ОКЛ ім. І.І. Мечникова\nПривітання - Знайомство/привітальне слово.\nД-р Тімоті Еріксон, начальник відділу та професор жіночої лікарні Брігхема та Гарвардської медичної школи.\nД-р Сергій Риженко, адміністратор та головний лікар в Дніпропетровській Обласній Клінічній Лікарні ім. І.І. Мечникова.\nОлександр Бондаренко, губернатор Дніпропетровської області.\nЗоряна Скалецька, міністр охорони здоров'я України.\nВіктор Кузьменко, начальник Дніпровського військового госпіталю.\nМикола Поляков, ректор Дніпровського Національного університету імені Олеся Гончара. Доктор фізико-математичних наук, професор, член Академії наук вищої школи України.\nТетяна Перцева, ректор Дніпропетровської медичної академії.\nОлександр Лоскутов, академік Національної академії медичних наук України.\nОсновні доповідачі. (Регламент доповіді - 15-20 хвилин)\nПідтримка України організацією НАТО та роль програми "Наука заради миру та безпеки". Александер Вінніков, голова Представництва НАТО Александер Вінніков, голова Представництва НАТО в Україні\nВідповідь Мечникова на український конфлікт: запобігання кризі та уроки, отримані за останні 5 років. Д-р Сергій Риженко, адміністратор та головний лікар Дніпропетровської ОКЛ ім. І.І. Мечникова\nП’ятирічний досвід інтенсивної терапії та анестезіології для пацієнтів з бойовими травмами. Д-р Володимир Дубина. Завідувач відділення анестезіології та інтенсивної терапії обласної клінічної лікарня імені І.І. Мечникова у Дніпрі\nЕволюція військової медицини в Україні. Lieutenant Colonel of Medical Service Andrii Shvets, Head of the Research Department (Special Medicine and Psychophys\nІнновації та новітні технології, важливість їх застосування у зонах конфліктів. Д-р Майкл ВанРойен, Гарвардський університет, директор Гарвардської гуманітарної ініціативи. Голова кафедри невідкладної медицини в лікарні Брігема, професор гуманітарних наук у відгалудженні Гарвардського університету під патронатом родини Лавін.\nЯк Україна може кардинально змінити навколишній світ, поєднавши знання та технології. Михайло Рябоконь, голова правління Ноосфери.\nТренінг ВООЗ: Інструктаж та локація – Д-р Шон Ківлєхан\nГрупове фото, Прес-конференція / Перерва\nРеагування на нові загрози, пов'язані з безпекою: перспектива охорони здоров'я. Д-р Борис Люшняк, професор та декан Школи громадського здоров'я, Мерілендський університет.\nМожливості та підтримка українських жінок у галузі науки, технології, інженерії та математики (STEM). Катерина Молодецька, доктор наук. Керівник Інжинірингової школи Ноосфери (навчальний центр STEM) в Житомирському національному агроекологічному університеті.\nПоточні загрози безпеки на сході України: перспектива ОБСЄ. Ярослав Юрцаба, координатор проекту ОБСЄ в Україні. З 2016 року координатор економіко-екологічної та політико-військової програми.\nМіжнародні зусилля для вирішення виникаючих проблем безпеки через платформу One-Health. Д-р Деніел Григорчук, Центр всесвітньої охорони здоров'я, Університет Чикаго, Іллінойс.\nРоль лікарень та систем охорони здоров’я у вирішенні конфлікта цивільних службовців та військових сил. Джеймс Кейхіл, старший медичний радник США і НАТО, Управління співробітництва у галузі оборони, Посольство США.\nПорядок організації медичного забезпечення органів ДПСУ в зоні проведення ООС при виникненні хімічно-небезпечної ситуації. Олександр Козак, полковник, Голова Шпиталю Державної прикордонної служби України.\nІнформація про тижневий розклад, курси, інструкторів, класи та локації.\nГала-концерт у Національному центрі аерокосмічної освіти для молоді.\nОКЛ ім. Мечникова\nТренер - Шон Ківлехан, д.м.н., магістр охорони здоров'я - лікарня Брігема, Бостон\nВступне слово: Д-р Сергій Риженко, адміністратор та головний лікар Дніпропетровської ОКЛ ім. І.І. Мечникова\nХімічна загроза населенню України в сучасних умовах. Микола Проданчук, професор, директор Наукового центру превентивної токсикології, харчової та хімічної безпеки імені академіка Л.І. Медведя\nМедичні контрзаходи проти радіоактивних речовин у зонах конфлікту. Д-р Деніел Григорчук, Центр всесвітньої охорони здоров'я, Університет Чикаго, Іллінойс.\nОфтальмологічний прогрес та інновації: практика очних операцій в Україні. Д-р Валерій Сердюк, директор обласної офтальмологічної клінічної лікарні, ОКЛ ім. І.І. Мечникова, відділ очної хірургії.\nНАЕМТ, Реагування на наслідки надзвичайних ситуацій (РННС) - 24 особи (нова група кожного дня).\nІнструктори: Роксолана Горбович, КВОСШ, д.м.н, САКХ\nВіддалена допомога з контролем ушкоджень (ВДКУ)\nІнструктори: Гейр Стреденес, д.м.н\nКурс ВООЗ "Основна екстренна допомога" (ОЕД). Максимально 40 людей можуть відвідувати курс. Заняття тривають 5 днів.\nІнструктори: Шон Ківлехан, д.м.н, магістр охорони здоров'я (Старший інструктор), Д-р Деніел Шнорр\nНавчання за програмою POCUS - портативне УЗД. Підготовка інструкторів.\nІнструктори: Саллі Граглія, д.м.н, магістр охорони здоров'я, (Старший інструктор), Д-р Деніел Шнорр\nПлан тренувань та заходів ЗЗМУ. Заняття призначене для 60 осіб. В аудиторіях будуть проводитися 4 заняття тривалістю 1 година, з годинною перервою.\nЗагальний час: 5 годин.\nІнструктори: Максим Довгановський, міжнародний експерт, керівник ЗЗМУ.\nІнноваційна та технологічна інфраструктура для охорони здоров'я. Борис Люшняк, професор та декан Школи громадського здоров'я - Мерілендський університет.\nВіддалений моніторинг для цільових груп пацієнтів в Україні для збільшення доступу до мед. послуг від імені населення по всьому світу. Девід Курагунтла, CEO та засновник Graftworx.\nУ пошуках вирішення проблеми зі здоров’ям: про нестачу безпечних запасів крові. Валері Енн Добєш. Старший викладач, ГГІ. Директор зовнішніх програм: Центр медичного моделювання STRATUS, лікарня Brigham & Women.\nНовітні технології в галузі гібридної війни та захисту інформації. Любов Цибульська, Аналітична група з гібридної війни.\n1. Вивчення того, як дезінформація виходить за рамки політичних та соціальних питань, орієнтуючись на, здавалося б, далеке медичне поле. У чому специфіка дезінформаційних повідомлень у цій галузі?\n2. Дискусія-дебати на тему профілактики вакцинації як зразкового випадку дезінформації. Дискусія в якості інструменту для поляризації суспільства. Відмінність застосування різних каналів дезінформації на практиці.\n3. Презентація відеоролика про російські розповіді про вакцинацію та біологічну зброю, що має на меті показати, як медичні питання використовуються для розпалювання ворожнечі на Заході.\nВід винаходу до інновації\nІсторія компанії через брендинг\nЯк зацікавити міжнародних інвесторів належною презентацією\nЛідерство в управлінні цифровими та персональними командами\nПрезентація та демонстрація продуктів\n"Стратегічні сесії". Модератор - Олександра Бакланова, керуючий партнер Pro-Mova http://pro-mova.com/\nДжоанна ван дер Мерве, Лейденський університет\nВалері Енн Добєш, Старший викладач, ГГІ. Директор зовнішніх програм: Центр медичного моделювання STRATUS, лікарня Brigham & Women\nСаллі Граглія, д.м.н., магістр охорони здоров'я, клінічний доцент Каліфорнійського університету, Сан-Франциско\nЯна Підлісна, Державна фінансова установа з питань інновацій\nОльга Степанченко, Національний університет водного та екологічного машинобудування: Інжинірингова школа Ноосфери як спосіб виховання інженерів-пасіонаріїв\nЄвгенія Булат, професор цивільного, трудового та економічного права - Жінки в науці: Ефект удару\nОксана Бутурліна, Дніпровська академія неперервної освіти\nНаталія Кондратюк, начальник відділу харчових технологій - STEM-освіта: як це працює. Чесна історія інновацій.\nРобототехнічний клуб BrainsON, Черкаси: презентація роботи студентів - безпілотник та додаток\nКрістіна Геті, доцент кафедри аерогідромеханіки, ДНУ - «Жінка і наука: багатогранний пошук, дослідження та результати».\nОлена Довбань, д.б.н., університет біології, ДНУ\nНаталія Гук, начальник відділу комп’ютерних технологій\nВікторія Ящук, відділ геометрії та алгебри, ДНУ\nАнна Дяченко, молодший науковий співробітник відділу оптоелектроніки, ДНУ - Краса та інтелект як основа фізики кристалів\nВалерія Лошманова, Ініціатива Нобілітету\nКруглий стіл: Жінки та дівчата, що надихають\nД-р Катерина Молодецька, завідувач Інжинірингової школи Ноосфери (навчальний центр STEM) Житомирського національного агроекологічного університету.\nЛіна Бондаренко, клуб робототехніки, школа Черкаської обласної ради\nОльга Степанченко, директор лабораторії Інжинірингової школи, Національний університет водного та екологічного машинобудування, Рівне\nВступне слово: Олексій Григорук, представник Міністерства охорони здоров'я, м. Дніпро\nМикола Чечоткін, голова Державної служби з надзвичайних ситуацій України\nЗагальний опис: CPT Dejan Pagon (SVN-A). Заступник начальника відділу з навчання та освіти SVN SNR. ЦПП ОЗЗМУ оборонної ради. Спільний центр захисту передового досвіду ХБРЯ. Вишков, Чехія.\nЗагальний огляд ОХБРЯ Центру Підготовки та Перепідготовки має на увазі:\nНеформальні рекомендації та мінімальні стандарти для служб оперативного реагування ХБРЯ (NBG / MS).\nСтворити загальну основу для міжнародного реагування на випадки ХБРЯ.\nПосилення взаємодії та співпраці міжнародних команд реагування\nНАЕМТ, Реагування на наслідки надзвичайних ситуацій (РННС) - 24 особи.\nНавчання за програмою POCUS - портативне УЗД.\nПлан тренувань та заходів ЗЗМУ. Заняття призначене для 60 осіб. CBRN Classrooms, Tabletop Exercises\nПроблеми логістики, передачі і зберігання даних для екстрених служб. Дмитро Подворчанський, Головний Проджект Менеджер My Pol System\nРозуміння ролі людини в епоху оцифрованого конфлікту. Джоанна ван дер Мерве, спеціаліст з питань інформації та нових технологій\nВикористання даних БПЛА для відображення та побудови 3D-моделей. Накладання даних із БПЛА, супутників та Лідара для стратегічного та тактичного аналізу. Олександр Ведмедь, ТОВ ТРАЙДЕНТ-ДЕФЕНС.\nTipTags + Nightingale security - Використання масових інформаційних карт та компонентів раннього попередження: Демонстрація найновіших технологій БПЛА для моніторинга та документування безпеки.\nДень - "Стратегічні сесії". Модератор Олександра Бакланова, керуючий партнер Pro-Mova\nГеннадій Долбіков, начальник відділу радіаційного та хімічного захисту управління цивільного захисту Державної служби катастроф України\nМедичні контрзаходи проти біологічних факторів у зонах конфлікту. Д-р Тімоті Еріксон, начальник відділу та професор жіночої лікарні Брігхема та Гарвардської медичної школи.\nІнтероперабельність в цивільній/військовій сфері. Джон Рош, магістр науки, магістр гуманітарних наук, бакалавр мистецтв, старший радник з управління ризиками.\nД-р Сергій Слісаренко, Дніпропетровський центр опікової та пластичної хірургії.\nКурс ВООЗ "Основна екстренна допомога"(ОЕД). Максимально 40 людей можуть відвідувати курс. Заняття тривають 5 днів.\nПлан тренувань та заходів ЗЗМУ. Заняття призначене для 60 осіб.\nВступне слово: Тімоті Еріксон та Сергій Риженко\nПроф. Михайло Бадюк, фаультет Київської організації медичного забезпечення, Військово-медична академія.\nНові технології можуть бути не кращими за старі технологічні підходи: практика опікової терапії в Україні. Д-р Сергій Слісаренко, Дніпропетровський центр опікової та пластичної хірургії.\nПрезентації керівників робочих груп та членів групи\nКерівник робочої групи ХБРЯ\nКерівник робочої групи з медицини\nКерівник робочої групи Мечникова\nЛідер робочої групи з нових технологій\nПовторення та дискусія.\nРезультат: Визначити прогалини та розробити план дій на майбутнє.


