Kõrvaldage Sügavkülmik » Kust Panna Mahukad Jäätmed? - 2019 | Nõuande viisard\nPõhiline Nõuande viisardSiin hävitatakse asjatundlikult vana sügavkülmik\nVahetage edasimüüja poolt\nTeave seadmete kõrvaldamise kohta\nKeskkonnale kahjulikud vanad seadmed\nAnna ära terved jahutusseadmed\nSuured kodumasinad, näiteks sügavkülmik, on pika elueaga. Kui vanamoodne seade töötab veel mõne aasta pärast, on hea teada, kuidas ja kus seda korralikult ja lihtsalt kõrvaldada.\nLihtsaim viis on kõrvaldamine, kui uue seadme edasimüüja võtab kohe vana seadme. Paljud tarnijad pakuvad seda teenust. Kliendina ei pea te midagi muretsema. Mõnikord viiakse raskelt vana seade majast välja ja transporditakse kogumispunkti. Uus seade on seadistatud õigesse kohta ja sõltuvalt kokkuleppest ka ühendatud ja kohe kasutusele võetud.\nUute ostmisel müüvad paljud edasimüüjad vana seadme\nkülmik on ohtlik jäätmed\nAmetlik käsutamine on seadusega nõutav\nkõrvaldamist reguleerivad piirkondlikud kogumispunktid ja ringlussevõtu keskused\nVanad külmikud töötavad saastavate hüdrofluorosüsivesinike, CFC-de lühikese ajaga. See aine on tuntud oma hävitava toime kohta osoonikihile. CFC-sid sisaldavate seadmete kõrvaldamist võib seetõttu läbi viia ainult õhukindlas spetsiaalses seadmes.\nFunktsionaalse sügavkülmiku jaoks, mis on muutunud liiga suureks, liiga väikeseks või liiga vanamoodsaks, leiate uue omaniku. Külmikut saab pakkuda tasuta salastatud reklaami kaudu reklaamlehtedes või internetis. Paljudes supermarketites võite avaldada teadetetahvli pin-plaadil. Seadme jätkuv kasutamine säästab keskkonna ressursse. Ja teil võib olla võimalik abistada vaeseid inimesi sellega.\nKui soovite vana sügavkülmiku ise ära visata, peate järgima seaduses sätestatud nõudeid. Kõrvaldatud külmikud on ohtlikud jäätmed. Te saate seadet ise koguda. Lähima asukoha aadress on Internetis. Teavet annavad ka kohalikud omavalitsused. Suure koguse jäätmete kogumise osana on jahutusseadmete jaoks eraldi sõidukid. Sügavkülmikud ei ole kaetud üldiste suurte jäätmetega.\nHoolitse oma vana sügavkülmiku nõuetekohase kõrvaldamise eest. Mobiilsed jäätmekäitlejad või suuremahulised jäätmekogujad, kes võtavad seadmega kaasa, ei kasuta seda vastavalt keskkonnakaitse eeskirjadele. Siin kasutatakse tavaliselt ainult metallosasid ja -kaableid ning vabastatakse keskkonda kontrollimatuid saasteaineid.\nArtikli pilt: richardjohnson / Shutterstock\nSiin saate teada, millised on heliisolatsiooni eelised ja kuidas see mõjutab kodu väärtust.\nIsetegutsev liivapritsikabiin - lühike juhend\nGabioonid aiakujundamiseks - on need võimalused\nSiin on vaja lugeda, mida oma garaaži ehitamisel tuleb pöörata ja milliseid punkte peate erilist tähelepanu pöörama.


Väike, aga tubli (ja vajalik) — Sirp\nPiret Rauk: „Ilmselt on Kuressaare Linnateatri palgaline näitetrupp ka edaspidi väike ja külalisnäitlejatele, kes rikastavad pilti, langeb põhiraskus.“\nViljandi Ugalas ja Pärnu Endlas näitlejana töötanud ning nüüd juba üle kümne aasta Kuressaare Linnateatri direktori ametis Piret Rauk on veendunud, et tihedam ja sujuvam ühendus mandriga tooks sealt tublisti publikut, sest Kuressaare teatrit juba teatakse.\nMiks on saarlastele tarvis oma kutselist teatrit?\nSaaremaa on mandrist eraldatud, omaette piirkond. Saaremaad peetakse ääremaaks, ehkki ta tegelikult seda ju pole: Muhumaa on Tallinnale lähemal kui Tartu. Pigem on asi mitte kõige paremas ühenduses, ent see sõltub juba riigivõimust. Sellepärast on sõnalavastusteater saarlastele küll luksus, aga kui seda poleks, oleks saare elu palju vaesem.\nSeda enam et teatritraditsioon on Kuressaares pikk: seltsitegevusega alustati enam-vähem samal ajal kui Tallinnas, Tartus, Viljandis või Pärnus. Poolkutseline teater tegutses saarel juba ammu enne Teist maailmasõda. Periooditi on Saaremaa teatrielu olnud heitlik, kuid see on olnud olemas – järelikult on teatrit vaja. Samamoodi võiks ju küsida: miks on vaja teatrit Viljandis, Rakveres või Pärnus?\nMilles seisneb Kuressaare Linnateatri eripära? Mis eristab seda teistest teatritest?\nPiret Rauk: „Maakonnateater ei saa kunagi olla päris nišiteater, võtta ette väga radikaalseid teatrikatsetusi.“\nPenelope Russak / Scanpix\nOlukord on selles mõttes teistsugune, et mandrilt ei sõideta mitte kunagi Kuressaarde õhtuks teatrisse. Loodan, et olud muutuvad, aga praegu on see kõige valusam teema. Miks on Tartu või Tallinna inimestele Suur väin laiem, kui see tegelikult on? Miks on Saaremaale sõitmine nii kohutavalt keeruline ettevõtmine – nagu Erna retk? Tegelikult ju pole. Parema ühendusega saaks murekoha lahendada: suurem lennuk, mitu lennukit, suvel liinile kolmaski praam, mis seisab mingil põhjusel praegu kai ääres. Mandrilt tullakse Kuressaarde teatrit vaatama ikkagi vaid siis, kui see õnnestub ühitada ärikohtumise või lõõgastava spaakülastusega, kuid õhtul niisama etendust vaatama ei sõideta. Ometi jõuab viimase praamiga veel ka mandrile tagasi, mitmed meie külalisnäitlejad kasutavad pärast etendust tihti seda võimalust.\nKui suur on praegu Kuressaare Linnateatri vaatajaskond? Kui palju sellest koguneb Saaremaalt ja millise hulga publiku järel peate ise mandril käima?\nKuressaare Linnateatri etendustele tehakse aastas umbkaudu 10 000 külastust. Saarel antavate etenduste puhul on keeruline eristada kohalikku publikut ja mandrilt tulijaid, kuid viimaseid ikkagi on. Oleme jõulude ja uue aasta vahel andnud järjest etendusi ja näidanud ka filmi ning saalid on olnud enamasti täis. Võib oletada, et just siis on publiku seas palju mandril elavaid saarlasi, kes on tulnud külla vanematele, või puhkajaid-talvitajaid. Mis aga puutub külalisetendustesse mandril, siis on olnud ka aastaid, kui saare publik ja külalisetenduste vaatajaskond on olnud enam-vähem võrdne. Enamasti on aga Saaremaa publik aasta lõikes siiski ülekaalus.\nKui palju piirab teie teatri repertuaarivalikut asjaolu, et Kuressaares on elanikke alla 15 000 ning Saaremaal kokku vaid pisut üle 30 000 inimese? Milliste põhimõtete järgi koostate repertuaari?\nMaakonnateater ei saa kunagi olla päris nišiteater, võtta ette väga radikaalseid teatrikatsetusi. NO99 „Kõntsa“ Kuressaares ilmselt kaua ei etenda – kindlasti tekiks ka siin tugev, ent väga väike fänniklubi, kuid üldiselt publikut ei jätkuks. Seega ei ole sügavat mõtet midagi sellist Kuressaare Linnateatris ka teha.\nMa ei oska nimetada valemit, mille järgi kujuneb repertuaar: küllap arutelude ja vaidluste käigus, ideed on igal pool õhus. Näiteks idee mullu novembris esietendunud lavastuseks „Paljasjalgne Debora“ (lavastaja Raivo Trass) sai selle autor Urmas Lennuk hoopiski ühelt sõpruskonnalt, kes püstitas Laimjalga Debora Vaarandile tema 100. sünniaastapäevaks mälestusmärgi. Sõpruskond võttis ise Lennukiga ühendust ja kirjanik kiitis kirjutamisidee heaks. Nii ongi Saaremaa kultuuriloo ja siit pärit inimestega seotud lavastused üks olulisemaid suundi, ehkki ainult sellele temaatikale ei saa ka pühenduda – publik tüdineb ära.\nAlguses vältisime paaniliselt komöödiaid, ent ega üks žanr ole kehvem kui teine, nii et nüüd on meie repertuaaris neidki. Mõistagi ei saa ka ainult nende laineharjal sõita. Krimisuuna tõi repertuaari 2014. aasta suvel sadamaaidas esietendunud Indrek Hargla „Testamenditäitjad“, mille temaatika läks inimestele uskumatult palju korda. Aeg-ajalt tuleb lavastada ka klassikat. Seega oleme püüelnud, et Kuressaare Linnateatril oleks mitu nägu ja võimalus pakkuda erisuguseid lavastusi.\nKuidas kujuneb Kuressaare Linnateatri eelarve? Kes seda ettevõtmist rahastavad?\nLaias laastus tuleb raha kolmelt enam-vähem võrdselt kolmandikult: kultuuriministeeriumi tegevustoetus oli mullu alla 110 000 euro, Kuressaare linna toetus üle 140 000 euro ja teater ise teenib samuti umbkaudu sama palju. Teatritegemise kõrval on teater täitnud ka kino rolli, ent omatulu teenimist võib lähiajal mõjutada see, kui renoveeritavas Auriga kaubanduskeskuses avatakse kuuldavasti suve lõpul Apollo kino. Arvatavasti tuleb siis teatril keskenduda väärt- ja dokumentaalfilmidele, mida suurtes kinokettides ei näidata.\nKuressaare Linnateatri maja renoveerimisest saab peagi 20 aastat. Kas on remondi- ja ehitustöid, mida oleks hädasti tarvis teha?\nPaljud, kes satuvad sellesse teatrimajja esimest korda, ütlevad, et oh, kui ilus, siin pole ju vaja midagi remontida. Siiski, siiski. Alanud suvel läheb remonti saali publikupool (vaipkate on seal praegu sama, mis paigaldati 20 aastat tagasi). Selliseid esmaseid remonditöid on veelgi. Olulisemad puudused, mis hinge kriipisid, on leidnud viimastel aastatel lahenduse: näiteks 2015. aastal saime dekoratsioonilao, ilma milleta oli tulnud seni läbi ajada. Kui pean panema selle teatrihoone tervisele hinde, siis ilmselt on see kolm pluss või neli.\nKuressaare Linnateater on ajanud läbi ilma palgaliste näitlejateta, lavastaja Peeter Tammearu oli üksinda. Tänavu võeti tööle neli eelmisel kevadel kõrgema lavakunstikooli lõpetanud näitlejat: Lauli Otsar, Jürgen Gansen, Markus Habakukk ja Risto Vaidla. Noored otsustasid osutada üksteisele palgajagamiseteenust ehk jaotada teatrile kahe näitlejakoha tarvis antud palgaraha omavahel võrdselt ära. Kui tugev on nende side Kuressaare Linnateatriga ja mida neilt oodatakse?\nÜhe näitlejakoha palgaraha panustas Kuressaare linnavõim ja teise kultuuriministeerium. Neil neljal on esialgu sõlmitud kaheaastane tööleping.\nJaanuaris tõid nad koos oma kursusevenna Karl Koppelmaaga välja lavastuse „Savann“, mida mängitakse veel sügisel ja sellega antakse ka külalisetendusi. Sügisel läheb töösse Pärnu Endla ja Kuressaare Linnateatri ühislavastus sarjast „Sajandi lugu“, millega tähistatakse Eesti Vabariigi 100. sünnipäeva: teksti kirjutab Andrus Kivirähk, lavastab Peeter Tammearu. Jürgen Gansen saab kapten Trummi rolli Kuressaare linnuses esietenduvas lastelavastuses „Kunksmoor ja kapten Trumm“, Risto Vaidlat ootab aga roll Pärnu Endlas.\nKas need neli poolikut näitlejakohta on Kuressaare Linnateatrile piisav?\nAlanud suvel läheb Kuressaare Linnateatri majas remonti saali publikupool.\nIlmselt on meie palgaline näitetrupp ka edaspidi väike ja külalisnäitlejatele, kes rikastavad pilti, langeb põhiraskus. Võib-olla oleks juurde tarvis veel kahte palgalist näitlejat, kellest üks võiks olla õppinud ka dramaturgiks. Lavastaja Peeter Tammearu kõrvale, kes on ühtlasi hea tõlkija, oleks teatrisse vaja veel teist teksti valdavat inimest.\nMillised on need teod, mille üle olete oma senisele teatrijuhi ametile tagasi vaadates kõige rohkem uhke ja rõõmus?\nEsiteks selle üle, et Kuressaares tegutseb jätkuvalt kutseline teater. Saarel elamine on tohutu luksus ja siin teatrit pidada niisamuti. Niikaua kui me ei küsi, miks me seda teeme, on see väga suur asi. Teatri puhul on tähtis selle nime kõla. Kui Saaremaale tuleb külalisetendustele näiteks Eesti Draamateater, on see võimas, isegi siis, kui lavastus ise ei leia saarlaste seas laiemat kõlapinda. Tähtis on teatri kaubamärgi tuntus, maine. Kuressaare Linnateatri puhul oleme pikka aega viinud inimeste teadvusse, et see teater on olemas ning tegutseb linna- ja riigivõimu toel. See protsess on hakanud vilja kandma, meid juba teatakse.\nOlulised on ka suvelavastused: need on leidnud oma publiku ja juba aastaid on kõik etendused välja müüdud. Suvelavastusi oodatakse, need on saarlastele tähtsad, nagu ka seal osalenud külalisnäitlejatele. Vähemalt nad ise on öelnud, et Kuressaares on hea teatrit teha.\nKui palju jääb teatrijuhtimise kõrvalt aega ja jõudu näitlemiseks?\nLaval mängimine on hoopis teine töö kui istuda teatrijuhi laua taga, kus olen sisuliselt kontoriametnik, administraator. Väljaspool oma teatrit mängin praegu külalisena Vanemuise lavastuses „Head tüdrukud lähevad taevasse“ ja VAT-teatri „Aliases“ ning see on uskumatult rikastav kogemus. Teistes teatrites käies vaatan ringi ka teatrijuhi pilguga, et mida kasulikku saaks üle võtta ja Kuressaares kasutada. Mõistagi on mujale mängima sõitmine ühtlasi ka ränk koormus, aga olen selle kogemuse eest tänulik.\nMille poolest on Kuressaares parem elada ja töötada kui mandril?\nElan 500 meetrit linnast väljas, kohas, kus näen igal hommikul metsa, linnud lendavad ja kits käib köögi akna all söömas. Ma ei annaks seda kõike mitte mingil juhul käest. Saaremaa on turvaline paik: ei pea muretsema, kas laps saab koolist ise koju tuldud, kusjuures siin on ka head koolid. Teatritegemiseks on Kuressaare samuti hea rahulik keskkond, annab võimaluse pühenduda ja mitte killustuda.\nVäikelinnadel on oma vaimustav võlu – rahulik elukeskkond ja millised vaated! Kui viin lapse hommikul autoga kooli, sõidan mööda Kuressaare linnusest. Sellist vaadet pole kuskil mujal. Kütkestav on ka aastaaegade vaheldumine. Suviti, kui sadamaaidas on etendus lõppenud ning lähen läbi kesklinna, käib baarides tohutu melu: tuled põlevad, linn on ööselgi valge. Talvel on kaamos täielik ja kõikjal tühjus: olen näinud, kuidas üksik ajaleht rullib ennast tuulega mööda inimtühja tänavat. Terav ja võluv kontrast.\nKümmekonna Kuressaares oldud ja töötatud aastaga on minust saanud selle linna patrioot: ma usun sellesse linna, siin teatritegemise võimalikkusse ja vajalikkusse.


