Od hebrejskog sveta Biblije do XX veka preko grčke filozofije\nU post-apostolskim spisima postoje ideje koje su strane apostolskom hrišćanstvu, čime je ono nenamerno iskrivljeno i pogrešno predstavljeno". - G. T. Purves\nKako bi se na odgovarajući način proučavala disciplina poznata kao filozofija, nije dovoljno samo naučiti u šta su veliki mislioci verovali. Morate naučiti da sami razmišljate. Prihvatite nešto samo ako vam to, pošto ste razmislili o tome, izgleda tačno. Tada ćete se baviti, a ne samo učiti o filozofiji; bićete filozof.\nOvaj odličan savet je podjednako primenljiv i na teologiju. Navodi nas da se osvrnemo na ključno pitanje promena koje su nastupile u apostolskom hrišćanstvu kada je, početkom drugog veka, vera prilagođena grčko-rimskom okruženju. Samo biblijsko hrišćanstvo, uprkos razlikama u isticanju u novozavetnom kanonu, predstavlja "filozofiju". Ona teži da definiše ono što je od ključne vrednosti (odnosno "ištite najpre carstvo Božje" Matej 6:33; "imamo samo jednog Boga Oca... jednog Gospoda Isusa Hrista," 1. Kor. 8:6, itd.); pruža objašnjenje svrhe postojanja i vrhovne božanske volje koja je bila na delu u istoriji. Naš cilj je, međutim, da istražimo pitanje u kojoj meri je "vera, koja je jedanput dana svetima", od koje je Juda ubeđivao svoje savremenike da ne odustaju (Juda 3), doživela postepene i često nepovratne radikalne promene pod uticajem stranih filozofa. Ukoliko se takav proces dogodio, treba se pridržavati filozofije "traganja za istinom" koju mi primenjujemo kako bi se došlo do onoga što je izgubljeno ili iskrivljeno.\nProtivnici trojstva su često nazivani "jereticima", koji su bili skloni da zauzvrat optužuju ortodoksnu crkvu za zamenu naziva. Međutim, određeni broj komentatora iz samog ortodoksnog tabora alarmira da možda nije sve u redu sa situacijom u kojoj su "hrišćani prihvatili (helensku) kulturu kako bi preživeli i pridobili preobraćenike". Eberhard Griesebach, u akadamskom predavanju "Hrišćanstvo i humanizam", održanom 1938. primećuje da je "u svom susretu sa grčkom filozofijom hrišćanstvo postalo teologija. To je bio pad hrišćanstva".\nTaj problem potiče iz činjenice da tradicionalna ortodoksna crkva, iako tvrdi da pronalazi svoje začetke u Svetom Pismu, zapravo sadrži elemente izvučene iz sinteze Svetog Pisma i neoplatonizma. Mešanje grčkog i hebrejskog razmišljanja je započelo u drugom veku zbog priliva helenskog razmišljanja kroz crkvene oce, čiju teologiju su obojili platonisti Plotinus i Porfirije. Posledice grčkog uticaja su široko priznate od strane teologa, iako su ostale neprimećene od strane mnogih vernika.\nG.A.T. Knight izjavljuje:\nDanas su mnogi, čak i verujući, ljudi daleko od razumevanja osnove svoje vere... I ne znajući oni se oslanjaju na grčku filozofiju umesto na reč Božju kako bi razumeli svet u kome žive. Primer za to je preovlađujuće verovanje među hrišćanima u besmrtnost duše. Mnogi vernici ne veruju u ovaj svet; ne veruju u svako značenje sveta u kome vladaju patnja i frustracija. Stoga oni traže način da svoje duše oslobode tereta tela, i nadaju se ulasku u "duhovni svet", kako ga nazivaju, mesto u kome će njihove duše naći blaženstvo koje ne mogu naći u telu. U Starom Zavetu, koji je naravno Sveto Pismo rane crkve, nema ni reči o savremenoj (ili starogrčkoj) ideji "duše". Nemamo prava da ovo savremeno značenje pripisujemo reči Sv. Pavla "psyche", zato što on njome nije hteo da izrazi ono što je Platon mislio da ona znači, već što su Isaija i Isus mislili da znači... U ovom trenutku možemo biti sigurni u jednu stvar, a to je da popularna doktrina besmrtnosti duše ne vuče korene iz biblijskog učenja.\nMeđutim, uprkos ovim upozorenjima, popularne propovedi, koje uzimaju Hristovo ime, nastavljaju da promovišu upravo takvu doktrinu odlaska u raj posle smrti kao duša oslobođena od tela.\nPrimedbu da se Sveto Pismo stalno čita kroz naočare obojene neoplatonizmom je takođe dao Neill Hamilton, koji se bavio uticajem grčkog mišljenja na naše tumačenje biblijske eshatologije (doktrine o budućnosti): "Moj utisak je da konsenzusom u crkvi više upravlja vanhrišćanska ideja o besmrtnosti duše, od bilo koje druge koncepcije oformljene posle pažljivog slušanja svedoka Novog Zaveta".\nOvi dokazi nas upozoravaju da su biblijskim dokumentima pridodati novi slojevi značenja. Rezultat procesa mora biti slabljenje veze koja nas povezuje sa prvobitnom idejom pisaca Biblije. Jasno, ukoliko dati termin stavimo u drugi lingvistički koncept, postoji velika opasnost da će njegovo značenje biti potpuno izgubljeno. Zapravo, na taj način biblijska "priča" može biti promenjena skoro do neprepoznatljivosti. Javlja se pitanje koliko dobro čujemo glasove Apostola, posebno ako nismo svesni zategnutosti koju naše nasleđe, na koje je veoma uticalo grčko mišljenje, nameće našem čitanju Svetog Pisma.\nPrevođenje Biblije na jezik neoplatonizma je izgleda uticalo na neke od primarnih činjenica koje su u vezi sa biblijskim pogledom na čoveka. Na taj način je takođe iskrivljen biblijski pogled na Hrista, a samim tim i na samog Boga. Ovaj problem je kritičan budući da su učenja koja su definisala Trojstvo budućim naraštajima formirala u grčko-rimskom okruženju.\nŠira hristološka pitanja\nPodsticaj za ovo istraživanje biblijskog portreta Isusa i njegovog odnosa sa Bogom proizilazi iz produženog osvrta na problematičnu istoriju hristologije. Otkrića naučnika u pre-nikejskom razvoju doktrine Hrista često ukazuju na to da je u hrišćanskoj veri postojao štetan uticaj koji ju je udaljio od zaštite prvobitne hebrejske zajednice u ugrožavajuću atmosferu grčke filozofije. Pomeranje je možda podrazumevalo mnogo više od legitimnog preformulisanja hrišćanske istine od strane mnogobožačkih vernika. Hrist je iz crkvenih sabora četvrtog i petog veka izašao kao figura koja je suštinski drugačija od Isusa koga su pisci Novog Zaveta, jedinstvenim svedočenjem, proglasili obećanim Mesijom kroz koga je Bog sprovodio svoju volju na svetu.\nNekoliko upečatljivih citata će ilustrovati činjenicu da sa verom nije bilo sve u redu kada je podlegla iskušenju da pozajmi religijske koncepte iz svog paganskog okruženja. L.W. Grensted, koji je pisao 1933. na temu razvoja hrišćanstva primećuje da je:\nNasleđe iz filozofije ušlo lukavo. U drugom veku su Justin Mučenik i ostali proglasili hrišćanstvo filozofijom škola... Logos stoicizma je identifikovan sa Jovanovim Logosom... Rastuća mreža fantazija je bila veoma realna opasnost, i takva ostaje do današnjih dana... U međuvremenu je u doktrinu Boga ušla radikalna zabuna, najozbiljnija od svih.Bog iz judaizma je veoma nesavršeno spojen sa polubogovima iz popularne grčke religije i sa metafizičkim apstraktima kako bi filozofi učinili koncept Boga adekvatnim za osnovu mišljenja i postojanja.\nHristologija nije ostala nedotaknuta promenom doktrine Boga; ali da li Novi Zavet, sa svojim nasleđem izraelskih proroka, može izdržati invaziju grčke filozofije bez gubitka svog suštinskog elementa? Filsonova zabrinutost u sledećoj izjavi je evidentna:\nPrimarna sličnost Novog Zaveta nije sa svojim bezbožničkim okruženjem, već više sa jevrejskim nasleđem i okruženjem o kome smo govorili u prvoj polovini ovog predavanja. Tradicionalna učenja nas često navode da razmišljamo na način koji diktiraju mnogobožački, a naročito grčki koncepti. Znamo da je najkasnije u drugom veku započeo sistematičan trud apologeta da pokažu da hrišćanska vera savršeno odgovara grčkoj filozofiji... Novi Zavet uvek sa neodobravanjem i često sa nedvosmislenom osudom govori o mnogobožačkim kultovima i filozofijama. U suštini se slaže sa jevrejskim optužbama o paganskom svetu.\nStrepnje o načinu na koji je grčka filozofija oštetila veru su dovoljno učestale. Među najčešće pominjanim su upozorenja Normana Snaitha:\nUvek je bilo Jevreja koji su tražili pomirenje sa bezbožnočkim svetom, a to znači smrt judaizma kao takvog u budućnosti. Od početka je bilo hrišćana koji su želeli da to urade. To je često rađeno nesvesno, ali bilo svesno ili nesveno, moramo se suočiti sa pitanjem da li je to tačno. Naše stanovište je da je reinterpretacija biblijske teologije u skladu sa idejama grčkih filozofa bila veoma učestala kroz vekove i veoma destruktivna za suštinu hrišćanske vere... Cela Biblija, kao Novi, tako i Stari Zavet, je bazirana na hebrejskom razmišljenju i pristupu. Mišljenja smo da ovo svi moraju prepoznati u većoj meri. Nama je jasno, i nadamo se da smo to i drugima razjasnili na ovim stranicama, da često postoji velika razlika između hrišćanske teologije i biblijske teologije. Ni katolička ni protestantska teologija nije bazirana na biblijskoj teologiji. U oba slučaja imamo dominaciju grčkog mišljenja u hrišćanskoj teologiji... Mi smatramo da ne može postojati jasan odgovor (na pitanje, šta je hrišćanstvo?) dok ne dobijemo jasan uvid u karakteristične ideje kako Starog, tako i Novog Zaveta i njihove razlike u odnosu na paganske ideje koje u velikoj meri dominiraju hrišćanskim razmišljanjem.