Про Егер - Егер - Країни - Путівки. Тури. Відпочинок в Україні і за кордоном\nЕгер - одне з найкрасивіших середньовічних міст Угорщини. Місто квітів, студентів і знаменитого червоного вина.\nЕгер розташований в 130 км. на північний схід від Будапешта, в межигірї Матри і Бюкка, на берегах річки Егер.\nМісто - справжня перлина бароко, готики, рококо і неокласики. Чистота і доглянутість вулиць, привітність місцевих мешканців, затишні ресторанчики і пивні бари, тераси-кондитерські, чарівні будівлі, прикрашені балконами з кованого заліза додають місту неповторну чарівність і шарм.\nДалеко за межами Угорщини славляться цілющі мінеральні джерела. Водолікувальна купальня з пляжем і сімома термальними басейнами знаходиться в прекрасному парку і відкрита для відвідин цілий рік. Варот відвідати діючі турецькі лазні - своєрідний памятник купальної культури епохи турецького панування.\nЕгер - це також батьківщина відомих вогняних червоних вин: -Бича кров-, -Мерло-, -Егерська красуня-, -Мушкотай- - продегустувати ці сорти вин можна у винних підвалах в Долині Красунь.\nКафедральний собор збудований в стилі класицизму - другий за величиною в Угорщині. Орган собору - найбільший в країні. Літом тут щодня організовують концерти класичної і церковної органної музики.\nБудівля Ліцею побудована в стилі пізнього бароко. На другому поверсі знаходиться величезна бібліотека (більше 130 тисяч томів). Тут можна побачити першу надруковану в Угорщині книгу (1473 рік). У вежі бібліотеки працює перший в країні астрономічний музей, Обсерваторія Шпекула.\nПравославна церква Егера побудована сербами в 17 столітті. Особлива її гордість - дуже красивий позолочений іконостас.\nЕгерська фортеця - історичний памятник, що свідчить про легендарну битву з турками. Тут виявлені залишки собору 13 століття і готичного єпископського палацу 15 століття. Зараз у фортеці знаходяться Фортечний музей героя Іштвана Добо, монетний двір і картинна галерея. А в підземеллі фортеці- лапідарій, тюремний музей і музей воскових фігур.\nЗ часів турецького панування в місті зберігся Мінарет з 40-метровою вежою і 93-ма сходинками.\n15.09.2009 - Про Веспрем


Як написати бізнес-запит\nДіловий запит можна порівняти з першим кроком у ділових відносинах. Як правило, ви пишете лист із запитом у відповідь на інформаційну кампанію або рекламну кампанію компанії, з якою ви не знайомі. Ви пишете, щоб дізнатись більше про послугу, товар чи підприємство, яке ви плануєте використовувати, купувати чи створювати стосунки. Лист із запитом повинен бути коротким і чітким. Його основна мета полягає в отриманні більш детальної інформації, ніж була включена в оригінальний матеріал продажу.\nВведіть дату листа. Дата корисна, якщо вам потрібно буде звернутися до запиту в наступних повідомленнях.\nВведіть адресу компанії. Якщо початкові продажні матеріали включали ім’я відповідного контакту, введіть це ім’я над назвою компанії. Якщо було вказано лише заголовок чи відділ, введіть ці дані в окремий рядок у кінці адреси. Почніть цей окремий рядок зі скорочення "Attn :." Прикладом є "Attn: віце-президент, бізнес-послуги".\nВикористовуйте відповідне привітання. Якщо отриманий вами матеріал для продажу мав непривітний, доброзичливий тон, ви можете вказати ім’я контактної особи. В іншому випадку просто зверніться до контакту з паном чи пані, а потім прізвищем.\nКоротко викладіть своє прохання. Якщо ви хочете каталог або прайс-лист, просто скажіть так. Наприклад, "Я пишу, щоб запитати каталог товарів у відповідь на ваші останні розсилки". Якщо ви відчуваєте експансивність, ви можете включити рядок про функції вашої компанії, наприклад "Моя компанія використовує віджети у виробництві кадрів віджетів".\nЗакрийте стандартним рядком для закриття та надрукованим підписом. "Щиро" та "Дуже по-вашому" - це загальне та відповідне закриття. Додайте свій заголовок під рядок підпису.


Замовити запечені роли та теплі суші з безкоштовною доставкою по Києву\nЗапечені роли - доставка по Києву\nЗапечені роли: незвичайний контраст в японській їжі\nПротягом останніх десятиліть популярність набули незвичайні страви. Роли – один з таких варіантів поєднання продуктів, який полюбився багатьом споживачам в різних частинах світу. У зв'язку з популярністю цього кулінарного виробу кухарі не перестають вигадувати нові види, щоб можна було замовити не тільки класичні варіанти японської кухні, а і запечені роли, які з'явилися недавно. Так само цей вид страви часто називають гарячі або теплі роли, і так само гарячі або теплі суші.\nКласичний метод приготування японських страв вимагає використання сирої риби. Але багато кухарів вибирають просолену рибу. Ті, хто з різних причин не хоче пробувати морські продукти в сирому вигляді, як того вимагає класичний рецепт, можуть купити запечені роли. Це версія японської кулінарії, адаптована під Європу і Америку.\nГарячі роли - історія створення та рецепти приготування\nОсновна відмінність запеченого варіанта від класичного полягає в наявності термічної обробки страви. Це дозволяє зробити роли більш ароматними, м'якими і насиченими. Консистенція продуктів змінюється, стаючи більш ніжними, а корисні властивості продукту залишаються. Традиційна страва набуває зовсім іншого смакового відтінку. Варто замовити запечені роли з доставкою, щоб спробувати нові смаки.\nОсновними методами приготування гарячих ролів будуть:\nБільш старим методом вважається застосування фритюру. Хоча в Японії це блюдо готується рідко - корінні жителі сонячної країни віддають перевагу класиці, в Європі запечений варіант дуже популярний. Суть методу полягає в обсмажуванні готових ролів в клярі. Рецепт залежить від виду ролів. Гарячими можна зробити будь-який вид, включаючи Таномі, Умарі, Філадельфія , Окума, Унагі, Магуро і т.д.\nДля приготування використовуються такі інгредієнти:\nЛисти пресованих водоростей (норі).\nСпеціальний рис (володіє потрібними клейкими якостями).\nРиба, м'ясо, морепродукти застосовуються як начинка.\nДля кляру потрібні борошно, вода, яйця.\nГотова суміш або вмочається в кляр, або поливається цим соусом. Процес створення ідеальних ролів здається простим, але коли кухар починає готувати, то виявляється, що це вимагає серйозної майстерності. Якщо купити запечені роли в Києві в готовому вигляді, то не доведеться займатися самостійним приготуванням. Блюдо відмінно поєднується з соусом васабі і імбирем.\nІсторія появи такого варіанту приготування японського кулінарного шедевра починається, як не дивно, в Америці. В середині минулого століття кухарі ніяк не могли привчити співвітчизників їсти рибу в сирому вигляді. Щоб залучити американців до японської їжі , кухарі пішли на таку хитрість, як термічна обробка. Після запікання роли набували більш ніжний смак, і споживачі поставилися до них з великим інтересом.\nСьогодні замовити запечені роли не складає труднощів в наш час. Після появи в асортименті ресторанів такого виду страв інтерес до японської кухні зріс в кілька разів. Тепер прихильники суші насолоджуватимуться ще одним неповторним смаком в незвичайному форматі.\nКористь теплих ролів\nІнгредієнти, що входять до складу продукту, не втрачають властивостей при термічній обробці. Всі мікроелементи, вітаміни і поживні речовини компонентів зберігаються.\nПоліпшення роботи мозку, сприяє травленню, підвищує опірність організму\nБагаті йодом, калієм, фосфором і кальцієм.\nПрофілактика хронічних захворювань, ракових пухлин, зниження рівня холестерину, відновлення імунної системи\nДжерело фосфору, жирних кислот омега-3, нормалізація нервової системи, роботи щитовидної залози, зміцнює серце, покращує зір\nБагате на вітаміни групи В, залізо, цинк, білки тваринного походження, необхідні для нарощування м'язів\nПригнічує розвиток карієсу, вбиває ракові клітини, знищує цвілеві гриби, нейтралізує харчове отруєння, запобігає тромбозу, рекомендується регулярно вживати в невеликих дозах для розрідження крові\nПротизапальна, зігріваюча дія, усуває процес токсикації в організмі, зменшує нудоту, є профілактикою появи паразитів\nЗамовити гарячі роли вирішують не тільки ті, хто хоче спробувати нові варіанти обробки класичної версії, але і ті, хто боїться їсти сиру рибу. Запечені в духовці або у фритюрі роли абсолютно безпечні для малюків і вагітних.\nУкраїнці полюбили японську кухню завдяки незвичайним смакам, користі для організму і невеликій калорійності. Розщеплювати жири допомагають овочі, васабі, імбир. Купити запечені або теплі роли або суші з доставкою варто тим, хто мріє про струнку фігуру, любить побалувати себе смачненьким і прагне бути в курсі кулінарних нововведень.\nІнгредієнти, що входять до складу ролів, містять велику кількість мікроелементів, вітамінів, які потрібні людському організму щодня. Тому в режим харчування варто включити роли в запеченому або в класичному варіанті виконання.\nЯкі сяке макі з лососем Склад:\nЯкі унагі макі з вугрем Склад:\nЯкі магуро макі з тунцем Склад:\nЯкі ікура сяке з лососем в ікрі Склад:\nСуші рис, норі, омлет тамаго, лосось, сир вершковий "Філадельфія", сир ...\nЯкі ікура ізумідай з окунем в ікрі Склад:\nСуші рис, норі, омлет тамаго, смажений окунь, сир вершковий "Філадельфія", ...\nЯкі сяке макі з лососем Вера Это очень вкусно. Соотношение цена/качество добавляет удовольствия. Доставка всегда безупречна - быстро, блюдо теплое и свежее. Спасибо, tainabox, за работу, успехов вам!\nСет №5 "Токіо" Андрій Крутые роллы, большие, вкусные, много рыбы и сыра, однозначно на 5-ку!