Apteekrid annavad nõu, kuidas tubaka- ja nikotiinitoodetest loobuda – Harju Elu\nEsileht / Apteekrid annavad nõu, kuidas tubaka- ja nikotiinitoodetest loobuda\n1. jaanuaril algab Tervise Arengu Instituudi poolt korraldatav kampaania “Sigarexit”, mille eesmärk on suunata inimesi loobuma tubaka- ja nikotiinitoodete tarvitamisest. Kampaanias soovitatakse loobujatele ühe võimalusena pöörduda nõu saamiseks ka apteeki.\nSigarexitiga on liitunud Eesti suurim proviisorapteeke koondav ühendus Eesti Proviisorapteekide Liit (EPAL). EPALi juht, proviisor Ly Rootslane tõdeb, et apteekritel on väga oluline roll aitamaks inimestel muuta oma harjumusi. “Igapäevaselt saab apteegist nõu nikotiinasendusravi ravimite kasutamise kohta. Jaanuarikuus on inimesed oodatud apteeki lühinõustamisele, kus lisaks ravimiabile, saab nõu ka loobumisplaani koostamiseks,” selgitas EPALi esindaja.\nSigarexiti eesmärk on kaasata võimalikult palju suitsetajaid, kes soovivad uue aasta esimesel kuul alustada tubakast ja nikotiinitoodetest loobumist. Seekord keskendub kampaania kõikidele tubakat ja nikotiini sisaldavatele toodetele, nii tavasigarettidele kui ka alternatiivsetele toodetele nagu e-sigaret, huuletubakas jt uudsed tubakatooted. Sigarexit kutsub üles loobuma tubakast ja nikotiinist päriselt, et ei vahetataks üht sõltuvustoodet teisega.\nKampaania kõige olulisemaks sõnumiks on “ainult mina ise otsustan, et loobun”. Otsuse nikotiinist loobuda saab teha ainult loobuja ise, teised saavad vaid pakkuda tuge. “Iga suitsetaja teab, et tubakast loobumine võib olla küllaltki keeruline protsess ja esimesel katsel see kõigil õnnestuda ei pruugi. Seega, esmalt võiks proovida loobuda iseseivalt, ilma kõrvaliste vahendite ja abita. Kui see siiski ei õnnestu, siis soovitame pöörduda apteeki, kust saab vajalikku raviminõustamist ja käitumuslikku nõu. Kui aga sellest jääb väheseks, siis aitab perearst ja viimaseks õlekõrreks on nõustamiskabinet,” rääkis Ly Rootslane.\nIgal aastal on kampaanial eeskujud, kes motiveerivad inimesi liituma. Sel aastal jagab oma suitsetamisest loobumise rõõme ja muresid muusik Jüri Pootsman. Teda toetab Valter Soosalu, kes on loobunud nii tavasigaretist, e-sigaretist kui ka mokatubakast ja tuleb sõbrale kogemusnõustajana appi.\nEesti Proviisorapteekide Liit koondab nii apteegipidajaid kui ka apteegipidajatele frantsiisiteenuse pakkujaid. EPALisse kuulub 87 liiget, 278 apteeki, kus on kokku ligi 1100 erialatöötajat.\nLisainfo Ly Rootslane, Eesti Proviisorapteekide Liit, 5886 3915, press@epal.ee


Madonna nahahooldussari jõuab homme USA-sse - siin on üksikasjad | UUDISED\nMadonna nahahooldussari jõuab homme USA-sse - siin on üksikasjad\nKui ikoon annab meile oma usaldusväärsete iluotsuste ja nahahoolduse tavapärase karbi, siis pöörame erilist tähelepanu. Ja kui mainitud ikoonid debüüdi oma nahahooldusliinidega? Noh, me ei suuda meie põnevust peaaegu sisaldada. Selline on Madonna liini puhul: MDNA SKIN. See ei ole päris uus, iseenesest, kuid see on uusim USA elanikkonnast homse, 26. september. Kas me veel teie tähelepanu pöörame?\nByrdi režissöör Faith Xue osaleb homme ametlikus väljaandes (ja räägib seda laulja ise), et koguda iga mahlakad detailid nuusutava nahahoolduse liini kohta. Vahepeal arvasime, et jagame mõningat kasulikku teavet selle rea kohta ja miks see lihtsalt võib anda teile unistuste naha - nagu (vastatud) palve. Hoidke lugemist kõike, mida pead teadma Madonna MDNA SKIN-liini kohta.\nMõningate taustteabe pakkumiseks loodi 2014. aastal koostöös Maddoni tuntud Toscani linnas Montecatini Terme ja MTG - tuntud Jaapani ilusalongiga. Rida põhines eesmärgil pakkuda iluteenuseid, et oma individuaalsust paremini (mitte varjata).\nMeile meeldib ka kaubamärgi sõnum ja sissetuleku eesmärk: "Inimestel on oma unikaalne ilu, olenemata nende vanusest, rahvusest või soost. Kuid nad ei näe seda, kui nad peeglisse vaatavad, sest nad mõõdavad end vastu stereotüüpne ideaal. Me püüame anda võti ukse avamiseks oma sisemise ilu, et saaksite avastada oma tõelise potentsiaali ja tugevdada usaldust, isegi muuta oma eluviisi. "\nJõuline avaldus? Jah. Kuid ka me oleme väga teadlikud piirialasest elu mõjuvast mõjust, mis võib olla hea nahapäev. Seega meid huvitab.\nNahahooldusliin koosneb kahest erinevast komponendist, mis soodustab kõigi viie meeli kaasatust: tehnoloogial põhinevat iganädalast "rituaalset" ja tootepõhist igapäevast "rutiini". Nüüdseks on detailid kerged, kuid me teame, et rutiin koosneb näopesu, roosi udu, seerumi, silmamassi ja silmaseerumi hulgast. Lisaks sellele nimetatakse rida peamist koostisainet MT Parca, mis ametliku pressiteate kohaselt "reguleerib rakkude toimimist" peamiste elementaarsete komponentidega, sealhulgas naatrium, kloor, jood, kaltsium, liitium ja fosfor.\nMitte mida sa ootasid? Kas me ka. Kuid kaubamärgi järgi on need koostisosad loomulikud meie keha koostisele ja on seega olulised naha tervise säilitamiseks ja stimuleerimiseks rakulisel tasemel. Kasu: tasakaalustatud pH-tase, optimaalne naha toimimine, täiustatud hüdratsioon, parandatud rasu tasakaal ja rakkude suurem käive.\nPole üllatav, et liinil on teatud valikuvabadus. Alates 26. septembrist saate Barney's New Yorgist tooteid osta ja barneys.com või (FYI!) Saate neid täna osta mdnaskin.us.


Katkend raamatust “Kõik on p*rses” – Rahva Raamatu Raamatublogi\nMark Manson on pälvinud New York Timesi menukirjaniku tiitli ning tema teoseid on kogu maailmas müüdud üle 13 miljoni eksemplari. Tema ajaveebi MarkManson.net külastab iga kuu enam kui kaks miljonit inimest.\nMark Mansoni “Kõik on p*rses” on näiliselt iseendaga vastuolus olev teejuht lootusega seotud probleemidesse. Ootamatut huumorit ja nutikaid tähelepanekuid täis raamatus kutsub Manson meid üles olema iseendaga ausam viisidel, millest me varem mõelnudki pole, trotsides sellega meie varasemaid arusaamu usust, õnnest, vabadusest – isegi lootusest endast.\nKuidas saan Teid aidata?\nKui töötaksin Starbucksis, siis kirjutaksin klientide nimede asemel kohvitopsile nii:\nÜhel päeval sured nii sina kui ka kõik sulle kallid inimesed. Peale mõttetult vähese aja ja väikese hulga inimeste ei mõjuta sinu sõnad ega teod suurt midagi. See on elu Ebamugav Tõde. Kõik, mida sa mõtled või teed, on oma sügavaimalt olemuselt sellele Ebamugavale Tõele otsa vaatamise vältimine. Me oleme suvaline tähetolm, mis tõukleb ja tungleb ühel pisikesel sinisel tolmukübemel. Meie olulisus on mõttekujutelm. Meie eesmärk – väljamõeldis. Me oleme tühised.\nNaudi oma kuradi kohvi.\nMa peaksin seda kirjutama muidugi väga väikeste tähtedega. Ja kirjutamine võtaks tükk aega, seega veniks hommikuse tipptunni ajal järjekord letist tänavale. Poleks just kõrgtasemel teenindus. Ilmselt on ka see üks põhjustest, miks keegi mind tööle ei võta.\nTegelikult ka – kuidas saab öelda kellelegi heas usus „head päeva”, teades, et kõik nende mõtted ja teotahe tuleneb lõpmatust vajadusest vältida inimeseks olemise olemuslikku mõttetust?\nSest aegruumi igaveses laotuses ei hooli universum sellest, kas su ema puusaoperatsioon läheb hästi, kas su lapsed lähevad ülikooli, või kas ülemus arvab, et su viimane Exceli-tabel oli sitaks hästi tehtud. Seda ei koti, kas valimised võidavad sotsiaaldemokraadid või rahvuskonservatiivid. Seda ei koti, kui mõni kuulsus jääb (jälle) lennujaama peldikus kokaiini tegemisega vahele, samal ajal palavikuliselt pihku lüües. Seda ei huvita, kui metsad põlevad või jää sulab või veed tõusevad või õhk kuumusest keeb või kui mõni kõrgemasse arenguetappi jõudnud tulnukarass meid ära aurustab.\nSind huvitab, ja seetõttu üritad sa ennast meeleheitlikult veenda, et kui see juba sind huvitab, siis peab selle kõige taga olema ka mingi suur kosmiline tähendus.\nSind huvitab, sest sügaval sisimas on sul seda iseenda tähtsaks pidamist vaja, et vältida Ebamugavat Tõde, et vältida oma eksistentsi seletamatust, et vältida omaenda materiaalse tühisuse all lömastumist. Ja siis sa – nagu mina ja teisedki – projitseerid seda kujutletud tähtsust ka ümbritsevale maailmale, sest see annab sulle lootust.\nKas selleks vestluseks on veel liiga vara? Näe, joo veel üks kohv. Tegin sulle piimavahu sisse isegi lustaka naerunäo. Kas pole nunnu? Muidugi pane see Instasse!\nNii, kuhu me jäimegi? Ahjaa! Sinu eksistentsi absurdsus, õigus? Nüüd sa ilmselt mõtled: „Aga Mark, mina usun, et me oleme kõik siin põhjusega ja mitte miski ei ole lihtsalt kokkusattumus ja kõik on olulised, sest kõigi meie teod mõjutavad ju kedagi, ja isegi kui me saame oma elus aidata kasvõi üht inimest, siis on see seda kõike väärt!”\nOled sina alles nunnupall!\nNäed, see ongi see su lootus. See on see lugu, mida su oid aina keerutab, et sa ikka hommikuti voodist üles saaksid: miski peab ju oluline olema, sest ilma selleta pole mõtet edasi elada. Ja mingi lihtne omakasupüüdmatu tegu või kannatamise vähenemine on meie mõistusele alati hea õlekõrs, millest haarata, kui on vaja tunda, et miski on üldse tegemist väärt.\nMeie psüühe vajab ellujäämiseks lootust nagu kala vett. Lootus on kütus meie vaimsele mootorile. See on või meie röstsaiale. Või veel hunnik muid imalaid metafoore. Ilma lootuseta seiskub kogu meie mentaalne kaadervärk – või nälgib surnuks. Kui me ei looda, et tulevik on parem kui olevik, et meie elud lähevad paremaks, siis vajume spirituaalsesse surma. Lõppude lõpuks, kui pole usku asjade paranemisse, siis miks üldse elada, miks üldse midagi teha?\nSellest aga ei saa paljud aru, et õnnelikkuse vastand ei ole viha või kurbus. Kui sa oled kurb või vihane, siis tähendab see, et sind veel kotib miski. Et miski veel loeb. See tähendab, et sul on lootust.\nEi, õnnelikkuse vastand on lootusetus, loobumise ja ükskõiksuse lõputu hall horisont. See on uskumine, et kõik on perses, seega pole mõtet midagi teha.\nLootusetus on külm ja kõle nihilism; tunne, et millelgi pole mõtet, nii et sitta kah – võib vabalt kääridega ringi joosta või oma ülemuse naist keppida või koolis kõmmutama hakata. See on Ebamugav Tõde: vaikne tõdemine, et lõpmatusega vastamisi seistes muutub kõik, millest hoolida võiksime, tühjaks-tähjaks.\nLootusetus on ärevuse, vaimuhaiguste ja depressiooni juur. See on kõikide kannatuste allikas ning iga sõltuvuse põhjus. Ja see ei ole liialdus. Krooniline ärevus on lootuse kriis. See on hirm nurjunud tuleviku ees. Depressioon on lootuse kriis. See on usk tähenduseta tulevikku. Väärkujutelmad, sõltuvus, kinnisideed – need on kõik mõistuse meeleheitlikud ja kompulsiivsed katsed tekitada ühe neurootilise tõmbluse või sundusliku iha kaupa lootust.\nLootusetuse vältimisest – või lootuse konstrueerimisest – saab nõnda meie mõistuse kõige olulisem projekt. Kõik tähendus; kõik, mida enda ja maailma juures mõistame, on konstrueeritud eesmärgiga säilitada lootus. Seega on lootus ainuke asi, mille nimel on keegi meist valmis surema. Me peame lootust iseendast tähtsamaks. Ilma selleta usume, et oleme tühised.\nMu vanaisa suri, kui käisin ülikoolis. Paar aastat pärast tema surma elasin ma tugeva tundega, et pean elama nii, et ta võinuks minu üle uhke olla. See tundus mingil sügavamal tasandil arukas ja enesestmõistetav, kuid ei olnud seda. Tegelikult ei olnud sellel mingit loogilist tagapõhja. Ma ei olnud oma vanaisaga isegi lähedane. Me ei helistanud teineteisele kunagi. Me ei kirjutanud. Ma ei olnud teda tema viimase viie aasta jooksul kordagi näinudki.\nRääkimata sellest, et ta oli surnud. Kuidas võis mu „elamine, et temale uhkust valmistada” kuidagi midagi mõjutada?\nTema surm andis mulle aimata Ebamugavat Tõde. Seega hakkas mu aju kohe tööle ja püüdis leida selles olukorras lootust, et mind säästa ja nihilismi lõa otsas hoida. Mu mõistus otsustas, et kuna vanaisalt oli võetud võime loota ja püüelda, siis oli oluline, et mina tema nimel lootmist ja püüdlemist jätkaksin. See oli minu mõistuse usu-amps, mu enda isiklik minireligioon.\nJa see töötas! Lühikeseks ajaks täitis tema surm muidu banaalsed ja tühjad kogemused tähtsuse ja tähendusega. Ja see tähendus andis mulle lootust. Sa oled ilmselt isegi midagi sarnast kogenud pärast endale lähedase inimese siitilmast lahkumist. See on tavaline tunne. Räägid endale, et elad edaspidi nii, et su lähedane oleks uhke. Räägid endale, et pühitsed oma eluga tema oma. Räägid endale, et see on oluline ja hea asi.\nJa see „hea asi” on see, mis päästab meid hetkedel, kui tunneme eksistentsiaalset kabuhirmu. Ma käisin ringi ettekujutusega, et vanaisa käib mul kannul nagu üks väga uudishimulik kummitus, kes pidevalt mu tegemisi jälgib. See mees, keda ma tema eluajal vaevu tundsin, oli nüüd äärmiselt huvitatud sellest, kuidas mu mataeksam läks. See oli täiesti ebaratsionaalne.\nMeie psüühed konstrueerivad taolisi narratiive – neid enne-ja-pärast lugusid – alati, kui miski neile liiga raske on. Ja isegi, kui see muutub põhjendamatuks või lausa hävituslikuks, tuleb meil neid lootuselugusid elus hoida, sest need on ainus tasakaalustav jõud, mis kaitseb meid Ebamugava Tõe eest.\nNeed lootuselood annavad elule eesmärgi. Need ei väida ainult, et tulevikul on midagi paremat pakkuda, vaid et on võimalik välja minna ja see ka saavutada. Kui inimesed patravad vajadusest leida „elu mõte”, siis mida nad tegelikult silmas peavad, on see, et nad on kaotanud selguse selles, mis neile tähtis on; selles, mis võiks olla väärt nende piiratud aega siin elus; selles, millele loota. Neil on keeruline näha, mis nende elu enne-ja-pärast peaks olema.\nSee ongi see keeruline osa: leida oma enne-ja-pärast. See on keeruline, sest me ei saa kunagi kindlalt teada, kas oleme täppi pannud. Seepärast suunduvadki inimesed karjas religiooni rüppe – sest religioonid teadvustavad seda igavese teadmatuse seisundit ja nõuavad inimeselt sellele vastu astumiseks usku. See võib olla ka põhjus, miks usklike seas on palju vähem depressiooni ja enesetappe kui uskmatute seas: nende usk kaitseb neid Ebamugava Tõe eest.\nAga lootuse lood ei pea olema religioossed. Need võivad rääkida millest tahes. See raamat on minu väike lootuseallikas. See annab mulle eesmärgi, mõtte. Ja lugu, mille selle lootuse ümber ehitanud olen, on see: ma usun, et see raamat võib kedagi aidata; et see võib teha nii minu elu kui ka maailma natuke paremaks.\nKas ma tean seda kindlalt? Ei. Aga see on minu väike enne-ja-pärast lugu, ja ma jään sellele kindlaks. See aitab mul voodist üles saada ja elu suhtes elevust tunda. Vähe sellest, et see pole halb asi – see on ainus asi.\nMõnele on enne-ja-pärast lugu oma laste hästi kasvatamine. Teistele on see keskkonna päästmine.\nKolmandatele hunniku raha teenimine ja rõvedalt suure jahi ostmine. Ja mõnele lihtsalt golfilöögi harjutamine.\nTeadvustame seda või mitte, kuid meil on kõigil omad narratiivid, mida oleme otsustanud teab mis põhjusel uskuda. Pole vahet, kas saad oma annuse lootust kätte religiooni, tõestuspõhise lähenemise, sisetunde või hästi läbi mõeldud argumentide kaudu, kõik need annavad sama tulemuse: usu, et a) tulevik saab tuua kasvamise, arenemise või lunastuse, ning b) meil on endil võimalik end selle poole juhtida. Ongi kõik. Päev päeva, aasta aasta järel elame nende lõputult kattuvate narratiivide järgi. See on psühholoogiline porgand ridva otsas, millega me iseend liikuma paneme.\nSee kõik võib kõlada nihilistlikult, kuid ära saa asjast valesti aru. See raamat pole argument nihilismi poolt, vaid selle vastu. Nii nihilismi vastu meie sees kui ka nihilismi vastu, mis näib immitsevat tänapäevasest maailmast. Selleks aga, et nihilismile vastu vaielda, tuleb alustada nihilismist endast. Tuleb alustada Ebamugavast Tõest. Sealt alates peame tasapisi ehitama üles tugeva argumendi lootuse kasuks. Muidugi mitte lihtsalt suvalise lootuse, vaid jätkusuutliku ja heatahtliku lootuse kasuks. Sellise lootuse, mis meid ühendab, mitte ei rebi lahku. Lootuse, mis on vankumatu ja võimas, ent siiski kahe jalaga maa peal. Lootuse, mis suudab kanda meid elupäevade lõpuni tänutundes ja rahulolus.\nSeda pole lihtne teha (ilmselgelt mitte). 21. sajandil on see tõenäoliselt raskem kui kunagi varem. Nihilism ja sellega kaasnev puhtakujuline himude rahuldamine on saanud modernse maailma oma haardesse. See on võim lihtsalt võimu pärast. Edukus edukuse pärast. Nauding naudingu pärast. Nihilism ei tunnista seda laiemat küsimust „miks?”. See ei järgi ühtki suurt tõde ega aja taga ühtki suurt eesmärki. See vastab vaid: „Sest nii on mõnus.” Ning see, nagu peagi aru saame, ongi see, mis teeb kõik näiliselt nii halvaks.\nMark Manson “Kõik on p*rses”\nMe elame huvitaval ajal. Materiaalselt on kõik paremini kui eales varem – me oleme vabamad, tervemad ning jõukamad kui mistahes teise ajajärgu inimesed. Ometi näib kõik olevat parandamatult perses – meie planeet soojeneb, valitsused lagunevad, majandused kukuvad kokku ning kõik on Twitteris pidevalt solvunud. Mis toimub? Loe lähemalt…\nSeptember 14, 2021 Rahva Raamat Katkend raamatust, Mark Manson, väliskirjandus katkend raamatust, Mark Manson, väliskirjandus


