максимальний результат, то це, безумовно, повинна бути дуже сувора дієта.\nЯкщо ж цей термін розглядається, як відправна точка тривалого періоду дієтичного харчування, то раціон повинен бути наближений до того, який людина збирається дотримуватися надалі. Судячи з відгуків, дієта на тиждень допомагає скинути до 5 кілограм зайвої ваги, можливо і більше, це залежить від величини початкової ваги.\nКрім того, правильно підібрана дієта на тиждень допомагає налагодити роботу кишечника, відновити обмінні процеси і вивести з організму зайве. Якщо дотримуватися принципів збалансованого харчування, то можна не тільки схуднути за тиждень.\nДієта, можливо, стане стартом до зміни свого способу життя в кращу сторону.\nСхуднути за тиждень: дієта\nПрийнятні для тижневого використання багато дієти. Це можуть бути як монодієти, так і комбіновані.\nДієта на тиждень - недовгий випробування, тому, для найкращого ефекту, варто спробувати монодієти. Якщо, звичайно, немає проблем зі здоров'ям.\nУ таких випадках варто віддати перевагу не дієті на 7 днів, а помірним обмеженням в харчуванні на більш тривалий проміжок часу.\nНижче будуть приведені способи схуднути за тиждень, дієти для цього.\nВаріанти гречаної дієти:\nКласичну гречану дієту якраз і рекомендується використовувати в якості дієти на тиждень. Чистий гречана дієта виділяє на харчування протягом дня лише склянку гречаної крупи, яку перед використанням потрібно залити окропом і настояти, а також 2 літри рідини.\nДодавання солі, цукру, масла не передбачено. Витримати таке випробування цілком під силу. Якщо ж є тільки гречану кашу не виходить, теж кількість гречки можна доповнити іншими продуктами:\nДо 150-та грам сухофруктів. Їх можна додавати безпосередньо в кашу, можна запарювати разом з гречаною крупою.\nЦе набагато смачніше і, за рахунок величезної кількості мікроелементів в сухофруктах, незрівнянно корисніше;\nДо 1.5 літра кефіру низької жирності. Рекомендується чергувати вживання гречки і кефіру.\nПереноситься непогано. Кефір стимулює роботу кишечника, усуває можливі при харчуванні гречкою запори;\n300 грам зелених овочів (салат, цибуля, шпинат, огірки, пряні трави).\nПокращують смак гречаної каші, поповнюють раціон вітамінами і мінералами;\n200 г відвареної курячої грудки або пісної риби. Збагачує харчування білком, довше зберігається відчуття насичення.\nМ'ясну і рибну добавку можна чергувати через день.\nГречана дієта на тиждень допоможе розлучитися з 3-5 кілограмами зайвої ваги.\nВаріанти сирної дієти:\nРаціон в сирною монодиете складається з 300 грам сиру зниженої жирності. Знежирений сир не для всіх прийнятний на тлі відсутності іншої їжі.\nПри дотриманні сирної дієти на 1 тиждень обов'язково випивати близько 2-х літрів рідини на добу. Досить жорстка система харчування, вважається ефективною дієтою на тиждень: відгуки кажуть, що можна втрачати по кілограму ваги в день. При поганій переносимості можна комбінувати сир з іншими дієтичними продуктами:\nДо кілограма фруктів або ягід в день. Рекомендується вибирати не занадто солодкі фрукти і ягоди. Істотно покращує переносимість сирної дієти на тиждень;\nДо 700 грам овочів, виключаючи бобові і картоплю.\nВиходить збагачений вітамінами і рослинною клітковиною раціон;\nДо 2-х літрів кефіру зниженої жирності. Добре переноситься шанувальниками молочних продуктів.\nДопоможе не тільки схуднути, але й істотно збагатить раціон кальцієм.\nВаріанти яблучної дієти на 7 днів:\nДосить ефективна дієта, при суворому дотриманні. Денний раціон: 1.5 кілограм будь-яких яблук.\nВиходить легке, вітамінізоване меню. Не всім під силу витримати дієту на тиждень, харчуючись «травою». Тому допускаються варіанти:\nДо півлітра кефіру: кожне з'їдене яблуко запивается 100 грамами кефіру. З обережністю застосовувати людям, схильним до послаблення стільця;\n150 грам пісного м'яса або риби + знежирений кефір 1-1.5 літра.\nПереноситься добре, є навіть певна збалансованість раціону;\nДо 500 грам сиру зниженої жирності. Відмінне поєднання: білки + вуглеводи.\nДобре насичує, запобігає напади голоду.\nЯблучна дієта на тиждень дозволяє скинути 3-5 кілограм зайвої ваги.\nВаріанти капустяної дієти:\nДієта на тиждень, що складається виключно з капусти - на любителя, прямо скажемо. Ті, хто зможе витримати такий курс, отримають нагороду у вигляді 5-6 втрачені кілограми. Для поліпшення смакових якостей капустяного раціону до нього можна додати:\nДо 150 г відвареної риби + 15 грам рослинного масла;\nДо 300 грам знежиреного сиру;\nДо 150 грам курячої грудки.\nТака дієта на тиждень допоможе скинути близько 4-х зайвих кілограмів.\nЯк харчуватися після дієти на тиждень\nНаскільки б суттєвими були обмеження в харчуванні протягом пройденої дієти на тиждень, не варто з 8-го дня приступати до гастрономічного свята. Якщо почалося зниження ваги, значить, цей тиждень спрацювала, як хороший пусковий поштовх.\nВарто не зупинятися, продовжувати дотримуватися принципів дієти - результат не тільки закріпиться, але й додасться.\nГарною підмогою буде фізична активність: скинуті кілограми стануть явно не обвислій шкірою, а пружними, підтягнутими м'язами.\nДієта 2 кг\nДієта на 2 дні\nДієта на місяць\nДієта 7 кг\nДієта за тиждень 5 кг\nТОП 10 дієт


Форум «Адвокатура. Формула успіху. Трансформація бізнесу 2.0» – Lucky Ukraine\n10.09.2021 адвокат, форум\n9 вересня 2021 року Асоціація адвокатів України (ААУ) / Ukrainian Advocates’ Association (UAA) провела форум «Адвокатура. Формула успіху. Трансформація бізнесу 2.0», під час якого учасники дізналися про трансформацію бізнесу, яка відбулась під час пандемії та як досягти і зберегти успіх на правничому полі у ці нелегкі часи.\n«Адвокатура. Формула успіху. Трансформація бізнесу 2.0» об’єднала тих, хто є успішним гравцем на ринку юридичних послуг і бажає закріпити свої позиції, та початківців, які прагнуть дізнатися всі тонкощі для уникнення помилок на старті.\nПід час заходу експерти обмінялися досвідом і кращими практиками особистого професійного розвитку, представили успішні кейси і розібрали гострі проблеми, стратегії роботи і стандарти діяльності, які будуть у нагоді кожному правнику.\nПровідні адвокати та керуючи партнери юридичних фірм, маркетологи та PR-спеціалісти, директори з розвитку, спеціалісти з кібербезпеки, експерти, науковці та ін.\nГоловний редактор Ірина Савенко\nТехнічний редактор Евгений Несин\nКреативний редактор Мар’яна Чикало\nУнікальна подія у форматі business-meeting “INTIME ORGANIQUE”.