Випускники Ужгорода біля міськради тренувалися танцювати прощальний вальс (ФОТОРЕПОРТАЖ) » Новини України та Світу. Новини сьогодні - 7dniv.info\nФоторепортажі 22-травня-2014, 16:370795\nСьогодні кілька десятків пар випускників ужгородських шкіл на площі Поштовій провели репетицію спільного вальсу. Цим могли любуватися всі перехожі. Загальноміське свято прощання зі школою для випускників усіх навчальних закладів міста, де і буде виконано прощальний вальс, заплановано на суботу, 31 травня.\nКожна школа визначила для виконання вальсу по кілька пар своїх 11-класників. Минулого року на такому ж святі танцювали 120 випускників — 60 пар. Хореограф-постановник дійства – заступник директора з виховної роботи ЗОШ №2 Людмила Федьо.\nШколярі танцюватимуть у шкільних формах і під музику класичного вальсу, однак організатори зазначають, що саме під мелодію, яка звучатиме цього року, спільний прощальний вальс ще не виконували ні разу.\nМедалісти ужгородських шкіл завтра отримають заслужені медалі і станцюють вальс просто неба\nПостійна сонливість: лікарі дали пояснення цьому явищу448


З Днем народження, рідне місто Дрогобич! Привітання міського голови. ВІДЕО | Новини Дрогобича і Трускавця\n11:57, 21 вересня\nДорога дрогобицька громадо, шановні гості нашого міста!\nЦьогорічне День міста не таке, як завжди.\nУ ці дні Дрогобич цілим містом сумує за тими, хто трагічно загинув у ніч 28 серпня. Скасовано усі святкові заходи. Біль втрати непоправний…\nОднак, життя продовжується. Оговтавшись від трагедії, ми повинні рухатися вперед. Об’єднавшись, допомагаємо один одному і продовжуємо розбудовувати наше місто.\nНаш Дрогобич такий неповторний — ранковий чи вечірній, весняний чи осінній. Він серйозний і водночас веселий, гомінкий і поважно тихий. Він гордо несе свою славу день за днем, з покоління в покоління вже 928 років. І якщо в серцях дрогобичан палатиме вогонь любові до ближніх, до рідного Дрогобича, то разом збудуємо місто мрії. Любімо, наше місто!\nЗ Днем народження, мій Дрогобиче!\nЗ любов’ю та повагою, міський голова Дрогобича Тарас Кучма


За княжої держави процес, цивільний і карний, вже дійшов форм прилюдного Cудочинства(С.). і відбувався в упорядкованій суд. системі. У С. як цивільному, так і карному процес починався на домагання покривдженого, а в справах про важкі злочини появляється згодом офіц. обвинувачення. Поч. процесу базувався інколи на договорі зацікавлених сторін про віддачу справи до суду. У карних справах часом процесові передувало слідство — "свод" і "гонення слідом". Суд був усний і прилюдний при участі громади ("луччих людей"). Після доказового справування суддя (кн. або його урядовець, "судні люди" в гром. суді і т. д.) ухвалював вирок. Карні вироки виконував звич. кн. або його урядовці.\nЗа лит.-поль. доби, як і за попередньої, діяло тільки матеріальне право, яке не розрізняло процесуального права. Процесом, як раніше, диспонували сторони, хоч роля у ньому СУДУ посилилась. Процес звався "поступком правним": йому звич., особливо у карних справах, передувало слідство, на підставі якого суд видавав позов. Розправа звалася "розсудком" і мала на меті "доводження справедливости". Процес був явний і усний, тільки вирок, званий "декретом", вирішував суд на закритому засіданні. Вирок можна було оскаржити або апелювати. Існувало особливе карне С., зване "скрутинією", яке було подібне до зах.-евр. інквізиційного процесу, хоч у лагіднішій формі. Скрутатори допитували свідків на місці злочину в неприсутності обвинуваченого, а запис такого слідства був підставою для вироку як єдиний доказ. У Галичині С. спершу зберігало традиційні форми, але згодом, зокрема по реформі 1434, було замінене поль.\nЗа Гетьманщини процес став більше формальним, гол. під рос. впливом і в наслідок реформ 18 ст. Поєднання суд. і адміністративної влади в руках коз. старшини, як і велике ч. апеляційних інстанцій, мало неґативний вплив на С. Процес починався скаргою позовника. Позваний вносив одвід (або отпор), "ізвиненія" і "збивання позову". Після доказової процедури перед явним судом, суд на закритому засіданні ухвалював вирок. Апеляційний суд розглядав справу на підставі актів. На Запоріжжі процесові форми були вільніші, але виразно панував принцип прилюдности. Інколи самі козаки брали участь у виконанні вироку.\nПід Росією ще деякий час діяли процесові норми Лит. Статуту, але незабаром (Указ "О форме суда" - 1723) на укр. землях уведено рос. карний процес, типовий інквізиційний процес з функцією досліджування, обвинувачення і судження в одних руках. Закон 1832 не змінив цього процесу по суті, хоч вже 1801 скасовано формально (але не фактично) тортури як процесовий доказовий засіб. Щойно "Устав уголовного судопроизводства" (1864) скасував інквізиційну форму, увів гласність і усність і взагалі віддзеркалював частково ліберальні течії Зах. Європи (напр., суди присяжних), але закон 1887 увів знову обмеження (скасував суди присяжних, гласність тощо). Також цивільний процес був змінений новим кодексом 1864, який ґрунтувався на зразках франц. кодексу з засадами диспозиційности, усности, гласности і вільної оцінки доказового матеріалу; матеріальне право було вже цілком відокремлене від процесового (формального).\nНа укр. землях у складі СРСР. Декрет про суд ч. 1, схвалений Радою Народився Комісарів РРФСР 24. 11. 1917, скасував С. царської Росії і почав творити нову, сов. систему. На декреті про суд ч. 1 майже повністю взорувалася постанова Нар. Секретаріату УРСР від 4. 1. 1918 "Про запровадження народився суду" і Декрет Ради Народився Комісарів України від 14. 2. 1919 про "Тимчасове положення про народився суди та Рев. Трибунали". Ці декрети про суди обіймали також процедуральні постанови. (Про ранній розвиток див. Судоустрій). З деякою відмінністю взорувалися на рос. кодексах перші укр. процесові кодекси: цивільні з чинністю з 31. 10. 1924 і з 1. 12. 1929, та карні з чинністю з 13. 9. 1922 і з 15. 9. 1927. Конституція СРСР 1936 увела засаду, що карні й цивільні матеріальні й формальні закони (а також закони про судоустрій) кожної респ. повинні базуватися на принципах, встановлених для усього Союзу. Вони є підставою для нині обов'язкових законів УРСР про карне й цивільне С. п. н. "Основи кримінального судочинства Союзу РСР і союзних республік" від 25. 12. 1958 та "Основи цивільного судочинства Союзу РСР і союзних республік" від 8. 12. 1961. Відповідно до цих "Основ..." Верховна Рада УРСР затвердила 28. 12. 1960 "Кримінальпо-процесуальний Кодекс УРСР", a 18. 7. 1963 і "Цивільний Процесуальний Кодекс УРСР".


Хтонізм Геракла (за матеріалами античного Херсонеса)\nОдним з найбільш шанованих героїв античного Херсонеса був Геракл. Могутній герой вважався покровителем міста і його сільськогосподарської округи (хори), захисником, рятівником не лише всього Херсонеського держави, а й окремих громадян. Знахідки, отримані в результаті розкопок в Херсонесі і на його хорі, доводять складність культу цього героя.\nОднією з найважливіших складових культу Геракла є хтонізм його образу - тобто найтісніший зв'язок з потойбічним світом. Культ героїв взагалі тісно пов'язаний з культом мертвих, зокрема за допомогою роду його з культом предків. Ми знаємо про хтонічний стороні культів Ахілла, Тезея, Діоскурів, тим більш виразно причетний таємниць потойбічного світу Геракл - наймогутніший, найвідоміший з героїв. На цей зв'язок звертали увагу і стародавні автори і сучасні дослідники. Найбільш яскравою ілюстрацією на тему хтоничности культу Геракла є його останній подвиг - подорож в Аїд і перемога над Кербером. Однак окремі хтонические риси простежуються в образі героя вже під час перших його подвигів і навіть раніше - з моменту народження.\nНемовля Геракл, який задушив змій, підісланих Герой, вперше стикається зі світом мертвих, так як зв'язок змії з потойбічним світом несомненна1. Можна згадати одне з прізвиськ Геракла - "Офіктон" ( "Змееубійца"). Але зв'язок героя зі зміями можна розглядати і в іншому контексті. Геракл сам подібний до змії. Його переродження після смерті нагадує дії змії, що скидає стару шкіру і тим самим, на думку древніх, яка уникає старості. Слід зазначити, що в грецькій мові слова "зміїна шкіра" і "старість" позначалися одним словом - gerw V.\nПодвиги Геракла - це низка перемог над хтоническими чудовиськами. Немейский лев, згідно Гесіодом (Теогонія, 327), - породження Єхидни і Орфа, жахливого пса Геріона, вбитого згодом Гераклом. Єхидна ж породила Кербера і Лернейскую гідру. Таким чином, вступаючи у двобій з цими чудовиськами, Геракл входить в безпосереднє зіткнення з хтонічний стихією і перемагає її. Про зв'язок лева зі світом мертвих згадували багато дослідників. Відзначимо, що монументальні статуї левів - часті знахідки в некрополях грецьких міст, в Північному Причорномор'ї такі скульптури виявлені при розкопках некрополя Ольвії. Доречно привести тут і думка Н.В.Пятишевой, відзначила, що мотив боротьби Геракла з левом особливо часто зустрічається на речах в поховальному інвентарі як херсонеського некрополя, так і пантікапейського і таманського, а також скіфських курганів IV - II ст. до н. е.\nНемейский лев жив у печері з двома входами. Подібну печеру описав Порфімій ( "Про печері німф"). За його словами, в ній відбуваються обряди смерті і наступного воскресіння. Тому перший подвиг символізував переживання Гераклом ритуальної смерті, після якої він вже ставав безсмертним.\nЛернейская гідра теж, згідно з Павсанієм (II, 37, 4-5; II, 36, 6-8), жила неподалік від печери, через яку Діоніс спустився в Аїд, щоб забрати звідти Семелу. Таким чином, хтонізм Гідри, властивий їй по народженню, як би посилюється близькістю її лігва до царства мертвих2. Цікава тут ще одна деталь - згідно Аполлодору, Геракл знайшов чудовисько, і воював із ним "у джерела Амімони, там знаходилося лігво гідри" (II, 5, 2). Зв'язок джерел з загробним світом не викликала сумнівів у древніх. Цікаво в цьому зв'язку шанування Геракла як покровителя вод. В Італії цілющі джерела носили назву "Гераклові купання". Гігін описує випадок, коли Геракл, відчувши спрагу, тупнув ногою і з цього місця забив ключ (Поетична астрономія, II, 3). Майже такий же випадок описує Аполлоній Родоський: "Аргонавти, які протягом 12 днів несли" Арго "до солоного озера Тритон, померли б від спраги, якби не джерело, який забив завдяки Гераклові, який побував в цих місцях, коли йшов за яблуками Гесперид "(IV, 1228-1460). Про джерела, створених Гераклом, неодноразово згадує Павсаній (див. Наприклад II, 32, 4). Знамените у всій Греції місце - Фермопіли ( "гарячі врата") названі були так через потік, що протікав неподалік. Саме в нього кинувся Геракл, надівши хітон, просочений отрутою Несса (Цец. Схолії до Ликофрону, 50-51). Стосовно до Північного Причорномор'я ця особливість шанування Геракла проявляється на Боспорі, де спільне святилище Геракла і Афродіти розташовувалося в районі грязьових і газових вулканів, а також на хорі Херсонеса - в районі сакських мінеральних джерел та лікувальної грязі. Тут культ Геракла міг злитися з культом Асклепія.\nОстанні подвиги Геракла особливо підкреслюють хтонічну природу цього героя. Відповідно до одного з варіантів міфу, в пошуках корів Геріона Геракл переправився на острів Еріфія в бронзовому похоронному посудині, використавши левову шкуру як вітрило (Сервій. Коментарі до "Енеїди" Вергілія, VII, 662 і VIII, 300). Аналогічне подорож здійснив Гільгамеш, який переплив води смерті по дорозі на острів мертвих (X, 4, 10 сл.). В такому випадку похід Геракла за коровами Геріона можна розглядати як подорож в царство мертвих і повернення звідти. Напевно, не випадково Діодор Сицилійський особливо виділив, що в Сицилії Геракл, коли гнав корів Геріона, заснував свято і зробив жертвоприношення на краю священної прірви Кіана, через яку Гадес відвіз Кору в пекло (IV, 23-24; V, 4). Той же сюжет дещо по-іншому трактується в описі наступного подвигу Геракла - викрадення яблук Гесперид. Сад трьох Гесперид, розташований на далекому Заході, позначає те ж царство мертвих, так як захід завжди асоціювався у стародавніх зі смертю. І знову герой проникає в потойбічний світ, вступає в єдиноборство з хтоническим чудовиськом (в попередньому подвиг це був величезний пес Геріона Орфр, тут це стоголовий змій Ладон, обидва - породження Тифона і Єхидни) і повертається в світ живих.\nАле цей подвиг треба розглядати в більш широкому контексті. Сад Гесперид, де ростуть чарівні яблука, представлявся древнім як своєрідний "центр світу", місце, де стикуються Небо, Земля, Пекло. Яблука - весільний дар Землі Зевсу і Гері - в цьому випадку грають роль свого роду ключа до вселенського рівноваги, порушення якого загрожує катастрофою всьому живому і Хаосом. Повернення яблук в сад Гесперид неминуче, інакше світ загине. Геракл тут виступає не тільки як персонаж, близьке до хтоническим силам, здатний досягти центру світу. Він показаний створенням, здатним порушити божественне рівновагу.