Suurejoonelisel lillepeol selgitatakse välja parimad noored floristid - Innove\nSel reedel, 23. septembril alates kl 9 võtavad Salme Kultuurikeskuses (Salme 12, Tallinn) mõõtu noored floristid. Kutsemeistrivõistlus toimub Eesti lilleseade meistrivõistluste, Estonian Florist Cup 2016 raames.\n„Tänavusel võistlusel on noortel floristidel tänu samal ajal toimuvatele Eesti meistrivõistlustele lilleseades võimalik tunnetada ja näha oma silmaga, mida tähendab suurel rahvusvahelisel võistlusel osalemine. Floristide jaoks on kindlasti tegemist lilleseade eriala suursündmusega, kuid silmailu ja elamust leiab võistlustelt iga huviline,“ märkis florist, kutsemeistrivõistluse ülesande autor ja Räpina Aianduskooli õpetaja Marek Jakobi.\nVõistkondlikul kutsemeistrivõistlusel tuleb noortel õppuritel sooritada kolm erinevat võistlustööd. Kl 9-11 valmistavad võistlejad dekoratiivse disainiga spiraalkimbu, kl 11-13 tuleb võistlejail luua lauaseade serveerimislauale ning kl 14-15.30 valmivad võistlejate osavate näppude all kleebitud ehted. Parimad noored floristid selgitatakse välja kl 19 Estonian Florist Cup lõputseremoonial.\nNoorte võistlustöödele jagatakse punkte neljas kategoorias: idee, värvus, kompositsioon ja tehnika. Võistlustöid hindavad kaks kohtunikku – floristid Ahti Lyra ja Marika Tubli –, kelle tööd koordineerib peakohtunik Marek Jakobi.\nOotame kõiki huvilisi võistlust külastama ja võistlejaile kaasa elama! Kutsemeistrivõistluse lisainfo, juhend ja ajakava on leitavad SA Innove kodulehelt: http://www.innove.ee/et/kutseharidus/kutsemeistrivoistlused/kalender/2016/florist-2016.\nSel aastal täitub Eesti meistrivõistlustel lilleseades 40 aastat, mida tähistatakse 22.-23. septembril Salme Kultuurikeskuses (Salme 12, Tallinn) meistrivõistlustega Estonian Florist Cup 2016. Reedel, 23. septembril on avatud ka esimesel võistluspäeval valminud tööde näitus. Lisainfo: www.eestiflorist.ee/.\nKutsemeistrivõistlust korraldab SA Innove koostöös Räpina Aianduskooli ja MTÜga Eesti Florist. Võistluse läbiviimist toetavad Euroopa Sotsiaalfond ning Haridus- ja Teadusministeerium.


Riskihalduse 7 aspekti, mida rakendusstandard alati ei kirjelda. Äripäeva E-pood\nRiskihalduse 7 aspekti, mida rakendusstandard alati ei kirjelda\nRiskihalduseks on palju standardeid, kuid laias laastus on nad kõik sarnased - leia ohud, nõrkused, hinda võimalikud kahjud ja rakenda meetmed. Iga organisatsioon valib omale ise riskihaldamise metoodika, kuid rakendamise käigus saavad takistuseks mitte mõne valitud metoodika rakendamise nõuded, vaid muud taustateemad, mida algusest peale ei osatud arvestada.\nVeebiseminaril tulevad jutuks just need taustateemad ja muud lektori kogemusest tuletatud mõtted, millega infoturbe riskide halduses tuleb lisaks standardite ja metoodikate nõuete rakendamisele arvestada.\nRiskihalduse rakendajatele annab seminar tuge ja äratundmisrõõmu kirjeldatavatest situatsioonidest ja nende võimalikest lahendustest.\nJuhtide jaoks on seminar sissevaade riskihalduse protsessi tagamaadesse ning aitab mõista, kuidas riskihaldusest tegelikult kasu on.\n- Defineerime infoturbe põhimõisted\n- Riskihaldus - mis see on?\n- Infoturve ja teised pralleelprotsessid\n- Inimesed riskihalduses\n- Positiivsed ja negatiivsed riskid\n- Kui juhtub...\n- Protsessi juurutamine\n- Kust tuleb tegelik kasu riskihaldusest?\nVeebiseminari viib läbi Cybernetica AS IS audiitor ja projektijuht, EISAÜ juhatuse liige, ISACA Estonia Chapter Vice President Mari Seeba.\nVeebiseminar toimub 5. veebruaril kella 11.15-12.45 internetis Äripäeva veebiseminaride keskkonnas. Veebiseminar on järelvaadatav 1 nädala jooksul peale toimumist.\nMari Seeba on Cybernetica AS infosüsteemide audiitor ja konsultatsiooni projektide juht, EISAÜ / ISACA Estonia Chapter juhatuse liige. Tegelenud infoturbe halduse konsultatisooni- ja rakendusprojektidega nii riigi- kui erasektoris aastast 2005. Osalenud ja koordineerinud paljusid uuringuid infoturbe, krüptograafia, eID ja PKI teemadel. Elanud üle turbestandardite muutumise nõuetepõhiselt riskipõhiseks, näinud kõrvalt ja osalenud ISKE arengutes, olnud kaasatud standardiloomesse ja aidanud tuua muude ettevõtete kõrval ka koduettevõttele Cybernetica AS infoturbehalduse ISO/IEC 27001:2013 vastavussertifikaadi.