Від покарання до протесту: історія татуювань\nХоча багато татуювань захоплюються їх естетичною цінністю, їхня графічна історія показує, як ...\nВаша собака може запам’ятати більше, ніж ви думаєте\nБудь-який власник собаки скаже вам, наскільки розумною вони вважають свою собаку. Те, що ми зазвичай вважаємо ...\nЗдається, однією з характеристик людства є бажання мати більше. Багато людей відчувають почуття, або мають віру чи ставлення, що їх ніколи не вистачить. Іноді ми, здається, розглядаємо це як "негативний" досвід, як-от у випадку, якщо не вистачає грошей, любові, одягу чи незліченної кількості інших "надбань". Здається, ми ніколи не задоволені, нам завжди потрібно більше, щоб ми могли досягти тієї невловимої точки повного задоволення.\nЦей потяг завжди бажати більшого має і свою позитивну сторону - це те, що веде нас уперед. `` Недостатньо '' може бути мотивацією продовжувати йти далі, рости до повного потенціалу, мати більше щастя, більше добробуту, більше реалізації та досягти самореалізації.\n"Потребувати" чогось і бути прив'язаним до нашого бажання\nЄ також улов, про який слід пам’ятати. Якщо це прагнення до «більшого» стає потребою або нав’язливою ідеєю, то це може бути скоріше перешкодою, ніж помічником. Якщо ми прив’язані до нашого бажання більшого, нехай це буде матеріальне добро чи духовне, ми можемо втратити з виду свою справжню мету в процесі. Хороша аналогія для цього полягає в тому, що настільки занепокоєно відсутністю фруктів на кухонному столі, що ми нехтуємо дивитися у вікно, щоб побачити дерево, завантажене фруктами, готовим і чекаючим, що його зберуть. Іноді ми можемо так захопитись тим, що бачимо, чого не маємо, що не бачимо, що маємо.\nЦе служить для того, щоб пам’ятати, що нам завжди вистачає, якщо ми є, але готові прийняти те, що є. Можливо, у кошику з фруктами є лише один апельсин, і деяка частина з нас може відчувати, що одного недостатньо ... все ж, з більш високою перспективою, ми можемо побачити, що один апельсин - це все, що нам потрібно зараз, що це достатньо, і що коли нам знадобиться більше, дійсно буде доступно більше.\nБудучи розчарованим з приводу майбутнього ...\nІноді я виявляю, що обираю нещастя через уявну відсутність у своєму житті. Наприклад, можливо виплата орендної плати чи застави настає 1 числа місяця, а це 28 числа, і грошей ще не видно. Вибір полягає у прийнятті того, що є, і довірі, що гроші дійсно будуть присутні, коли настане належний час, або виборі бути нещасним зараз (28 числа місяця) через уявну відсутність, яка настане через кілька днів.\nБільш зручний вибір полягає у виборі прийняти те, що є, бажаючи, щоб гроші були там, коли настав час, довіритися і відпустити страхи та сумніви, а потім зробити те, що потрібно зробити, щоб гроші дійсно надійшли .\nМи часто робимо помилку за те, що не маємо того, що ми бачимо як потребу. Ми плачемо про відсутність грошей для участі у семінарі, який відбуватиметься через місяць. Альтернатива? Вибравши записатися до семінару, попросивши Всесвіт (Джерело, Бог або будь-яке інше ім’я, яке ви застосовуєте до Божественної енергії) надати вам можливість відвідати семінар, а потім розслабитися і повірити, що у Всесвіті все це вже розроблено. Зверніть увагу на свою інтуїцію щодо способів проявити свою мету.\nЯ особисто стикався з такими ситуаціями, коли гроші надходили вчасно, щоб задовольнити потреби, і я знаю інших, які також мали. Це працює. Гроші якимось чином матеріалізуються, а інколи навіть не сподіваєтесь. Коли ми готові відпустити страх, жалість до себе, ми можемо відкрити себе, щоб отримати достаток Всесвіту.\nЩо є справжньою метою?\nЩе один аспект, який слід пам’ятати, - це ваша мета (у цьому прикладі) відвідувати семінар, а не збирати гроші. Різниця полягає в тому, що ви можете отримати безкоштовні квитки на семінар, або ви можете обміняти години волонтерів на відвідування тощо. Якщо ви просите і шукаєте більше грошей, ви можете пропустити те, що ви насправді хочете - семінар .\nМораль моєї історії полягає в тому, що бажано бажати і просити про те, що ти хочеш, і що секрет отримання бажаного - це розслаблена відкрита рука на отримання. Світ повний подарунків. Відпустіть страх, на якому ви звикли, і звільніть місце для доброти.\nПоверніть магію: справжні секрети, щоб проявити все, що завгодно


Основи комп'ютерної графіки | Портал освітньо-інформаційних послуг «Студентська консультація»\nВиберіть оцінкуGive Основи комп'ютерної графіки 1/5Give Основи комп'ютерної графіки 2/5Give Основи комп'ютерної графіки 3/5Give Основи комп'ютерної графіки 4/5Give Основи комп'ютерної графіки 5/5\n7.2 Конфігурація персональних комп'ютерів\n7.3 Основні поняття та принцип роботи системи AutoCAD\nКому доводилось вручну складати і викреслювати топографо-картографічні матеріали, знає, яка це відповідальна, копітка, а, нерідко, і рутинна робота.\nРозвиток науки і техніки, особливо в останні десятиріччя, дає змогу значною мірою автоматизувати цей процес. Виник навіть новий напрям, пов'язаний із створенням, зберіганням і обробкою графічної інформації за допомогою технічних засобів і периферійних пристроїв, роботою яких керує центральний процесор. Цей напрям у сучасній науково-технічній літературі отримав назву комп'ютерної (або машинної) графіки.\nЩе у далекому 1930 році Володимир Зворикін, який працював в американській компанії „Вестингхаус” (Westinghouse), винайшов електронно-променеву трубку. Це вперше дозволило отримати зображення на екрані без використання механічних рухомих частин. Вона була прообразом сучасних телевізійних кінескопів і комп'ютерних моніторів. Початком ери власне комп'ютерної графіки можна вважати 1951 рік, коли у Масачусетському технологічному інституті (США) для системи протиповітряної оборони був розроблений перший дисплей. Винахідником цього дисплея був інженер Джей Форестер. Одним з батьків-засновників комп'ютерної графіки вважається також Айвен Сазерленд, який у 1962 році в цьому ж інституті створив програму комп'ютерної графіки під назвою „Блокнот” (Sketchpad). Ця програма могла малювати досить прості фігури (точки, прямі, дуги кіл) та обертати їх на екрані. У 1965 році фірма IBM випустила перший комерційний графічний термінал IBM-2250.\nСтрімкий розвиток комп'ютерної техніки і її різноманітного програмного забезпечення – це одна з характерних прикмет сучасного розвитку суспільства. Технології, основним компонентом яких є комп'ютер, проникають практично в усі сфери людської діяльності. Те, що недавно вважалось фантастикою, тепер, завдяки науково-технічному прогресу, зокрема прогресу в області комп'ютерної графіки, стало реальністю.\nСьогодні у світі нараховується близько 500 млн. одиниць комп'ютерів і ця кількість невпинно збільшується. При цьому кожна обчислювальна система за своїми параметрами унікальна, так як є науково-технічним досягненням певного етапу сьогодення. Зазначимо, що у середньому один раз у півтора року подвоюються основні технічні параметри апаратних засобів, один раз у два-три роки змінюється покоління програмного забезпечення, а через кожні п'ять-сім – база стандартів, інтерфейсів та протоколів.\nУ даний час все програмне забезпечення орієнтується на користувача, який спілкується з комп'ютером в інтерактивному (діалоговому) режимі, коли користувач відразу бачить результати своїх дій. При інтерактивній комп'ютерній графіці є можливість динамічно управляти змістом зображення, його формою, розмірами і кольором на відеоекрані за допомогою інтерактивних пристроїв. Розробці і створенню автоматизованих засобів інтерактивної комп'ютерної графіки велика увага приділяється зараз у багатьох країнах. Найбільших успіхів у цьому плані досягли США, Канада, Великобританія, Німеччина, Росія.\nІнформаційна (комп'ютерна) система складається з апаратної частини (комп'ютера) і програмного забезпечення, яке знаходиться у файловій системі на дисках.\nІз численного сімейства комп'ютерів для нас, зрозуміло, найбільше зацікавлення викликають персональні.\nКоли вимовляють слова „персональний комп'ютер”, прийнято мати на увазі не що інше, як комп'ютер типу IBM PC. Саме американська компанія IBM (International Bisness Machine) у 1981 році оголосила про випуск свого персонального комп'ютера, котрий отримав назву Personal Computer, або просто PC. Заради справедливості зазначимо, що ще до створення IBM PC багато різних фірм випускали комп'ютери, котрі цілком умісно називати персональними.