\nІ все ж найвиразніше зв'язок героя з потойбічним світом виявляється під час останнього з дванадцяти подвигів. Герой повинен спуститися в Аїд і привести звідти страшного пса Кербера, у якого, за описом Аполлодора, "були три собачі голови і хвіст дракона, а на спині у нього стирчали голови різноманітних звірів" (II, 5, 12). Дорога в царство мертвих була не під силу не тільки смертним, але і більшості богов3. Для здійснення цієї подорожі Геракл повинен пройти серйозну підготовку, очиститися. На думку деяких античних авторів, незвичайність випробування була причиною того, що в честь героя Деметрою були засновані малі Елевсінські містерії (Діодор Сицилійський, IV, 14). Сенс посвяти в Елевсінські таїнства, мабуть, в набутті захисту, невразливості від хтонічних сил, гарантія повернення з підземного світу. Спуск в Аїд живої людини, на думку греків, був явищем надзвичайним. Хоча відомі випадки сходження туди живих, що відбулися і до і після Геракла (Орфей, Тезей і периф, Діоніс), все ж вони розглядалися як щось незвичайне, доступне лише обраним. Незвичайність ситуації приводить до парадоксальних положенням. Харон не взяв з Геракла плати за переправу (адже перед ним - жива людина). Однак згодом за це Гадес закував його на рік в колодки. У поданні древніх Аїд - місце, де бродять лише безтілесні душі, тіні померлих. І все ж один з персонажів підземного царства, пастух Менет, викликавши героя на єдиноборство, так стиснув його, що затріщали ребра (Аполлодор, II, 5, 12). Ці протиріччя зустрічаються і пізніше, коли мова заходить про загробне існування самого Геракла. Питання про неоднозначному становищі Геракла вже в далекій давнині займав греків. З одного боку, численні легенди свідчили про те, що Зевс взяв героя з похоронного багаття і забрав на Олімп, де Геракл отримав вічне блаженство і став чоловіком богині Геби (Гесіод. Теогонія, 950-955; Діодор Сицилійський, IV, 38; Овідій. метаморфози, III, 209 сл.). Однак, коли Одіссей спустився в Аїд, він бачив там тінь Геракла - його "подоба" (eidwlon) - могутнє, готове щохвилини кинутися в бій (Одіссея, XI, 601-604). Ця тінь, втім, відрізнялася від інших мешканців Аїда хоча б тим, що не потребувала в крові і вільно заговорила з Одіссеем4. Причини появи цього пасажу у Гомера дослідники схильні пояснювати "свідомим наміром з боку автора" Одіссеї "примирити два несумісних вистави". Відзначимо, що проблема подвійного положення Геракла після смерті залишалася темою для обговорення на протязі століть. Можна згадати один з сатиричних діалогів Лукіана "Розмови в царстві мертвих", персонажами якого є зустрілися в Аїді тіні Геракла і Діогена. Двоїсте ставлення до Гераклові виявилося, зокрема, в шануванні його, з одного боку, як бога, а з іншого - як героя.\nДосить дивним, на перший погляд, виглядає завдання, дане Еврісфея Гераклові для здійснення останнього подвигу. Він повинен вивести на світло Кербера, причому не вбивати чудовисько, а доставити його живим. Характерно, що після виконання подвигу Еврісфей відпускає стража підземного світу назад. У сюжеті цього міфу можна бачити паралель з попереднім - для підтримки світової рівноваги яблука Гесперид також повертаються туди, звідки вони були доставлені. Але Аїд не сад Гесперид, не центр рівноваги космогонічних сил. Сенс появи Кербера в "верхньому світі" дуже добре резюмується Діодор: "він показав його людям" (IV, 26). Виводячи хтонического звіра з прихованою від очей людей області, Геракл неявне робить явним, таким чином позбавляючи його жахливість, після чого в цьому розвінчати вигляді Кербер відводиться назад в Аїд.\nПісля повернення з Аїда Геракл сплів собі вінок з гілок осики. Листя цього вінка, які дивилися назовні, почорніли, оскільки колір Пекла - чорний, а ті, які були притиснуті до чола Геракла, стали сріблясто-білими. Тому білий тополя, або осика, вважається священним деревом Геракла (Сервій. Коментарі до "Енеїди" Вергілія, VIII, 369), а вінок з листя осики (або гладка вовняна пов'язка) на голові героя вказує на зв'язок його образу з хтоническим культом. Крім осики, Гераклові приписують відкриття таких рослин, як гераклеон, блекота, а також аконіт, що відбувся від отруйної слини Кербера, що капала на землю (Пліній Старший. Природна історія, XXV, 12, 15, 27, 37; Овідій. Метаморфози, VII, 409 сл.). Не випадковий, до речі, і вибір матеріалу для палиці героя. Дика олива в Греції була новорічним деревом, символом початку і використовувалася для вигнання злих духів. Можливо, олива як символ Геракла перейшла до героя від його фінікійського "прототипу" - Мелькарта. Пліній Старший, описуючи храм Мелькарта в Тирі, говорить про те, що в центрі його знаходилися два стовпи, оливкове дерево і священний вогонь (XXXVII, 161).\nОднак перебування у володіннях Гадеса не може пройти безслідно навіть для Геракла. Багато дослідників визнають в зв'язку з цим більш логічною версію Евріпіда про те, що божевілля наздоганяє героя саме після повернення з царства мертвих. Цікаво в зв'язку з цим розглянути один з пасажів Аполлодора, що розповідає, що в Аїді Геракл зустрів тіні Медузи і Мелеагра (II, 5, 12). У цій зустрічі можна угледіти символічне пророкування долі героя. Персей, предок Геракла, убив Медузу, тінь якої тепер мстить його нащадку (давнє уявлення про відповідальність нащадків за справи предків), обравши знаряддям помсти Деяниру, сестру Мелеагра. Сама ж Медуза - знаряддя в руках хтонічних божеств. Божевілля героя - та ж помста. Ніхто не може безкарно спуститися в царство мертвих. Потрібно принести жертву, причому пожертвувати найдорожчим, що у тебе є. Як спокутування, принесене хтоническим силам за можливість повернутися в світ живих, варто розглядати вбивство (і не просто вбивство, а спалення) своїх дітей. Геракл робить це несвідомо, ставши на час слухняним виконавцем волі Гери - хтонічний богині. Однак і цієї жахливої жертви виявляється недостатньо. Хтонічна стихія наздоганяє героя у вигляді плаща, просоченого кров'ю Несса. Щоб остаточно очиститися від впливу стихії, як би "заразила" його під час перебування в Аїді або навіть раніше (під час зіткнення з різними породженнями цієї стихії на землі), щоб вилікуватися від цього - потрібно піти на останній крок - самозакланіе. І Геракл йде на це, добровільно піднявшись на похоронне багаття. Тільки тепер він зміг повністю звільнитися від хтонического впливу, і лише після цього він потрапляє на Олімп. Здійснюються пророцтво Зевса, який сказав, що жодна жива людина не зможе вбити Геракла і тільки мертвий ворог стане причиною його загибелі (Софокл. Трахінянкі, 1160 сл.).\nЯк інший приклад "зараження" героя після спілкування з хтоническими силами можна навести випадок з Беллерофонт."Вразивши Химеру, Беллерофонт сам підпав під владу Химери: їм опанувала химерна мрія злетіти на Пегасі на Олімп. Спроба здійснити цю мрію закінчується божевіллям. Скинутий Пегасом з хмар на землю Беллерофонт втрачає розум. Переможець Химери сам стає жертвою Химери ... "\nЗа своє життя Геракл не раз стикався з хтоническими силами. Один з таких випадків - порятунок їм з рук Танатоса Алкесту. Завдяки трагедії Евріпіда цей сюжет в епоху античності став дуже популярним. Відомі випадки зіткнення Геракла з Гадеса, в яких герой завжди брав гору. Хтонізм Геракла підкреслюється і тісними зв'язками з Деметрою і Персефоной.\nУ скульптурі античного Херсонеса і хори зв'язок Геракла з загробним світом розкривається на прикладі цілого ряду пам'яток. Один з них - зображення Геракла, що здійснює свої подвиги, в тому числі і приборкує Кербера, - рельєф на саркофазі римського часу. На хтонізм персонажа вказують і численні зображення бенкетуючого героя, виявлені як в самому Херсонесі, так (переважно) і на його хорі. Зараз відомо десять таких зображень, чотири з яких походять з Херсонеса, п'ять - з херсонеської хори, а один, імовірно походить з території Херсонеса, виявлений в Ольвії. Не виключено, що список зображень бенкетуючого героя можна продолжіть.Так, при розкопках "склепу Геракла" з фресковим розписом в Горгиппии (пограбованого ще в давнину) була виявлена частина мармурової скульптури - що тримає канфар пухка рука, що відноситься, ймовірно, до рельєфу з подібним сюжетом . Зустрінуте в Горгиппии і терракотовое зображення бенкетуючого Геракла.\nНа перший погляд, тема що лежить і бенкетує героя погано в'яжеться з канонічним чином Геракла - невтомного подвижника, борця з силами хаосу. Однак, як уже зазначалося вище, образ Геракла багатовимірний. З цим, ймовірно, пов'язано різноманітність трактувань причин, за якими сюжет "пірующій Геракл" був настільки популярний у греків. На думку С. Ю. Саприкіна, сцена бенкету Геракла порівнянна зі сценою загробного трапези, зображуваної на рельєфах IV ст. до н. е. На зв'язок зі світом мертвих вказують розкладені перед героєм хлібці пірамідальної форми (такі хлібці зустрінуті в могилах, вони приносили в жертву померлим), виноградні грона, які є атрибутами хтонического культу і фігурують в розписах склепів і саркофагів і т. Д. Близькість сюжетів підкреслюється позою Геракла, що лежить з Канфар або чашею в руці, подібно героїзувати померлому сцени загробного трапези і т. д. На зв'язок цих зображень Геракла з хтонічний стороною його культу звертали увагу й інші дослідники, про нако таке трактування має і своїх противників. Основним запереченням є той факт, що стели, що зображують померлого, що лежить за загробного трапезою, датуються римським часом. До римського завоювання вони виглядали по-іншому. У всякому разі, В.Н.Даниленко, вивчив близько півтораста надгробків доримского часу, не знайшов нічого подібного. На думку Е.І.Соломоник, рельєфи із зображенням бенкетуючого Геракла показували обожненого героя, взятого на Олімп, і символізували "апофеоз Геракла" - сюжет, відомий нам по численних пам'ятників античної літератури (Діодор Сицилійський, IV, 39; Піндар Истм., IV , 59, Ньому., X, 18; Аполлодор, II, 7, 7 та ін.) 5, а також вазопису і скульптури. Деякі дослідники вважають, що в цьому випадку посудину в руках Геракла наповнений нектаром, напоєм богів. Саме канфар з нектаром, який займає центральне або одне з центральних місць в композиції рельєфів, служить атрибутом перевтілення героя в бога.\nІноді в літературі зустрічаються досить наївні пояснення популярності у греків подібних зображень: "У широкому поширенні на хорі образу бенкетуючого Геракла ми схильні вбачати прояв одвічної туги людини про кращу долю, віри в можливість інший, кращого життя. Труднощі реального буття небезисходни. Долаючи їх, виявляючи волю до перемоги, на яку був здатний Геракл, людина, подібно до цього легендарному герою, міг в якості нагороди долучитися до блаженного життя богів і знайти таким чином безсмертя ".\nМожна запропонувати й інше пояснення подібних сюжетів. У Херсонесі, як і в метрополії цього поліса - Гераклее, існували свята, присвячені Гераклові і носять його ім'я - Гераклеї. Ці свята, що проводилися в місяць Гераклий і супроводжувалися атлетичними змаганнями, носили, на думку деяких дослідників, державний характер, оскільки до цих подій були приурочені спеціальні випуски монет. Мабуть, проведення Геракла було схоже з пристроєм інших урочистостей, влаштованих в містах Греції ще з епохи архаїки. Подібні свята, що влаштовуються також в честь Геракла, Деметри і Діоніса, називалися у греків J eoxenia. В ході урочистостей статуї богів, на честь яких проводилися свята, покладалися на розцяцьковані ложа, перед якими ставилися багато прибрані столи з стравами і напоями. Коли в V ст. до н. е. римляни заснували культ Геракла, вони приєднали його до богів, шанованим за грецьким обрядом "на ложах". Ймовірно, з часом скульптури для проведення подібних свят стали виготовляти в характерній для бенкетуючого персонажа позі. Таке пояснення не виключає можливості того, що з часом образ бенкетуючого героя отримав додаткове смислове навантаження.\nДеякі дослідники відзначають, що хтонічний культ Геракла тісно пов'язаний з землеробськими культами. Пірующій герой - це ідея застілля, бенкету, перегукується, в свою чергу, з ідеєю достатку і, ширше, родючості. На столі перед Гераклом виставлені плоди і хлібці різних форм. Це свідчить, можливо, не стільки про зв'язок з потойбічним світом, скільки про гарний урожай, родючість. На це вказує і огрядність героя, особливо підкреслена на деяких зображеннях. Вибір Геракла для вираження ідеї родючості не випадковий. Його зв'язок з землею підтверджена близькістю його культу з культами Деметри, Діоніса та деяких інших богів. На ольвійських монетах зустрінута зображення палиці героя в вінку з колосків, що є атрибутом Деметри, спільні присвяти Гераклові і Деметрі є на херсонеських судинах.