\nSavremeni hristološki pisci se mogu naći u jednom od dva tabora. Prvi nepokolebljivo zastupaju takozvani ortodoksni pogled na ličost Hrista uprkos enigmama figure koju opisuju:\nIsus... može biti "jedini Sin" ("jedini začet" znači jedinstveni), i stvarni predstavnik čoveka, "savršeni Bog i saršeni čovek", sa dve "prirode" u jednoj "osobi", bez zabune, promene, podele ili prekida (citat iz doktrinarne odluke Kalcedonijskog sabora) 451 godine. Isus je bio "čovek", a ne "neki čovek"; njegov ego, ličnost, je božanski, preegzistentni koji je obučen i radi u ljudskom telu; On "je ušao u istoriju, nije izašao iz nje"; on je bio Bog koji je delao kroz čoveka, ne čovek uzdignut na božanski nivo. Njegova ljudskost je bila potpuna i kompletna, bio je potpuno "integrisan", čak i podložan ograničenjima Jevreja njegovih godina i položaja... Prethodno nam se može činiti kao suvo i akademsko i nejasno. To je rezultat našeg pristupa, pristupa grčkog uma... Ne samo da su Isus i njegovi prvi sledbenici prihvatili jevrejski monoteizam bez pitanja; on ga je izročito reafirmisao (Marko 12:29ff). Verovanje u Boga Stvoritelja je stoga temelj hrišćanske vere, i odmah moramo odbaciti svaku ideju da ga doktrina Trojstva na bilo koji način napušta ili modifikuje.\nSa druge strane, mnogi su se, tokom hrišćanske istorije, pitali da li se ovakva "ortodoksna" definicija ličnosti Hrista može tako jednostavno usaglasiti sa Isusovim jednostavnim unitarnim učenjem, koje je citirao Marko (12:29ff). Savremeni rimokatolički naučnik, Thomas Hart, se osvrće na ortodoksnu hristologiju sa podsećanjem da je:\nIsus nazivan čovekom u generičkom smislu, ali nije čovek. On je imao ljudsku prirodu ali nije ljudska osoba. Osoba u njemu je druga osoba iz Svetog Trojstva. Isus nije imao ljudski lični centar. Ovako Kalcedonijski sabor zaobilazi problem podeljene ličnosti.\nOn nastavlja da ispituje:\nNedostaci koje mnogi teolozi pronalaze u Kalcedonijskom modelu. .. 1. Božanska i ljudska priroda se ne mogu postaviti jedna pored druge i nabrajati kao da su slične. 2. Kalcedonijska formula čini stvarnu ljudskost nemogućom. (Ova teškoća) potiče iz toga što božansko nadvladava ljudskim i od toga što Isus nije imao lični ljudski centar. .. 3. Kalcedonijska formula ima zanemarljive osnove u Svetom Pismu. Sabor naziva Isusa istinitim Bogom. Novi Zavet izbegava da Isusa nazove Bogom.\nMnoštvo problema proizilazi iz tradicionalne tvrdnje da je Isus "Bog", u smislu koje nameće ortodoksno učenje. Da li nam Novi Zavet zaista pruža definiciju Spasitelja, ili smo mi možda pogrešno razumeli neke od podataka i time iskrivili hristološku poruku Novog Zaveta? Da li postoji semantička barijera između uobičajenog tumačenja ključnih reči Novog Zaveta i prvobitne namere autora Svetog Pisma.\nNe možemo očekivati da će neko razumeti Engleza koji posećuje Ameriku i kaže da je "mad about his flat". Ta situacija je dobar primer za dosetku koji je izrekao Shaw, da su Engleska i Amerika dve države razdvojene zajedničkim jezikom. U Engleskoj, Englez bi izražavao da je "uzbuđen zbog svog stana". Sa druge strane Atlantika bi mislili da je "ljut zbog probušene gume". Sličan prekid u komunikaciji se dešava kada englez u americi izjavljuje da su Ron i Jane "broken up." Amerikanci bi mislili da je par okončao svoju vezu. U Engleskoj iste reči znače da je njihov semestar u školi završen.\nAmerikanac je jednom upitan u Engleskoj: "Do you want a pie?" Pitanje je došlo od dostavljača mleka, u Engleskoj poznatog po imenu mlekadžija, iako ta reč ima vrlo malo značenja u Americi gde se mleko kupuje u prodavnicama. Amerikanac je bio iznenađen time što mlekadžija prodaje pite dok nije shvatio da je njegova prava namera, skrivena njegovim kokni akcentom, bila, "Da li želite da platite?" Opet, nastao je ozbiljan nesporazum zato što je upotreba reči svakog od njih bila nepoznata onome kome su upućene.\nSličan problem se događa kada čitaoci Biblije nisu upoznati sa "jezikom" autora Novog Zaveta. Ovo ne znači da svako mora da nauči grčki. Oni, međutim, moraju da uzmu u obzir da novozavetni hebrejski hrišćani ne koriste uvek reči kao mi u dvadesetom veku. (Svi znamo da su čak i od 1611. kada je odobrena verzija kralja Džejmsa prevedena, neke reči potpuno promenile značenje). Kako bismo inteligentno čitali Bibliju, moramo ući u način razmišljanja Novog Zaveta. Moramo "čuti" reči kao što su ih i oni čuli. Ukoliko to ne učinimo, možemo veoma pogrešno razumeti veru koju su Apostoli hteli da nam prenesu.\nIzraz "Bog" i pitanje Trojstva i Jovana\nŠta su, na primer, pisci Biblije podrazumevali pod veoma važnom rečju "Bog"? Da li su imali na umu, kao i mi, večno božansko biće koje postoji oduvek? Veoma često se ime Bog daje uzvišenim bićima. Ali da li reč "Bog" ima još jedno značenje u Bibliji?\nUkoliko kažemo da smo upoznali "predsednika", neko može pomisliti da smo upoznali predsednika SAD. Sa druge strane moguće je da iz konteksta naše izjave neko zaključi da smo mislili na, recimo, predsednika lokalne banke. Na žalost, postoji mnogo prostora za nesporazum. Svi znamo da se izraz "predsednik" može upotrebiti na različitim nivoima. To je, takoreći, "elastičan" izraz koji se može koristiti za opisivanje osoba na različitim položajima. Reč je dvosmislena sama po sebi. Njen kontekst mora odrediti njeno značenje. Ne bismo smatrali veoma inteligentnim nekoga ko tvrdi da reč "predsednik" uvek i samo znači "predsednik SAD".\nUkoliko čitamo Bibliju sa našim ubeđenjem iz dvadesetog veka da "Bog" uvek označava večno biće, brzo nailazimo na problem u 2. posl. Korinćanima 4:4 gde se Satana naziva "Bog". Naša prvobitna teorija o izrazu "Bog" se mora prilagoditi kako bi omogućila drugo značenje za Boga, koje ne treba mešati sa upotrebom reči Bog u apsolutnom smislu. U Jovanu 10:34 nailazimo na množinu "bogovi." Ispitivanje konteksta će nam otkriti da Isus o izraelskim vođama govori kao o "bogovima". Oni su predstavnici Boga, preko kojih se Bog obraća ovom svetu, pa im je stoga data uzvišena titula (Ps. 82:6). Ali niko ne misli da su "Bogovi" u istom smislu kao i Jedan Bog. Jevrejski pisac iz prvog veka, Filon Aleksandrijski, govori o Mojsiju kao o "bogu i kralju": "Zar nije Mojsije, koji je uživao još veće partnerstvo sa Ocem i Stvoriteljem univerzuma, bio vredan te titule? Zbog toga je nazvan bogom i kraljem (theos kai basileus) cele nacije".\nReči kojima se Toma obratio Isusu u Jovanu 20:28 glase: "Gospod moj i Bog moj". Mnogi čitaoci Biblije su uslovljeni da veruju da je Isus "Bog" u smislu u kome tu reč koristimo u dvadesetom veku, pa zbog toga ishitreno pretpostavljaju da je to bilo ono što je Toma mislio. Stoga Isus mora biti večno preegzistentno biće. Ali ako je Isus "Bog" u tom apsolutnom smislu, zašto se onda nekoliko pasusa ranije Isus obraća svom Ocu sa "moj Bog", nazivajući ga u isto vreme "vaš Bog", Bog sledbenika? Kada se Isus obraća Ocu sa "moj Bog" (Jovan 20:17) on potvrđuje da je inferiorniji od Boga, Oca. Isus stoga nije Bog u apsolutnom smislu. Za Tomu, takođe, Isus je "Bog" u prenesenom značenju, kao Mesija, vrhovni poslanik Jednog Boga. Onaj koga Toma naziva Bog je sam inferioran u odnosu na Jednog Boga kome se Isus obraća kao svom Bogu. Iz tog razloga Isus ostaje u kategoriji Mesije, Sina Božjeg, kategoriji koju Jovan jasno nameće kroz celu svoju knjigu (Jovan 20:31). U odnosu na Jovanovo hristološko stanovište postoje dve primerne činjenice: U Isusa treba verovati kao u "Mesiju, Sina Božjeg", dok je jedinstveni status koji pripada njegovom Ocu "jedini istiniti Bog" (Jovan 17:3) i "jedan Bog" (Jovan 5:44).