Kas olete väsinud keset ööd ärgata? - Elu - 2020\nÄrkab keset ööd, et olete väsinud\nKeset ööd ärkamine võib olla väga ärritav, eriti kui see juhtub sageli. Täieliku une saamine on oluline kiirete silmade liikumise (REM) unetsüklite jaoks. Kui uni on häiritud, võtab keha veidi aega, et taas jõuda REM-uneni, mis võib teid järgmisel päeval uriseda.\nMis põhjustab ärkamist keset ööd?\nPõhjuseid, miks võite keset ööd üles ärgata, on palju. Mõnel neist on kodus kerge ravi. Teiste jaoks võiksite pöörduda arsti poole.\nKui teil on uneapnoe, ärkate üles või hingate öö jooksul mitu korda madalat hingamist. Enamik uneapnoega inimesi ei tea, et nende uni on häiritud.\nIsegi kui te ei saa aru, et ärkate, võite märgata päevaset unisust. Muud uneapnoe peamised sümptomid on:\nmagades magab õhku\nkeskendumisvõime kaotamine päeva jooksul\nDiagnoosi saamiseks suunab arst teid tõenäoliselt unekeskusesse. Keskuses jälgitakse sind öise une ajal. Mõned arstid soovitavad ka kodus magamisteste.\nHingamisteede rõhuseadmed. Neid seadmeid kasutatakse une ajal. Masin pumpab unemaski kaudu natuke kopsudesse õhku. Kõige tavalisem seade on pidev positiivne hingamisteede rõhk (CPAP). Muud seadmed on automaatne CPAP ja sapiteede positiivne õhurõhk.\nSuukaudsed seadmed. Need seadmed on sageli saadaval hambaarsti kaudu. Suuõõnevahendid sarnanevad suukaitsmetega ja töötavad sellega, et liigutate oma lõua õrnalt ettepoole ja avate une ajal hingamisteed.\nKirurgia. Uneapnoe operatsioon on tavaliselt viimane võimalus. Operatsioonide tüübid hõlmavad kudede eemaldamist, lõualuu ümberpaigutamist, närvide stimuleerimist ja implantaate.\nUneterroriga inimesed ei ärka tegelikult üles, kuid nad võivad teistele ärkvel olla. Öise terrori ajal viskub magaja, karjub, nutab ja on kartlik. Magaja silmad on lahti ja nad võivad isegi voodist välja tõusta.\nUneterroriga inimesed ei mäleta, mis juhtus, kui nad järgmisel hommikul ärkasid. Uneterrorid mõjutavad peaaegu 40 protsenti lastest ja väiksem protsent täiskasvanutest.\nLapsed kasvavad tavaliselt unerohtudest üksi. Siiski võiksite arstile öelda, kui teie või teie lapse sümptomid näivad halvenevat.\nteie lapsel on sagedamini episoode\nepisoodid seavad magaja ohtu\nteie lapsel on hirmud, mis neid või teisi sageli äratavad\nmagajad teie kodus\nteie lapsel on päeva jooksul liigne unisus\nepisoodid ei lahene pärast lapsepõlve\nUnetus võib raskendada uinumist või magama jäämist. Mõnel inimesel ilmneb unetus ainult aeg-ajalt, kuid teiste jaoks on see krooniline probleem. Unetus raskendab päev läbi saamist. Võite end väsinud, tujukas ja keskendumisvõimeta.\nUne seisundi võivad põhjustada paljud asjad, sealhulgas:\nNäpunäited kodus proovimiseks\nHoidke magamisgraafikust kinni.\nHankige valu ravi.\nHoidke end aktiivsena.\nÄrge sööge enne magamaminekut suurt sööki.\nTõuse voodist välja, kui sa ei saa magama jääda.\nProovige alternatiivseid ravimeetodeid, näiteks joogat, melatoniini või nõelravi.\nProovige kognitiivset käitumisteraapiat (CBT).\nÄrevus ja depressioon käivad sageli käsikäes unetusega. Tegelikult võib mõnikord olla keeruline öelda, kumb tuleb enne. Ärevil või depressioonis olev meel võib raskendada uinumist või magama jäämist. Uneprobleemid võivad seejärel põhjustada ärevust ja depressiooni.\nRääkige oma ärevusest ja depressioonist oma arsti või vaimse tervise spetsialistiga. Nad võivad soovitada kognitiivset käitumisteraapiat, ravimeid või lõõgastusmeetodeid.\noma magamistoa seadistamine mugavaks ja vaikseks\nLiiga palju või liiga vähe magamist on selle seisundi peamine sümptom. Enamik bipolaarse häirega inimesi läbib maania faasis liiga vähe magamisperioode ja depressiivse faasi ajal kas liiga vähe või liiga palju und.\nÜhes bipolaarse häirega täiskasvanute uuringus koges 100 protsenti osalejatest unetust. Öösel ärkamine võib bipolaarse häire veelgi halvendada, mis viib kahjuliku tsükli tekkeni.\nKasutage magamistuba ainult magamiseks ja intiimsuseks.\nMinge magama ainult siis, kui olete unine.\nLahkuge magamistoast, kui te ei maga 15 minutiga magama.\nSage pissimisvajadus võib panna teid öösel üles tõusma. Seda seisundit nimetatakse noktuuriaks ja sellel võib olla palju põhjuseid, sealhulgas\nÖösel pissimise vajaduse võib põhjustada ka rasedus, teatud ravimid või palju joomine enne magamaminekut. Parim viis õige ravi leidmiseks on teada saada, mis põhjustab teie vajadust öösel pissil käia.\nVõtke ravimeid päeva alguses.\nPiirake vedeliku tarbimist kaks kuni neli tundi enne magamaminekut.\nPiirake vürtsikaid toite, šokolaadi ja kunstlikke magusaineid.\nProovige Kegeli harjutusi.\nTehnoloogia võib unele negatiivselt mõjuda. Teadlased leidsid, et mobiiltelefonidel, televiisoritel, tahvelarvutitel ja sülearvutitel on kõik eredad tuled, mis piiravad melatoniini tootmist. See hormoon reguleerib teie aju võimet magada ja ärgata.\nLisaks võivad nende vidinate helid teie meelt aktiivsena hoida. Enne uinumist tekkiv müra ning une ajal sumin ja helisemine võivad kõik mõjutada teie võimet puhata.\nAndke endale enne magamaminekut vähemalt 30 minutit tehnoloogiavaba aega.\nHoidke elektroonikat magamistoast väljas.\nKui jätate telefoni oma voodist, lülitage helitugevus välja.\nSa oled ülekuumenenud\nKui keha on liiga soe, on raske saada ja magama jääda. Selle põhjuseks võivad olla teie keskkonna soojad temperatuurid.\nSelle võib põhjustada ka öine higistamine. Öise higistamise korral ärkate sageli keset ööd, kui olete higist läbi löödud. Neil võib olla mitmeid põhjuseid, näiteks:\nSelle põhjuse väljaselgitamiseks on oluline rääkida oma arstiga.\nKui teie kodu on rohkem kui üks lugu, proovige magada allkorrusel.\nHoidke rulood ja aknad päevasel ajal suletuna, et teie kodu ei läheks liiga kuumaks.\nRuumi jahutamiseks kasutage ventilaatorit või konditsioneerit.\nVoodis kandke ainult kergeid rõivaid ja vajadusel ainult kergeid tekke.\nKui ärkate keset ööd, tõusege rõhu vähendamiseks voodist välja. Raamatu lugemine võib teie meele lõdvestuda ilma tehnoloogiata. Abiks võib olla ka venitus ja trenn. Positiivseid tulemusi on andnud ka soe piim, juust ja magneesium.\nKõige tähtsam on olla enda vastu lahke. Kui te ärkate endiselt keset ööd, rääkige oma arstiga võimalike põhjuste üle.\nKui otsustate, et teil pole lapsi, siis soovite seda lugeda\nTsitaat: olete sportlane\n9 kiire potiretsepti tõsise isuga gluteenivabade sööjate jaoks\nCopyright 2020 \_ Nõuandeid igaks otstarbeks - ilu, tervise ja elu kohta \_ Ärkab keset ööd, et olete väsinud


Peenise suurendamise harjutused | Ametlik kodulehekülg Erogen X Peenise harjutused suurendamiseks\nPeenise harjutused suurendamiseks, Arst vastas:\nSpetsiifiliseks riskiks on erektsiooninurga muutus. Mida tugevam on teie vaagnapõhjalihas, seda paremini saate suurendada peenise verevarustust.\nVäidetavalt võib eri mehhanismide abil suurendada sugutit sentimeetri võrra. Peenise harjutused suurendamiseks Osa peenisest asub keha sees, kus ta on ühendatud häbemeluuga.\nSeda kasutasid juba rändavad Araabia hõimud. Lüpsmisega suureneb verehulk, mis täidab Corpora Covernoset peenise osa, mis on täidetud verega ja suureneb erektsiooni ajal ning teeb peenise visuaalset suuremaks. Tähtis on lüpsmist regulaarselt sooritada, mis jäädavalt Peenise harjutused suurendamiseks Corpora Covernosat ja seega ka peenise suurust nii pikkust kui ka jämedust.\nPeenise Liige Suurenda koor Real on teine harjutus ning selle põhimõte on lihtne - venitad peenist, venitad ka peenise kudesid.


Leht: Soome siiski tuleb sõja korral Eestile appi - eestinen\nLeht: Soome siiski tuleb sõja korral Eestile appi\nKuigi Soome president Sauli Niinistö on korduvalt kinnitanud, et Soome ei anna Eestile sõja korral kaitsegarantiid, tuleb Soome siiski sõja korral Eestile appi, kirjutab Ilatlehti.\nNimelt, nagu ütles ligi kuu aega tagasi välja Norra kaitseminister Ine Eriksen Søreide, on nii Soomel kui Rootsil sõja korral täita ühesugune roll. Rootsi kaitseminister Peter Hultqvist lisas, et asi puudutab Soome ja Rootsi õhuruumi.\nNendest ütlustest võib välja lugeda, et NATO vajab sõja korral Soome ja Rootsi õhuruumi, et NATO lennukid saaksid sealtkaudu toetada sõjalisi operatsioone Balti riikides. Soomet otseselt Balti riikide kaitsmiseks vaja pole, seetõttu ei tooda Soome ka USA lennukeid. Need lennukid jääksid liiga lähedale Venemaale, mistõttu satuksid kohe ründeobjektiks.\nSee on ka põhjus, miks Soome president Sauli Niinistö on pidevalt toonitanud, et Soome ei anna Eestile kaitsegarantiid. See on tõde, aga mitte kogu tõde. Soome ei anna küll aktiivset abi, aga ei keera ka selga. Soome on valmis toetama Eesti kaitsmist, kirjutab leht.\nUSA soovib, et Soome kaitseks küünte ja hammastega oma maad, et Venemaa ei saaks tuua oma vägesid Soome aladele Balti riikide ründamiseks. Lisaks saaksid Soome lennukid tagada läbi Soome lendavate NATO lennukite turvalisust. Hätta sattunud NATO lennukid saaksid kasutada Soome lennuvälju ning saada sealt abi.\nRootsis vajavad ameeriklased nii lennuvälju kui sadamaid ja selle vastu on lubatud tagada Rootsi turvalisust. Asi toimib samamoodi nagu külma sõja ajal, mil USA andis Rootsile turvagarantii ilma NATO liikmeks astumata.\nRootsi ja Soome omavaheline koostöö on ühtlasi üks osa NATO Balti kaitseplaanist. NATO liikmeks astumine pole Soome ja Rootsi puhul enam päevakorral. See on nn kolmas tee, mida on ajanud Soome president Sauli Niinistö.\nSoome ja Rootsi on omavahel kaitsevõime ära jaganud nii, et Rootsi on tugevam merel ja Soome omakorda maal. Soomel on välja panna 280 000 sõjaväelast, Rootsil on omakorda 157 sõjalaeva ja 5 allveelaeva. Õhus on nad enam-vähem võrdsed.\nSoome ja Rootsi kaitsealane võimekus. Andmed väljaandest The Military Balance. Graafik: Iltalehti\n26. jaanuar 2022, 22:34


Selgus Eesti suveuniversiaadi koondis - Postimees Sport: Värsked spordiuudised Eestist ja välismaalt\n4. juuni 2019, 13:12\nAnnika Karilaid on suveuniversiaadil Napolis Eesti suurimaid medalilootusi\nXXX suveuniversiaadini on jäänud üks kuu ja eile selgus ka Eesti koondise lõplik koosseis. Universiaad toimub 3.-14. juulini Itaalia linnas Napoli. Seekord on universiaadi osalejate arv piiratud - osalejaid saab olla kuni 8000, mis on nelja tuhande võrra väiksem viimaste universiaadide osalejate arvust.\nEesti saadab universiaadile 51 sportlast kümnel erineval spordialal - vibulaskmine, kergejõustik, ujumine, vehklemine, iluvõimlemine, judo, laskmine, lauatennis, taekwondo ja tennis. Enim - 15 -läheb Eestist universiaadile kergejõustiklasi, ujujaid on universiaadil võistlemas 9, lauatennisiste 8, vibulaskjaid 6, judokaid 4, vehklemises ja laskmises esindab Eestit 3 sportlast, iluvõimlemises, taekwondos ja tennises läheb võistlustulle meilt üks sportlane. Lisaks neile on koondises 15 treenerit ja teisi abistavaid taustajõude.\nKergejõustikus jahivad kõrgeid kohti eelmisel universiaadil häid tulemusi näidanud kolmikhüppaja Tähti Alver ja keskmaajooksja Liis Roose.\nJudos on suurimad lootused pandud Mattias Kuusikule ja Annika Karilaidile. Mattias Kuusik on eelmise aasta U23 Euroopa meister ning Eesti parim Üliõpilassportlane 2018. Annika on sel aastal neljal juunioride EK etapil poodiumile jõudnud.\nKokku on esindatud kuus Eesti kõrgkooli. Välismaa kõrgkoolides õppivaid tudengeid läheb universiaadile kuus, delegatsioonis on ka 12 sportlast gümnaasiumitest ja 2 kutsekoolist.


Arusaam Vs Tegelikkus Töökohal | Edendamine - 2019\nPõhiline Edendamine Arusaam Vs Tegelikkus Töökohal\nHalda oma pilti\nAadam on ametiülem. Ta on kõigi osapoolte ja piknikute elu, mis ilma temata ei ole ühesugused. Aga küsige tema juhte oma tegevuse kohta ja neil ei pruugi olla palju öelda. See ei tähenda, et Adam ei ole hea esineja. Just see pilt või taju, mis on loodud tema kolleegide meeltes. Nii et see ei pruugi paljude jaoks üllatuseks tulla, kui Aadam on kampaaniat tähelepanuta jätnud. See meeldib või mitte, taju loeb töökohal, seega tehke see teie kasuks.\nArusaamu moodustavad teised tähelepanekud. Sageli sisaldavad nad mitmekesise inimeste arvamusi - kellel võib olla olukorrast või isikust erineva tasemega teave. Kuigi see on lohutav uskuda, et arusaamad ei ole nii olulised kui teie tehtud töö, on raske reaalsus, et arusaamad on olulised. Kuigi keegi ei saa takistada inimestel arvamusi, mis toovad kaasa arusaamu, on see mõistus juhtida meie töökoha mainet, et tagada tegelikkuse ja taju võimalikult lähedane seos.\nKujutise haldamine tööl aitab teil luua tegelikkusele lähedase arusaama. Proovige neid strateegiaid: valige oma sõnad hoolikalt. Oluline on valida sõnu ja fraase, mis on võimelised teid ümbritsevatele inimestele; see aitab ka õigel kombel, humoorist, selgusest ja usaldusest teiste inimestega tõhusalt suhelda. Jäta kohustused ja tähtajad kinni. Ühekordne viivitusega saadetis võib moodustada tardliku ja vastutustundetu inimese kujutise. Kleit tööks, mida soovite - see on alati parem, kui allahindlus. Lõpuks koheldakse teisi austusega. Inimesed on tundlikud liigid. Hoidke kedagi hästi ja nad lähevad kaugemale. Aga kui inimene tunneb, et teda õõnestatakse ja taunitakse, ei anna ta kergesti andestust ja see võib kaasa tuua teie töösuhete rikkumise igaveseks.\nJuhid, eakaaslased ja teie meeskond ei võta teid tõsiselt, kui te ei tea, mida sa jutlustad. Kolleegid on piisavalt nutikad, et tunda silmakirjalikku käitumist ja ei võta seda väga sõbralikult. Nii et põhiõiguste saamine on oluline - ausus, õiglus, teiste austamine on põhitõed, mis muudavad selle.\nPole kahtlust, et see nõuab pingutusi, et tagada, et kolleegid teaksid tõelist sind, kuid see on seda väärt. Küsides kolleegidelt tagasisidet, saab avada võimalusi, kui uurite lõhet selle kohta, kes on töökohal olevate inimeste arusaam ja tegelikkus. Püüdke olla eeskujuks: see on parim viis tagada, et inimeste arusaam sinust vastab tegelikkusele.