\nГеракл мав пряме відношення до землеробства і скотарства. Одне з його прізвиськ - "Бог стад". Про це ж, на думку деяких дослідників, говорить і поява міфу про авгієвих стайнях. Про зв'язок культу Геракла з ідеєю родючості свідчить також голова вепра, зображена в руці героя на рельєфі з селища Міжводне, так як свиня і кабан вважалися у греків покровителями родючості. Зв'язок з Гермесом теж свідчить про землеробської стороні культу Геракла, так як Гермес, крім інших своїх обов'язків, виконував ще й роль землеробського і пастушого божества. Доречно згадати легенду про те, як Геракл за допомогою Меркурія допоміг батраку придбати у власність поле, яке той обробляв. Можна згадати один з варіантів міфу, наведений Дж. Фрезер, згідно з яким Геракл допомагав у Фрігії місцевому богу Літіерсу під час жнив і сприяв викликанню духу хліба і дощу. Про землеробському характері спільного поклоніння говорить і те, що жертовник з їх зображенням був знайдений в сільській окрузі. Зараховуючи Геракла до групи хтонических божеств, А.С.Русяева в той же час вважає їх пов'язаними з посівами. За уявленнями древніх, такі божества могли впливати на рослинність завдяки своїй зв'язку з померлими. На думку О.М.Фрейденберг, в Греції існували свята богів родючості (Артеміди, Геракла, Гефеста, Афіни), супроводжувані вогневими дійствами.\nХтонічна природа героя найтіснішим чином переплетена з його героїчної природою. Отримавши безсмертя і увійшовши в сонм богів, Геракл став переможцем смерті. Можна припустити, що герой, колишній захисником при житті, і після смерті не залишить своїм заступництвом. Мабуть, з цим пов'язані численні знахідки зображень Геракла або його атрибутів в некрополях. Геракл вважався при цьому незримим покровителем померлого, а його зображення - апотропеем. Такі апотропеи зустрінуті як в могилах міст Боспорського царства, так і в Херсонесі. Ними могли бути теракотові зображення Геракла (в Кепах, Херсонесі, кургані Велика Близниця і т. Д.), Індикації, судини із зображеннями подвигів Геракла і т. Д. Цікавий глиняний посуд з Пантікапея в формі голови героя. Б.В.Фармаковскій, який досліджував його, писав: "Ваза у формі голови Геракла, з міститься в ній влагою, поставлена в могилу, була символом похвали добрих справ покійного та побажання йому ... безсмертя, яким володіли боги". Такий висновок автор робить, вважаючи, що Геракл, що йде все життя через страждання і отримав в кінці кінців безсмертя, був в очах древніх прикладом для наслідування. Посудина в могилі - знак поваги до померлого, доконаний в житті добрі справи, як Геракл, і побажання йому такої ж долі - безсмертя і блаженства.\nПодання про Геракла в античній міфології тісно пов'язувало його зі світом мертвих. Хтонізм становив невід'ємну частину його образу і культу. З території Херсонеського держави відбуваються кілька пам'ятників, що відображають цей бік шанування Геракла як безпосередньо (зображені його останні подвиги, пов'язані з загробним світом), так і опосередковано (показаний "апофеоз" Геракла). В останньому типі зображень можна бачити заломлення хтонічний природи образу цього героя, пов'язаного з культом родючості. Хтонізм Геракла - ще один доказ складності культу цього героя.\nБезсумнівна і зв'язок змій з героями. "Стародавні вірили, ніби змія була пов'язана з героями тісніше, ніж будь-яка інша тварина" (Плутарх. Клеом., 39).\nПечери часто зустрічалися Гераклові під час його подвигів. Це не випадково - печери спочатку служили святилищами багатьох божеств. Так, Помпоній Мела відзначав, що Херсонес славиться печерою, присвяченій німфам. З печерою пов'язаний в Херсонесі і культ богині Діви. Саме в печері Геракл розправляється з гігантами, залучених туди Афродітою Апатури (Страбон, XI, II, 10). У печері же мешкає і змієнога богиня, зустрінута Гераклом в Скіфії (Геродот, IV, 9). Цей список можна продовжити.\nДив. Аристофан. Жаби, 110 сл.\nСитуація, коли древні автори намагаються пояснити подібне подвійне становище персонажа, не є чимось винятковим, пов'язаним тільки з Гераклом. Убитий під Троєю Ахілл потім одружується з Оленою на о.Левке (Павсаній, III, 19, 11-13) або з Медеєю в Єлисейських полях (Аполлоній Родоський, IV, 811-814), хоча тінь його бродить по Аїду (Одіссея , XXIV, 15 сл.); Минулий, не зазнавши смерті, переноситься в Єлисейські поля (Одіссея, IV, 561-568) і т. Д.\nПравда, згідно Сервию, обожнені герої, взяті на Олімп, під час бенкету богів немає лежали, а сиділи (Коментарі до "Енеїди", I, 79).\nРусяєва А.С. Релігія і культи античної Ольвії. Київ, 1992.\nПятишева Н.В. Про культ Геракла в Херсонесі // Вісник древньої історії. 1948. №2.\nРаєвський Д.С. З області скіфської космології // Вісник древньої історії. 1978. №1.\nГайдукевич В.Ф. Боспорське царство. М.-Л., 1949.\nМарченко І.Д. Про культ Афродіти на Тамані // Історія і культура античного світу. М., 1977.\nЛанцов С.Б. Пізньоантичний святилище на Сакської пересипу // Тези доповідей Кримської наукової конференції "Проблеми античної культури". Сімферополь, 1988.\nЛосєв А.Ф. Міфологія греків і римлян. М., 1996.\nЗеест І.Б. Рельєф з Гермонасса із зображенням Геракла // Культура античного світу. М., 1966.\nФармаковский Б.В. Теракотовий посудину у вигляді голови Геракла // Збірник статей на честь графині П.С.Уваровой. М., 1916.\nВязьмітінов М.І. Городища Нижнього Дніпра // Археологія Української РСР. Т.2. Скіфо-сарматська і антична археологія. Київ, 1986.\nГолосовкер Я.Е. Логіка міфу. М., 1987.\nАлексєєва Е.М. Культи Горгиппии // Радянська археологія. 1986. №4.\nСаприкін С.Ю. Про культ Геракла в Гераклее і Херсонесі // Радянська археологія. 1978. №1.\nДаниленко В.Н. Надгробні стели // Повідомлення Херсонеського музею. Вип. 4. Сімферополь, 1969.\nСоломоник Е.І. Графіті з хори Херсонеса. Київ, 1984.\nАнохін В.В., Павленков В.І. Сакський рельєф із зображенням "бенкетує" Геракла // Проблеми історії та археології Східного Криму. Керч, 1984.\nЛатишева В.А. Нові дані про культ Геракла в Херсонесі і деякі аспекти його шанування // Проблеми археології, давньої та середньовічної історії України. Харків, 1995.\nЛатишев В.В. Нарис грецьких старожитностей. Ч.2. Богослужбові і сценічні давнини. СПб., 1899.\nЗограф А.Н. Античні монети М.-Л., 1951.\nГрафіті антічногоХерсонеса. Київ, 1978.\nЩеглов А.Н. Геракл відпочиваючий // Херсонес Таврійський. Ремесло і культура. Київ, 1974.\nФрезер Д. Золота гілка. М., 1928. Т.3.\nРусяєва А.С. Землеробські культи в Ольвії догетской часу. Київ, 1979.\nФрейденберг О.М. Міф і література давнини. М., 1977.


Садовий зазначив, що отримав цю інформацію від головного лікаря інфекційної лікарні. Позитивний результат підтвердили дві приватні лабораторії у Львові і Києві.\nВін додав, що матеріали відправлені в Центр громадського здоров‘я України. Хворого госпіталізують в інфекційній лікарні. Інформація передана правоохоронних органам для подальшого реагування.\nВодночас мешканцям сіл Монастирок-Оглядівський та Оглядова, що належать до Радехівської ОТГ, обмежили виїзд із їхніх населених пунктів. Таке рішення спричинене тим, що у 17-річного мешканця села Монастирок-Оглядівський є підозра на коронавірус Covid-19.\nУ середу, 18 березня, його госпіталізували через високу температуру та сильний кашель. У його батька – 47-річного мешканця цього ж села – також підозра на коронавірус. Його теж госпіталізували.\n«Вчора госпіталізували з підозрою на коронавірус юнака, мешканця с. Монастирок-Оглядівський. У нього температура була понад 38 градусів. Наразі також медики перевіряють людей, із якими він спілкувався. Його батько теж із контактної групи. Він військовий. Нещодавно якраз підписав контракт. Було широке коло спілкування. Тому на час обстеження та перевірок є обмежене пересування мешканців цих двох сіл: Монастирок-Оглядівський, де проживає приблизно 418 людей, та сусіднього Оглядова з населенням 11оо мешканців», – повідомив голова Радехівської РДА Степан Рудницький.\nВодночас Мережа аптек «Подорожник» передала Львівській лікарні швидкої допомоги 500 експрес-тестів для перевірки на наявність антитіл до коронавірусу Covid-19. Про це у себе на сторінці у Facebook повідомив виконавчий директор мережі Тарас Коляда (Taras Kolyada).\nЗ обласного бюджету Львівщини виділено 20 млн грн на премії лікарям та медичному персоналу лікарень, які безпосередньо задіяні до лікування хворих з підозрою на коронавірус. Відповідне розпорядження у четвер, 19 березня, підписав голова ЛОДА Максим Козицький.\nТакож на Львівщині запускають спеціальні автобусні маршрути з райцентрів до Львова для довезення працівників установ, що забезпечують життєдіяльність області – медиків, надзвичайників, поліцейських, працівників пошти, газових служб. Такі автобуси розпочнуть курсувати з п’ятниці, 20 березня.\nЗа словами керівника управління транспорту та зв’язку ЛОДА Тараса Оприска, спецтранспорт розпочне курсувати вже з 20 березня і доставлятиме людей безпосередньо до місця роботи та з роботи додому.\n«У зв’язку із карантином і припиненням курсування транспортних засобів, виникла гостра необхідність у довезенні медичних працівників та працівників підприємств, що забезпечують життєдіяльність області, на роботу. Керівництво підприємства Укрпошта та медичних установ дійшло згоди з перевізниками, які забезпечують своїм працівникам доїзд», – повідомив Тарас Оприск.\nТим часом стало відомо, що сімох пасажирів потягів "Перемишль-Київ, що евакуйовували українців із Польщі, госпіталізували для проведення діагностики. Про це повідомив учора на брифінгу в.о. директор департаменту охорони здоров’я Львівської ОДА Андрій Васько.\n"Сьогодні в Україну прибули 5 поїздів з Перемишля до Києва. У кожному з поїздів знаходилося від 500 до 800 чоловік. У Львові вийшли близько 660 пасажирів. Все пасажирам вимірювали температуру на кордоні і у Львові і в результаті цих дій 7 осіб доставили в інфекційну лікарню для проведення діагностики", зазначив він.\nЗа словами Васька, пасажирів відправили до Львівської обласної інфекційної лікарні. Усі інші підписали згоду про те, що їм відомо про норми законів України та про карантин для тих, хто приїжджає з-за кордону.\nВодночас Войцех Бакун, мер прикордонного Перемишля, назвав скандалом евакуацію українців, яка відбулась у місті у п’ятницю, 21 березня.\nВідповідний допис мер розмістив у Facebook і обурився, що евакуацію проведено у час, коли в місті триває карантин і мешканців просять не виходити з дому. Окрім того, мер міста каже, що йому не вдалось знайти відповідального за організацію евакуації кількох тисяч українців.\n«Зв’язались з усіма службами, щоб дізнатись, хто відповідальний за організацію та безпеку кількох тисяч людей і єдину відповідь, яку ми отримали – це “хтось”. Це скандал, щоб у час запровадження заходів безпеки у місті, звернення до мешканців, дезінфекції хтось у абсолютно неконтрольований спосіб організував у місті пересадку кількох тисяч осіб. І це все у той час, коли забороняємо дітям виходити з дому і самі значно обмежуємо свою активність», – йдеться у дописі Войцеха Бакуна.\nНа закиди мера Перемишля відповіло посольство України у Польщі.\n«Шановний пане мер. Інформую, що у кризовій ситуації інколи повинні діяти швидко і ефективно. Перепрошуємо, що проінформували про це вас учора після обіду, а не за місяць наперед. Ми працюємо в режимі реального часу та в реальній ситуації війни. У той же час ми хочемо подякувати від імені всіх українців, що міські служби, прикордонна та залізнична охорона в Перемишлі працюють дуже ефективно – спокійно і, головне, без паніки, надаючи всю необхідну допомогу та допомогу під час приїзду в Україну спеціальних поїздів», – йдеться у відповіді українського посольства у Facebook.\nТакож у дипустанові наголосили, що громадяни України, які через Перемишль повертаються додому, не порушували законів і не збирались у групи більше 50 осіб.\n«Навіть, якщо вони проводять час очікування (на поїзд – ред.), гуляючи Перемишлем, то нема чому дивуватись. Завдяки вашій діяльності і діяльності мешканців Перемишль є чудовим містом. Громадяни України у захваті від його краси», – йдеться у дописі посольства України.\nВарто додати, що посол України у Польщі Андрій Дещиця особисто брав участь в евакуації українців у Перемишлі про що свідчать фото на сторінці посольства.\nДо слова, 19 березня в Італії померла від коронавірусу громадянка України, таким чином це вже друга жертва Covid-2019 серед української громади в Італії.\n"Підтверджуємо другу смерть", заявив директор Департаменту консульської служби МЗС Сергій Погорельцев.\n"На жаль, інформація підтверджується. Вчора у лікарні міста Романо ді Ломбардія (провінція Бергамо) від коронавірусу померла громадянка України 1958 р.н", сказав Погорельцева:\nДеталі: Він уточнив, що зв’язок з лікарнею наразі встановили, а родичів померлої поінформували.\nЯк повідомив голова Християнського товариства українців в Італії Олесь Городецький, померла українка Галина родом з Львівщини, вона жила в містечку Романо ді Ломбардія, в провінції Бергамо.\n13 березня в італійській лікарні померла громадянка України Раїса Малишева (1954 року народження), у якої виявили коронавірус COVID-19.\nЖінка працювала на законних підставах в місті Ровато провінції Брешія. Її госпіталізували з підозрою на коронавірус, діагноз підтвердився, жінка кілька днів перебувала в реанімації у дуже тяжкому стані.