\nŠto je najznačajnije, obećanom Mesiji je data titula Boga u Psalmima 45:6: "Presto je Tvoj, Bože, večan i nepokolebljiv". U sledećem pasusu postaje jasno da je ovaj "Bog Mesija" blagosloven od svog Boga: "Toga radi pomaza te..." Toma daje Isusu najveću počast kada mu se obraća sa kraljevskom mesijanskom titulom "Gospod" i "Bog", iz Psalma 45:6, 11. Novozavetni dokazi da je Isus Bog u istom smislu kao i Bog Otac su zaista oskudni. Ukoliko nas zanimaju odnosi biblijske upotrebe reči Bog, primetićemo činjenicu da se ona odnosi na Oca preko 1325 puta u Novom Zavetu, dok se "Bog" upotrebljava da označi Isusa samo dva puta sa potpunom sigurnošću (ostali mogući slučajevi u kojima se Isus naziva Bog su sumnjivi, kao što je dobro poznato, iz gramatičkih i sintaksnih razloga). Ovi podaci pokazuju da je veoma retka upotreba reči "Bog" za Isusa samo posebno obraćanje. Očigledno, moglo bi biti veoma pogrešno reći u dvadesetom veku da je "Isus Bog", osim ukoliko prvo ne razumemo u kom smislu je tu reč upotrebio Jovan (i Toma). Naša upotreba reči ne sme diktirati njenu upotrebu u Bibliji. Ne smemo se jednostavno oslanjati na to kako reč zvuči bez ispitivanja njenog značenja. Pre svega moramo biti voljni da se odreknemo dogmatskog insistiranja na prihvatanju doktrine bez preispitivanja. Takvo kruto pridržavanje načinu na koji smo uvek verovali sprečava potragu za istinom koja je obeležje svakog hrišćanina (Dela 17:11).\nNaučno gledište na štetne efekte filozofije\nLiberalizam devetnaestog veka je pokrenuo pitanje negativnog efekta grčke filozofije na prvobitnu veru. Proslavljeni Adolf Harnack ja smatrao da su Jevanđelja iskrivljena akutnom helenizacijom iz koje su proistekle tradicionalne formulacije o Hristu. Želja za odvajanjem Isusa i njegovog učenja od tekovina grčke filozofije je dalo zdravu slobodu za istraživanje novih ideja. Nažalost, liberalizam je proizveo sopstvene pretpostavke. Možemo posumnjati da je teologija ponekad bila više pokušaj samoubeđivanja da njena verovanja oslikavaju učenje Isusa, nego uspešan povratak apostolskoj veri. Izgleda da je hebrejsko razmišljanje iz Biblije ostalo nepopularno.\nDuh istine i duh tolerancije ne treba uvek izjednačavati. Ali kada tolerancija obezbeđuje slobodno preispitivanje i odbacivanje tradicionalnih pretpostavki, verovatno je da će istina izaći na videlo. "Liberalne" tendencije su stvorile atmosferu u kojoj je bilo moguće dovesti u pitanje tradicionalne doktrine. Proces preispitivanja svakog aspekta vere je podstakao razmišljanje o načinu na koji je postbiblijska grčka metafizika dovela do gubitka biblijskog Hrista. Popuštanje stiska tradicionalne dogme se pokazalo kao pozitivan rezultat teologije nastale posle prosvećenja. Konstantno se pojavljivalo nezadovoljstvo nikejsko/kalcedonijskim definicijama Hrista. Potraga za istorijskim Isusom se nastavila i do našeg vremena. Dobila je novi zamah posle izdavanja knjige Myth of God Incarnate 1977. godine.\nHarnack je bio u pravu kada je ukazao na problematičnu helenizaciju prvobitne, hebrejski orijentisane, vere. Nemogućnost razlikovanja šta je zaista Sveto Pismo, a šta tradicija je navelo mnoge savremene "jevanđeliste" da izjednače protivljenje dogmi Hristovog večnog božanstva sa napadom na samo Sveto Pismo. "Jevanđelisti", iako se služe geslom sola scriptura, ponekad nisu u stanju da razlikuju Sveto Pismo od tradicionalnih interpretacija Svetog Pisma. Lindbeck podiže uzbunu kada ističe da se "većina biblijskih protestanata pridržava post-biblijskoe doktrine Trojstva, ali se ponašaju kao da su ta učenja u potpunosti biblijska". Pronicljiva primedba F. F. Bruce-a zaslužuje najveću pažnju: "Ljudi koji se pridržavaju samo verovanja u Bibliju (kako oni veruju) se često zapravo pridžavaju tradicionalne škole interpretacije solascriptura. Evangelistički protestanti mogu biti i sluge rimokatoličke ili grčke pravoslavne tradicije, samo što oni ne shvataju da je to tradicija".\nZa Miguela Serveta i holandske anabaptiste koje je predvodio Adam Pastor, kao i za celu zajednicu poljskih anabaptista, Trojstvo je odstupanje od biblijskog monoteizma, neuspeo pokušaj da se prevede apostolsko verovanje u jednog Boga, Oca na jezik grčke metafizike. Što je još gore, učenja i sabori u Nikeji i Kalcedoniji su upotrebljeni u cilju prinude i destrukcije kako bi se u ove dogme utisnulo verovanje. To je još žalosnije budući da je terminologija diskusije o hristologiji sama puna nejasnih termina - nasuprot biblijskog jednostavnog unitarnog učenja.\nSloboda istraživanja van "tiranije dogme" (koju predstavlja na primer Atanasijansko učenje koje preti smrću svakome ko odstupi od ortodoksne doktrine Trojstva) je dovela do ponovnog otkrivanja često zaboravljenog elementa u crkvenom predstavljanju Isusa - njegove čovečnosti. Široko je prihvaćeno da je tradicionalno shvatanje Isusa često patilo od latentnog "dokentizma" (verovanja da je Isus samo izgledao kao čovek), koje je za Apostola Jovana odavalo samog "antihrista" (1. Jovanova 4:2; 2. Jovanova 7). Štaviše, tradicionalne formulacije o Hristu izgleda da pokazuju naklonjenost jednoj posebnoj interpretaciji Jovana 1:1, uz isključivanje veoma ljudskih portreta iz jevanđelja po Mateji, Marku, Luki i Dela apostolskih. Zapravo je Jevanđelju po Jovanu dat neproporcionalno veliki uticaj prilikom formiranja hristologije. Da li je to bio slučaj zbog stila Jovanovog pisanja koji je, iako je zapravo vrlo hebrejski, odgovarao spekulativnom grčkom umu, pa su ga mnogobošci mogli lako pogrešno razumeti i iskriviti.\nSmatramo da je tendencija da se pomrači ljudskost Hrista proizašla uprkos centralnoj i suštinski jednostavnoj novozavetnoj afirmaciji Isusa kao Mesije, drugog Adama, bezgrešno začetog, ali koji je nastao u utrobi svoje majke. Ovaj pogled na poreklo Isusa kao i Raymond Brown možemo prigodno nazvati "hristologija začeća." Brown insistira da Matej i Luka nisu znali ništa o bukvalnoj preegzistenciji Mesije. Oni, stoga, nisu mogli biti zagovornici Trojstva u tradicionalnom smislu. Za njih je Isus nastao svojim začećem. Povod za nastanak kasnije teologije Trojstva treba tražiti van Jevanđelja. Da li treba biti pripisan Jovanu i Pavlu? Ili iskrivljenju njihovih dela izazvanog spekulativnim tendencijama grčke filozofije? Ovaj uticaj je već bio aktivan kada je Jovan, pišući na kraju prvog veka, naglašava ljudskost Isusa, uprkos gnostičkom doketizmu u nastajanju (1. Jovanova 4:2; 2. Jovanova 7). On je došao en sarki, "kao ljudska osoba", a ne "u ljudsko telo" što se veoma razlikuje. Izgleda da Jovan u svojoj prvoj poslanici ispravlja nastajući nesporazum u vezi njegove doktrine "logosa" u jevanđelju (Jovan 1: 1-3). Pre rođenja Isusa je postojao bezličan "život večni" koji "beše u Oca" (1. Jovanova 1:2). Drugim rečima, Jovan je hteo da razumemo da kada je Reč postala telo (Jovan 1:14), ta tranzicija nije označavala božansko biće koja postaje ljudsko biće, već bezlične personifikacije (vidi mudrost u Priče 8:22,30) - Reči Božje - koja se otelotvorila kao ljudsko biće.\nRazvoj Trojstvenog razmišljanja koji je usledio je bio ohrabren pogrešnim razumevanjem hebrejskog značenja "reči" od strane Justina Mučenika. Za Jovana ,"logos" nije označavao drugu osobu u Bogu, već samoekspresivno delovanje Boga. Justin, koji je kao platonista navikao da o "logosu" razmišlja kao o posredniku između Boga i čoveka, prirodno stavlja Isusa u "logos" i o njemu razmišlja kao o večnom Sinu, osobi koja je numerički različita od Boga i podređena njemu. Justin zatim počinje da traži Isusa u Starom Zavetu, čak ga identifikujući i sa anđelom Gospoda, pre njegove inkarnacije. Ipak, čak je i Justin daleko od krajnje formulacije učenja na Kalcedonijskom saboru. Važna činjenica je da se razvoj koncepta Trojstva ne može pratiti sve do Novog Zaveta, kroz najranije crkvene oce. Ti oci su uvek mislili da je Hrist podređen Jednom Bogu. Neki su verovali da je Sin imao početak.\nMesto na kome je grčka filozofija mogla da se umeša u biblijsko učenje je bilo Jevanđelje po Jovanu, a posebno njegov uvod. Pogrešno razumevanje Jevanđelja po Jovanu je dovelo do projekcije Isusa u večni "logos". Na taj način je iskrivljena jednostavna mesijanska hristologija, a takođe i Jevanđelje Jovanovo (pod uslovom da se ne čita iz spekulativne grčke perspektive). Zadatak teologa na Kembridžu, autora Myth of God Incarnate, je bio da postave pitanje da li je "priču o Isusovoj preegzistenciji treba u većini, ili čak u svim slučajevima, razumetipo analogiji preegzistencije Tore, kako bi se pokazalo dase kroz njega sprovodi večna božanska volja (1. Petrova 1:20), pre nego kao preegzistencija u potpuno ličnom smislu".\nUkoliko je ovo tačno tumačenje, onda je viđenje Johna Robinsona o tumačenju Jovana od strane crkvenih otaca tačna:\nPatristička teologija bilo koje škole je zloupotrebila ove (Jovanovske) tekstove izbacujući ih iz konteksta i dajući im značenje koje nikada nije bilo Jovanova namera. Funkcionalni jezik o Sinu i Duhu koji je Otac poslao u svet je pretvoren u onaj o večnom i unurašnjem odnosu između osoba u Bogu i reči kao što su "stvaranje" i "procesija" su postale tehnički izrazi koji se jednostavno ne mogu potkrepiti upotrebom u Novom Zavetu.