\nПерсональний комп'ютер – універсальна технічна система. Його конфігурацію можна легко змінювати. Проте, існує поняття базової конфігурації, яку вважають типовою. У базовій конфігурації прийнято розглядати чотири складові: системний блок, дисплей, клавіатуру, маніпулятор типу „миша” (рис. 45).\nРис. 45. Базова конфігурація персонального комп'ютера\nСистемний блок непомітний в роботі персонального комп'ютера, проте без нього комп'ютер буде „мертвий”. Клавіатура і дисплей є стандартними пристроями введення - виведення інформації, тобто в найпростішій ситуації команди вводяться з клавіатури, а оброблена інформація виводиться на дисплей. Хоча миша не належить до стандартних пристроїв, однак сучасне спілкування з персональним комп'ютером багатьма користувачами не уявляється без цього ручного маніпулятора. Миша спрощує процес введення інформації в комп'ютер і створює комфортні умови користування ним.\nСистемний блок – це корпус, в якому знаходяться основні важливі вузли комп'ютера. Корпуси персональних комп'ютерів випускають у горизонтальному та вертикальному виконанні.\nЯкщо зазирнути всередину системного блоку, то побачимо: дисководи гнучких дисків, жорсткий диск (вінчестер), блок живлення з вентилятором. Легко помітити і велику системну плату. Через важливе призначення системної плати, по-іншому її ще називають материнською. На цій платі є велика кількість інтегральних мікросхем та інших електронних компонентів. Саме тут розташований „мозок” комп'ютера – центральний процесор. На системній платі також розміщена плата для підключення інших пристроїв введення і виведення інформації – контролери дисководів жорстких, гнучких та оптичних дисків, відеоадаптер для підключення дисплея, порти зв'язку, звукові плати, мережеві контролери та інші пристрої. До системної плати через роз'єм підключається клавіатура.\nКожний персональний комп'ютер характеризується двома основними характеристиками – швидкодією і пам'яттю. Пам'ять комп'ютера поділяється на зовнішню і внутрішню. Зовнішня пам'ять – це постійна пам'ять на магнітних носіях: дискетах, жорсткому диску, магнітно-оптичних дисках, CD-ROM, стрімері тощо. Внутрішня або, вірніше, оперативна пам'ять складається з оперативного запам'ятовуючого пристрою (ОЗП або RAM), тобто сукупності мікросхем на материнській


Консенсуальні контракти\tКатегория: Римське право\tПечать\tE-mail\tКонсенсуальні контракти сформувались пізніше інших договорів, і формалізм при укладенні їх був істотно пом'якшений. Укладення договору досягалося тут простою угодою сторін. До цієї групи належали договори купівлі-продажу, найму (речей, послуг, роботи), доручення, societas (договір про спільну діяльність або ж договір товариства). Консенсуальні контракти становили також замкнену групу. Інші угоди, навіть ті, які за зовнішніми ознаками відповідали консенсуальним контрактам, не могли бути віднесені до консенсуальних.\nОсновна спільна риса консенсуальних контрактів — набуття ними чинності з моменту досягнення угоди без виконання яких-небудь додаткових формальностей. Отже, на відміну від реальних контрактів, досягнення угоди набувало тут юридич-ного значення, ставало юридичним фактом, який встановлював обов'язки сторін виконувати певні дії. Практичне значення цього моменту полягало в тому, що після цього кредитор мав право вимагати від боржника виконання договору.\nРізновиди консенсуальних контрактів.\n1. Emptio-venditio (купівля-продаж). Обіг речей у суспільстві здійснюється в основному в формі купівлі-продажу. За часів натурального господарства він провадився у вигляді міни — товар на товар. З виникненням грошей проста міна перетворюється в обмін товару на гроші. Павло так пояснює походження договору купівлі-продажу: «Походження купівлі-продажу коріниться в міні. Бо колись не було таких монет, колись не називали одне товаром, інше ціною, а кожен залежно від потреб даного часу і від характеру речей обмінював непотрібне на потрібне» (Д. 18.1.1).\nДоговір купівлі-продажу є контрактом, за яким одна сторона (продавець) бере на себе обов'язок передати іншій стороні (покупцеві) у власність якусь річ, а покупець зобов'язується прийняти куплену річ і заплатити за неї обумовлену ціну.\nІстотними елементами договору були товар (предмет) і ціна. Як консенсуальний контракт договір купівлі-продажу виникав з моменту досягнення угоди продавця і покупця щодо цих істотних елементів — товару й ціни.\nУ самій назві договору міститься його подвійна господарська мета: продавець прагне збутися, продати зайвий товар, а покупець, навпаки, — придбати у власність певну необхідну йому річ (товар). У давні часи укладення договору купівлі-продажу і його виконання здійснювалися одночасно. Проте у класичному римському приватному праві ці два акти (укладення договору і його виконання) в часі не збігалися. Укладення договору далеко не завжди передбачало одночасне йо-го виконання. На момент укладення договору сторони брали на себе зобов'язання: одна — передати річ, друга — прийняти і заплатити ціну.\nПредметом купівлі-продажу, тобто товаром, могли бути будь-які речі, не вилучені з обігу. Допускався продаж безтілесних речей, споживчих, неспоживчих, рухомих, нерухомих тощо. Могли бути предметом продажу речі, яких у момент укладення договору або взагалі ще не існувало в природі, або вони ще не були у власності продавця (невирощений урожай, ненароджена худоба тощо). За умов обігу, що все більше ускладнювався, виробник зазначених товарів бажав бути впевненим в їхньому надійному збуті. Тому перш ніж виробляти, він укладав договір купівлі-продажу на майбутню продукцію. Так само було виправдано можливість купівлі-продажу товарів, яких продавець ще не мав у своїй власності. Наприклад, він купляв зерно в Африці та продавав його в Римі. Однак для забезпечення збуту зерна продавець міг укласти заздалегідь договори на його продаж, а потім уже купувати його.\nІншим істотним елементом договору купівлі-продажу була ціна. За загальним правилом вона встановлювалась угодою сторін і виражалася в конкретній грошовій сумі. В цьому полягала істотна відмінність договору купівлі-продажу від міни, коли ціна виражалася через річ. Ціна мала бути чітко визначеною. Вона залежала від наявності товару і попиту. В імператорський період були зроблені спроби регулювання цін на ринку, які, втім, успіху не мали.\nПрава й обов'язки сторін у договорі купівлі-продажу. Продавець мав право вимагати від покупця:\nа) прийняти продану річ, тобто виконати договір; якщо чомусь покупець відмовлявся від прийняття речі, він зобов'язаний був відшкодувати продавцеві заподіяні йому збитки;\nб) сплатити обумовлену договором ціну. Час уплати ціни встановлюють сторони (насамперед, частинами або після передачі товару); момент уплати на час виникнення договору не впливає та є лише елементом його виконання.\nПродавець був зобов'язаний:\nа) передати проданий товар у власність покупця. Отже, продавцем міг бути тільки власник товару (виняток — продаж за договором доручення і з публічних торгів, але й у цих випадках продаж проводиться від імені продавця-власника). Якщо продавець продав чужу річ, не будучи її власником, покупець також не може стати її власником — не можна передати іншому право, якого сам не маєш. У такому разі продавець несе відповідальність за евікцію, тобто відсудження купленої речі третьою особою у покупця на підставі права, яке виникло раніше. Наприклад, продавець продав крадену річ. У покупця її відсудили на користь справжнього власника. У цьому разі продавець може бути притягнутий до відповідальності за евікцію. Але при поданні позову про відсудження речі до покупця, останній зобов'язаний залучити до участі у справі продавця. Якщо він цього не зробить, то продавець звільняється від відповідальності за евікцію. Якщо ж річ буде відсуджено, попри активні зусилля продавця довести своє право на її продаж, він несе відповідальність в подвійному розмірі ціни;\nб) передати покупцеві річ належної якості, придатну для використання за призначенням. Покупець може відмовитися\nприйняти її чи вимагати зменшення покупної ціни, якщо вона не відповідає цим вимогам. Проте відповідальність продавця\nнастає лише за так звані приховані недоліки, тобто такі, які не можна було помітити