Пограбувати кіоск завадив «Шериф»! — «Шериф», Sheriff.com.ua Пограбувати кіоск завадив «Шериф»! — «Шериф», Sheriff.com.ua\nГлавная страница Новини Пограбувати кіоск завадив «Шериф»!\nПограбувати кіоск завадив «Шериф»!\n27.12.2014 вночі завдяки миттєвому реагуванню ГБР холдингу охоронних підприємств “Шериф” вдалося затримати громадянина Костянтина Д., який намагався пограбувати Т-кіоск на вулиці Анни Ахматової м. Києва.\nНа тривожний виклик група швидкого реагування «Шерифа» прибула менше ніж за три хвилини і виявили біля кіоску чоловіка, який зривав захисні ролети. При обстеженні було виявлено розбиті вітрини і зірвані ролети тютюнового кіоску. Правопорушник був затриманий.\nЗгодом стало відомо, що затриманий – мешканець Луганська, двічі судимий.\nНа місце події була викликана слідчо-оперативна група відділу міліції. Зараз за даним фактом проводиться слідство.


Олексій Мінаков, політолог: Зеленський має меншу підтримку в західній Україні, ніж Порошенко, тож може собі дозволити піти на поступки перед Польщею | Інтерв'ю з України\n← Рита Кіндлерова, перекладачка: Мені подобається подорожувати на старих мапах\nKHAYAT про дебютний альбом, Притулу, світову експансію та «Голос» →\n15.07.2019 · 6:48 pm\nОлексій Мінаков, політолог: Зеленський має меншу підтримку в західній Україні, ніж Порошенко, тож може собі дозволити піти на поступки перед Польщею\nВ Україні 21 липня відбудуться дострокові парламентські вибори. Згідно з соціологічним дослідженням Українського інституту ім. Олександра Яременка і центру «Соціальний моніторинг», до Верховної Ради ІХ скликання можуть пройти 5 партій. Лідером є партія президента Володимира Зеленського «Слуга народу». Серед тих, хто визначився і піде голосувати, 43,2% готові віддати свій голос за неї. 12% готові проголосувати за проросійську «Опозиційну платформу – За життя». 9,4% – за політичну силу Юлії Тимошенко «Батьківщина».\nМайже однаково набирають партії співака Святослава Вакарчука «Голос» (8,3%) і екс-президента Петра Порошенка «Європейська солідарність» (8,2%). Близькі до подолання бар’єру в 5% теж «Сила і честь» екс-глави СБУ Ігоря Смешка (4,1%) та «Громадянська позиція» екс-очільника міністерства оборони Анатолія Гриценка (3,9%). Водночас близько 20% опитаних вагаються із вибором або не збираються йти голосувати. Опитування проводили 22-27 червня. PolUkr.net поговорив із політологом Олексієм Мінаковим, як може виглядати майбутній парламент, і яку внутрішню та зовнішню політику він може проводити. Зокрема, щодо актуальних питань польсько-українських відносин.\n– Який шанс, що партія «Слуга народу» набере однопартійну більшість в парламенті та самостійно сформує уряд?\n– Якщо арифметично, то вона має всі шанси. Останні соцопитування показують стабілізацію її рейтингу на позначці в понад 40%. Тобто за партійною системою «Слуга народу» наберає приблизно 125 мандатів. По мажоритарній системі теж десь так само. Вперше в українській історії у нас в парламенті може бути однопартійна більшість.\nПроте є “але” – невідомо, наскільки президент зможе контролювати свою партію, бо це буде немонолітна структура. У списку цієї політичної сили є багато випадкових людей, які не поділяють певної ідеології, щодо яких є запитання по їхній біографії. Тому не впевнений, що така більшість завжди буде голосувати повним складом за ініціативи президента.\nЩе до Зеленського в українській історії були випадки, коли великі партії в парламенті внутрішньо розділялися. Останній приклад – Блок Петра Порошенка після 2014 року. Група на чолі з Мустафою Наємом, Сергієм Лещенком і Світланою Заліщук покинули БПП. Це учасники міжфракційного об’єднання в цій Верховній Раді – «ЄвроОптимісти». Тобто фактично ці депутати опинилися в опозиції до власної партії. Ту саму історію, тільки в більших масштабах, може повторити «Слуга народу», де буде велика кількість депутатів, які фактично нічим не зобов’язані Зеленському. Вони можуть мати власну думку під час голосувань.\n– Це означає, що президент не зможе бути впевнений у підтримці своїх ініціатив в парламенті і йому доведеться домовлятися?\n– Так, тому з великою вірогідністю «Слузі народу» потрібні будуть партнери по коаліції, навіть, якщо у них буде своя більшість. Виключно однопартійній більшості буде важко втримувати контроль над усіма своїми депутатами.\nІнші дві прохідні партії не мають шансів на коаліцію зі «Слугою народу». «Європейська солідарність» продовжує конфронтацію з Зеленським, яка триває від президентських виборів. А «Опозиційна платформа – За життя» – надто токсичний партнер, адже це відверто проросійська сила. Із ними нікому не можна створювати коаліцію, бо одразу вийдуть люди на Майдан і почнеться дестабілізація влади.\n– Що «Слуга народу» може віддати партнерам по коаліції – пости, посади?\n– Це, перш за все, можуть бути посади спікера чи віце-спікера Верховної Ради. Ці високі пости зазвичай в українській політиці розподіляють між партнерами по коаліції. Також предметами торгу будуть позиції в уряді. З урахуванням, що більшість депутатів будуть від «Слуги народу», то більшість членів кабінету міністрів будуть від цієї партії. Питання, які міністерства віддати партнерами, буде до кінця відкритими.\n– Чи почався проросійський реванш з президентством Зеленського, як про це каже експрезидент Порошенко? Як оцінити рішення київських суддів щодо повернення назв вулиць столиці на старі, пов’язані з Росією, повернення в Україну ексзаступника Адміністрації президента Януковича Андрія Портнова, майже реєстрація кандидатами в депутати ексчиновника часів Януковича Андрія Клюєва та проросійського пропагандиста Анатолія Шарія?\n– Я б не називав це проросійським реваншем. Його ще немає. Ми далі рухаємось в ЄС і НАТО. Зеленський свій перший візит зробив до Брюсселя. Наразі він не зустрічався з Путіним. Від Адміністрації президента не було ніяких проросійських рішень.\nОчевидно, є певні тенденції і ознаки такого процесу, а проросійські сили знову підняли голови. Проте прямого реваншу немає. Тим паче, що навіть за Порошенка кум Путіна Віктор Медведчук купив два провідні телеканали – “112” і “Newsone”. За президентства Зеленського він купив ще один канал – “ZIK”. Не казав би, що відбувся різкий розворот ситуації, але є погіршення.\nУсі інші ланки судової системи залишилися старими. Тому відповідно ми маємо проблему з нереформованими судами і бачимо історії зі скандальним рішеннями. Як от, 24 травня Баришівський районний суд Київської області позбавив ліцензії на перевезення пасажирів українську авіакомпанію SkyUp Airlines. Це б’є по можливості приходу іноземних інвестицій в Україну.\nАбо, наприклад, Конституційний суд (КС). Він розглядає зараз питання про конституційність закону про люстрацію. Його рішення може дозволити чиновникам часів президента-втікача Януковича і прем’єра-втікача Азарова займати державні посади. КС – дискредитований. Він має в своїй історії такі ганебні рішення як дозвіл на третій термін президентства Леоніду Кучми, дозвіл на фактичний конституційний переворот під час правління Януковича, що дало останньому змогу узурпувати владу в Україні. При Порошенку цей же КС відмінив закон про незаконне збагачення, що відразу розвалило 60-70 справ проти чиновників і суддів, яких звинувачували у корупції. Зараз цей суд визнав законність сумнівного дострокового розпуску Верховної Ради президентом Зеленським. Тож це давня проблема, а не нова.\n– Партія «Слуга народу» зацікавлена в проведені нормальної судової реформи чи там теж оберуть варіант використовувати підконтрольну судову гілку влади для власних цілей?\n– У нашій країні останні понад 20 років суди підлаштовувалися під кожну нову президентську вертикаль і виконували її забаганки. Президент, згідно законодавства, має вплив на судову гілку, на призначення суддів, членів Кваліфікаційної комісії суддів.\nСудова реформа має бути пріоритетом номер один для президента і основою для подальших змін. Без верховенства права в Україну не заходять інвестори, а хронічні проблеми економіки неможливо вирішити. Якщо Зеленський хоче впроваджувати якісь реальні зміни, соціальні реформи, то має починати саме з перезавантаження судової гілки. Якщо на це буде його політична воля, то реформа триватиме два-три роки.\nВажко сказати, чи в Зеленського є такі наміри. Наразі є лише заяви, що його команда готова на це. Є декларація про наміри – подивимося, яку будуть дії.\n– Яку економічну і соціальну політику може проводити уряд, в якому більшість буде у представників «Слуги народу»?\n– Дуже складне питання, бо Зеленський призначає на ключові посади не фахівців, а осіб наближених до нього самого. Він критикував за це Порошенка, що той брав на ключові посади кумів, братів і партнерів по бізнесу. Але сам робить те саме. Практично весь «Квартал 95» працює у його Адміністрації президента. Той самий принцип він може застосувати при формуванні уряду.\n– Хто має найбільші шанси стати прем’єр-міністром?\n– Теж важко передбачити. Один варіант, це Тимошенко, якій, схоже, пообіцяли цю посаду в разі коаліції з її партією. Чи буде так, не факт. Але вона не атакувала Зеленського перед виборами. Також особа прем’єра може бути пов’язана з олігархом Ігорем Коломойським (перед виборами критики Зеленського відзначали вплив олігарха на нинішнього президента – PolUkr.net). Також це може бути людина з «Кварталу 95», яка ще залишилося не при посаді. Проте це хіба замінять когось, бо всі найближчі соратники Зеленського з «Кварталу 95» вже розставлені по ключових постах, тож там практично немає з кого вибирати.\nНагадаю, минулого разу, коли Арсеній Яценюк подав у відставку в 2016 році, то мало-хто прогнозував, що Порошенко поставить на кандидатуру Володимира Гройсмана, який з посади спікера парламенту пішов у прем’єрське крісло. Це був теж непередбачуваний крок. Тим паче, що це була кандидатура, яка щойно потрапила до парламенту. Й одразу на пост другої особи в країні.\nПрем’єр – це має бути особа, якій довіряє Зеленський. Це підриває перспективи прем’єрства Тимошенко. Вона, тим паче, давно в українській політиці, а Зеленський ставить на нові обличчя.\nДо прикладу, це може бути представник президента у Верховній Раді Руслан Стефанчук. Він знайомий з Зеленським з часів, коли той грав в КВК. Якась схожа особа теж має великі шанси стати прем’єром.\n– Яка роль у новому парламенті буде у партій, які опиняться поза коаліцією – «Опозиційної платформи – За життя» і «Європейської солідарності»? Це буде водночас проросійська і проєвропейська опозиція?\n– Опозиція не зобов’язана бути монолітною. Буде й така, й така. Нічого дивного. Проєвропейська ситуативно підтримуватиме певні проєвропейські законопроекти президента, щоб не втрачати популярність в очах своїх виборців.\nАле українська історія показує, що наші коаліції не живуть довго, не зберігається у форматі, в якому створювалися. Якщо згадати, як формувалася остання коаліція після парламентських виборів 2014 року, то туди увійшли практично всі політичні сили, крім проросійської «Опозиційної платформи». Але потім всі партії розуміють, що вигідніше бути в опозиції, бо коли ти при владі, то рейтинг довіри падає. Тож не факт, що коаліція, яка утвориться після 21 липня, протримається довго. Через півроку вона може розвалитися і залишитися основа зі «Слуги народу» плюс ситуативні депутати.\n– Хто може очолити МЗС замість Павла Клімкіна, з яким недавно публічно посварився Зеленський?\n– Наразі найбільш вірогідна кандидатура – Вадим Пристайко. Це особа, яка працювала в команді Клімкіна, його заступник. Не нове обличчя. Можна очікувати, що буде продовження тепер теперішньої зовнішньої політики.\n– Яким чином новий глава МЗС може вирішувати складні теми польсько-українських відносин?\n– Так, нові обличчя на ключових зовнішньополітичних посадах дають шанс на перезавантаження польсько-українських відносин. Теперішній їх рівень досить напружений. Упродовж останніх п’яти років були питання, в які теж втручалася Росія. Знаємо, що вона влаштовувала провокації щодо руйнування пам’ятників в Польщі та Україні, причетна до стрілянини по польських посольствах в Україні. Москва всіляко намагається посварити сусідів, які мають тісні відносини й поділяють прозахідний курс. А деякі недалекоглядні політики з обох країн часто в цьому допомагають росіянам.\nЩодо історичних питань, то, ймовірно, Зеленський буде старатися менше про них говорити, а радше акцентувати на чомусь, що об’єднує, дивитися в майбутнє, звертати увагу на перспективи співпраці, на спільне протистояння російській агресії.\nНе думаю, що в Зеленського є однозначна позиція щодо історичних питань. Відтак, думаю, історичні суперечки він постарається відкласти в довгий ящик.\nТакож багато залежить від того, кого він призначить новим послом в Польщі, як зможе налагодити діалог між Києвом і Варшавою. Думаю, будуть спроби скоординувати дипломатичні зусилля, щоб вийти на кращий рівень польсько-українських відносин.\nПроте Польща наразі не є пріоритетом президента у зовнішній політиці. Перший візит він зробив до Брюсселя, щоб декларативно підтвердити прихильність до інтеграції України в ЄС і НАТО. Другий – до Канади, де велика українська діаспора. Третій вектор його команди – пошук мостів до діалогу з Росією щодо припинення бойових дій на Донбасі. Під час президентської кампанії він обіцяв активно вести переговори щодо проблем війни. Зараз відбувається розведення військ в Луганській області. Очевидь, він спробує масштабувати це розведення по всій лінії зіткнення, щоб було враження, що наступив мир. І паралельно буде пробувати про щось домовитися з Росією. У команді Зеленського налаштовані на це. Польща зараз не в пріоритетах президента.\nЕлекторат, який обрав Зеленського, вимагає від нього дій, спрямованих на досягнення миру на сході України. Якщо він матиме хоча б якісь досягнення у цій сфері, то в очах його електорату це буде перемога. Він більш гнучкий щодо перемовин з Москвою, ніж Порошенка, який був категоричним і принциповим. Особливо, з огляду на вибори, партія Зеленського активно змагається з проросійською «Опозиційною платформою – За життя» за електорат півдня і сходу країни.