\nPrimedbe o zloupotrebi Jovanovog koncepta "reči" su često grubo gurane u mrak. Vreme je da se čuju značajni glasovi. 1907. godine, profesor Sistematske teologije u Jeni u Nemačkoj je izdao svoje delo System der Christlichen Lehre, kulminaciju životnog posmatranja prirode hrišćanske vere. Zajedno sa mnogim kasnijim istaknutim komentatorima, profesor je ukazao na problem Trojstva koji se pojavljuje kada se "Reč" iz Jovana 1. poglavlje tretira kao preegzistentna druga osoba ili biće umesto kao sinonim za mudrost i stvoriteljsku nameru Jednog Boga. U Jovanovom prologu ne postoji naznaka Trojstva ukoliko se "Reč" napiše malim početnim slovom i o njoj se razmišlja kao o načinu opisivanja Božje namere ili plana, a ne (u tom trenutku) Sina Božjeg.\nHans Wendt iz Jene problem podlaže dubokoj analizi. On pokazuje da se "reč" tumači u hebrejskom smislu kao stvoriteljska aktivnost Boga - na bazi njene stalne pojave u tom značenju u Starom Zavetu - ne postoji nikakva potvrda za pretpostavku da je Jovan nameravao da kaže: "Na početku je postojao večni Sin Božji i Sin je bio sa Ocem i Sin je Bog." Ovakva interpretacija samo remeti veliki centralni princip da je Bog jedna osoba. Ukoliko Reč označava Sina u svom preljudskom stanju, onda i Otac i Sin podjednako imaju pravo da se o njima ramišlja kao o vrhovnim božanstvima. Ovaj razvoj je, međutim, zadao smrtonosan udarac monoteizmu iz hebrejske Biblije, monoteizmu koji je Isus javno potvrdio (Marko 12:28,29) u prisustvu oba teologa istraživača i sopstvenog kruga sledbenika. Ukoliko "reč" iz Jovana 1 znači "reč Božja", jasno je da Jovan na umu ima stvoriteljsku reč iz 1. knj. Mojsijeve 1:1-3, Psalma 33:6, 9; 119:103-105. Fatalni korak je, po profesoru Wendt-u, načinjen kada je "reč" iz Jovanovig prologa protumačena, ne u smislu hebrejske pozadine, već u aleksandrijanskom i filonskom smislu, kao posrednik između Boga i čoveka.\nUvodne rečenice Jevanđelja po Jovanu, koje mogu zvučati kao Philova filozofija, obrazovani Jevrejin ili hrišćanin može razumeti bez bilo kakvog povezivanja sa Philom. Stoga, ne bismo trebali da zbog Philovog stanovišta o značenju "reči" kao hipostaze smatramo da kod Jovana "reč" takođe znači večnu ličnost.U ostatku Jevanđelja i 1. sab. posl. sv. ap. Jovana, "reč" se nikada ne upotreljava za označavanje ličnosti... Ona znači "otkrovenje" Boga koje je ranije dato Izraelu (10:35), koje je došlo do Jevreja u Svetom Pismu (5:38) i koje je povereno Isusu koji ga je preneo na svoje sledbenike (8:55; 12:48; 17:6, 8, 14, 17; 1 Jovan 1:1) i koje oni sada treba da sačuvaju (1. sab. posl. sv. ap. Jovana 1:10; 2:5,14). Donekle personifikovan način na koji je reč izgovorena kada je došla na svet (1:9-14) je tipičan za personifikacioni stil prikazivanja reči u Starom Zavetu (Isa. 55:11; Ps. 107:20; 147:15; 2. posl. Sol. 3:1). Ne može se dokazati da je autor u prologu smatrao reč stvarnom osobom. Samo se za istorijskog Isusa, a ne za prvobitnu reč govori da je Sin (Jovan 1:14, 18). Ali u tom Sinu je postojalo i delovalo večno otkrovenje Boga.\nProfesor Wendt dalje ističe da se Jovanova očigledna povezanost sa Filon Aleksandrijskim ne može objasniti njegovim usvajanjem Filovih filozofskih ideja o svetu. Činjenica je da se Apostol trudi da odbaci upliv Filove filozofije predstavnika aleksandrijanske škole koji su se vrlo rano odvojili od istine sa svojim spekulacijama (Dela 18:24-28). Jovan je ovaj prolog namenio njima. Ironija istorije je da je ortodoksija sama podlegla istoj filozofskoj spekulaciji, pretpostavci o "drugom Bogu", i iskoristila Jovana da potkrepi ovo odstupanje od monoteizma. Savremeni prevodi prologa sa velikim slovom u Reči i upotrebom zamenica u muškom rodu za logos su trajno svedočanstvo grčke filonske filozofije koja je izmenila hebrejsku veru Novog Zaveta. Jovan je izvrnut i pogrešno shvaćen, a žrtva je unitarni monoteizam Isusa i njegovih sledbenika (Jovan 5:44; 17:3).\nPerceptivna analiza profesora Wendt-a zaslužuje da bude saslušana:\nOd vremena Justin-a, hristologija logosa je postala dominantna u hrišćanskoj teologiji... Ovo učenje logosa je stvorilo vezu i slaganje sa kasnoantičkom filozofijom. Glavni problem za ovo drugo je kako odrediti odnos nižeg, materijalnog, sveta sa transcendentalnim svetom Boga i duha. Kako bi se rešio ovaj problem uvedeno je postojanje "srednjih bića". Ova bića su emanacije božanstva i predstavljaju sredstvo posredovanja koje omogućava premošćavanje jaza između Boga i čoveka. Hrišćanska spekulacija o logosu kao posredniku u stvaranju je u direktnoj vezi sa ovom helenističkom, filozofskom spekulacijom, budući da nudi slično rešenje za isti kosmološki problem... Ali kombinovanje kosmoloških, filozofskih sa religijskim i soteriološkim interesima sadrži unutrašnju protivrečnost. Ukoliko učenje o logosu treba da pruži adekvatno rešenje kosmološkog problema, logos treba da bude predstavljen kao stvarna osoba, posrednik, koja zaista potiče od Boga, ali je niža od Boga, da bi kao prenosilac logos mogao da poveže Boga sa čovekom. Ukoliko, sa druge strane, posrednik treba da donese spasenje, onda to biće mora biti iste vrednosti kao i spasenje koje donosi čovečanstvu... O njemu se mora razmišljati "kao o Bogu" (2. Klement 1:1). Kako su kosmološki ili soteriološki pogled preovlađivali, tako je, u skladu sa tim, naglašavana udaljenost logosa od boga, ili njegova sličnost sa njim.\nKontradikcije u spakulacijama o logosu su predstavljene suprotstavljenim argumentima sledbenika Ariusa i Atanasiusa. Oba tabora veruju da je logos večna osoba. Ali, kako profesor Wendt primećuje, ova koncepcija logosa kao ličnosti dovodi do uznemirujućih posledica. "Kada se osim lične, rajske preegzistencije, Sinu pripiše večno, ko-esencijalno postojanje sa Ocem, ideja o jedinstvu Boga se gubi. Ovo je bila veoma važna primedba za sve monarhijance (zagovornike strogog jedinstva Boga)."\nWendt u ovom poglavlju zaključuje o "Teškoćama sa ranim hristološkim digmama": "Monoteizam, koji za hrišćanski pogled na Boga nije mala stvar, već ima fundamentalni značaj, je ugrožen. Ukoliko je logos koji pripada večnom Bogu osoba koja, kao takva, može da se odvoji od osobe Ocatada se neizbežno pojavljuje množina u Bogu i čisti monoteizam je uništen." Ovo je problem koji sa sobom nosi ortodoksni koncept Trojstva.\nTesno povezivanje Isusa sa Jednim Bogom Izraela ne vodi ka hristološkim zaključcima o učenju. Razvoj događaja koji je kulminirao u Nikeji i Kalcedoniji se može podeliti na tri glavna stadijuma. Prvo su aleksandrijanski teolozi identifikovali "logos" iz grčke filozofije sa preegzistentnim Hristom. Drugo, Origen je uspostavio nebiblijsku doktrinu večnog stvaranja Sina. Treće, takozvano atanasijansko učenje, koje zastupa Augustinov koncept Trojstva, je ukinulo svaku podređenost Sina Ocu i umanjilo razlike u Bogu sve do mere u kojoj je nemoguće opisati "Trojicu".\nIzgleda da su kompleksne post-biblijske kontraverze o definisanju Sina u odnosu na Oca mogle biti izbegnute da je zadržana hebrejska terminologija iz Biblije. Geoffrey Lampe, u svojoj analizi patrističke hristologije, primećuje da:\nHristološki koncept preegzistentnog Sina svodi pravu, društveno i kulturno uslovljenu, ličnost Hrista na metafizičku apstrakciju "ljudske prirode". Sin je dobio i načinio sopstvenu univerzalnu ljudskost... Ali univerzalna ljudskost je apstraktni pojam... Po hristologiji, večni Sin prima bezvremenu ljudsku prirodu ili je čini bezvremenom uzimajuči je; upravo ljudska priroda ne duguje ništa suštinsko geografskim okolnostima; ona ne odgovara ničemu u stvarnom svetu. Zar Isus Hrist nije "došao u telu".\nMosheim je primetio da su "kontraverze koje se odnose na Trojstvo nastale u drugom veku zbog uvođenja grčke filozofije u crkvu.! Istraživanje biblijske teologije je na svetlo dana iznelo dokaze koji nas navode da ozbiljno uzmemo u obzir ovo iskrivljenje vere koje se dogodilo kada je grčka filozofija dodata jednostavnijem hebrejskom okviru Biblije. Završićemo sa tri citata. Oni nas pozivaju da obnovimo naše istraživanje istorije doktrine u potrazi za istinom koja još traje. Canon H. Constable je 1893. godine napisao:\nHrišćani se sada pitaju da li prihvaćeni pogledi na ljudsku prirodu i buduću kaznu potiču iz filozofije ili tradicije, ili iz Svetog Pisma. Oni počinju da sumnjaju da veliki deo današnje teologije potiče iz ljudske filozofije. Za figure na polju religijskog mišljenja, za koje su mislili da se figure Hrista, njegovih proroka i njegovih Apostola, počinju da sumnjaju da su figure zlih duhova, figure Platona i raznih oca koji su svoju teologiju u velikoj meri stvorili iz njega.