навіть при уважному огляді речі (наприклад внутрішня хвороба раба). За недоліки, які можна було помітити при огляді речі, продавець відповідальності не\nніс (наприклад, продається сліпий раб, що легко помітити);\nв) передати речі в обумовлений строк і в обумовленому місці. Ухилення продавця від цих вимог договору могло завдати майнову шкоду покупцеві, за яку продавець ніс відповідальність. Із закінченням строку виконання договору купівлі-продажу виникає інше, не менш важливе запитання — з якого моменту покупець стає власником купленої речі. У процесі\nвиконання договору купівлі-продажу розрізняють три стадії: укладання договору, його виконання і перенесення на покупця ризику випадкової загибелі речі. В давнину моменти укладення і виконання договорів, як правило, збігалися. Покупець ставав власником і одночасно на нього переходив ризик випадкової загибелі речі. З розвитком обігу моменти укладення договору і його виконання все частіше не збігалися. Саме в цей період річ могла випадково загинути, і тоді поставало питання, хто мав відшкодувати збитки від її загибелі. За загальним правилом — власник. Покупець ставав власником купленої речі в момент її фактичної передачі йому. Якщо річ (товар) гинула випадково, тобто без вини і покупця, і продавця, то відповідно до загальновизнаного принципу — periculum sentii dominus (ризик випадкової загибелі завжди несе власник) збитки мав би нести продавець. Проте римське приватне право, відступаючи від цього загальновизнаного принципу, покладало ці збитки на покупця з моменту укладання договору — periculum est emptoris (ризик випадкової загибелі проданої речі лежить на покупцеві). Відповідно до цього було вироблено такі правила:\n• у момент укладення договору право власності до покупця не переходило. Факт укладення договору лише покладав на продавця обов'язок передати право власності на продану річ покупцеві;\n• покупець ставав власником купленої речі в момент її фактичної передачі;\n• ризик випадкової загибелі проданої речі переходив на покупця в момент укладення договору, тобто ще до того, як він ставав власником.\nОтже, з моменту укладення договору покупець, ще не будучи власником купленої речі, ніс ризик збитків від її випадкової загибелі. Це означало, що коли річ випадково гинула після укладення договору, але до фактичної її передачі покупцеві, останній зобов'язаний був заплатити ціну продавцеві, а якщо він її заплатив раніше, то не мав права вимагати назад.\nЦе правило суперечило загальновизнаній концепції римського права з цього питання. Довгий час його не могли пояснити. Врешті-решт зійшлися на тому, що в давні часи договір купівлі-продажу виконувався у момент його укладення, в цей же момент покупець ставав власником купленої речі й на нього переходив ризик її випадкової загибелі. Однак після допущення можливості виконання договору через певний час після його укладення правило про ризик залишалося те саме — його ніс покупець. Сучасні правові системи не сприйняли цього правила. Разом з переходом ризику випадкової загибелі речі на покупця до нього переходять і будь-які можливі прирощення, поліпшення тощо.\nПрава й обов' язки покупця. Як уже зазначалося, певним правам продавця кореспондували відповідні обов'язки покупця. Покупець мав право вимагати передачу проданої йому речі у власність. Якщо чомусь продавець не міг передати продану річ покупцеві, він був зобов'язаний відшкодувати заподіяні збитки. Покупець мав право вимагати передачу належної якості, в установлений строк і в обумовленому місці. При цьому він повинен був сплатити продавцю обумовлену ціну як необхідну умову переходу до нього права власності на продану річ. У договорі допускалась угода про відстрочку або розстрочку уплати ціни (Д. 18.1.19).\n2. Locatio-conductio (найм). Класичне римське право знало три договори найму: найм речей; найм послуг; найм роботи. Між ними багато спільного, проте є й істотні відмінності. Спільне те, що в кожному з них одна сторона що-небудь передає другій стороні в тимчасове користування за певну плату, а різниця полягає в тому, що предмет договору різний — речі, послуги, робота.\nLocatio-conductio rerum (договір найму речей) — це контракт, за яким одна сторона — наймодавець (locator) — бере на себе обов' язок надати іншій стороні — наймачу (canduclor) — у тимчасове користування яку-небудь річ за обумовлену винагороду.\nПредметом договору найму речей могли бути будь-які речі, крім споживаних, оскільки наймач зобов'язаний повернути таку саму річ і в такому самому стані (таку саму споживану річ повернути неможливо). Предметом договору могли бути одна або кілька речей. При цьому не мало значення, чи був власником цих речей наймодавець. Річ передавалася в тимчасове коригування. Наймач зобов'язаний був повернути таку саму річ і в такому самому стані.\nПрава й обов'язки сторін. Наймодавець повинен надати річ своєчасно і в придатному для користування стані. Він зобов'язаний постійно, весь час дії договору забезпечувати наймачеві можливість нормального і безперешкодного користування річчю (проводити необхідний ремонт). Разом з річчю наймачу передавалися і всі приналежності до неї. Якщо річ чомусь не можна було використовувати, наймодавець відповідав за наявності своєї вини у будь-якій формі.\nОсновне право наймодавця — можливість отримувати винагороду за користування річчю. Найомна плата, як правило, виплачувалась по закінченні певних проміжків часу, проте сторони могли домовитися й інакше. Якщо найомна плата ви-плачувалася наперед, а наймач не зміг скористатися річчю не зі своєї вини (наприклад, найнятий раб випадково загинув і не виконав роботу), наймодавець зобов'язаний був повернути найомну плату. Наймачу надавався для цього спеціальний позов.\nНайомна плата могла бути визначена або у твердій сумі, або в натурі (наприклад, частина врожаю). При цьому, якщо у наймача був неврожай, він не звільнявся від обов'язку внести обумовлену кількість врожаю. Тільки нездоланна сила звільняла його від цього обов'язку. Класичні римські юристи так обґрунтовували це положення: урожай залежить від випадку. Один рік може бути неврожай, другий — багатий врожай. У неврожайний рік варто зменшити найомну плату наймачу. Однак в урожайні роки наймач зобов'язаний відшкодувати наймодавцю недоплату і за неврожайні роки.\nНаймодавець має право вимагати повернення речі в обумовлений строк у повній цілості. Якщо річ буде повернуто не в строк або з пошкодженнями, наймодавець має право вимагати відшкодування заподіяних збитків.\nПрава й обов'язки наймача. Наймач має право користуватися найнятою річчю в своїх інтересах. При цьому він міг (якщо в договорі не було прямої заборони) передати річ у користування третій особі (піднайм). Але за схоронність речі перед наймодавцем відповідав наймач, а не піднаймач. Певна річ, піднаймач відповідав перед наймачем. Наймач мав право вимагати відшкодування витрат, понесених ним щодо найнятої речі під час дії договору. Відшкодуванню підлягали необхідні та корисні витрати.\nНаймач повинен своєчасно вносити найомну плату. Він також зобов'язувався дбайливо користуватися річчю, турбуватися про її збереження. Якщо ж пошкодження або погіршення речі трапились, наймач ніс відповідальність за будь-яку вину, в тому числі й за легку необережність.\nДоговір найму речей припинявся за взаємною згодою. Проте в деяких випадках він міг бути припинений і за одностороннім волевиявленням. Наймач міг відмовитися від договору, якщо надана річ виявлялася непридатною для користування. У свою чергу, наймодавець, виявивши зловживання в ставленні до речі з боку наймача, мав право припинити договір. Смерть однієї із сторін не припиняла договір. Найм припинявся із закінченням строку. Однак якщо наймач продовжував користуватися річчю і після закінчення строку, а наймодавець не заперечував, договір вважався продовженим за взаємною згодою.\nРимське право послідовно додержувалося концепції зобов'язально-правової природи майнового найму. Тобто, якщо наймодавець до закінчення строку договору відчужував здану в найм річ, то новий власник не був зв'язаний договором свого попередника. Гай писав: «Якщо хтось здав іншому в найм маєток для одержання прибутків або здав житло, а потім з якихось причин продав маєток або будинок, він повинен потурбуватися, щоб на підставі цього договору [продажу] покупець дозволив колону одержувати прибутки, а жильцю — проживати в будинку; інакше той, кому це буде заборонено, подасть позов [до наймодавця] з договору найма» (Д. 19.2.25.1).