Дженсен та Денніл Еклс створять приквел до серіалу «Надприродне» Дженсен та Денніл Еклс створять приквел до серіалу «Надприродне»\nЦей проект зараз знаходиться лише на стадії розробки завдяки актору Дженсену Еклсу, який зіграв Діна та планує повторити свою роль і в приквелі, який стане оповідачем у новому шоу. Що ж стосується його дружини Денніл Еклс, то вона з’явиться у серіалі у якості запрошеної зірки. До того ж, подружжя візьметься продюсувати новий проєкт за допомогою власної компанії Chaos Machine Productions, яку цей дует запустив минулої осені спільною угодою з Warner Bros. Television.\nОднак екранний брат Екса Джаред Падалекі з усією відповідальністю заявив на своїй сторінці у Twitter, що буде радий лише подивитись на результати роботи свого колеги, але повертатись до своєї ролі він не збирається.\nРоббі Томпсон уже створив сценарій для майбутнього серіалу «Вінчестери», який раніше був співавтором і продюсером «Надприродне».\nДо Сема і Діна були Джон і Мері. Розказаний з точки зору оповідача Діна, «Вінчестери» стануть епічною і водночас неймовірною історією кохання про те, як Джон зустрів Мері, і як вони вирішили не тільки врятувати своє кохання, але і весь світ.\nДжона та Мері у шоу «Надприродне» зіграли Джеффрі Дін Морган та Саманта Сміт. Мері вбив демон, коли Сем був ще дитиною. Розслідуючи її смерть, Джон стає мисливцем, а потім передає свої знання та вміння синам. Він з’явився у першому сезоні та помер на початку 2-го сезону.\nДженсен та Денніл Еклс представлені компаніями Gersh, Management 360 та Ziffren Brittenham. Роббі Томпсона представляють Artists First та Марк Ветцштайн.


Пофалла: ″Петербурзький діалог″ не вирішить українську кризу | Новини - актуальні повідомлення про події в світі | DW | 22.10.2015\n"Петербурзький діалог" відкривається у четвер, 22 жовтня, у німецькому Потсдамі після дворічної перерви. За словами екс-очільника відомства канцлера ФРН Роланда Пофалла, який нині є співголовою форуму, на нинішньому засіданні йтиметься про теми, які "обтяжують німецько-російські відносини".\n"Я торкнусь їх під час моєї вступної промови і очікую жвавого і живого діалогу", - заявив Пофалла журналістам 22 жовтня. Водночас співголова "Петербурзького діалогу" застеріг від надто високих очікувань від форуму. "Петербурзький діалог" не вирішить українську кризу", - наголосив Пофалла. Також він не очікує і швидкого відновлення німецько-російських урядових консультацій. Умовою відновлення таких відносин Пофалла називає "подальше покращення ситуації в Україні та послаблення санкцій щодо Росії. "Однак шлях до цього ще дуже довгий", - зазначив Пофалла і додав, що скасування санкцій щодо Росії не передбачається. Послаблення санкцій він пов'язав з повною реалізацією мінських домовленостей для вирішення української кризи.\nЯк відомо, 22 жовтня після дворічної перерви, викликаної подіями в Україні, у Потсдамі відкриється черговий німецько-російський форум "Петербурзький діалог". У 2014 році форум, який мав відбутись у листопаді в Сочі, був скасований в останній момент - на прохання керівництва Німеччини. Це сталось вперше з 2001 року, коли він був заснований президентом Росії Володимиром Путіним та тодішнім канцлером Німеччини Ґергардом Шредером як майданчик для діалогу громадянського суспільства. Причиною було назване "загострення політичної ситуації". Крім того, тоді їхати до Росії відмовились і кілька німецьких неурядових організацій.\nНині німецька сторона представлена в оновленому складі. Основні теми цьогорічного форуму - українська криза та війна у Сирії, зазначає dpa.\nБерлін ставить під сумнів російські заяви щодо цілей авіаударів у Сирії\nПредставник німецького МЗС заявив, що російські заяви про цілі авіаударів у Сирії виглядають неправдоподібно. Берлін і надалі не вірить у військове розв'язання конфлікту в Сирії. (05.10.2015)\nВіце-канцлер ФРН Зіґмар Ґабріель вважає, що Заходу слід покращити відносини з Росією. Початок процесу - спорудження другої гілки газопроводу "Північний потік", а завершення - скасування санкцій щодо Росії. (25.09.2015)\nТеми Україна, Росія, Російська Федерація, Сирія, Німеччина (ФРН), Війна в Сирії, Петербурзький діалог\nКлючові слова Німеччина, Росія, Україна, Сирія, Роланд Пофалла, Петербурзький діалог\nПостійне посилання https://p.dw.com/p/1GsUP


Дагоберт I — Вікіпедія\n(Перенаправлено з Дагоберт)\nДагоберт І (Dagobert I; 604 (605) — 19 січня 639) — король франків з династії Меровінгів. Син короля Хлотара II та королеви Бертруди. Ім'я Дагоберт у перекладі з давньонімецької означає «Той, що сяє, мов день». Відома також слов'янська форма його імені — Драгобер.\nСігіберт III Австразійський\nХлодвіг II Нейстрійський\n604 або 605\n19 січня 639(0639-01-19)\nсин: Хлодвіг II\nсин: Сігіберт III\nДагоберт I був королем Австразії у 623—639, королем усіх франків у 629—639 роках. За його правління відбулась війна з королем слов'ян Само. Був останнім королем франків з династії Меровінгів, хто реально мав владу. Після його смерті франкська держава розпалась, а окремими частинами правили мажордоми (управителі двору) та герцоги.\n1 Король Австразії\n2 Король франків\n3 Об'єднання Галлії\n4 Події на східних кордонах\n5 Війна з державою Само\n6 Смерть «доброго короля» Дагоберта\n7 Монети часів Дагоберта I\n8 Зображення Дагоберта I в літописах та мистецтві\nУ 623 році батько призначив Дагоберта королем Австразії. У 629 році після смерті Хлотара II, нейстрійці мали намір звести на престол свого власного правителя. Вибір впав на брата Дагоберта Харіберта, який мав слабке здоров'я. Його хвороба мала, скоріш за все, фізичний характер, а не розумовий. Харіберта підтримував Бродульф, його дядько по материнській лінії. Але Дагоберт вирішив випередити суперника. Дізнавшись про смерть батька, Дагоберт наказав усім своїм австразійським прихильникам озброїтися й відправив посольство до Бургундії та Нейстрії, аби забезпечити своє обрання королем. Коли він пройшов місто Реймс і був на шляху до Суассона, до нього дійшла звістка, що всі магнати та єпископи королівства Бургундія підкорилися йому. Більшість з нейстрійських магнатів також виказали бажання скоритися йому.\nСпираючись на австразійську партію, яку після смерті Арнульфа Мецького (близько 629 року) як і раніше очолював Піпін Ланденський, король нав'язав свою волю бургундській аристократії. Було визнано її право на справжню воєнну автономію у складі франкського війська. Таким чином, Дагоберт забезпечив собі підтримку цієї шляхти.\nПризначивши вірну йому людину на ім'я Ега на посаду мажордома в Нейстрії, король подолав опір частини місцевої аристократії. А після страти Бродульфа, дядька Харіберта та головного його захисника, Дагоберт відчув достатню впевненість у своїх силах, або подарувати єдинокровному брату королівство в Аквітанії. Воно розташовувалося між Сентожем та Тулузою (її молодий король зробив своєю столицею) і, що потрібно зазначити окремо, включало до свого складу всю Гасконь на південь від Гаронни, утворивши форпост, який захищав країну від тиску басків. Очевидно, Харіберту за роки свого недовгого правління вдавалося їх ефективно стримувати. Землі Харіберта, який помер у 632 році, знову відійшли до його старшого брата.\nПравління Дагоберта, без сумніву, вершина в історії династії Меровінгів. Він оселився у Паризькому регіоні та міг в ці роки на достатніх підставах фігурувати як єдиний король франків. Але австразійці, визнавши себе немов покинутими своїм королем, знову зажадали для себе власного правителя. Дагоберт відправив їм у 632 році маленького Сігіберта, якого народила йому три роки до того Рагнетруда.\nЧерез рік у нього народився другий син Хлодвіг, від його другої дружини королеви Нантільди. Дагоберт зібрав шляхту усіх своїх трьох королівств і примусив їх скласти присягу, за якою вони визнавали, що Нейстрія та Бургундія відходили до Хлодвіга II, а Австразія з рівною кількістю населення і території — до Сігіберта III.\nРозподіл Франкського королівства між братами Дагобертом I (червоний колір) та Харібертом II (зелений колір)\nВикористовуючи воєнну силу чи погрожуючи нею в усіх напрямках, Дагоберт замислив відновити єдність Галлії. Спочатку король звернувся до автономного бургундського війська для того, щоб прийти на допомогу претенденту на вестготський престол. Заможні аристократи Вестготського королівства замислили скинути короля Свінтілу. Один із заколотників Сисенанд за порадою решти, відправився до Дагоберта для того аби отримати армію, яка могла б скинути Свінтілу. В обмін на цю послугу він обіцяв передати Дагоберту зі скарбниці готів розкішну золоту таріль вагою у 500 фунтів. Дагоберт наказав зібрати в Бургундії армію для допомоги Сисенанду. Як тільки в Іспанії стало відомо, що франки йдуть на допомогу Сисенанду, вся готська армія перейшла на його бік. Франкські воєначальники об'єднали сили в Тулузі, але тільки-но дійшли до Сарагоси, як вона перейшла в руки Сисенанда, а потім і всі готи Вестготського королівства проголосили Сисенанда королем у 631 році. Обтяжені дарами, франки повернулися на батьківщину. Дагоберт відправив посольство до Сисенанда, аби отримати обіцяну таріль. Її було вручено послам королем Сисенандом, але потім готи відібрали її силою і не дозволили вивезти. Після довгих переговорів Дагоберт отримав від Сисенанда 200 тисяч солідів, як компенсацію за втрату тарелі.\nПотім він послав військо проти басків з атлантичних Піренеїв, які після смерті Харіберта відновили свої напади на нижню частину Гасконі. У 635 році військо, яке набрали в Бургундії, під командуванням референдарія Хадоїна, який виказав себе талановитим воєначальником ще за часів Теодоріха II, відправилося до Гасконі. Баски були розбиті та кинулися тікати, намагаючись сховатися у піренейських ущелинах, серед неприступних скель. Армія бургундів послідувала за ними, узяла багато полонених, багатьох вбила, спалила всі їхні домівки та захопила їхнє майно. Втрати серед війська Дагоберта були мінімальними, якби під час повернення додому, загін одного з франкських герцогів не потрапив у засідку, влаштовану басками і не був би повністю перебитий. Наступного 636 року всі гасконські нобілі та їхній герцог Ейгіна були змушені направити до короля посольство, щоб благати про прощення і присягтися на вірність королю, а також його синам і Франкському королівству.\nПізніше, надавши перевагу переконанню, Дагоберт відправив місію на чолі зі своїм другом, карбувальником грошей та ювеліром Елуа, до Бретані до короля Юдікаеля, щоб зажадати покори після руйнівних нападів його васалів на міста Ренн і Нант. Юдікаель приїхав до Дагоберта, виказав свою покору королю та обіцяв йому непорушний мир.\nНарешті, за непрямими джерелами можна встановити, що Дагоберт повернув свої володіння в нижній течії Рейну та укріплення, які були зведені вздовж колишніх прикордонних ліній. Особливо слід згадати про відібрані у фризів старі фортеці в Утрехті, де Дагоберт заклав церкву святого Мартіна, і в Дорштадті. В цьому портовому місті, яке швидко розвивалося, був заснований франкський монетний двір, привезений з Маастрихта. Якщо виключити вестготську Септиманію, то вся територія колишньої Галлії перебувала з того часу під владою франків.