\nAlfred Vaucher nas poziva da se vratimo biblijskoj veri:\nNa stranama Starog i Novog Zaveta bistre vode otkrivene istine teku kao veličanstvena reka. Bog jedini ima besmrtnost, koju nudi ljudima i obaveštava ljude o svom uzvišenom večnom životu. Ali paralelno sa ovom strujom teku mutne vode paganske filozofije, ljudske duše, božanske suštine, koja je večna i koja postoji pre tela i nadživljava ga. Posle smrti Apostola, dve struje su se sjedinile i napravile jedinstvo nemirnih voda. Malo po malo, spekulacije ljudske filozofije su se izmešale sa božanskim učenjima. Sada je zadatak evangelističke teologije da razdvoji dva nekompatibilna elementa, da eliminiše paganski element koji je uzurpator u središtu tradicionalne teologije; da obnovi vrednost biblijskog elementa, koji je jedini istinit, i koji jedini odgovara prirodi Boga i čoveka, Njegovog stvorenja.\nIz te rane konfuzije o prirodi Boga i čoveka će se pojaviti prvobitni biblijski monoteizam proroka, Isusa i Apostola. Bog će opet biti viđen kao jedna osoba, Otac Isusa, Njegovog jedinstveno začetog sina, Mesije. Potpuna Isusova ljudskost, pomračena spekulativnom i apstraktnom teologijom crkvenih otaca, se mora ponovo postaviti kao osnova učenja Novog Zaveta da je Isus Mesija. glasnik dolazećeg Božjeg Carstva na zemlji.\nNaučnici iz različitih sredina su ujedinjeni u njihovom svedočenju o iskrivljenju hrišćanske vere od drugog veka na ovamo. Mesijanske nade su postepeno zaboravljene. Pomisao o Božjem Carstvu na zamlji je nestala. Besmrtnost i smrt su zamenili vaskrsenje.\nKao i svi koncepti, značenje religijskih izraza se menjalo sa promenama u iskustvu i pogledima na svet. Kada je uneseno u grčki svet, neizbežno je bilo da se hrišćansko učenje prilagodi - zapravo transformiše. Pitanja koja nikada nisu bila postavljana su došla do izražaja i jevrejske pretpostavke su polako nestajale. Posebno su mesijanske nade zaboravljene ili prenesene u transcedentalne sfere posle smrti. Kada je carstvo postalo hrišćansko u četvrtom veku, pojam Hristovog Carstva na zemlji koji je predstavljen uz mnogo truda je skoro nestao, zadržao se samo kao vera neprimetnih grupa. Besmrtnost - filozofska koncepcija - je zamenila vaskrsenje tela. Bez obzira na to, ovo drugo nastavlja da postoji zbog svog prisustva u primarnim izvorima, ali nije više odlučujući faktor, budući da je pretpostavka - mesijanskog Carstva na zemlji - istisnuta. Kako se okolina menjala iz jevrejske u grčku, tako su se menjali i fundamentalni religijski koncepti... Stoga imamo neobičnu kombinaciju - religijske doktrine iz Biblije uzimaju oblik strane filozofije.\n1. Jovanova 4:2\nRani pokušaji različitih grupa da bace sumnju na stvarnu ljudskost Isusa su dočekani Jovanovim strogim upozorenjem svojim sledbenicima da "mnoge varalice iziđoše na svet koji ne priznaju Isusa Hrista da je došao u telu; ovo je varalica i antihrist." (2. Jovanova 7).\nTranslator's New Testament  tretira ovaj stih na način koji otklanja nesigurnost oko fraze doći u telu: "Jer mnoge varalice iziđoše na svet koji ne priznaju Isusa Hrista da je došao kao ljudsko biće. ovo je varalica i antihrist." Jovanov jasan stav u prilog Isusove ljudskosti ima za nameru da prikaže kao antihrišćanski svaki sistem koji dovodi u pitanje činjenicu da je Isus bio pravo ljudsko biće. U prethodnim poglavljima smo videli da je zvanični stav zagovornika Trojstva da je Spasitelj uzeo neličnu ljudsku prirodu, ali nije bio ljudsko biće.\nBiće koje je ili je bilo i Bog i čovek teško može biti istinski čovek, iskušan u svim stvarima kao i mi. Kako su mnogi kritičari Trojstva primetili, tradicionalno učenje da je Isus Bog je nespojivo sa verovanjem da je on zaista čovek. Bogočovek postbiblijskih sabora se opasno približava "drugom Isusu" o kome je Pavle upozorio u svim drugom pismu Korinćanima (2. Kor. 11:4).\nIronija ove gorke stare kontraverze je to što sve grupe, Unitarijanci, Binitarijanci i Trinitarijanci tvrde da obožavaju jednog Boga. Oni koji insistiraju da je Isus Bog smatraju da je vredan obožavanja, čina ponuđenog samo Bogu. Ukoliko zadržimo ovo gledište, jedino što možemo da zaključimo je da su dve osobe vredne obožavanja kao Bog. Pretpostavka da u Bogu postoje dve ili tri osobe je protivrečna mnogim jednostavnim biblijskim izjavama da je Bog jedna osoba. Nema svrhe izbegavati ovaj zaključak smatranjem da u učenjima osoba ne znači što i danas. U Bibliji su Otac i Isus očigledno osobe u savremenom smislu - dve različite individue.\nRešenje zagonetke je da "obožavanje" u Svetom Pismu nije ponuđeno samo Bogu, već i ljudima koji imaju dostojanstvene pozicije. Grčki glagol proskuneo se upotrebljava i za onačavanje obožavanja Boga i ispoljavanje naklonosti prema ljudskim bićima. Tako se, na primer, kralj Izraela obožava u vezi sa Bogom (1 Hron. 29:20, KJV; reč je proskuneou LXX). Daniel je obožavan (Dan. 2:46). Sveci su obožavani (Otkr. 3:9, KJV) Isus je obožavan kao Mesija, ali se samo jedna osoba, Otac, zaslužuje obožavanje kao Bog. Veoma je važno da se još jedna grčka reč, latreuo, koja ima samo religijsku upotrebum primenjuje u svih od 21 svojih pojavljivanja isključivo na Oca u Novom Zavetu.\nČitaoci Verzije kralja Džejmsa dobijaju lažan utisak da je isus Bog zato što je "obožavan". Isti argument bi potvrdio da su David i sveci takođe Bog! Upravo savremena upotreba reči "obožavati" navodi čitaoce da je Isus Obožavan kao Bog.\nBog i njegovi ljudski službenici su često blisko povezani. "I narod se poboja Gospoda, i verova Gospodu i Mojsiju sluzi Njegovom." (2. knj. Mojsijeva 14:31). "Sav se narod poboja vrlo Gospoda i Samuila." (1. knj. Samuilova 12: 18). "I zajednica blagoslovi Gospoda Boga njihovih Očeva, i obožavahu Gospoda i kralja" (1. Dnevnika 29:20). "Jezekilj i prinčevi blagosloviše Gospoda i Njegov narod Izrael" (2. Dnevnika 31:8).\nSavremeni prevodi su pomogli razjašnjavanje pitanja oko "obožavanja Isusa". U Mateji 8:2, na primer, čitamo o gubavcu koji je došao i "klanjaše mu se".\nOvo nema za cilj da porekne da je Isus onaj za koga je rečeno "Dostojno je Jagnje zaklano da primi silu i bogatstvo i premudrost i jačinu i čast i slavu i blagoslov." Kao Mesija, Isus, ovlašćeni predstavnih Stvoritelja, počastvovan u vezi sa Jednim Bogom, njegovim Ocem (Otkr. 5:12, 13). Ali se on takođe pridružuje svecima i Jagnjetovoj pesmi hvale Ocu (Otkr. 15:3; cpo Heb. 2:12, gde Mesija slavi Boga). On je početak i kraj Božjeg velikog plana za spasenje (Otkr. 1: 17). Ali je ipak umro (Otkr. 1: 18), što je činjenica koja jasno govori da on ne može biti Bog budući da Bog ne može da umre. Jedino je Svemoćni Vrhovni Bog. U Otkrivenju 1:8 Otac je Alfa i Omega i svemoćni Gospod Bog "koji će doći". Kasniji naziv ,pantokrator, se nigde ne daje Isusu, uprkos kasnijim pokušajima nekih Biblija da ovaj stih primene na Sina, podstičući dugotrajnu konfuziju o Mesiji i Bogu. Ovaj vaskrsli Isus dobija otkrivenje od Oca (Otkr. 1:1), što još jednom pokazuje da Sin nije sveznajući Bog!\nU Otkrivenju 22:12, 13 može biti da anđeo ("on" u stihu 10) govori, kao u Starom Zavetu, kao god, predstavljajući ga. Alfa i Omega iz stiha 13 se najverovatnije odnosi, kao i Otkrivenje 1:8 i 21:6, na Oca za koga anđeo govori. Svemoćni Bog je onaj "koji će doći" i Otkrivenju 1:8, i Njegov dolazak se takođe možda takođe opisuje u Otkrivenju 22:12, posle čega dolazi božanska titula u stihu 13. Isus je opet govornik iz stiha 16.\nFascinantan je paradoks da je Jovan, koji uporno potvrđuje da je Isus pravo ljudsko biće, koje je umorno i gladno, pogrešno shvaćen da propoveda da je Isus istinski Bog i Trojstvenom smislu. Jevanđelje po Jovanu se konstantno sa "Bog" obraća Ocu. Ipak, iz Jovanove kasnije poslanice se vidi da su neki čak i u to vreme pokušavali da u njegovo delo silom umetnu definiciju Isusa koja mu nikada nije namenjena. Evo dokaza: U Jevanđelju po Jovanu logos (reč) ima donekle dvosmisleno značenje, koje je moguće pogrešno shvatiti. Neko bi mogao pomisliti da je Jovan mislio da druga božanska osoba postoji uporedo sa Ocem. Ali to uopšte nije na umu Jovanu, koji na početku prve poslanice koristi priliku da to objasni. On kaže "život večni" koji beše "u Oca" (1. Jovanova 1:2).  