\nLocatio-conductio operarum (договір найму послуг) — контракт, за яким одна сторона (найнятий) бере на себе зобов'язання надати за обумовлену винагороду певні послуги на користь іншої сторони (наймача).\nВін не поширився і не розвивався в Стародавньому Римі через наявність рабства. Всі необхідні послуги надавали раби. Крім того, фізична праця за плату вважалася такою, що принижує гідність вільної людини, і тому її зневажали. Однак іноді виникала необхідність у наданні послуг саме вільними: потреба в засобах існування, висока кваліфікація чи майстерність вільної людини тощо.\nПредметом договору найму послуг були фізичні роботи, що виконувалися за вказівкою наймача (догляд за дитиною, за людьми похилого віку, роботи в саду тощо). Предметом їх не могли бути послуги юридичного характеру.\nДоговори найму послуг і договори підряду дуже близькі між собою — предметом їх є послуги: у договорі найму послуг — процес виконання послуг, а в договорі підряду — готовий результат, який і належить передати замовнику. У першому випадку наймача цікавить саме процес, виконання послуг протягом певного часу, в другому — замовника цікавить не сам процес, а одержання в обумовлений строк готового результату — збудованого будинку, пошитого одягу, відремонтованої речі тощо.\nДоговір найму послуг — двосторонній, у ньому кожна із сторін несла певні обов'язки і мала права. Найнятий зобов'язаний був виконувати послуги за вказівкою наймача, в суворій відповідності з договором, протягом договірного строку і до того ж особисто. Заміна його іншою особою не допускалася. Якщо ж він не міг їх виконати з вини наймача, за ним зберігалося право на винагороду.\nНаймач зобов'язаний був оплачувати послуги в обумовленому розмірі та в установлені строки. Якщо послуги не надавалися через хворобу найнятого або з якоїсь іншої причини, невиконані послуги наймач міг не оплачувати.\nLocatio-conductio operis (договір найму роботи або ж підряд) — контракт, за яким одна сторона (підрядчик) бере на себе обов'язок виконати за обумовлену винагороду певну роботу і готовий результат передати іншій стороні (замовнику ) в установлений строк.\nПредметом договору є не просто процес, технологія, а саме готовий результат, який підрядчик і зобов'язаний передати замовнику. Якщо результату не буде (хоча може бути, що підрядчик завзято працював), договір не буде виконано.\nЦе договір про найм роботи, тому в ньому відповідно називаються сторони: замовник, що здає роботу — локатор, сторона, що виконує роботу, — кондуктор. За загальним правилом підрядчик виконує роботу повністю або частково з матеріалів замовника. Робота, виконана повністю з матеріалів підрядчика, перетворює цей договір у купівлю-продаж.\nПрава й обов'язки сторін. Підрядчик зобов'язаний якісно виконати роботу і в установлений строк передати готовий результат замовнику. Робота має бути виконана відповідно до умов договору. Якщо в процесі виконання роботи необхідно відступити від умов договору, підрядчик повинен повідомити замовника і продовжити роботу тільки з його згоди. Для виконання роботи підрядчик має право залучати третіх осіб, так званих субпідрядників, проте тільки він відповідає перед замовником за їх вину. Взагалі підрядчик несе відповідальність за упущення при виконанні робіт, які сталися за будь-якої вини, в тому числі й легкої необережності.\nПідрядчик виконує роботу на свій ризик. Отже, якщо роботу буде виконано, але до передачі замовнику вона випадково загине, збитки від цієї загибелі результату роботи несе підрядчик. Звісно, збитки від випадкової загибелі матеріалів, що були передані замовником, несе він сам.\nПідрядчик має право вимагати прийняття виконаної роботи або принаймні її оплати, якщо вона виконана відповідно до договору.\nОсновний обов'язок замовника (наймача, локатора) полягає в оплаті готового результату роботи. Оплата може проводитися або за повністю виконану роботу, або за окремі виконані частини роботи. Однак якщо в процесі виконання роботи виявиться, що вона подорожчала порівняно з обумовленою винагородою, підрядчик зобов'язаний повідомити замовника і продовжувати роботу тільки з його згоди. Замовник має право продовжувати роботу чи відмовитися від договору.\nMandatum (договір доручення) — контракт, за яким одна сторона (повірений, мандатарій) бере на себе обов'язки виконати безоплатно на користь іншої сторони (довірителя, манданта) певні дії.\nПредметом доручення могли бути дії як юридичного, так і фізичного характеру. Однак договір доручення частіше укладався для здійснення саме юридичних дій — вчинення правочинів, виконання процесуальних дій тощо. Водночас допускалося укладення договору доручення щодо здійснення «супутніх» послуг фізичного характеру — доставка документів, заповнення формулярів тощо.\nЗа сутністю договір доручення наближається до договору найму послуг: в першому і другому предметом можуть бути фізичні послуги. Різняться вони істотною ознакою: договір найму послуг — платний, а договір доручення завжди безоплатний. Якщо виконання яких-небудь дій здійснювалося за плату, це перетворювало договір у найм послуг.\nДоговір доручення іноді вимагав значних витрат, часу, зусиль, енергії, роз'їздів тощо. Сама робота повіреного не підлягала оплаті. Однак довіритель зобов'язаний був відшкодувати повіреному витрати, пов'язані з виконанням доручення. Римські юристи пояснювали це так. Договір доручення походить із громадського обов'язку і дружби (ex officio atque amicitia). Брати плату за послуги, виконані на підставі громадського обов'язку чи дружби, в римському рабовласницькому суспільстві вважалося ганебним, таким, що принижує гідність вільної людини. Мандатарій вважав за честь виконати певні послуги на користь іншої вільної людини і плату розглядав як образу своєї честі.\nГромадський обов'язок чи дружба цінилися вище грошової винагороди. В основі договору доручення лежить особлива довіра однієї сторони до іншої, і цю довіру не можна було зневажити платою. Здебільшого повірені були благородні, чесні, достойні громадяни, які мали повагу та авторитет. Врешті-решт вони були досить заможні, і для них плата за послуги істотного значення не мала. Тому римське право чітко відрізняло найм послуг і доручення.\nЗ розвитком цивільного обігу збільшувалась потреба в наданні юридичних послуг. На виконання доручень витрачалося багато зусиль і часу. Добре виконане доручення почали певним чином винагороджувати — щось дарувати або іншим чином матеріально заохочувати, аби в достойний спосіб, який не принижував честі повіреного, стимулювати його працю з виконання доручення. Такі подарунки пізніше ввійшли в практику і дістали назву «honor» (звідси сучасний термін «гонорар»). Обдаровувати чи якимось іншим способом матеріально винагороджувати повіреного довіритель спочатку був не зобов'язаний, проте з часом така форма оплати доручення закріпилася.\nПрава й обов'язки сторін. Хоча договір доручення був двостороннім контрактом, права й обов'язки в ньому розподілялися нерівномірно. Суворіші вимоги висувалися до повіреного, не зважаючи на безоплатність договору, його старанність, добросовісність, сумлінність тощо. Павло зазначав: «Справа волі — взяти на себе доручення, справа необхідності — виконати його» (Д. 17.6.17.3).\nОсновний обов'язок повіреного — ретельно і сумлінно виконати доручення. Він повинен суворо дотримуватися одержаних вказівок. Переконавшись у неможливості виконати доручення відповідно до одержаних інструкцій, повірений зобов'язаний повідомити про це довірителя. В разі наполягання довірителя на продовженні виконання доручення повірений міг в односторонньому порядку відмовитися від договору. Проте відмова від договору не повинна була завдати довірителю майнової шкоди.\nУ договорі чітко визначалося, чи виконує доручення повірений особисто, чи може залучати третіх осіб. Якщо йому було дозволено спиратися на помічників, за їхні дії відповідальності він не ніс (вони відповідали безпосередньо перед довірителем). Однак повірений відповідав за вибір помічників. Звернувшись за допомогою до третіх осіб без спеціального дозволу на це довірителя, повірений сам відповідав за їхні дії.