Kui ma saan teha Vähem aastas , Kas ma saan enam tagasi oma maksud ? - Tips for you - Tipsed.Com\nPaljud maksumaksjad õudus maksudeklaratsiooni, kuid mõned töötajate jaoks olulisi maksutagastus igal aastal.Maksutagastus tuleneda enammakse vaja maksud.Tööandjad maha teatud osa töötasust tulust katta maksude töötajatele võlgu Internal Revenue Service.Kui teete vähem raha nüüd, kui sa tegid varem, siis võiks saada suurema maksutagastuse.\nTööandjad kinni makse maksma hinnangute aluseks oma aastapalgast.Üldiselt töötajate palgad kipuvad aja jooksul suureneda, mis tähendab, tööandjad kinni rohkem palka.Kui tööandja ootab oma aastapalgast suurendada, kuid sa lõpuks teenivad vähem kui oodatud, osa oma palka kinni makse võib olla liiga kõrge.Sellisel juhul võib teil olla õigus saada suurema maksutagastuse kui kui sa olid teeninud nii palju või rohkem kui oodatud.\nFüüsilisest isikust ei ole maksud kinni tööandja.Selle asemel, ettevõtete omanikud ja töövõtjad peavad saatma hinnanguliselt tulumaksu IRS iga kvartali katta tulumaksu, sotsiaalmaksu ja tervish\noid makse.Maksu- hinnangud põhinevad sageli töine varasematel aastatel.Kui te teenivad vähem tänavu kui teil on minevikus, siis võib ülehinnata oma maksukohustust ja rohkem maksma IRS kui vaja.Selle stsenaariumi, siis tõenäoliselt saavad suurema maksutagastuse kui teil on minevikus.\nMuudatused W-4 vorm\nKui te võtate uue töökoha, tööandja on kohustatud olema täidad W-4 maksude kujul, mis aitab määrata, kui palju tulumaksu kinni pidada oma sissetulekust.Kui te olete võtnud uue töökoha madalama palga ja muuta oma deklaratsiooni vorm W-4, võib see põhjustada suuremat tulumaksu kinnipidamine ja suurema maksutagastuse.Väide null saastekvoote W-4 vorm toob kaasa rohkem tulumaksu kinnipidamine;rohkem toetusi sa väidad, seda väiksem on tulumaksu kinnipidamine.\nteatud maksusoodustusi maksusoodustusi on saadaval ainult maksumaksjatele madala ja keskmise sissetulekuga tasandite.Näiteks töötamise tasuvaks muutmise maksusoodustust ja esmakordne homebuyer maksusoodustust järk-järgult tuluna edenedes üle $ 75.000.Kui te olete maksusoodustusi, et järk-järgult tulu suureneb, siis võib saada suurema maksutagastuse on väiksemad sissetulekud.Lõppkokkuvõttes, kas sa saad suurema maksutagastuse madalama sissetuleku tasemega sõltub teie konkreetse maksu olukorda.


Andra pereblogi: Lugu sellest, kuidas ma kiibistatud sain - Blogid - Emmedeklubi\nAndra pereblogi: Lugu sellest, kuidas ma kiibistatud sain\nAndra, Emmede Klubi blogija 18. mai 2017 14:43\nAlates 16 eluaastast olen ma rasedusest hoidumiseks kasutanud beebipille. Paraku võimendus mul umbes 18. eluaastal migreen ja pillide tarbimine ei teinud olukorda sugugi paremaks. Alguses ei osanud ma kahe asja vahel seost leida. Üks pluss üks tehte suutsin oma peas teha alles siis, kui ühel hetkel ravimi infolehte lugesin ja märkasin, et pillide kõrvalmõjuks võib olla ka peavalu. Naistearsti vahetas mu pillide marki, mis olukorda pisut leevendas ja kuni triipude püüdmiseni ma neid võtsingi.\nKuna meil oli teada, et soovime kahte last järjest, oli meie otsus pärast Carli sündi hakata kasutama kondoome. Selleks, et keha mõttetult hormoonidega mitte kurnata.\nNüüd, kui Liisu sündis, hakkasin ennast kurssi viima erinevate rasestumisvastaste vahenditega. Ütlen ausalt, et mõte spiraali näol võõrkehast mu emakas, tundus mulle pisut hirmus. Kõik küll räägivad, et seda ei tunnegi ja see pole midagi hullu. Eriti pärast kahe lapse sünnitamist aga no ei suutnud keegi minu jaoks seda mõtet ahvatlevaks muuta. Eriti kuna spiraalidega pidavat olema ikkagi ka oht, et vana sõber migreen ennast jõuliselt ilmutama hakkab. Kuna ma tundsin, et ka pillid mulle hästi ei sobi, siis saigi vastu võetud otsus paigaldada rasestumisvastane implantaat. Tegemist on pisikese, umbes 1,5 cm pikkuse pulgakesega, mis paigaldatakse käsivarde, naha alla.\nProtseduur ise võtab aega umbes 5-7 minutit. Läksin kohale, anti implantaadi kohta veel täiendavat informatsiooni, esitati mõned küsimused ja läksingi voodisse pikali. Tehti tuimestav süst, mis teiste sõnutsi pidavat olema protseduuri kõige valusam osa. Ma ei oskagi nüüd öelda. Minu meelest on veenivere võtmine tunduvalt ebameeldivam. Seda muidugi ilmselt ka põhjusel, et minult veenivere kätte saamine on ikka väga keeruline. Ma isegi ei tundnud et käsi oleks tuimaks läinud, kui ta juba implantaadipüstoliga mulle lähenes. Ma olin küll pisut hirmunud, et appi, kas tõesti juba? Olin valmis, et see saab nüüd küll valus olema aga kae imet! Tegelikult oli käsi ilmselt juba ikkagi kenasti tuim. Ainus mida ma tajusin oli selline survestav tunne. Ometigi ei olnud see kuidagi valus või ebameeldiv.\nLõpuks pandi plaaster peale, side ümber ja oligi valmis. Kuigi öeldakse, et selle toime on kohene, soovitas arst siiski viiel esimesel päeval kasutada kondoomi.\nHoiatati ka, et alguses võib tekkida peavalu, väikene veritsus ja iiveldus. Mina pääsesin õnneks ainult esimesel õhtul viimasega.\nEsimesed 24 tundi soovitati hoiduda ka raskuste tõstmisest, et implantaadi ümber saaks kenasti tekkida sidekude, mis teda paigal hoidma hakkab.\nNüüdseks peaks olema kolm aastat hooleta. Siis tuleb implantaat väikese lõike abil eemaldada. Praeguseks olen sellega juba täielikult harjunud ja algne hirm selle ära nihkumise ees on kadunud.\nAndra-blogi Andra-pereblogi rasestumisvastane-implantaat rasestumisvastane-kiip rasestusmisvastane-vahend


KOLUMN | Katrin Vaga: oma arvamus – kas alati põhjendatud? - Maaleht\nTänapäeva eestlane armastab arvata. Minusugusele tagasi kodukamarale saabunule on see arvamuste virvarr sageli isegi peadpööritav.\nKommenteerijaid on igal võimalikul sammul lausa nii palju, et pahatihti jääb segaseks, kas mõnel arvamusliidritest sel teemal ka üldse mingit kogemust või pädevust on.\n“Oma arvamuse omamine” tundub praeguses Eestis olevat palju olulisem tingimus kui teadmiste või kogemuste olemasolu. Ja kui lisada esimesele veel kirg ja piiramatult vaba aega, siis alles hakkab nalja saama ning diskussioon võtab tõelised tuurid üles.