Upravo je ta nelična "reč života" ili "život" (1. Jovanova 1:1, 2) predstavjana kao stvarna ljudska osoba, Isus. Ono što je večno nije Božji Sin, već reč potuke ili obećanja života. To obećanje života je izraženo kroz ljudsko biće, izraelskog Mesiju.\nInkarnacija u Bibliji ne znači da je drugi član Trojstva postao čovek, već namera Boga da pruži besmrtnost Njegovim stvorenjima koja je otkrivena, pokazana i otelotvorena u jednistvenom ljudskom biću.\nRogers and Baird, Introduction to Philosophy (Harper & Row, 1981), 21.\nCitirao Robert Friedmannu The Theology of Anabaptism (Herald Press, 1973), 50\nRogersi Baird, Introduction to Philosophy, 5.\nLaw and Grace (Philadelphia: Westminster Press, 1962), 78, 79.\n"The Last Things in the Last Decade, "Interpretation 71 (April, 1960): 136.\nThe Person of Christ (London: Nisbet and Co. Ltd., 1933), 122.\nF.Filson, The New Testament Against Its Environment (London: SCMPress, 1950), 26, 27.\nThe Distinctive Ideas of the Old Testament (London: Epworth Press, 1944), 187, 185, 188, emphasisadded.\nRJ.W. Bevan, Steps to Christian Understanding (Oxford University Press, 1958), 140, 167.\nTo Know and Follow Jesus, 44-48.\nStav je ne zanimljiv način predstavio bivši sveštenik Crkve Engleske koji je osetio svoju nemogućnost da se izbori sa dokumentima koje je bio zadužen da protumači. DavidWatson je napisao:"Saosećajna studija tradicionalne jevrejske religije može otkriti razmere u kojima savremena Crkva Engleske pridaje značenje rečima iz Novog Zaveta koje je drugačije od onoga koje je bilo na umu jevrejskim pisvima. Oni su koristili grčki jezik da prenesu univerzalnu hrišćansku potuku, ali je njihov način razmišljanja u velikoj meri bio hebrejski. U cilju potpunog razumevanja za savremenog hrišćanina je neophodno, ne samo da prouči grčki tekst, već i da oseti hebrejsku ideju koju su jevrejski pisci hteli da prenesu grčkim rečima. Ne modu tvrditi da sam u tome postao veoma vešt, ali sam dovoljno napredovao da otkrijem koliko sam u velikoj meri pogrešno interpretirao Bibliju u prošlosti. Kao i svi hrišćanski sveštenici, govorio sam dogmatski, autoritativno sa propovedaonice koju niko ne može zauzeti bez dozvole Biskupa; i mnogo toga što sam rekao je bilo pogrešno zato što moj sopstveni um nije bio sposoban za korektno interpretiranje knjige koju sam bio ovlašćen da tumačim. Za mene je shvatanje ove činjenice razliku između sveštenstva i laika učinilo nebitnom, i bilo je glavni razlog za moje istupanje iz službe."kada opisujem moje intelektualne poteškoće i proces u kome sam otkrio moju nemogućnost da shvatim značenje Biblije zbog ogromnog jezičkog jaza koji me je odvajao od njenih jevrejskih pisaca, sa sigurnošću mogu da tvrdim da pišem iz iskustva iz prve ruke. Iz onoga što znam o sveštenstvu upošte, ne vidim razloga da pretpostavim da sam ja izdvojen slučaj kada je u pitanju ovaj nedostatak. Zapravo, autoritet protestantskog sveštenstva kao celine, tvrdnja da su su stanju , da razumeju Bibliju i protumače je kao Božju reč, je po mom mišljenju trik sa samopouzdanjem. Ja ne optužujem sveštenstvo za prevaru, čak ni za neiskrenost. Trik sa samopouzdanjem je kolektivan; pojedinačno je svako ko je angažovan u njemu obmanut njime, baš kao i ja kda sam počeo da tumečim Ninliku sa propovedaonica, bio sam potpuno siguran da sam sposoban da dam tačnu interpretaciju. "Neki možda veruju da sam obred rukopoloženja donosi božansku milost koja je dovoljna da se prevaziđe svaka mogućnost da se zajednica obmane putem netačne interpretacije.Ko na to ovako gleda, međutim, mora se pomiriti sa nepobitnom činjenicom da je hrišćansko sveštenstvo kao celina proizvelo veliki broj različitih, često nepomirljivih verzija hrišćanske vere, od kojih su sve navodno izvedene iz istih biblijskih zapisa... Svaka tvrdnja da obuka i rukopoloženje daju jedino autentično hrišćansko učenje je obmana." Trideset devet članova Crkve engleske tačno preciziraju da istinita hrišćanska doktrina nije izvedena iz crkenih sabora i tradicija, već samo iz Biblije. Anglokatolici veruju u suprotno; kada jedan od njih posle rukopoloženja pročita članove javno, i izjavi svoje slaganje sa njima, on praktično čini krivokletstvo.Ovo je, međutim, legalizovano krivokletstvo" (Christian Myth and Spiritual Reality, London: Victor Gollanz, 1967,2 8-30).\nHo theos, odnosno "(jedan) Bog" se u Novom Zavetu nekih 1325 puta odnosi na Oca.\nLife of Moses, 1:155-158.\n Jev. 1:8, citira Ps.45:6, primenjuje titulu Bog, upotrebljenu u kvalifikovanom smislu, direktno na Isusa.\n Urednik John Hick (London: SCM Press, 1977).\nThe Nature of Doctrine and Religion: Theology in a Postliberal Age (Philadelphia: WestminsterPress, 1984), 74.\nIz korespondencije, 13. Jun, 1981.\n1.Kor. 8:6; 1. Tim. 2:5; Jovan 17:3; Efes. 4:6.\nThe Birth of the Messiah, 150, fusnota 52.\nIsto, 31, fusnota 17.\nMaurice Wiles, The Remaking of Christian Doctrine (London: SCM Press, 1974), 53. Upoređuj osmatranje Wiles-a u The Myth of God Incarnate,3: "Inkarnacija, u svom punom i pravom smislu, nije nešto što je direktno predstavljeno u Svetom Pismu."\n"The Fourth Gospel and the Church's Doctrine of the Trinity,"Twelve More New Testament Studies (London: SCM Press, 1984), 172.\nSystem der Christlichen Lehre (Goettingen:Vandenhoeck und Ruprecht, 1907), Pt.2, poglavlje 4, 353, 354.\nIsto, 357, 358.\nGod as Spirit (London: SCM Press, 1977), 144.\nInstitutes of Ecclesiastical History (New York: Harper, 1839).\nHades or the Intermediate State (nepoznati urednik, 1893), 278.\nLe Probleme de I'Immortalite (nepoznati urednik, 1957),6.\nMat.16:16; Jovan 9:22; 20:31; Dela 5:42; 9:22, itd.\nG.W. Knox, D.D., LL.D, profesor filozofije i istorije religije, Union Theological Seminary, New York, Encyclopedia Britannica,11 izdanje, Vol. 6, 284.\nBritish and Foreign Bible Society, 1973.\n Uporedi "reč beše u Boga" (Jovan 1:1).


Počela distribucija druge vakcine protiv Kovida 19 u SAD\nIlustracija (Foto: Rojters/Dado Ruvic)\nKompanija Moderna i njeni partneri počeli su distribuciju svoje vakcine protiv Kovida 19, a očekuje sa da kamioni u nedelju krenu ka više od 3.700 lokacija u SAD, rekao je u subotu američki general Gustav Perna.\nDruga vakcina protiv Kovida 19, koju su odobrili američki regulatori, trebalo bi najranije u ponedeljak da stigne do zdravstvenih objekata, istakao je Perna, koji je rukovodilac vladinog programa za razvoj vakcine.\nTakođe je dodao da su Sjedinjene Države na putu da obezbede dovoljno doza Fajzerove i Modernine vakcine do kraja godine da vakcinišu 20 miliona ljudi, ali da bi njihova isporuka mogla da se nastavi prve nedelje januara.\nUprava za hranu i lekove (FDA) je dala zeleno svetlo za hitnu upotrebu vakcine Moderna u petak, dan pošto je savetodavni odbor agencije - panel spoljnih stručnjaka - podržao njenu upotrebu.\nOdluka FDA je zasnovana na rezultatima studije u kojoj je učestvovalo 30.000 dobrovoljaca, i utvrđeno da je u skoro 95% slučajeva efikasna u sprečavanju Kovida-19, bez ozbiljnije zabrinutosti za bezbednost vakcinisanih.\nBiotehnološka kompanija radi sa američkom vladom da se pripremi za distribuciju 5,9 miliona doza vakcine, koja može da se skladišti 30 dana u frižiderima sa standarnom temperaturom.\nU Americi je već u toku vakcinacija Fajzer/Bajontek vakcinom koju prvo primaju zdravstveni radnici, štićenici i zaposleni u domovima za stare i politički lideri.\nAmerički zvaničnici saopštili su da je do sada isporučeno 2,9 miliona doza Fajzerove vakcine, a da se za narednu nedelju priprema isporuka još dva miliona.\nTeška situacija u Kaliforniji: Prepune bolnice i ogroman rast zaraženih\nMeđutim, guverneri više od 10 američkih država saopštili su da im je federalna vlada kazala da će u isporukama Fajzerove vakcine naredne nedelje biti manje doza nego što se prvobitno očekivalo.\nGeneral Perna u subotu se izvinio zbog zabune u komunikaciji sa državama u pogledu broja doza koje će biti isporučene tokom rane faze.\nPerna je rekao da je pogrešio u proceni broja doza koje su regulatori odobrili za isporuku, a koji je manji od broja prozivedenih doza.\nPotpredsednik SAD i lideri u Kongresu vakcinisani protiv Kovida 19\nBroj smrtnih slučajeva od Kovida u SAD prešao 300.000