\nПовіреному не дозволялося перевищувати надані йому повноваження, інакше довіритель міг відмовитися від прийняття виконання. Виконавши доручення, повірений звітував перед довірителем і передавав йому все одержане внаслідок виконання доручення з усім приростом.\nБезоплатність договору доручення робило його невигідним для повіреного. Однак римське право встановлювало його підвищену відповідальність попри загальний принцип — сторона, яка не мала вигоди в договорі, несе обмежену відпові-дальність. Особливо довірчі відносини між сторонами в договорі доручення зумовлювали відповідальність повіреного за будь-яку вину. Він зобов'язаний був відшкодувати довірителю всі збитки, вчинені неналежним виконанням або невиконанням договору.\nПрава повіреного в цьому договорі було обмежено. Він міг відмовитися від виконання договору, якщо бачив, що не змо-же його виконати належним чином, а також вимагати відшкодування витрат, пов'язаних з виконанням договору.\nОбов'язки і права довірителя. Основний обов'язок довірителя — відшкодувати повіреному понесені при виконанні доручення витрати. Вони підлягали відшкодуванню навіть у разі, якщо результату доручення не було досягнуто, але не з вини повіреного. Крім того, довіритель зобов'язаний був відшкодувати повіреному збитки, заподіяні йому з вини довірителя. Права довірителя відповідали обов'язкам повіреного.\nПрипинення договору. Через особливі довірчі відносини, на відміну від інших договорів, передбачено і специфічні способи припинення договору доручення. Кожна із сторін мала право в будь-який час в односторонньому порядку відмовитися від договору. Договір ґрунтувався на довірчих відносинах, і якщо довіра втрачалася, припинявся й договір. Однак повірений міг відмовитися від подальшого виконання договору доручення у тому разі, якщо це не заподіяло шкоди довірителю. Він мав своєчасно повідомити довірителя про відмову від доручення, аби останній міг вжити необхідних заходів.\nДоговір доручення припинявся смертю однієї із сторін. Це також зумовлювалося довірчим характером відносин — спадкоємці померлого могли викликати недовіру іншої сторони. Однак у разі смерті довірителя повірений зобов'язаний закін-чити розпочаті дії, аби запобігти можливій шкоді спадкоємцям довірителя.\nДля захисту інтересів сторін кожна з них мала спеціальний позов, що випливав з договору доручення.\nSocietas (договір про сумісну діяльність, або ж договір товариства) — контракт, за яким дві або кілька осіб об'єднувалися для досягнення якоїсь спільної господарської мети.\nДоговір societas своєрідний у тому плані, що в ньому бере участь практично необмежене число осіб, тобто це багатосторонній договір. Він, так само, як і договір доручення, базувався на особливій довірі товаришів один до одного, на впевненості одного в порядності, чесності, сумлінності й добросовісності всіх інших. Це логічно, оскільки, об'єднуючи гроші, майно, власні зусилля для досягнення певної (може, навіть, ризикованої) мети, товариші повинні розраховувати на взаємну підтримку, допомогу, виручку тощо. Без такої впевненості успіху в спільній діяльності досягти неможливо. Довірчий характер societas вказує на його походження — він виник на основі сімейних чи родинних зв'язків. Наприклад, спадкоємці, аби не подрібнювати одержану в спадщину ділянку, домовлялися між собою щодо способу подальшого її використання. Тому римські правознавці визначали societas як об'єднання, основане ніби на братстві.\nХарактерною ознакою societas була спільність майна. Ступінь її визначався в договорі: чи на все майно всіх, хто об'єд-нувався, чи тільки на те, яке було необхідне для досягнення спільної мети. У першому випадку, коли об'єднувалося все майно, виникало право спільної власності всіх, хто об'єднувався, на все їхнє майно як наявне, так і на те, яке могло бути одержане в майбутньому. В другому — об'єднанню підлягала тільки та частина майна, яка призначалася для досягнення мети. Розміри внесків визначалися договором — вони могли бути рівними для всіх або різними. Одному зараховувались його організаційні здібності, іншому — майстерність, треті брали участь своїм майном. Отже, внеском могло бути як майно, так і власні зусилля.\nДоговір також визначав правовий режим об'єднаного майна. Наприклад, це могла бути спільна власність усіх учасників, кожний з яких зберігав індивідуальне право власності на зроблений внесок, передаючи його тільки в користування.\nУ договорі визначалася також участь сторін у прибутках і збитках: пропорційно внеску чи особистій участі в справах, в рівних долях всім чи з урахуванням інших чинників. Допускалася умова, за якою визначалася більша доля прибутку одним, менша — іншим, але не так, щоб одні одержували тільки прибутки, а інші несли тільки збитки («левове товариство»). Ульпіан, натякаючи на відому байку Езопа, зазначав: «Не можна створити товариство, щоб одним діставалася тільки вигода, на іншого покладалися тільки збитки, таке товариство прийнято називати «левовим» (Д. 17.2.29.2)\nДоговір товариства міг укладатися на визначений строк або без визначення строку. Кожному товаришу надавалося право вийти з товариства в будь-який час, але за умови, що його вихід не завдасть збитків іншим. Той, хто бажав вийти з товариства, повинен був заздалегідь попередити про це, щоб інші товариші могли завчасно вжити відповідних заходів проти можливих збитків.\nВідносини за договором societas поділялися на внутрішні та зовнішні. Внутрішні виникали між самими учасниками, зовнішні — між учасниками (товариством), з одного боку, і третіми особами, з іншого.\nПрава й обов'язки сторін у договорі societas (внутрішні відносини). Кожна із сторін мала право вимагати участі в розподілі прибутків, одержаних внаслідок успішної спільної діяльності. Розмір часток обумовлювався при укладенні договору — він міг бути рівним для всіх товаришів, але міг бути й іншим. Кожен учасник мав право виходу з договору в будь-який час, однак за умови, що його вихід не зашкодить іншим учасникам. Кожному учаснику надавалося право вимагати від інших взяти на себе частину збитків, заподіяних випадковою загибеллю чи пошкодженням його майна, внесеного в спільну справу.\nОбов'язки учасників були досить численні й різноманітні. Кожен із них мав внести обумовлене майно і в обумовленому розмірі як внесок у спільну справу. Це могли бути речі, грошові кошти або послуги. Внесене майно ставало спільною власністю товариства, а у разі випадкової загибелі чи пошкодження збитки несли всі учасники. При цьому ризик випадкової загибелі речей, визначених родовими ознаками, лягав на учасників з моменту передачі їх у спільну справу, а індивідуально визначених речей — з моменту укладення договору (Д. 17.2.58). «Бо повинні бути спільними як вигода, так і збитки, що виникли не з вини учасника societas...» — зазначав Юліан (Д. 17.2.52.4).\nВажливим обов'язком кожного учасника було добросовісне ставлення до спільної справи. При цьому добросовісність визначалася, на відміну від інших договорів, конкретно — до спільних справ кожний мав ставитися так, як він ставиться до своїх власних справ. У даному випадку настає відповідальність за конкретну вину — culpa in concreto.\nВсе набуте у спільній справі кожний учасник зобов'язаний передати у спільне розпорядження і звітувати за здійснені дії. В разі зловживання одним із учасників до нього міг бути поданий позов, наслідком якого також була infamia. Суворість відповідальності пояснюється довірчим характером договору societas.\nПравові відносини з третіми особами (зовнішні відносини). Об'єднання учасників societas не було юридичною особою, тому в зовнішніх відносинах кожний учасник виступав і діяв від власного імені. В разі порушення договору, укладеного з третіми особами, перед цим зовнішнім контрагентом відповідав той, хто укладав договір. Тільки після передачі всього одержаного за цим договором до спільної каси зовнішній контрагент міг заявляти вимоги до інших учасників.\nДоговір societas припинявся односторонньою відмовою будь-кого з учасників від продовження спільної справи, при досягненні спільної господарської мети через смерть одного з учасників, а також неспроможність одного з учасників, що її було виявлено. Однак після виходу або смерті одного з учасників інші за мовчазною згодою могли продовжувати розпочату справу. Проте це вже буде новий договір societas.