\nПодії на східних кордонахРедагувати\nТрон Дагоберта, бронза\nХоча близько 630 року через послів-посередників Дагоберт зв'язав себе обіцянкою «довічного миру», яку він дав візантійському імператору Іраклію, королівський погляд все частіше був спрямований до регіонів європейської півночі та північного сходу. Тим часом на північному сході, на германо-слов'янському кордоні склалася така ситуація. Ці регіони почали відвідувати купці з заходу, в тому числі й работорговці. Один з них, Само (за словами Фредегара він був франком за походженням, але скоріш за все він був слов'янином, можливо — Самослав чи Самосвят) узяв активну участь у боротьбі, що розпалилася починаючи з VI століття між західними слов'янами (у франкських джерелах їх називають вендами) та аварами, які оселилися у рівнинній Паннонії. Здобувши врешті-решт перемогу, вендські племена Богемії обрали близько 625 року Само своїм королем. Король Дагоберт I уважно слідкував за розвитком подій на сході. Він вирішив, що землі, які спустошуються такими жорстокими війнами, не чинитимуть серйозного опору його війську. Спільного кордону в Австразії зі слов'янськими землями не було, але між ними простяглися просторі нічийні землі. Авари поки що не нападали на західні королівства, але Дагоберт побоювався їх і прагнув завдати випереджувального удару. Раптом трапилася слушна нагода. Приблизно п'ять років по тому один з караванів франкських купців, що перетинав цей район, був атакований вендами і повністю знищений. Оскільки купці не отримали найменшої допомоги з боку Само, Дагоберт вирішив, після невдалого посольства (Само вигнав посла Сихарія за межі табору), піти на нього війною.\nВійна з державою СамоРедагувати\nБлизько 630 року він зібрав військо з усього королівства Австразії і навесні трьома колонами рушив супроти держави Само. Перший загін, який складали австразійці, очолив сам король. Другий загін з алеманів вів їх герцог Хродоберг. Лангобарди також допомогли Дагоберту, напавши на слов'янські землі. Але слов'яни повсюди готувалися до опору. Алемани та лангобарди у декількох дрібних сутичках у прикордонних землях здобули перемогу, захопивши полонених та здобич. Австразійці Дагоберта узяли в облогу фортецю Вогастибург (сучасна Лабуда в Чехії), в якій засів князь Само. Несподівано Само зі своїми воїнами вийшов за вали і нав'язав франкам битву. За легендою, битва продовжувалася три доби, після чого франки відступили, кинувши свій табір, припаси і здобич. І за словами Фредегара, не стільки слов'янська хоробрість вендів дозволила їм здобути перемоги над австразійцями, скільки поганий настрій останніх, які вважали, що король Дагоберт їх ненавидить і постійно оббирає. А Само не обмежився цією перемогою і почав нападати на західні землі, доходячи до Тюрингії. Слава та могутність Само настільки зросли, що князь сорбів Дерван вийшов з васального підлягання Дагоберту і визнав владу Само.\nМогила Дагоберта в Сен-Дені\nДагоберт не полишав планів помсти Само, але його відволікали різні справи, тому він не міг організувати великий похід. А слов'яни самі нападали на землі франків і часто здобували перемогу, хоча, ці битви були дрібними. Цілком очевидно, що політика зміцнення влади франків в Німеччині диктувала необхідність створення пояса безпеки, який би захищав від нових погроз зі Сходу. За цих обставин, сакси, що жили неподалік від держави Само і через землі яких слов'яни проходили на захід, запропонували свої послуги Дагоберту. За зниження данини вони зобов'язалися охороняти кордони Австразії від нападів слов'ян та інших ворогів. У 631 році Дагоберт прийняв цю пропозицію та скасував для них данину в 500 корів, яка вони щорічно сплачували з часів Хлотара I, але виграв він з того небагато. Слов'яни, як і раніше, проникали до його земель і грабували їх.\nТоді до справи вступив герцог Тюрингії Радульф, володіння якого також зазнавали нападів воїнів Само. Він зумів розбити слов'ян і вигнав їх загони з усіх франкських земель. Але довго користуватися здобутками цієї перемоги йому не довелося. Радульф посварився з радниками Сигіберта, після чого оголосив себе суверенним правителем свого герцогства. Йому стали потрібні союзники, а хто окрім Само міг би бути найкращим союзником у боротьбі проти Сігіберта і Дагоберта. Так слов'янська держава стало союзником та опорою герцогства Тюрингія.\nБудучи не в змозі нав'язати свою волю слов'янам, Дагоберт удався до політики, суть якої полягала в тому, щоб забезпечити все більше включення зарейнських народів в орбіту франкського панування. Але в центрі цієї орбіти мала бути не Австразія, як можна було б припустити, а Нейстрія, тому що Дагоберт не бажав ніякого прояву ініціативи з боку східно-франкської аристократії, яка оточувала малого Сігіберта III. Така політика не здобула підтримки у цієї шляхти, що виявилося під час війни зі слов'янами. Оскільки право вибору герцога алеманів з VI століття належало володареві східної частини Франкської держави, то реалізовувати це право став сам Дагоберт, призначаючи та контролюючи герцогів і навіть визначаючи межу між новими діоцензами Констанци та Куари. Можна додати, що, скоріш за все, під впливом Дагоберта були складені в ту епоху первинні редакції як «Алеманської правди», так і «Баварської правди». Військо ж Дагоберта виступило до Баварії з метою розправитися з булгарськими біженцями, які шукали там притулку і заступництва.\nСмерть «доброго короля» ДагобертаРедагувати\nДагоберт був останнім меровінзьким монархом, який правив самостійно. Про характер Дагоберта відомо мало достовірного; в легендах він був дуже популярним. Спочатку, за словами Фредегара, він був м'яким, розсудливим та відданим церкві. Надалі його характер змінився; він став жадібним, забув про правосуддя, тягнувся за церковними багатствами та скарбом своїх підданих (можливо, війни збанкрутували скарбницю королівства і Дагоберт спробував знайти вихід у секуляризації церковних земель і володінь нобілів, але це тільки зіпсувало його відносини з духівництвом і народом). Він оточив себе розпусниками і мав трьох королев та численних коханок. Так за словами Фредегара «імена його коханок було б нудно вносити до хроніки, так їх було багато». Проте Дагоберт був щедрий на милостиню. У пам'яті хроністів Дагоберт залишився як побожний монарх, завдяки якому були знайдені рештки страченого у підніжжя Монмартра, коло Парижа, святого мученика Діонісія. На місці знахідки ним було засноване відоме абатство Сен-Дені, яке у майбутньому стало офіційною усипальницею французьких королів.\nВеликим досягненням Дагоберта було започаткування проведення ярмарку поблизу Парижа, куди з'їжджалися усі купці Франкського королівства, а також іноземні торговці з Італії, Іспанії, Провансу та інших країн. Ярмарок проводився у жовтні і тривав чотири тижні.\nЗахворівши на тяжку дизентерію в останні дні 638 року, Дагоберт наказав перевезти себе до Сен-Дені. У стінах монастиря він і помер 19 січня 639 року, і був там похований. Заздалегідь король доручив вірному нейстрійському мажордому Ега оберігати вдову королеву Нантільду, а також малого Хлодвіга II.\nМонети часів Дагоберта IРедагувати\nТрієнс Дагоберта I, 629-639 рр., золото 1.24 г\nСолід Дагоберта, 623-629 рр.\nТрієнс Дагоберта I, 629-639 рр., золото 1.32 г\nЗображення Дагоберта I в літописах та мистецтвіРедагувати\nХлотар II, Дагоберт і святий Арнульф\nДагоберт, абат і ченці Сен-Дені\nСвятий Аманд при дворі Дагоберта\nСвятий Аманд і Дагоберт\nВасальна присяга (омаж) короля Юдікаеля Дагоберту\nДагоберт на полюванні\nЕміль Синьйоль «Дагоберт, король Австразії, Нейстрії та Бургундії»\nФредегар. Хроніка, кн. IV / / The Fourth Book of the Cronicle of Fredegar with its continuations. — London: Thomas Nelson and Sons Ltd, 1960. (рос.)\nКнига істории франків = Das Buch von der Geschiche der Franken. // Quellen zur Geschichte des 7. und 8. Jahrhunderts. Ausgewaehlte Quellen zur deutschen Gechichte des Mittelalters. — Darmstadt: 1982 Т. 4a. (рос.)\nЗ грамоти короля Дагоберта відносно ринку в районі Парижу (629 р.). На сайті «Восточная литература» (рос.)\nLaurent Theis, Dagobert: un roi pour un peuple, éditions Fayard, 1987 ISBN 2-213-01114-1 (фр.)\nMaurice Bouvier-Ajam, Dagobert Roi des Francs. «Figures de proue», éditions Tallandier, 2000 ISBN 2-235-02253-7 (фр.)\nGaston Duchet-Suchaux et Patrick Périn, Clovis et les Mérovingiens, Éditions Tallandier, collection «La France au fil de ses rois», 2002 ISBN 2-235-02321-5 (фр.)\nChroniques du temps du Roi Dagobert (592—639) (traduites du latin par François Guizot et Romain Fougère). 2e édition. Clermont-Ferrand: Paleo, coll. " Sources de l'histoire de France ", 2004. 169 p., 21 cm. ISBN 2-913944-38-8 (фр.)\nДагоберт I, король франків (англ.)\n↑ а б Settipani C. La Préhistoire des Capétiens: Première partie : Mérovingiens, Carolingiens et Robertiens — Villeneuve-d'Ascq: 1993. — ISBN 978-2-9501509-3-6\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Дагоберт_I&oldid=24574368\nОстаннє редагування: 26 лютого 2019, 12:28


Звіт про засідання круглого столу:\nБлог Звіти ЗВІТ ПРО ЗАСІДАННЯ КРУГЛОГО СТОЛУ:\n21.02.2015 під час Ортодонтичних зустрічей у Карпатах проведено спільне засідання за участю Асоціації Стоматологів України та Асоціації Ортодонтів України.\nТема круглого столу: «Проблеми та перспективи ортодонтії в світлі реформування охорони здоров’я України».\nВідкриваючи засідання президент АСУ Угрин М.М. висвітлив актуальний стан та проблематику національної стоматології. Серед проблемних напрямків прозвучала стурбованість станом професійної освіти. Згідно нещодавно проведених опитувань студенти-медики не мають чіткого уявлення щодо етапності освіти та становлення у якості спеціаліста-стоматолога.\nУ світлі євроінтеграційних намірів України одним з важливих напрямком роботи стає приведення стандартів та протоколів лікування у відповідність до європейських та світових стандартів.\nПо співпраці АСУ з профільними асоціаціями зазначено, що асоціації на регулярній основі запрошуються до обговорень, метою яких є врахування професійних інтересів всіх стоматологічних спеціальностей та імплементація їх як в законодавстві, так і в щоденній медичній практиці.\nМирослава Дрогомирецька, президент АОУ, навела приклади систем підготовки ортодонтів в різних країнах Європи. Наголосила на необхідності вдосконалення учбових програм та системи безперервної освіти. На її думку, в нашій країні не так гостро стоїть питання з кількістю ортодонтів, як з якістю їх вузькоспеціалізованої освіти.\nВ роботі круглого столу прийняло участь понад 20 ортдонтів - представників осередків АОУ з різних регіонів України. Свій погляд на проблематику висловили проф. Любов Смаглюк, Оксана Прощин, Марина Володіна та інші.\nЗапрошеними гостями та учасниками засідання виступили також проф. Феліче Феста (Італія), проф. Ілія Руссо (Греція) та д-р Станіслав Блум, які поділились досвідом розвитку ортодонтії у своїх країнах. З пропозицією співпраці виступив проф. Ф.Феста, запропонувавши українським колегам долучитись до роботи по уніфікації ортодонтичних протоколів, що в даний час проводиться в рамках співпраці з одним з університетів Італії.\nПідсумовуючи засідання учасники визнали важливість постійного професійного діалогу між структурними підрозділами АСУ, МОЗ України, навчальними закладами та міжнародними інституціями, який, як запевнили учасники Круглого столу, буде реалізовано у конкретних проектах.\nПерший IOS в Україні відбувся!\n15 травня - Всесвітній день ортодонтичнго здоров'я\nКонференція молодих ортодонтів 30 вересня 2017