Festival italijansko-srpskog filma od 17. do 25. oktobra u Beogradu | Headliner\nHome»Film»Festival italijansko-srpskog filma od 17. do 25. oktobra u Beogradu\nHeadliner.rs / 16/10/2020 /\t0\t/\t22\nU Tor Bela Monaci nikada ne pada kiša/ Photo: Promo\nKulturna asocijacija Excellence International, u saradnji sa Italijanskim institutom za kulturu u Beogradu, Jugoslovenskom kinotekom, Ministarstvom kulturnih dobara, kulturnih aktivnosti i turizma Italije (MIBACT), Institutom Luče/Činečita i Eksperimentalnim filmskim centrom, predstavlja peto izdanje Festivala italijansko-srpskog filma.\nFestival će u prisustvu publike biti održan od 17. do 25. oktobra, u oba sedišta Jugoslovenske kinoteke u Beogradu, uz poštovanje svih propisanih mera zdravstvene zaštite.\nFestival će s jedne strane biti posvećen savremenom italijanskom filmu i predstaviće šest filmova novije produkcije, a s druge istoriji italijanske kinematografije koja ove godine obeležava 100 godina od rođenja čuvenog Alberta Sordija.\nU znak sećanja na rimskog glumca biće prikazana velika retrospektiva filmova u kojima je igrao glavnu ulogu (od 21. do 25. oktobra) i priređena izvanredna izložba fotografija posvećena pojedinim trenucima iz njegove izuzetno dugačke karijere.\nFestival će svečano biti otvoren u subotu, 17. oktobra u 19:00 časova u Jugoslovenskoj kinoteci (Uzun Mirkova 1) izložbom posvećenom Albertu Sordiju i projekcijom filma “Izvinite, Alberto Sordi?“.\nReč je o biografskom televizijskom filmu koji govori o dvadeset godina života Alberta Sordija, od samih početaka do sticanja slave.\nUlogu Sordija izvanredno je odigrao glumac Edoardo Peše, koji će biti prisutan na otvaranju festivala, kao i režiser filma, Luka Manfredi i producent Serđo Đusani.\nU narednim danima biće prikazana sledeća ostvarenja: “Pinokio“ reditelja Matea Garonea (koji je na ovogodišnjoj dodeli nagrada Donatelov David 2020 bio nominovan u 15 kategorija i pobedio u čak pet – najbolja scenografija, najbolja šminka, najbolji kostim, najbolja frizura i najbolji specijalni vizuelni efekti), “Pet je savršen broj” reditelja Igora Tuverija, sa Tonijem Servilom i Valerijom Golino u glavnim ulogama, “To je za tvoje dobro“ Rolanda Ravela u kome, između ostalih, igraju Marko Đalini i Izabela Ferari, “U Tor Bela Monaci nikada ne pada kiša“ Marka Bočija, “Moj brat juri dinosauruse“ Stefana Čipanija sa Alesandrom Gasmanom u glavnoj ulozi i film “Čekajući varvare“ kolumbijskog režisera Čira Gvere za koga je produkciju radio Italijan Andrea Jervolino.\nPinokio/ Photo: youtube.com printscreen\nKada je reč o novijoj srpskoj filmskoj produkciji, na platformi TATATU, italijanski producenti i stručnjaci za filmsku industriju moći će da pogledaju projekcije sledećih filmova: “Asimetrija“ – debitantsko ostvarenje Maše Nešković u koprodukciji italijanskog udruženja NightSwim i srpskog This and That Productions, “Ajvar“ – debitantski film Ane Marije Rosi, u produkciji Biberche Productions, “Hotel Beograd“ Konstantina Statskija sa Milošem Bikovićem u glavnoj ulozi, “Otac“ Srdana Golubovića u produkciji Baš Čelik i “Šavovi“ Miroslava Terzića u produkciji West End Productions.\nKao i proteklih godina u okviru festivala, u ponedeljak 19. oktobra, biće organizovan susret između srpskih i italijanskih filmskih profesionalaca sa ciljem da se podrži međunarodna koprodukcija.\nSastanku će putem video uključenja iz Italije prisustvovati italijanski profesionalci iz oblasti filma i srpski profesionalci prisutni u sali.\nGovoriće se o pokretanju malih i srednjih preduzeća u oblasti nezavisnog filma i audiovizuelne industrije, polazeći od aktuelne analize situacije u produkciji i distrubuciji u Evropi u periodu duboke revizije profesionalnog i kulturnog tržišta.\nBiće reči i o predstojećem Sporazumu o italijansko-srpskoj filmskoj koprodukciji kao i o drugim mogućim koprodukcijama, s ciljem da se italijanskom i srpskom nezavisnom filmu da međunarodna dimenzija.\nNa platformi TATATU biće moguće pogledati obraćanje italijanskih profesionalaca iz filmskog sektora. Na kraju, biće predstavljena i aplikacija Italy for Movies, nova besplatna aplikacija koja je posvećena italijanskim centrima filmske i audiovizuelne produkcije.\nReč je o inovativnom i ažuriranom vodiču putem kojeg je moguće otkriti Italiju i mesta u kojima se stvaraju filmovi. Italy for Movies je projekat koji je 2017. godine pokrenula Direkcija za film Ministarstva kulturnih dobara, kulturnih aktivnosti i turizma Italije u saradnji sa Italijanskom filmskom komisijom (IFC – Italian Film Commissions) kojim upravlja institut Luče/Činečita.\nOve godine zbog pandemije nije bilo moguće realizovati sekciju “Vertical Movies” ni organizovati susrete i masterklasove na lokanim univerzitetima, koji se odlažu za sledeću godinu.\nTags:festivalFestival italijansko-srpskog filmafilmJugoslovenska kinoteka\nDingospo Dali vam poklanja "Srce"... Beogradski alternativni bend predstavio novi video singl\nRetro, a moderno... domaće, a američko... Lado i Matilda predstavili prvi video singl "I am"\nSNIMAK OD KOJEG SE JEŽI KOŽA… Šest dana pre samoubistva Čester se smejao i zezao: Ovo je najbolji dan mog života!


BIC Bank für Sozialwirtschaft, Berlin (Nemačka) (SWIFT kod).\nBIC Bank für Sozialwirtschaft, Berlin (Nemačka) (SWIFT kod)\nBIC za Bank für Sozialwirtschaft u gradu Berlin je BFSWDE33BER. Skraćenica BIC označava 'poslovni identifikacioni kod' (ranije 'bankovni identifikacioni kod'). Ovo je međunarodno standardizovani kod za identifikaciju filijala u platnim transakcijama. Koriste ga kreditne institucije, brokeri i slične kompanije širom sveta i on na jedinstven način identifikuje svakog partnera koji direktno ili indirektno učestvuje u platnim transakcijama. BIC/SWIFT BIC se u platnim transakcijama koristi u kombinaciji sa IBAN-om (= međunarodni broj bankovnog računa), pri čemu BIC identifikuje banku, a IBAN identifikuje relevantni račun koji se tamo nalazi.\nNa primeru fiktivnog broja računa 999994176 i šifre banke 10020520, rezultat će biti IBAN sličan ovome: DE99 1002 0520 9999 9417 6. Da bi se poboljšala čitljivost IBAN-a, on se obično deli na blokove od po četiri znaka. IBAN može da sadrži i do 34 znaka, ali je u većini zemalja kraći od toga.\nKao što vidite, IBAN sam po sebi već sadrži šifru koja jedinstveno identifikuje banku o kojoj se radi. Na primer, za banku Bank für Sozialwirtschaft, to je 10020520. Iz tog razloga BIC, u našem primeru BFSWDE33BER, nije neophodan za prenose unutar Evrope. Sam IBAN je u ovom slučaju dovoljan. Dodatni detalji u vidu BIC ili SWIFT koda su neophodni samo za prenose u kojima jedna od banaka uključenih u transakciju ima sedište van Evrope, a koja se vrši putem SWIFT sistema.\nBIC takođe sadrži šifru države. Za razliku od IBAN-a, ona se ne nalazi na početku BIC-a, već je na 5-oj i 6-oj poziciji. Na primer, za BIC BFSWDE33BER, to je DE. U nekim slučajevima, šifra države iz IBAN-a se može razlikovati od šifre države pridruženog BIC-a jer se koriste različiti standardi.\nSedište banke je Bank für Sozialwirtschaft u gradu Berlin. Shodno tome, Berlin se nalazi u zemlji Nemačka.


Žena udarena kolima na pješačkom! (FOTO) | Mondo.Me Prod\nZena udarena kolima na pjesackom FOTO\nŽena udarena kolima na pješačkom! (FOTO) 1 Podijeli Podijeli na facebook Podijeli na twitter Podijeli na viber Pošalji na mail\n25.01.2018. / 14:29 14:31\nŽena udarena kolima na pješačkom! (FOTO)\nAutor mondo.me 25.01.2018. / 14:29 14:31\nOko 14 sati u Ulici Vladimri Rolovića u centru Bara na Slobodanku Batinić (60) dok je prelazila pješački prelaz naletjela kola!\nNa Slobodanku, koja je inače italijanska državljanka, naletjela je škoda fabija kojom je upravljala ženska osoba.\nŠezdesezogodišnja žena je odmah prevežena u opštu Bolnicu u Baru gdje je nakon prvihpregleda konstatovano da joj život nije ugrožen.\nDirektor Opšte bolnice u Baru Dragoslav Tomanović saopštio je da je u toku kliničko ispitivanje, radiološko i laboratorijsko, te da će tek nakon tih nalaza ljekari jasniji nalaz o povredama.\nIz još neutvrđenih razloga putničko na Slobodanku je naletjela škoda fabija registarskih oznaka BR BR 945 kojim je upravljala Sehada Vulić (25) iz Bara.\nZabranjeno preuzimanje fotografija bez saglasnosti redakcije portala MONDO!\nPrije samo četiri dana na istom dijelu Ulic Vladimira Rolovića koje važi za "crnu tačku" saobraćaja u Baru, desio se žestok sudar o kojem možete čitati na ovom linku:\nŽestok sudar u centru Bara! (FOTO)\nBar Bar udes hronika crna hronika policija hitna pomoć\n26.01.2018. / 03:17\nKoriscenje mobilnih uredjaja za vrijeme voznje (uslovno receno),neadekvatna obuka voznje i nepoznavanje oznaka za pjesake i znakova stvara iluziju da je covjek racionalno bice koje i u mladim godinama zna da vozi a kamo li u starijim.Dobro je da je gospodja prosla bez povreda tezih.Oduzeti vozilo tj vozacku mladoj gospodjici na neko vrijeme.