В СБУ показали, як через Закарпаття возили контрабанду до Великої Британії - М-Студіо – новини Закарпаття\nГоловнаКриміналВ СБУ показали, як через Закарпаття возили контрабанду до Великої Британії\n«У нашій країні ділки організували на території Київської області, зокрема Києво-Святошинського та Макарівського районів, підпільні цехи та складські приміщення, де здійснювалось незаконне виробництво та зберігання тютюнових виробів», ‒ підкреслив Іван Баканов. Потім контрафактна продукція контрабандою переправлялась через державний кордон України до країн Європейського Союзу.\nСпівробітники СБ України також виявили на території Одеської області підпільну поліграфічну фірму, де учасники угруповання друкували етикетки пачок цигарок відомих брендів, які використовуються для пакування контрафакту, виготовленого у нелегальних цехах на Київщині. «Виявлені нами контрабандні схеми доводять, що це проблема не тільки України, існує організований міжнародний трафік, який не помічає будь-яких кордонів, але спільними зусиллями ми здатні з ним боротися», – зазначив Юрій Луценко.\nТретього липня пройшла чітко скоординована операція СБУ, ДБР, Генпрокуратури та іноземних партнерів, у межах якої проведено санкціоновані слідчі дії на території України та Великобританії. В Україні обшуки проводились за місцем знаходження підпільних цехів та складських приміщень, а також за адресами проживання фігурантів кримінального провадження. СБУ виявила дві обладнані лінії для незаконного виготовлення тютюнових виробів, п’ять тисяч акцизних марок, понад три мільйони цигарок, три тонни тютюну та матеріали для фасування контрафактної продукції.\n«Це наймасштабніша операція з протидії контрабанді тютюнових виробів, що проведена спільно з іноземними партнерами. Вона перша в історії України та Євросоюзу», ‒ наголосив т.в.о. Голови СБ України. Бюджет Великої Британії від цієї схеми щороку втрачав десятки мільйонів фунтів стерлінгів. «У Європі контрабанда підриває економічну стабільність держав і є джерелом фінансування тероризму. Гроші, отримані від контрабанди, злочинці використовують для політичної корупції та лобіювання власних інтересів», ‒ зазначив Девід Гонтлі.


До дaти їхнього вeсілля зaлишaлося три тижні. В тoй вечір Марія і нe пiдозрювала, що до вiчної рoзлуки з Богданом — усього кiлька гoдин. Телефoнний дзвiнок зpуйнував її плaни і її щaстя – Українці Сьогодні\nYou are here: Home / Життєві історії / До дaти їхнього вeсілля зaлишaлося три тижні. В тoй вечір Марія і нe пiдозрювала, що до вiчної рoзлуки з Богданом — усього кiлька гoдин. Телефoнний дзвiнок зpуйнував її плaни і її щaстя\nДо дaти їхнього вeсілля зaлишaлося три тижні. В тoй вечір Марія і нe пiдозрювала, що до вiчної рoзлуки з Богданом — усього кiлька гoдин. Телефoнний дзвiнок зpуйнував її плaни і її щaстя\nДо дaти їхнього вeсілля зaлишaлося три тижні. В тoй вечір Марія і нe пiдозрювала, що до вiчної рoзлуки з Богданом — усього кiлька гoдин. Телефoнний дзвiнок зpуйнував її плaни і її щaстя.\nНа клaдовищі було тихо, тільки листя дерев шелестіло на вітрі. Марія поклала на мoгилу коханого букет ромашок. Раніше Богдан дарував їй її улюблені квіти, вона всміхалася, воpожила на пелюстках і остання завжди припадала на слово “любить”. Джерело\nУ ту останню зустріч він теж подарував їй ромашки. Великі, красиві, з яскраво-жовтими серединками. «Я кохаю тебе і завжди буду тобі найвірнішою, люблячою дружиною. Обіцяю! Клянуся!», — обійняла його міцно-міцно Марія.\n«Почекай із весільною клятвою. Ще сукню тобі не дошили», — пожартував у відповідь коханий.\nДо дати їхнього весілля залишалося три тижні. Дівчина чекала його з нетерпінням. І не підозрювала, що до вічної рoзлуки з Богданом — усього кілька годин.\nА вночі бліда, як стіна, мати розбудила її і прошепотіла: «Богдана бiльше немає. Aварія…» Пoxорону Марія майже не пам’ятає. Спочатку невтішну наречену відпоювали лiками, а згодом «швuдка» забрала її в лiкарню.\nЧитайте також: У дeнь весiлля Дмитро навiдpіз вiдмовився oдружуватися. Анюта чеpез деякий чaс пpивезла дoнечку до нього і свекpухи, а сама пoїхала в Iталію. Кoли на подвір’ї з’явилoся aвто з закоpдонними нoмерами, Антоніна oбімліла – вони пpиїхали забиpати внyчку\nПотім Марії довго снилися ромашки із жовтими сонечками, сміх Богдана і її обіцянка бути йому вірною все життя. Дивлячись на фото коханого, вирішила, що якщо пообіцяла — то дотримає слова. А гoре не втихало, бoліло в сeрці. Марія намагалася відволіктися навчанням, потім роботою, але найлегше було на клaдовищі, біля мoгили. Здавалося, Богдан тут, поруч. Подумки розмовляла з ним, розповідала про новини в селі, просила поради.\nМинув рік, другий. Марно подруги намагалися розважити Марію, запрошували в гості чи на прогулянки. Дівчата переконували її, що треба жити далі, відкрити сеpце для нового кохання. Бо ж вона ще така молода. Але Марія тільки мовчала.\nІ сьогодні вона з букетом ромашок вкотре сидить біля мoгили коханого. Та на душі — неспокій і буpя почуттів: злiсть, безсuлля, розгубленість. Кілька тижнів тому Марія вперше за багато часу зустріла товариша брата, Павла, з яким разом росли. Той глянув на неї проникливим поглядом — у саме сеpце. І стільки в його очах було добра, співчуття, душевності. Марія відчула, що Павло хотів щось сказати, але, мабуть, не наважився. Їй чомусь теж захотілося з ним поговорити, піти на це тепло, на світло його щирих карих очей. Відчула — і злякaлася. Намагалася стерти із пам’яті той епізод, але марно.\nЗвірилася про переживання коханому. «Богданчику, як мені бути?.. Ти в сирій зeмлі, а я… живу далі. Ну чому? Хіба я маю право бути щасливою? Думати про іншого. Я ж тобі поклялася, — розмовляла із милим Марія. — Пробач мені мою слабкість, Богданчику».\nНе знала, що ще має сказати, як загладити пpовину. Замислилася. Стало тихо. Аж раптом дівчина почула лопотіння крил. Недалечко від неї, на мoгилу Богдана біля букета ромашок опустився білий, як сніг, голуб. Марія зачудовано спостерігала за птахом. Той походжав по гранітній плиті пам’ятника, потім глянув на неї пильно, заворкотав, а тоді змахнув крильми і злетів у блакить небес.\nЛише за кілька днів Марія наважилася розповісти про той випадок сестрі. А вона пригорнула її і зітхнула: «Може, то Богданова душа просила тебе відпустити її? Бо їй треба жити вічним життям, а тобі — земним. Мені здається, Богдан хоче тебе підбадьорити, бо ти заслуговуєш найкращого. Він радітиме, коли тобі буде добре».\nНевдовзі після розмови із сестрою Марія знову зустріла в місті Павла. Привіталася першою і всміхнулася.