Sergei Metlev: "haugi mälu". Okastraadiga müüride langemisest ja taaskerkimisest – Edasi - Innustav ja hariv ajakiri\nSergei Metlev 20. aug. 2019 Ühiskond\n9. novembril 1989, kolm kuud pärast Molotov-Ribbentropi pakti hukkamõistu ja heastamist nõudnud Balti ketti, tutvustas Ida-Saksamaa kompartei esindaja Günter Schabowski pressikonverentsil Läände reisimise lihtsustatud korda. Eesmärgiks oli muuhulgas pehmendada protestimeeleolusid. Kui tema käest küsiti, millal uus kord jõustub, vastas ta: koheselt.\nSchabowski pidas silmas, et reisilubasid hakatakse koheselt menetlema. Televisiooni vahendusel pressikonverentsi jälginud inimesed tõlgendasid seda otsusena avada piir viivitamatult ja tuhanded hakkasid voolama piiripunktidesse. Piirivalve sattus segadusse ja ühe piiripunkti ülem andis käsu piiriületajaid mitte takistada. Ühtäkki langes aastaid kommunistlikku ja demokraatlikku maailma eraldanud müür, mis kerkis Hitleri ja Stalini sobinguga alustatud Teise maailmasõja tagajärjel.\nKa Moksvas 19.-21. augustil 1991 võimu haaranud arhailised putšistid, kes soovisid aega tagasi keerata ja proletariaadi diktatuuri taastada, kaotasid moraalselt pressikonverentsil. Sellele järgnes tegelik kaotus. Putšistide juhi Gennadi Janajevi teleülekande ajal värisevad käed koostoimes enesekindlust teeskleva häälega andsid mõista, et punaimpeerium on suremas ja päästa teda ei jaksa keegi. Nõukogude Liit lagunes. Eesti taastas oma iseseisvuse.\nLoomulikult olid need episoodid vaid sobiv hetk, et lõplikult mõista – pankrotistunud kommunistlik süsteem ei rahulda kasvavaid majanduslike vajadusi ning on moraalselt täiesti läbikukkunud. Vabadusliikumised ja reformimeelsed on enamuse heakskiidul oma eesmärgini jõudnud pärast kümnendeid, mil isegi läbinägelikud intellektuaalid hakkasid pidama seda süsteemi kaljukindlaks.\nMida on tahtnud Kesk- ja Ida-Euroopa rahvad, kes pärast vabanemist kompartei haardest sööstsid vabaturumajanduse, demokraatliku võimukorralduse ning isikuvabaduse- ja õiguste poole? Kõrgeimal üldistustasandil: lootus painutada saatus enda unistuste kasuks vaba ühiskonna võimalusi kasutades ning tunda end otsustajatena, kes moodustavad riigi, mitte ei orja teda. Need on loomulikud soovid, mida kommunistlik diktatuur asendas valmismõeldud dogmadega, ümbritsedes neid valliga vägivallast, valedest ja nõrkade meelitamisest.\nToimiv liberaalne demokraatia (mitte ajada segamini parteilisusega, mõistet „liberaalne“ kasutan siin klassikalises tähenduses – isikuvabaduste- ja õiguste austamine, inimväärikuse kaitse, õigusriik, ettevõtlusvabadus jne, „demokraatia“ – ausalt valitav võim, vastavad protseduurid ning kontrollmehhanismid) on olnud Berliinist Moskvani läbiv eesmärk alates punarežiimide lõppvaatuse algusest. Kõige vihatu vastand ja kõige ihaldatu võrdkuju.\nKas sai see siis teoks?\nKõigis idabloki riikides, kes praeguseks on ELis – jah, ühiskondi proovile pannud reformid ei toonud kaasa loobumist vabadusest leivapätsi kasuks. Kuigi viimasel ajal on ka tagasilööke. Venemaad ja teisi endiseid liiduvabariike ma ei hakka siinkohal välja tooma, sest need väärivad eraldi analüüsi – seal on leivapäts (või klannilik mentaliteet) vabadusiha kohati väljasurunud.\nLäänega põimunud ühiskondade puhul on liberaaldemokraatia saanud igapäevaseks, iseenesestmõistetavaks. Sellest õnnest algavadki paradoksaalselt meie probleemid ning selles pole midagi üllatavat. Paljud poliitilised süsteemid on lagunenud oma igavesust uskuma jäädes, jättes unarusse seda, kui õhuke on tegelikult kultuurikiht ning kui tähtis on suurt ja lootusrikast uut algust mäletada, toites sellega saavutatud vabadust, et ta ei väsiks.\nRevolutsioonide meeletu energia ning sellele eelnenud II maailmasõja, repressioonide ja tõelise vaesuse kogemused eralduvad vaikselt jooksva poliitilise hetke hindamisest, lahustuvad ning kaotavad oma koha poliitilises teadvuses. Nagu on korduvalt inimkonnaloos juhtunud, ajaloolise võrdlemise kasulik võime kahaneb. Võrdlemises on peidus aga tarkus ja intelligentne maailmataju.\nKa ajaloolise mälu lahustumise tõttu kuuleme inimese suust, kes oli siiralt valmis Eesti iseseisvuse nimel nõukogudemeelsetega käsivõitlusesse asuma ning toetas täiel rinnal Eesti liikumist läände, tema kunagiste vastaste vandumisi ajakohastatud kujul. Siin pole midagi Eesti-spetsiifilist.\nSaksamaa idapoolsetes liidumaades on palju inimesi, kes on oma kätega müüri lammutanud, ent nüüd tahavad uusi vaimseid ja füüsilisi müüre.\n(Vaadakem partei Alternative für Deutschland toetuse näitajaid antud regioonis.) Poolas vabadusliikumiseks ülekasvanud ametiühingu Solidarność mõned kunagised aktivistid toetavad nüüd demokraatia liberaalse aspekti kärpimist. Ei seostata, ei nähta läbi uusi petuskeeme ja tõlgendatakse tolleaegseid sündmusi üllatavates toonides. “Haugi mälu” on iga poliitilise oportunisti (ja eriti autoritaristi) parim sõber. “Haugi mälu” võib 1989.-1991. aastate revolutsioonide erakordselt väärtuslikud saavutused ka manalateele viia.\nSee trend valitseb kogu Läänes, igas ühiskonnas oma aktsendiga. Prantsusmaa Marine Le Pen ei luba endale räiget LGBT vastast retoorikat, tema idapoolsete mõttekaaslaste seas on see aga levinud. Reaktsiooniline trend on ilmne (oma olemuselt autoritarismilembeline reaktsioon liberaalse demokraatia elukorralduse vastu, termin „äärmusparempoolsed“ on minu arvates politoloogiline viga): reaktsiooniliste erakodade elektoraalne tõus paljudes riikides; vaenu õhutamise ja sellest inspireeritud süütegude arvu kasv; ropp-ideoloogilistelt elektrifitseeritud arutelukultuuri areng sotsiaalvõrgustikes; poliitilise retoorika normipiiride lähenemine 1930-te alguse omale; süstemaatiline Lääne koostöömehhanismide – nagu EL ja NATO – nõrgestamine. Kõik see on äärmiselt ohtlik, eriti väiksele sinimustvalgele purjekale maailmamere avarustes.\nSellele trendile pakkumist esitavad ja seda ise samaaegselt kujundavad (nii poliitikas juhtub) poliitkooslused on iseenesest legitiimsed poliitilise elu osalised, kuna demokraatlik norm ei jäta neid parlamendi ukse taha, küll aga on meil põhjust küsida, kuhu taoliste meeleolude süvenemine meid viib.\nEi taha keskenduda Ungari-Orbani vürstivõimu uurimisele, ent üks tema poolt korratav idee näitab võimalikku tulevikku: klassikalise liberalismi demokraatiast lahku löömine ehk „illiberaalne demokraatia“. Jättes kõrvale pläma seeriast „liberaalid tahavad hävitada Euroopa koostöös moslemitest kõrilõikajatega“, tähendab see, et valimised kuidagi toimuvad, ent kõik muu on ideologiseeritud parteilise kontrolli all, sihitusega teenida tugevakäelise liidri seltskonna egoistlikke huve.\nIlma praktikas kuju omavate liberaalsete baasväärtusteta on demokraatia lihtsalt koosolek, kus protokollitakse käte tõstmist. Iga koosolekuga käed hakkavad tõusma aina ühtlasemas taktis.\nTõusid ju Vene revolutsioonile järgnenud esimestel aastatel soldatide ja madruste nõukogudes käed üpriski vabalt, ent see kõik lõppes kähku, kui võrdsuse ja vabaduse loosungitest sai Lenini „sõjakommunism“. Piisas näljastel ja pettunud Kroonlinna madrustel ja proletariaadil 1921. aastal punavõimult vaid midagi jõulisemalt nõuda, kui hiljutised lihtsa inimese sõbrad bolševikud uputasid linna veres suurtükimüra saatel, sest ei olnud kedagi, kes neid inimesi kaitseks ja konflikte maandaks. Liberaalses demokraatias kaitsevad ja maandavad seadused ning sõltumatud institutsioonid, nagu kohus, õiguskantsler, parlament ja ajakirjandus. Need saavad praegu puid alla eriti palju.\nAjalooprofessor David Vseviov kirjutab oma artiklis (Postimees, 25. mai 2019) Hitleri-Saksamaa näitel: „Siis aga ilmus keegi, kes lihtsustatud loosungitega peibutades ja miraažlikku tulevikku silmade ette manades ahvatles kord juba proovitud teekonda uuesti ette võtma“, lisades, et tagajärjed olid hukatuslikud nii lihtsustajatele kui nende toetajatele. Kroonlinna madrustele ja suurele osale Venemaa rahvast ei saa ette heita rehaga korduvkohtumist tol hetkel – kommunismi enne selliselt keegi ju ei proovinud –, ent loosunglikku lihtsustamise kuratlikku lõksu langesid nad kindlasti.\nLangesid ka mitmed teised rahvad, kes elasid pikalt absurdistanis, kus ajalehest välja lõigatud ja seinale liimitud kalapiltide vahele kleebiti suure entusiasmiga kodanlikku kinematograafiat hukkamõistvat ja režiimi propagandat ülistavat ajalehelõiku, nagu kirjeldab Vseviov oma suurepärases raamatus „Elulugu. Kaks esimest nädalat“ (Kirjastus Tuum, 2019).\nLihtsustamise pealetungi ning võrdlemise võime kahanemise traagilised tagajärjed ajaloos loovad tungiva vajaduse möödunud sajandi lõpu revolutsioonide ajaloolist tähtsust ja sisulist külge populariseerida. Kommunistliku ploki lagunemine ja selle aja vabadusliikumised on rikas materjal. See on üleeuroopaline kogemuste pagas, milles peituvad värvikate kangelaste galeriid, põhjuse-tagajärje teadus ning tugevad emotsioonid, mis tuletavad valusalt meelde, kui pikk oli tee, mis vabanemiseni viis.\nNeid revolutsioone on aeg hakata seostama ajalooga – peale on kasvanud põlvkond, kes ei aimagi, et talle meelepärane elustiil sõltus nendest sündmustest. Professionaalsed ajaloolased kindlasti vaidlevad vastu, sest paljud osatäitjaid ja pealtvaatajaid on elus ja aktiivsed. Sellele ma vastaks, et neil on õigus, ent vabadust, rahu ja koostööd väärtustama kutsuv Teine maailmasõda koos oma kainestava õudusega on meist lootusetult kaugenemas. Asemele on vaja värskemaid ühendavaid mälubastione.\nAjalooline mälu on võimas tööriist oluliste saavutuste ja väärtuste kaitsmiseks ning solidaarsustunde taaselustamiseks, kui ta on vahepeal koomasse langenud.\nSeda nii Eesti demokraatia tervise kui ka Euroopa Liidu koostöö kontekstis. Praegune Euroopa Liit ning kontinendi rahvaste vabanemine ja jõukuse kasv, Eesti Vabariigi eksistents ise on Berliini müüri langemise, Balti keti ja 1991. aasta augusti saatuslike hetkede laps, kes sündis keset vabadusvõitlejate ja süütute ohvrite verd ja higi.\nAnnan endale aru, et töö ajaloolise identiteediga on vaid üks paljudest asjadest, mis hulluks minevat maailma saab veel koos hoida ning tõugata teda evolutsioonilise uuenemise suunas (selles vajaduses on raske kahelda). Võime rännata ajas on intelligentsi suurimaid näitajaid, ütles ühes oma loengus meie seast lahkunud õpetlane Marju Lepajõe. Kui ühiskonnaliikmed ei oska ajas isegi algaja tasemel rännata, siis ei oska nad liberaalse demokraatia eelised teadvustada alternatiividega võrreldes ning riskivad intelligentsuse kaotamisega. Intelligentsus aga algab tolereerivast hoiakust ja empaatiast, õpetas Tartu Ülikooli professor, semiootik Juri Lotman.\nIlma selle hoiakuta ei suuda seestpoolt keeruline ja mitmetahuline liberaalne demokraatia tekkivaid vastuolusid ja pingeid edukalt maandada, nagu ta on seni suutnud. Tema tugevus seisneb just selles, et ta laseb koos elada väga erinevatel elustiilidel ja veendumustel, moodustades peene tasakaalude ja vastumõjude süsteemi. Ent eelduseks on ikkagi valmidus lõigata torti mõistlike kokkulepete alusel.\nKas meil on tõesti vaja rääkida 21. sajandil, miks sallivus ja vabadus on parem kui mitte-vabadus, küsib mõni kriitiline lugeja.\nJah, on vaja küll, näidates, mis on saanud neist, kes ühte radikaalset lahendust on minevikus keerulisele ja vastuolulise liberaalsete demokraatiale või muule vabadusele rajanevale korrale eelistanud. Nad ei pruugi jääda uskuma, ent võivad hakata kahtlema.\nVenemaal tegutsev teadusajakirjanik Asja Kazantseva kirjutab oma ajutegevusele pühendatud raamatus, et aju eripärast on tingitud ühtede ja samade nähtuste totaalselt erinev adumine. Pidagem seda meeles – etteantud tõed ei ole kunagi sotsiaalses elus automaatselt autoriteetsed, isegi kui nad pakatavad armastusest. See on meie psüühika olemuses. Veenmise ja haridusega saab aga palju saavutada. Ma ei ole usklik inimene, ent kipun uskuma kristliku maailmavaate elementi, et inimene ei ole algselt halb.\nTeisaldatuna meie arutelu teemale – inimene tegelikult ei taha endalt vabadust ja inimväärikust ära võtta, kuid on nõrk ja ahvatlustele vastuvõtlik. Seda saab parandada kui mitte armastuse, siis kultuuri, ajaloolise identiteedi ning kui vaja, siis ka seaduse abiga.\n30 aasta tagused sündmused õpetavad meile, et vabadust üks kord käest lastes tuleb mõnikord oodata kaks või kolm inimpõlve, enne kui tekib uus võimalus ahelad maha raputada. | Foto: Val Vesa/Unsplash.com\nValitseva grupi ideoloogiliste unelmate nimel üksikinimese unistusi ja lootusi hävitav autoritaarse või totalitaarse süsteemi ning liberaalse demokraatia vahel ei ole maagilist keskteed. Ilma liberaalsuseta ehk isikuvabaduste ja -õigusteta ning toimiva õigusriigita saab demokraatiast alati autokraatia või midagi hullematki. 30 aasta tagused sündmused õpetavad meile, et vabadust üks kord käest lastes tuleb mõnikord oodata kaks või kolm inimpõlve, enne kui tekib uus võimalus ahelad maha raputada. Enne seda hukkuvad füüsiliselt ja närbuvad moraalselt paljud inimesed.\nEesti ei suuna maailmaajalugu, seega saame me oma sügavalt läbitunnetatud liberaaldemokraatlike (veelkord – mitte segada parteilise agendaga!) veendumustega vaid toetada kogu jõust 30 aastat tagasi võitnud maailmakorda, kus meist peetakse lugu ning meid kuulatakse iseseisva riigina. Kui suurtele rahvastele on lihtsustamisvastast rohtu ja võrdlemisvõimet vaja selleks, et mitte ruineerida end, et pärast nullist taasalustada, siis Eestile on seda sama vaja selleks, et jääda üldse ellu vabadusele rajatud riigi ja rahvana. Langenud müüride alt väljakasvanud uus maailm on meie kaitsegarantii ka edaspidi.\nSergei Metlev on Tartu Ülikooli õigusteaduse magister, publitsist ja kodanikuühiskonna eestvedaja, kes töötab igapäevaselt Eesti Mälu Instituudis teavituse ja koostöö valdkonna juhina. Loe artikleid (2)\nSergei Metlev: pikendatud lapsepõlv raiskab inimest ja peatab arengu\nOlen alati võõristanud ühiskondlikus teadvuses paika loksunud stereotüüpset vanusekohast olemist. Vist ka selle pärast, et…\nPosted in Ühiskond and tagged areng, Berliini müür, David Vseviov, demokraatia, eestvedamine, Euroopa Liit, kogemus, Marine Le Pen, Molotov-Ribbentropi pakt, teadus, tervis, Ühiskond. Bookmark the permalink.\nBeyoncé: “Spirit”. Soovikontsert


Kommentaarid - Murelik lapsevanem: avalikus ruumis ei ole minu arvates lastel normaalne noaga vehkida! - Rahva hääl\nMurelik lapsevanem: avalikus ruumis ei ole minu arvates lastel normaalne noaga vehkida! - kommentaare 1-2\nAga mida teha siis, kui see laps ise ei ole "normaalne"? Nii ju oli, tegu n.ö. erivajadusega lapsega. Kui te tahate, et kõik olek üks segasummasuvila, siis tuleb sellega ka arvestada. Tema käitus ju enda arvates normaalselt. Lihtsalt normalsused on erinevad.\nNN libliknuga ei ole üldse normaalne asi mida taskus kaasas kanda... Artikli põhjal võib järeldada, et keegi eputas sõprade ees tehes sellega trikke...kuid noh... Võib ju väita, et taskunuga ongi kaasaskandmiseks mõeldud, kuid minu silmis ei kvalifitseeru liblikas taskunoaks, juba sel lihtsal põhjusel, et tavalise taskunoa avamie võtab oluliselt kauem aega


Trauma Sustav Foot, Kehakreemid, palsamid\nTrauma Sustav Foot. Kätekreem “Päästerõngas”, niisutav siidi proteiinid\nLiigend on sfäärilise kujuga, kuid ühe sagitaalse liikumisteljega. Ja käib nüüd võimaluste piires nii Alpides kui ka Dolomiitides oskusi lihvimas ja tervislikku mäeõhku hingamas. Artriidi ravi Pärast sümptomite küsimist määrab arst üksikasjaliku uuringu: laboratoorsed testid, haigete liigeste röntgenuuring. Selle meetodi olemus on see, et laser mõjutab neoplasmi, kuid ei mõjuta koe. Soovitatav on janu kustutada kibuvitsapuljongiga.\nClubfoot Puusaliigendit peetakse õigustatult suurimaks. Ja ta on inimkehas kõige rohkem koormatud. See asub reie ja vaagna luu ühendamise piirkonnas. Omapärase struktuuri tõttu liigub jäseme vabalt erinevates suundades. See ühendus tagab püstise asendi. Puusaliigese valu kahjustab selle funktsionaalsust, andes inimesele kõndimisel ja isegi istumisel tõsiseid ebamugavusi.\nSellisel juhul võib jäseme mõnikord isegi tuimestuda. Põhjuste üldine liigitus Oluline teada!\nKõige tavalisem probleem inimeste seas, kes on astunud üle aastase verstapostini. Sellisel juhul on naised kalduvad selle liigesega või reie probleemidega palju rohkem kui mehed.\nPuusaliigese valu põhjustavad sageli järgmised tegurid: Traumaatiline: reieluu kaela murd, otsene vigastus liigesele, parem või vasak reide tugev nihkumine, luustav müosiit, Trauma Sustav Foot tekkis liigese traumaatilise vigastuse, vaagna luumurdude ja reieluu epifütoosi tagajärjel.\nPuusaliigese sidekoe kahjustused: Reiteri tõbi, artriit ja ainult reumatoidne Bechterew 'tõbi. Liigeste haigused, millega kaasnevad degeneratiivsed protsessid kudedes: koeksartroos. Osteokondropaatiad: osteokondriidi lõhustamine, Legg-Calve-Perthes patoloogia. Skeleti arenguprobleemid: noorukieas arenev jala epifüüsi varus deformatsioon. Pehme kudede põletiku protsessid liigestes: bursiit, mööduv sünoviit, liigese koaksiit, mida põhjustab tuberkuloosi bacillus.\nSelliste kahjustuste tagajärjel tekib valu reie korral: sümfüütiit, juure sündroom, patrootilised protsessid sakroiliaalse liigese sees, enthesopaatia. Üldiselt põhjustab vigastatud vasakpoolne või parem puusa liiges märkimisväärset ebamugavust ja valu.\nRavige seda siis, kui teil on vähim sümptomid. Traumaatiliste põhjuste üksikasjalik iseloomustus Trauma Sustav Foot puusaliigese valu on, võib selle patoloogilise seisundi põhjuseks olla: Luude kaasasündinud dislokatsioon, mis ilmnes ebaõnnestunud sündide või loote arengu käigus.\nKahju saab diagnoosida ka vastsündinutel. Lapsel on ebaühtlane libisemine, mis lühendab ühte jalga. Sageli on ka närvi pigistav.\nVastsündinu puhul on see haigus üsna keeruline ja ohtlik, sest vigastuse tagajärjed võivad jääda eluks. Puusali traumaatiline dislokatsioon.\nSeda iseloomustab terav valu, inimene ei saa mingit liikumist teha ja istumisest või seismisest on võimatu rääkida. Liigese kohal ilmneb paistetus, hematoom. Dislokatsiooni ajal süvendab reie jooksmine, spordikoolitus seisundit ainult halvendades, põhjustab muutuste ja patoloogiliste protsesside progresseerumist puusaliiges.\nSeda tüüpi vigastus nõuab kohest ravi. Reieluu kaela lõhenemine. Selline diagnoos tehakse sageli naistele, kes on jõudnud aastaselt. Sellise puusaliigese kahjustuse põhjuseks on banaalne langus või puusaliigese sihtmärk.\nLuumurdude hetkel tundub väga terav valu, mida liikumine raskendab. Ebameeldivad tunded hakkavad reie sisepinnale anduma. Vigastuse, turse, verevalumite kohal ilmneb puusaliigese ala. Kahjustatud vasak või parem jalg muutub lühemaks ja inimene areneb lamedusena, ühine hakkab klikkima.\nLisaks põhjustab vigastus närvi pigistamist, mistõttu reie hakkab tuimastuma. Luude luumurd. Sel juhul on valu mõõdukas või raske. Liikumisel liiguvad reie sümptomid.\nSiin on ka närvi kokkusurumine täiesti võimalik. Sellises olukorras valu valutab ja jäsemed võivad Trauma Sustav Foot. Lonka vigastus. Siin on valu mõõdukas intensiivsus, kuid see võib muutuda inimese aktiivse liikumise ajal tugevaks.\nTrauma Sustav Foot Puhkusel sümptomid kaovad. See Trauma Sustav Foot või puusaliigese valu põhjus on väga levinud, eriti inimestel, kes kalduvad langema. Patsiendil on lonk, mis liigub kiiresti. Puusaliigese traumaatilist vigastust võib pidada ebameeldiva valu peamiseks ja kõige tavalisemaks põhjuseks. Tõsised luumurrud või reieluu lõhed vajavad operatsiooni sageli. Kui inimesel on närviline närv ja patsiendil on jäseme tuimus, peab arstil olema kiire külastus. Süsteemsed haigused kui valu põhjus Puusaliigese Trauma Sustav Foot kõndides või teistes kohtades võib põhjustada sidekoe süsteemsed kahjustused.\nNiisiis võivad järgmised patoloogiad põhjustada valu vasakul või paremal puusaliiges: Anküloseeriv spondüliit. Siin on valu igav. Haige mees või naine on öösel rohkem valu.\nValu lokaliseerimine - ristmik või vaagna. Samal ajal suudab ta põlve, reie, kubeme, pühkida.\nSellisel juhul on liikumine, eriti kõndimine, raske, patsient tunneb end jäigana. Luu valu on üsna tugev. Parema või vasaku liigese sees tekib põletikuline protsess. Reiteri sündroom. See haigus on liigeste, kuseteede ja sidekesta põletiku kahjustus. Haigus on autoimmuunne ja ilmneb soole infektsiooni tõttu. Patoloogiline protsess liigese sees algab mitu nädalat või kuud pärast haiguse algust.\nSeda iseloomustab akuutne reie- või liigesevalu, temperatuurimuutused. Vasakul ja paremal vaagnal ilmneb tugev turse. Enamikul juhtudel põhjustab haigus liigeste sümmeetrilist kahjustust. Rohkem teavet sündroomi kohta ütleb Elena Malysheva selles videos: Reumatoidartriit. Seda probleemi iseloomustab sidekoe kahjustamine.\nSellist tüüpi haigust ei kaasne kunagi mäda ilmumisega. Seda haigust peetakse puusaliigeste koeksartroosi põhjuseks. Järkjärguline edenemine.\nEsialgu iseloomustab seda järgmised sümptomid: turse ja turse vasak või parem. Ebamugavustunne on tunda kõndides, läbi valu. Siseosas, põletiku protsessi tõttu, tõuseb temperatuur kohalik ja üldine. Edasine progresseerumine aitab kaasa igasuguste liigutuste jäikusele. Puusaliiges on valus öösel küljel.\nEsitatud patoloogia ilmneb tavaliselt samaaegselt paremal ja vasakul. TBS-i hävimise tõttu patsiendil võivad närvid nihkuda, mistõttu jäsemed muutuvad tuimaks. Ravi siin peaks olema kiire. Süsteemsed patoloogiad on võimelised andma inimesele teistsugust valu: terav, äärmiselt terav, tõmbamine.\nAlati ei ole võimalik toime tulla tugeva ebamugavusega isegi puhkeperioodil. Seetõttu peaks õige ravi määrama ainult arst. Eriti kehtib see olukorras, kus vastsündinud laps on haige.\nEbaefektiivne ravi võib rikkuda ülejäänud elu. Degeneratiivsete muutuste põhjustatud valu Selliseid haigusi võib Valu olaliidete valu üsna terav, põletav või näriv liigesevalu: Epifüüsialne varus deformatsioon, mis esineb noorukitel. Kui tema tunded on tuhmad, tõmbuvad nad. Nad on võimelised põlve sisemusse andma. Jooksmine ja muu spordikoolitus põhjustavad valu sündroomi intensiivsuse suurenemist.\nAeg-ajalt võib valu läbi paista ja ühine klõps.\nEsitatud patoloogia on üks puusaliigese kahjustuste üks juhtivaid positsioone. Seda diagnoositakse nii meestel kui naistel. Selle raviks kulub kaua aega ja ravi on üsna keeruline.\nHaigust iseloomustab degeneratiivsete ja destruktiivsete protsesside teke liigeses. Patoloogia sümptomid on järgmised: esiteks hakkab patsient valutama pärast liigest, pärast pikka jalutuskäiku või astudes üles.\nJa rahulikult läbib ebamugavustunne.