Необхідно пам'ятати, що прийняття чи неприйняття тези про історичну достовірність савана (плащаниці) пропорційне знанням з цієї проблеми. Перша реакція освіченої, але не володіючої достатньою мірою науково-історичними даними людини — це скептичне ставлення до даної проблеми. Згодом, коли переборене первинне неприйняття тези, з'являється сумнів, невпевненість, потім можливість визнання і, як наслідок, враження, захоплення. Такий шлях пройшла велика кількість дослідників та істориків, які під масою перевірених, неспростовних доказів схиляли свої уми, а потім і коліна — у молитві.\nПройти цей шлях, освітлений документальними фактами, пропонується й читачеві цієї роботи. Кардинал Сальдаріні пише: «Як би не виник саван, необхідно, щоб цей унікальний предмет науково-історичних обгрунтувань, вражаючий і хвилюючий уми в теперішній момент більш, ніж будь-коли раніше, був остаточно досліджений в дусі свободи і без предвзятості. А в тих, хто дивиться на саван, читаючи Євангеліє, обов'язково виникне враження, що він дарує художній опис Євангельської оповіді. Цей опис ставить перед нами багато питань і хвилює, тому заслуговує трактування його як Божого дару для Церкви. Таємниця виникнення плащаниці і надалі вимагає смирення та пошуків, як духовних, так і науково-історичних, і детального вивчення.\nПлащаниця ставить ряд дуже важливих запитань, передусім у зв'язку з невиясненістю появи зображення. Однак невідворотним та необхідним є пошук в історії свідоцтв, зауважень, попередніх описів цього виняткового полотна. У перші століття Церкви поховальне простирадло Христа, найімовірніше, було сховане як безцінна пам'ятка Страстей Христових, оскільки боялися, що хто-небудь може знищити це незвичайне унікальне полотно: юдеї вважали нечистим все, що мало контакт з тілом померлого, а не юдеї сприймали смерть на хресті як щось ганебне, принизливе.\nЄвангеліє про плащаницю нам говорить так: “Коли ж настав вечір, прийшов багатий чоловік з Аримафеї на ім’я Йосиф, який знав Ісуса. Він, прийшовши до Пилата, просив тіло Ісуса. Тоді Пилат звелів віддати тіло. І, взявши тіло, Йосиф обгорнув чистою плащаницею і поклав Його в новому своєму гробі, який він витесав у скелі, і, приваливши великий камінь до дверей гробу, відійшов.” (Мф. 27, 57-60). Також й апокрифічні документи розповідають про поховальні полотна Ісуса. Св. Єронім приводить один з фрагментів Давньоєврейського Євангелія (II ст.), і ці цитати, мабуть, є найстарішою згадкою про плащаницю не в Біблії: «Господь, коли вручив саван слузі священнослужителя, показався Якову». Інші повідомляють таке: «Як віддав плащаницю Симонові Петру...» і це пояснення знаходило підтвердження у словах Павла: «І що явився Кифі, потім одинадцятьом, потім з'явився більш як п'ятистам браттям одночасно, більшість яких живуть і донині, а деякі й померли; потім явився Якову, також усім апостолам.» (1 Кор.15, 5-7). Велич діянь Спасителя (II століття) говорить, що сам Господь, з'являючись Йосифові з Аримафеї, показує йому саван і хустину. Тексти Церкви у Єгипті (III—V століття) розповідають, що тіло померлого було загорнуте в саван, при цьому використовувались різноманітні пахощі. Все це зробили Йосиф з Аримафеї і Никодим, здійснюючи поховання тіла Господа, як це видно на плащаниці.\nУ пізніші часи перед нами з'являється постать юнака, “турботливого пастиря”, “цілителя, оздоровителя”, “вчителя та судді”, як правило, сформована на класичному образі нехристиянського Аполлона. Таким постає перед нами Христос з катакомб св. Петра і Марцеліна в Римі (кінець III ст.), який зцілює жінку від кровотечі. Представлення Христа в образі юнака, без бороди та вусів, ставить за мету підкреслити Божественну природу Христа, Сина Вічного Бога, що й підтверджує Нікейський Собор (325 рік). З припиненням переслідувань християн Папа Римський Сильвестр І наказав здійснювати літургію на білій скатертині в пам'ять про те, що Тіло Христа було загорнено в білу лляну полотнину.\nНа дерев'яних дверях костьолу св. Сабіни в Римі які датуються одним століттям пізніше в ми бачимо що, замучений Христос представлений з бородою, вусами, хоча в більш ранніх сценах зображувався як юнак, без вусів і бороди. Це розходження характерне для мозаїк костьолу Sant'Apollinare Nuovo у Равені.\nПодібне повідомлення знаходимо й у Доктрині Аддая (можливо, тут мова йде про перефразоване і перекручене ім'я апостола Іуди Тадеуша), датованої кінцем IV століття чи ж, на думку багатьох авторів, часами облоги Едесси в 544 р. Цей сірійський твір включає безліч легенд. Згідно з цією версією, Абгар вислав свого архіваріуса і художника Ханнана, що повернувся в Едессу з написаним їм зображенням Христа і листом, у якому Ісус обіцяв місту благополуччя і спокій.\nСільвія Аквітанка (Етерія), що ходила на прощу до Едесси в 384 p., зі своїх спогадів розповідає, що єпископ міста, показуючи визначні пам'ятки міста, привів її до Воріт Оплоту, однак у її описах баченого немає навіть натяку на знайомство із зображенням Спасителя. Найімовірніше, через переслідування ікона була захована, і пам'ять про неї ослабла.\nТе, що повсюдно було відомо про існування цінного відбитка, робило його предметом особливо бажаним: у 944 p., під час війни проти арабського султана Едесси, візантійські війська заволоділи Мандиліоном і урочисто перенесли його до своєї столиці. Прибуття славного Нерукотворного Образу Христа до Константинополя супроводжувалося урочистим прийомом, в пам'ять про який 16 серпня відзначалося літургійне свято. У деяких молитвах, присвячених цьому святу, згадується про ікону, що ніби володіє силою оздоровлення.\nМиколай Месаритес, охоронитель реліквій у каплиці Матері Божої в імператорському палаці, у 1201 р. був зобов'язаний при спробі крадіжки захищати їх і робив це, нагадуючи грабіжникам про святість місця, де зберігаються різні предмети, зв'язані з життям Христа, серед яких судар з поховальними полотнами, що є свідком Воскресіння. “Вони ще випромінюють пахощі, кидаючи виклик розкладанню, оскільки вкривали незвичайного померлого, нагого і бальзамованого, після Страстей”, — пише Месаритес. Очевидно, це стосується постаті Спасителя, що в поховальній промові його брата Іоана названа “прообразом” усіх створених рукою людини ікон.\nРоберт де Клари, літописець IV хрестового походу, у своїй праці написав, що перед захопленням Константинополя хрестоносцями 12 квітня 1204 р. щоп'ятниці в храмі Матері Божої у Влахерне виставлявся якийсь саван і що на цій полотнині чітко проглядалася фігура Христа. Є здогадки, що плащаниця була забрана хрестоносцями. Але ніхто зараз не знає, що сталося з цим полотном після розгрому міста, — додає він.\nЗа життя Жоффрея І саван був виставлений для загального огляду в Ліреї, що документально підтверджують свинцевий медальйон, який представляє плащаниця з добре видимим подвійним силуетом людини і тканиною з візерунком у вигляді “риб'ячого кістяка”. Цей медальйон був виловлений із Сени в Парижі у 1855 р., а сьогодні зберігається в музеї Клюні. Наявність на медальйоні гербів, змушує припускати, що цей медальйон з'явився пізніше в Ліреї під час виставляння там савана;\n— датований 1389 роком лист Петра д'Аркіс, єпископа Троуерс, у якому мова йде про те, що саван був виставлений в Ліреї на 34 роки раніше, тобто в 1355 p.;\nМатеріали для Порталу надано о. Михайлом Димидом


Купити квитки на автобус в Пойлово - ціни, розклад на Tickets.ua\nКвитки на автобус в Пойлово\nАвтобусні квитки до Пойлово\nЗа вікном 21 століття, більше немає потреби гаяти час у чергах автовокзалів та автостанціях. Купити квиток на автобус до Пойлово можна онлайн лише за декілька кліків. Сайт Tickets.ua має зручну систему пошуку, яка дозволяє знайти необхідні рейси, переглянути розклад маршруток та придбати автобусні квитки. Щоб ознайомитися зі всіма доступними пропозиціями, достатньо зазначити дату відправлення, кількість пасажирів та місце призначення. Оплата квитка здійснюється за допомогою банківських карт Visa/MasterCard.\nМаршрутка у Пойлово\nЩоб замовити недорогі автобусні квитки в Пойлово, варто переглянути розклад автобусів. Чим швидше ви почнете пошук, тим більшим буде вибір пропозицій від перевізників. Це можливість обрати та придбати найдешевші автобусні квитки з запропонованих. Для вашої зручності на сайті Tickets.ua система автоматично проставляє позначки «краща ціна» та «найшвидший». Щоб якомога краще спланувати поїздку, звертайте увагу на час і пункти відправлення та прибуття.\nЯк купити автобусні квитки у Пойлово онлайн?\nУнікальний ідентифікатор користувача сесії для повідомлення в Cлужбу турботи про клієнтів: 2805257654