Novembri viies nädal. Eeltalv | Looduskalender.ee\nPostitas Looduskalender - E, 03.12.2018 - 09.09\nMulle meeldivad tormised päevad. Just see, kuidas tuul vaimuna korstnas ja majaseintel ulub. Lauldes laulu, mis omajagu hirmutavalt ürgne, aga ka looduseitkuna lummav.\nSellist tuult kuuleb meil ikka andresepäevast, 30. novembrist kuni talve alguseni välja. See on aeg, kuhu jäävad meie kõige teed-matvamad tuisud, Padaoru Monicat ehk veel mäletate? Ja millal kõige vihasem tuisulume lend tuleb, ei suuda ka kõige paremad ilmaennustajad ette ennustada. Ta lihtsalt tuleb. Tuleb siis, kui ilmaennustajad on teda juba kaks korda hirmutanud tulema, tuleb kolmandal tormipojal.\nJa kuigi eeltalveks nimetatakse meil sellist aega, kui tekib esimene lumikate ja õues on esimesed külmakraadid, siis just esimesed tuisuvaalud käivad kaasas eeltalvega. Tõsi, seesugune külm ja lumi ei jää püsima, jõulud on meil siiski enamasti rohelised ning ilmateadlaste uuringute põhjal on ka varem mardipäeva paiku möllanud atlandi soojad tormid nihkunud juba isegi jaanuarisse.\nAga nautigem siis seda hetke, mil advenditulede valguses on ka igal lumehelbel küljes kalliskivi helk. Ja kui õhtulõpuks vajuvad külmakraadid alla -8 kraadi, hetke, mil lumi hakkab saapbaste all krudisema.\nJust selliste ilmadega panen ma oma linnusöögimajadesse ka suure kuhja päevalilleseemneid, et need üürikesed söömaajad, nii hommikuhärmal kui ka õhtupimeduse langemise eel, saaksid tihased korralikult kõhu täis pugida. Nad ootavad nüüd iga toidutoojat, viimasel korral oli üks „rasvaants“ valmis mulle peaaegu pähe lendama, kui vaid toitu saaks.\nHarilik hiirekõrv, telefonipilt Kristel Vilbaste\nKuid imestama paneb selles krõpskülmas eeltalves mind hoopis see, kuidas rohelised vastu peavad. Mu maja ees on üks külmast lõdisev hiirekõrv, kes ikka jälle lumest välja sulab ja siis oma rohelises rüüs ja pisikeste valgete õitega õitsemist jätkab. Minu jaoks on ta tõelise umbrohu, mis ei hävine, musternäide. Ja visa ta on – teate, et on kokku loetud, et suve jooksul kasvatab ta üles neli põlvkonda taimekesi ja ühest taimest võib suvega saada 64 000 õlirikast seemet, mida idamaades ka pipra ja sinepi asemel kasutatakse.\nAga veel on üllatavat selles taimes, esimese maailmasõja ajal oli ta ametlike ravimtaimede nimekirjas. Ja seda just verejooksu sulgejana. Nii et hea raudrohu ametivend. Aga temast tehtud tee on ka hea abivahend külmetamise ja palaviku puhul.\nNii et taimeilm pole veel läbi ja lõhki talveunne suikunud, tasub otsida isegi selle esimese lume alt, just nii nagu teevad seda praegu meie metsaasukad – metskitsed.


Violetse levitamine - juhised samm-sammult\nMajavioletse välimus tekitab soovi selle taimega kaunistada kõik aknalauad. Kannikese kasvatamine või, nagu seda ka nimetatakse, saintpaulias on lihtne protsess isegi algajale kasvatajale. Tuleb tegeleda ainult küsimusega, kuidas levitada lillat ja pakkuda talle sobivaid tingimusi.\nLilla on lühike vars ja puberteetsete lehtedega mitmeaastane taim. Lehed kasvavad roseti kujul. Loodusliku kasvu koht on kõik Aafrika piirkonnad. Liik kuulub Gesnerievi perekonda.\nKasupojad või pistikud.\nKonkreetse meetodi valimiseks on soovitatav uurida neid üksikasjalikult.\nSeda saab lahjendada sel viisil vees või kohe maa sees. Oluline on läheneda kõikidele istutamise etappidele võimalikult vastutustundlikult..\nLehtede valik ja ettevalmistamine idanemiseks\nEnne violetse lehest juurimist peate selle õigesti valima. Tulemus sõltub otseselt istutusmaterjali kvaliteedist. Lillad paljunevad nii alumisest kui ka keskmisest lehereast. Hea seemik peaks olema loomuliku värvusega ning kahjustuste ja plekkideta.\nMärge! Lilla ei ole soovitatav vanadest lehtedest kasvatada..\nPõõsast eraldatakse eelnevalt valitud leht. Sageli näpistavad nad selle lihtsalt emataimelt ära. Kasutada tuleks desinfitseeritud teravat nuga või spetsiaalset lõikurit. Kaldlõike tegemine on taimele vähem kahjulik. Oluline on ära lõigata mitte põhivarre lähedal, vaid jätta väike kännu.\nLõikekohta istutusmaterjalil ja lillal endal töödeldakse tingimata söega. Parima tulemuse saamiseks viiakse eelleotamine läbi kaaliumpermanganaadi nõrgas lahuses. Protseduur ei kesta 2-3 tundi.\nOptimaalsed tingimused idanemiseks\nIdandamine peaks toimuma õigetes tingimustes: varjutatud alal ja püsiva toatemperatuuriga vahemikus 20–22 ℃ üle nulli. Lehe paljundamiseks kasutatakse tahtist niisutusmeetodit. See mitte ainult ei päästa lilli soovimatu vedeliku saamise eest, vaid aitab ka lillal palju kiiremini areneda ja pungi panna..\nLisainformatsioon! Kastmiseks kasutage ainult toatemperatuurini jahutatud vett.\nTöö etapid samm-sammult\nTuleb otsustada, millises keskkonnas juurdumine toimub. Lillemüüjad kasutavad nendel eesmärkidel vett või mulda. Desinfitseerimisprotseduur on kohustuslik. Selleks lahjendage aktiivsöe tablett klaasis, kus leht juurdub. Kannikese paljundamine lehega kodus samm-sammult:\nIga lõikamise jaoks valmistatakse ette klaas- või plastmahuti..\nVeetase ei tohiks olla üle ühe sentimeetri.\nProtsess ei nõua veevahetust. Peamine on perioodiliselt lisada vett, te ei tohi lubada täielikku kuivamist..\nLõike alumise osa mädanemise algstaadium on võimalik. Istutusmaterjali säästmiseks lõigatakse lagunenud osa ära ja piserdatakse söega. Sellisel juhul asendatakse vesi.\nEsimene juur ilmub 1 nädala jooksul. Pärast juurte moodustumist siirdatakse seemik potti. Väikesesse anumasse istutatakse habras taim, see aitab kannikesel ühtlaselt areneda.\nLilla levimise algoritm mullas:\nIstutage otse maasse väikestesse plasttopsidesse või pottidesse.\nDrenaaž on ette nähtud. Nendel eesmärkidel sobib suurepäraselt vaht või purustatud paisutatud savi..\nLillade mulda kasutatakse kergelt ja lahtiselt.\nPistikute istutamine viiakse läbi kohe mullasegus 1-1,5 cm sügavusele.\nVesi otse juure alla, kui pinnasekiht kuivab.\nMärkuses! Ainus negatiivne on see, et esimeste juurte ilmnemisel pole võimalik jälgi saada. Juurimisperiood on oluliselt vähenenud.\nKohe pärast ümberistutamist näeb leht rippuvat välja - see on tavaline nähtus, mis tuleneb kannike stressist.Kuidas lehtedega paljuneda? Leheplaat kondenseerub märgatavalt kohe pärast esimeste juurte ilmumist. Mõõdukas kastmine toimub mitte rohkem kui üks kord nädalas. Viljastamine on äärmiselt ebasoovitav. Pealmine riietus ei võimalda juurestikul areneda.\nSeda meetodit kasutatakse haruldaste liikide korral või kui leheplaat on kahjustatud. Haiguse edasise leviku vältimiseks eemaldatakse infoleht. Kõik mädanenud alad eemaldatakse ja tervisliku tüki saab istutada.\nTaasesitamiseks tehakse lehe ülaosale horisontaalne lõige. Enne istutamist jäetakse saadud materjal mahla peatamiseks 10-15 minutiks õhku ja lõigatud kohta töödeldakse söega.\nKiireks juurdumiseks kasutatakse "hingavat" substraati. Toatemperatuur peaks olema vahemikus 22-25 ℃. Istutuste valgustamine 12 tunniks on kvaliteetse istutusmaterjali eeldus.\nOsa lehest tuleks istutada kergesse perliidimulda. Lõiget süvendatakse 1-1,5 cm võrra. Nõutava niiskuse säilitamiseks kaetakse istutusega anum polüetüleeni või klaasiga. Meetod võimaldab teil kiiresti saada suures koguses istutusmaterjali, millest hiljem kasvavad paljud seemikud.\nMärge! Imiku idanemine tuleb igast violetse lehe veenist.\nIstutushooldus seisneb õigeaegses jootmises ja kõige mugavamate tingimuste loomises. Temperatuurirežiimi eiramine võib põhjustada õisikute langemist ja tulevikus liikide mädanemist.\nHoolimata asjaolust, et kannikate pookimist peetakse kõige tõhusamaks paljundamismeetodiks, ei sobi see kaugeltki kõigi kultuurisortide jaoks. Mõne liigi, näiteks kimääride puhul toob see meetod kaasa individuaalsete omaduste kadumise. Seetõttu kasutage violetset värvi.\nMis peaks olema kasupoeg\nSiirdamisele kuuluvad külgmised kasulapsed, mis on moodustunud õie kaenlasse. Istutusmaterjali pikkus peab olema vähemalt 3 cm.\nSelle liigi idanemiseks on kõige vastuvõetavam temperatuur vahemikus +18 kuni +20 ℃. Selliste nõuete tõttu on paljudel lillekasvatajatel sageli probleeme seemikute hooldamisega. Taim suudab üle elada ainult ühekordse temperatuuri languse +12 ℃. Oluline on mitte unustada, et violetne on soojust armastav taim ja talvel omandab see "väsinud" ilme. Talvel on soovitav lill viia põhja- või läänepoolsele aknalauale..\nDesinfitseerimiseks lisatakse pimedasse klaasanumasse mangaani.\nNagu lehtede juurdumise korral, jälgivad nad veetaset, takistades niiskuse aurustumist.\nMaa ümberistutamine viiakse läbi ainult siis, kui juur rosett jõuab 8-10 cm-ni.\nJuurdumiseks otse maasse kasutatakse ainult hingavat kerget mullasegu. Töömaterjal - vermikuliit, lisamata mulda.\nLisainformatsioon! Ärge suruge maad alla, see võib kahjustada kasupoja alust.\nJuurimisprotsessi kiirendamiseks looge tulevase kannikese jaoks kasvuhoone kliima - katke anum koti või muu läbipaistva materjaliga. Igapäevane ventilatsioon on hädavajalik.\nTulenevalt asjaolust, et kasupoeg on esialgu arenenum istutusmaterjal, ei ole tema eest hoolitsemine keeruline. Peamine nõue on säilitada normaalne valgustase 12-14 tundi. Esimestel päevadel pärast istutamist tuleb ruumis hoida temperatuuri umbes +18 ℃. Pärast juurdumist tuleb see tõsta +25 ℃.\nHuvitavat teavet! Tahi niisutamine on ennast väga hästi tõestanud. See võimaldab lillile normaalset "veevarustust", kahjustamata lehti.\nLiigi säilitamiseks kasutatakse varre kasvatamise meetodit. Kasutatakse täielikult õitsvat või ainult pleekinud taime.\nKandiku abil idanemiseks loovad nad ruumis suurema niiskuse. Nendel eesmärkidel sobib kaanega anum. Pinnasena kasutatakse sfagnumi ja perliidi segu..\nAednikud ei soovita puhkemata pungi kasutada. Idanemisprotsess seisneb järgmiste toimingute tegemises:\nLõigake jalg ära. Protseduur viiakse läbi ainult eelnevalt töödeldud tööriistaga: käärid, tera.\nIstutamine toimub samblas või sfagnumis.\nKui juurdumisprotsess on lõppenud, kui istutusmaterjalile moodustuvad uued rosetid.\nPärast seda tehakse pottiirdamine..\nNoorte lehtede ilmumine seemikule tähendab protsessi edukat lõpuleviimist. Rohelise massi juurdumise ja kasvatamise ajal loovad need taimele kõige mugavamad tingimused:\nkastmine, kui pealmine kiht kuivab.\nNad ootavad, kuni juur rosett on piisavalt arenenud, ja nad hakkavad kannikesi alalisse kohta siirdama.\nKõige raskem aretusmeetod. Valige kaks õistaime. Koguge ühe õie õietolm käsitsi ja tolmeldage teine lill. Seemnekaunad valmivad umbes 4–6 kuuga..\nMärkuses! Saate aru, et seeme on valmis täielikult kuivanud seemnepullide abil.\nIse kogutud istutusmaterjal on kvaliteedi kasvu võti tulevikus. Kui protseduuri pole võimalik oma kätega läbi viia, peaksite ostetud seemne valimisse suhtuma kõige vastutustundlikumalt.\nSeemneid ei soovitata osta kahtlastelt müüjatelt. Spetsiaalsest poest või lillenäituselt ostmine annab teile kindlustunde kvaliteedi suhtes.\nEnne seemnete külvamist mulda viiakse läbi enne istutamist võetavad meetmed:\ndesinfitseerimiseks leotatakse neid 30-50 minutit nõrgas mangaanilahuses;\nLisainformatsioon! Külvamiseks on parem kasutada perliidiga täidetud spetsiaalseid mahuteid. Tulenevalt asjaolust, et liigi seemned on väga väikesed, on soovitatav neid segada liivaga.\nMaasse maandumine toimub pinnameetodil. Tulevikus pihustatakse seemnetega anum peeneks hajutatud pihustuspudelist.\nNormaalseks arenguks on maandumistega konteiner kaetud klaasiga. Luminofoorlampidega valgustatakse iga päev 10-12 tundi. Mulla mädanemise või hapestumise vältimiseks õhutage istandusi iga päev.\nKui substraat kuivab, ei pruugi seemned üldse tärkama hakata. Klaasi saate eemaldada alles pärast seda, kui seemikutele ilmuvad esimesed lehed..\nÜmberistutamine üksikutesse mahutitesse viiakse läbi hetkel, kui violetsed idud ulatuvad 1-2 cm-ni. Aktiivse moodustumise perioodil luuakse maksimaalsed valgustatud kasvutingimused.\nMärge! Vältige otsest päikesevalgust. Toatemperatuuri tuleks hoida vahemikus 16-18 ℃ üle nulli.\nSuurepärase tulemuse võti pole mitte ainult kvaliteetne seeme. Oluline on võtta nii tõsiselt kui võimalik istutamiseks mõeldud konteinerite valikut ja mulla kvaliteeti..\nLillade jaoks on ostetud muld väga erinev. Spetsialiseeritud kauplustes jälgitakse hoolikalt kaupade kvaliteeti. Kui valmis substraati pole võimalik osta, võite mulla ise istutamiseks ette valmistada. Selleks segatakse turvas, jõeliiv, lehejäägid, perliit või spetsiaalne sammal võrdsetes vahekordades.\nNiisutamiseks kasutage ainult sooja vett, mis oli eelnevalt 2 päeva seisnud. Regulaarne kastmine on lilli tervisliku arengu eeltingimus.\nSeemikute korralik kastmine\nSaintpaulia juurestik on väga väike, seetõttu ei ole soovitatav kasutada suuri konteinereid. Noore lille jaoks on kõige parem kasutada plasttopse või saatmispotte. Täiskasvanud taim reageerib suurele potile kategooriliselt - see lakkab arenemast.\nSoovitud tulemuse saamiseks pole peamine asi mitte ainult kvaliteetse istutusmaterjali valimine, vaid ka juurimiseks õigete tingimuste loomine. Paljunemis- ja edasise hoolduseeskirjade eiramine viib sageli kahjulike parasiitide sissetungini. Kõrgem temperatuur võib põhjustada punaseid puuke. Nende ilmnemisel on violetset tungivalt vaja ravida insektitsiidsete ainetega.\nTehes mitmeid lihtsaid tegevusi, saate üsna lühikese aja jooksul ühest lillest terve lillegalerii. Ta mitte ainult ei rõõmusta oma välimusega, vaid ka rõõmustab ja puhastab maja õhku..


Kirve teemapäev 13. juulil kell 13.00 Mihkli talumuuseumis\nSAAREMAA MUSEUM > Üritused > Kirve teemapäev 13. juulil kell 13.00 Mihkli talumuuseumis\nKoostöös Keskkonnaametiga toimub Mihkli Talumuuseumis kirve teemapäev. Ürituse eestvedajateks on Gunnar Vares, kes räägib kirve valmistamislugu ja kelle haamri all valmib sepikojas päeva lõpuks ka tõsine eesti kirves ning Jaan Keerdo kes räägib kirve kujunemisest, kasutusest ja praktilistest töövõtetest ja ehk pakub ka kirvesuppi.\nTeooria: Kirveste ajalugu, kasutusalad, elukutsed ja tehtavad tööd.\nHaabjameistri künakirvest liipritahuja lutini ning kraavihalli kiinist lihunikukirveni\nTegevused: Varred ja varretamine, teritamine ja hooldus.\nPuu saagimine ja lõhkumine, laasimine ja tahumistööd\nKoolitust rahastab Keskkonnainvesteeringute Keskus projektist “Rahvusparkide kultuuripärandi koolitused 2016-2017”


Ranged piirid ühe erandiga — Sirp\nKui korraga käib teatripäev, teatrikuu, eesti teatri aasta ja teatrisajandi tähistamine, ei tohikski muule kui teatrile siin elus suurt ruumi jääda. Need, kes on veendunud, et kogu elu ongi teater, peavad tänama alumiiniumilaev Runner-4 kangelaslikku meeskonda, kes valmistasid vähemasti “Naftat!” etendavale NO99-le ette hiiglasliku vabaõhuetenduste lava, mis ulatub Kakumäest ja Naissaarelt arvatavasti kuskile Käsmu kanti välja. Kõik rand naftat täis ja täiesti tasuta. Mängi, kus tahad, ainult piletiraha on raske korjata. Tõsi, järgmise tüki, olgu selleks siis “Kuldsed liivad” või “Millimallikas augustilaines”, võib kavatsuste plaanist aastateks maha kriipsutada. Sest lavatöölised dekoratsioone ära ei vaheta ja nende ülemad valitsuses teevad üldse näo, nagu poleks teater nende oma.\nPäristeatri kohta kehtib üldjoontes seesama, mis meie rahva, riigi ja iseseisvuse kohtagi: et põrgulikult hästi on läinud. Ja ainult paremini kehtivate olude jätkudes saabki minna. Teater on ju suutnud aina tihenevas konkurentsis inimeste tähelepanu pärast kenasti toime tulla, statistika kinnitab seda. Kui sellist edetabelit kuskil peetaks, siis tõenäoliselt oleks Eesti vaatajatundide arvestuses 1000 elaniku kohta ülemaailmses võrdluses väga kõrgel kohal. Kui ümardatult käib iga eestlane korra aastas teatris, siis see tähendab, et pensioniikka jõudmise ajaks on ta veetnud teatris ligi viis ja pool ööpäeva puhast aega. Vaheajad ning sisse- ja väljaminekud kauba peale. Ühesõnaga, terve nädala oma elust ehk 7×24. Seda on rohkem, kui meie elust haarab sünnitusmaja, kirik või ka ülikoolis eksamite tegemine. Paraku tekib teatritunde veel ligikaudu 13 korda vähem kui vanglatunde, sest kui ühtlaselt jagada, istuks iga Eesti elanik igal aastal pisut üle ööpäeva vanglas. Arenguruumi on. Õnneks muidugi on pääs trellide taha vähemuse privileeg, teatri uksed on aga igaühele valla.\nSee ei ole kindlasti eesmärk omaette. Aga kui teater peaks tahtma oma ajalist osa iga inimese elus suurendada, siis kas selleks on veel vahendeid ja võimalusi? Või on kõik tehtud? Ei ole. Ma ei usu, et lahendus saaks olla mingites seni rakendamata turundus- või teavitusnippides. Vastupidi. Agressiivne lähenemine oma meeldivale partnerile seaks teatri samasse ritta parteide, hambapasta või mis tahes kaubaga. Arveametnik või turundaja suudab kahtlemata teatrit kirjeldada ka teatriteenuse pakkujana, mis on sama labane ja eksitav kui nimetada ülikooli kõrgharidusteenuse pakkujaks. Teater pole siiski mingi ostetav töö või kaup, mille liigutamisel tekkivas inimsuhtes “klient on kuningas”.\nEhk oleks parem suhtekorraldustaktika hoopis suhtlemisest hoidumine? Teatritegijad ise tavatsevad rääkida “teatriimest”. Siin on selge viide salapärale, nõiaköögile, sellest hoovab müstika lõhna. See tähendab, köögipidajad ei tohiks olla liiga tavalised inimesed, kes on meile igal pool ja kaubanduslikes formaatides, reklaamides ja teleseepides kättesaadavad ning kes mängivad meid ja kellel on meie mured ja rõõmud. Saladustel on igal pool ja igal ajal külgetõmme. Ja saladused on võim. Ses mõttes võib teatri köögipoole liigne harutamine laiatarbemeedias soovitule hoopis vastupidise efekti anda.\nVõi sama mündi teine pool. Kui näitlejat näeb liiga palju ja liiga mitmekesistes osades, siis on teda raske mingite kindlate suurte rollide järgi mäletada ja jumaldada. Need teised, pisikesed ja imelikud tükid, hakkavad segama, pilt läheb liiga kirjuks ja kokku ei jää midagi järele. Võib-olla on viga minus, aga ma ei taha, et näitleja, kelle koolitatud häält olen harjunud kuulma esitamas mõttega teksti, sealsamas kõrval äkki räägib täiesti mõttetut juttu ja seda veel kõigele lisaks “väikese vinguva sea” häälega. Aga seni on arveametnike tahe minu soovidest üle käinud.\nSamasse ritta mahub ka kuvandi küsimus. XX sajandi algusaastate konservatiivne farmer, hilisem hallparun ei hakka ju iial sööma kehva ersatsvorsti, milles ehtne liha on vähemusosaline! Romantilisel ja looduslähedasel bardil ei saa olla loomulikke eeldusi muutuda konservandiküllase purgisupi kummardajaks. Aga näe, mulle vägagi sümpaatsed Ain Lutsepp ja Jaan Tätte on pandud just selle malli järgi käituma. Jäägu minust kaugele mõte konkreetselt neile kahele midagi ette heita, nad on lihtsalt käepärased näited üldpildi iseloomustamiseks. Kui siin on etteheide, siis ühiskonnale, kes ei oska turujõudude tuultes oma andeid nende eneste eest kaitsta. Pean silmas nii tööaega kui ka töötasu, millest esimesele tuleks võimalikult madal ülem- ja teisele kõvasti üle keskmise kõrge alampiir panna. Nende piiride vahel oleks imel lihtne sündida.\nSiiski, mingi neutraalne tsoon jumala ja tema jüngrite vabaks läbikäimiseks peaks ju olema. Nimetagem seda “puhveti erandiks”. Meie rahvuskultuuri suurte surnute memuaarid on täis kirjeldusi, kuidas teatrite puhvetites sündisid suured ideed ja käis vilgas kultuurielu. Praegu ei täida ühegi teatri puhvet seda ülitähtsat, ajaloolist ülesannet. Aga võiks ju!


Õhus on Eestit! Raadio Elmar uued levialad Ida-Virumaal ja Hiiumaal - Elmar.ee\nÕhus on Eestit! Raadio Elmar uued levialad Ida-Virumaal ja Hiiumaal\nAlates 17. novembrist lisandusid raadiole Elmar uued levialad. Meid saab nüüd kuulata üle Hiiumaa, ehk tuli juurde Männama 101.2 MHz 1000W sagedus. Lisaks saime uue sageduse ka Ida-Virumaal, 91.0 MHz katab ära Jõhvi ja Kohtla-Järve ümbruse.\nTarbijakaitse ja tehnilise järelevalve amet (TTJA) jagas paar kuud tagasi välja uued raadioteenuste osutamise tegevusload ja seoses sellega laienes alates tänasest, 17. novembrist raadio Elmar leviala Hiiumaale ja Ida-Virumaale.\nRaadiole Elmar lisandus Männama 101.2 MHz 1000W sagedus, mis katab levialaga kogu Hiiumaa. Lisaks sai Elmar juurde Kohtla-Nõmme 91.0 MHz sageduse Ida-Virumaal, mis katab ära Jõhvi ja Kohtla-Järve ümbruse ning on nüüdsest kuulatav autoraadioga kogu Tallinn-Narva trassil.\nRaadio Elmar meeskond korraldab 7. detsembril eriürituse Jõhvis, uhiuues Pargi Keskuses.\nJõhvist lähevad otse-eetrisse järgmised saated:\n10.00-12.00 «Lotokarussell», Kristiina Krausi ja Henri Laumetsa juhtimisel.\n12.00-15.00 «Nädalavahetuse parim kaaslane», Tiiu Sommeri ja Lauri Hermanni juhtimisel.\n15.00-17.00 «Eesti lugude edetabel», Mari-Liis Männiku ja Henri Laumetsa juhtimisel.\nCityMotors loosib kuuajalise Dacia kasutusõiguse ühele õnnelikule raadio Elmar kuulajale, kes täidab loosisedeli 7. detsembril Pargi Keskuses Elmari alal või saadab SMSi numbril 1511 (hind 1 EUR) tekstiga ELMAR AUTO. Loosimine toimub 7. detsembril Pargi Keskuses.\nRaadio Elmar sagedused:\nMännama 101,2 MHz\nKohtla-Nõmme 91,0 MHz\nÕhus on Eestit!