Joksimović: Ne očekujem korak od sedam milja, ali važne korake da\nJadranka Joksimović, ministarka za evropske integracije u Vladi Srbije\nMinistarka za evropske integracije u Vladi Srbije Jadranka Joksimović, govoreći o evropskim integracijama Srbije u 2020. godini, kaže za Radio Slobodna Evropa (RSE) kako ne očekuje korak od sedam milja, ali stalne važne korake napred svakako očekuje.\nSrbija je u toku 2019. godine otvorila samo 2 poglavlja u pregovorima sa Evropskom unijom. Sredinom decembra otvoreno je Poglavlje 4 o slobodi kretanja kapitala, a prethodno je u junu otvoreno pregovaračko Poglavlje 9 o finansijskim uslugama.\n"Nedovoljno u odnosu na značajne rezultate reformskog procesa i napretka Srbije, a značajno u kontekstu pojačanog odsustva volje za proširenje među članicama EU. Dakle, relativno podnošljivo, da se ne izgubi kakav takav tempo, ali sa jasnom potrebom ubrzanja procesa i kod nas i kod EU", ocenjuje za RSE ministarka Joksimović.\nOna kaže da je proces evropskih integracija Srbije u 2019. bio opterećen dilemama o budućnosti reforme EU i politike proširenja.\n"Jedina dva događaja i pozitivne odluke koje se tiču politike proširenja odnosila su se na Srbiju. To su dva kompleksna i zahtevna poglavlja (4 i 9) sa obimnim sadržajem pravnih tekovina EU", navodi ministarka Joksimović.\nU odnosu na 2018. godinu, koja je delovala kao godina optimizma, 2019. je na neki način i godina otrežnjenja, ocenjuje za RSE Marko Savković, programski direktor Beogradskog fonda za političku izuzetnost (BFPE). On kaže da se pokazalo da najverovatnije nema ništa od mogućeg pristupanja Srbije EU 2025. godine, kako se to navodilo u Strategiji Evropske komisije o kredibilnoj perspektivi Zapadnog Balkana iz februara 2018. godine.\nNova strategija EU: Samo Srbija i Crna Gora dobijaju rokove\n"Paradoks politike proširenja jeste da je Srbija, koju mnogi kritikuju za ozbiljne nedostatke u domenu vladavine prava, praktično jedina zemlja koja koliko-toliko napreduje, uz Crnu Goru koja takođe ima ozbiljne nedostatke u oblasti vladavine prava, dok Severna Makedonija, koja je prošla kroz nemale promene i prihvatila nemale žrtve, nije čak nagrađena ni dobijanjem datuma za otvaranje pregovora", primećuje Savković.\nZašto je usporen tempo?\nDa li su za usporavanje tempa evropskih integracija Srbije kriva unutrašnja dešavanja u EU ili nedovoljna angažovanost vlasti u Beogradu?\n"To je rezultat stagnacije, pre svega u oblasti vladavine prava ili čak ozbiljnom nazadovanju u nekim segmentima", kaže za RSE Vladimir Međak, potpredsednik Evropskog pokreta u Srbiji.\n"Kad pogledate polugodišnji izveštaj za poglavlja 23 i 24 (pravosuđe i osnovna prava i pravda, sloboda i bezbednost), tzv. ‘non paper’ Evropske komisije, na 20 i nešto mesta se pominje da se sa aktivnostima ozbiljno kasni”, ukazuje Međak.\nPredsednik Evropske komisije u prošlom mandatu Žan Klod Junker i predsednik Srbije Aleksandar Vučić u Briselu oktobra 2019.\nOn objašnjava da su poglavlja 23 i 24, po metodologiji pregovora, blokirajuća poglavlja što znači da ako u njima izostane napredak može da dođe do zamrzavanja pregovora u drugim poglavljima.\nKao najozbiljnije kašnjenje Međak navodi izmenu Ustava u domenu pravosuđa.\nKada EU jesenas nije dala zeleno svetlo za otvaranje pristupnih pregovora sa Severnom Makedonijom i Albanijom, lideri EU su se složili da je neophodan novi pristup u procesu proširenja (u skladu sa francuskim zahtevom). Francuska, naime, predlaže da zemlje koje pregovaraju o članstvu u meri i brzini kojom napreduju dobijaju i pristup Savetu ministara EU.\nBez saglasnosti EU o pristupnim pregovorima za Skoplje i Tiranu\nMarko Savković iz BFPE smatra da je tempo napretka Srbije uslovljen dešavanjima u samoj EU a ne, kako kaže, politikom uslovljavanja.\n"Da je politika uslovljavanja stvarno živa i jaka kao što je bila, Srbija verovatno ne bi otvarala ni jedno poglavlje na šest meseci kako se sada dešava. Ja bih rekao da je problem najviše u odnosu Nemačke i Francuske i toga šta ove dve zemlje dalje nameravaju da urade sa politikom proširenja", ocenjuje Savković.\nOn navodi da bi 2020. trebalo da bude godina u kojoj će biti dat odgovor na pitanje šta se dešava dalje sa politikom proširenja.\nFrancuska ministarka u Beogradu: Pariz nije protiv proširenja EU\nNa drugoj strani, Vladimir Međak iz EP smatra da dešavanja u EU nisu najbitniji faktor koji vodi ka usporavanju puta Srbije.\n"Možemo da vidimo Crnu Goru, koja je otvorila pregovore godinu i po dana pre nas, a oni su otvorili sva poglavlja. U pravu ste, postoji manjak interesovanja na strani EU, ali takođe postoji ozbiljan manjak guranja sa naše strane. Nama su potrebne tri godine da podnesemo pregovaračke pozicije u poglavljima u kojima nemamo merilo za otvaranje, za neka ne toliko problematična poglavlja", napominje Međak.\nSrbija je za četiri godine od 35 poglavlja otvorila njih 18, dok je samo dva privremeno zatvorila.\n"Što se tiče mogućeg zatvaranja poglavlja koja su do sada otvorena, dinamiku određuju države članice. Svakako to nas ne sprečava da radimo na ispunjavanju merila za zatvaranje i da planiramo, za 2020-u, mere za zatvaranje poglavlja 5 – javne nabavke, 6 – pravo provrednih društava, 7 – pravo intelektualne svojine, 13 - ribarstvo i 20 – preduzetništvo i industrijska politika", navela je ministarka za evropske integracije Jadranka Joksimović u pisanoj izjavi za RSE.\nOčekivanja od hrvatskog predsedavanja\nU međuvremenu je predsedavanje EU preuzela Hrvatska. Mogu li susedi očekivati "zamah" u pregovorima s početkom hrvatskog predsedavanja?\nZamah politici proširenja mogu dati isključivo sve države članice, tj. Evropska unija kao celina, navodi ministarka u Vladi Srbije za evropske integracije Jadranka Joksimović.\n"Svaka pozitivna odluka u narednoj godini može doći kao rezultat kompromisa sada već izvesno dvadesetsedmorice. Na nama je da nastavimo predano da radimo, politička volja postoji, podrška građana reformskom kursu Vlade i evropskim integracijama je i dalje postojano visoka", kaže Joksimović.\nI Vladimir Međak navodi da zamah proširenja neće zavisiti od Hrvatske već od odnosa Francuske i Nemačke u vezi sa novom metodologijom.\n"Zapadni Balkan je samo jedan segment njihovih međusobnih pregovora o budućnosti EU. Ono što je jedina dobra stvar u zastoju koji je nastao u oktobru, kada Albanija i Severna Makedonija nisu otvorile pregovore, jeste što je kriza dobro vreme da se neke stvari pomere sa mrtve tačke. Ja se samo nadam da se ova kriza neće protraćiti na kozmetičke promene procesa proširenja jer ovakav proces kakav je danas ne funkcioniše", ocenjuje Međak.\nEK bi do februara trebalo da da svoj odgovor na francuski non paper, a krajem marta na sednici Evropskog saveta biće odlučeno hoće li najzad Severna Makedonija dobiti zeleno svetlo za početak pregovora, podseća Marko Savković. On očekuje da Hrvatska drži proširenje na agendi i da bude jedna od onih zemalja koje insistiraju na razrešenju te politike.\nSavković navodi i da se među članicama EU dešava razilaženje u pogledu brzine proširenja.\n"Tako imamo jedan blok zemalja, Višegradska grupa, (Mađarska, Poljska, Slovačka i Češka) koje bi volele da se proširenje desi što pre jer u zemljama Zapadnog Balkana vide prirodne saveznike. Druge, starije članice su skeptične prema brzom proširenju. U 2020. godini možda ćemo videti više bilateralnih kontakata sa starijim članicama, velikim zemljama, koje se nisu toliko nalazile u prvom planu, kao Španija i Italija, koje bi mogle na Balkanu da odigraju konstruktivnu ulogu", ocenjuje Savković.\nU međuvremenu, primetno je da među samim građanima opada entuzijazam za učlanjenje u EU. Tako istraživanja javnog mnjenja, koja sprovodi Ministarstvo za evropske integracije, pokazuju da je u novembru 2009. godine 73 odsto građana Srbije podržavalo učlanjenje u EU, dok je u decembru 2012, taj broj pao na 41 odsto, da bi poslednjih godina opet počeo da raste, ali ne preko 55 posto. U julu prošle godine taj postotak je bio 53.


Potrošačka korpa 800, prosječna plata 480 eura\nZvanična državna statistika u Crnoj Gori je objavila podatke o minimalnoj potrošačkoj korpi čija je vrijednost prešla 800 eura i visini prosječne zarade koja sada vrijedi 480 eura. Iz Monstata je saopšteno i da je prosječna neto zarada u odnosu na prethodni mjesec ostvarila rast od 0,6 odsto što, sasvim sigurno, za materijalno iznurene građane Crne Gore neće predstavljati nikakvu utjehu.\nMjesečna zarada od 480 eura u Crnoj Gori je prosjek samo u statistici jer većina gradjana ne uspijeva ni da se primakne toj sumi, a čak i taj statistički prosjek jedva da pokriva nešto malo više od polovine minimalne potrošačke korpe koja iznosi 800 eura.\nU Uniji slobodnih sindikata smatraju da čak i ovakva poražavajuća statistika ne predstavlja pravi odraz stanja koje je u stvarnosti daleko teže od prikazanog.\nZamjenik generalnog sekretara Unije slobodnih sindikata, Zvonko Pavićević kaže:\n"480 eura malo ko prima u Crnoj Gori. Znamo kako se dolazi do toga prosjeka, a potrošačka korpa 800 eura. To je samo dokaz kako se i sa tako izračunatom prosječnom platom loše živi u Crnoj Gori. Za divljenje je da crnogorske porodice i sa takvim prosjekom mogu da prežive, ne mjesec nego i trećinu mjeseca. To govori o našoj stvarnosti i o tome u kakvoj se materijalno socijalnom stanju nalazi ogromni broj građana Crne Gore".\nIz Monstata su objasnili da je vrijednost minimalne potrošačke korpe suma izdataka za hranu i ostalih tekućih izdataka koja uključuje kupljene proizvode, sopstvenu proizvodnju i poklone za prosječno domaćinstvo koje čine četiri člana od kojih je dvoje odraslih i dvoje djece.\nPosmatrano po glavnim grupama, mjesečni rast cijena zabilježen je u kategorijama odjeće i obuće, hrane i bezalkoholnih pića, stanovanja, vode, struje, gasa i drugih goriva, zdravlja, alkoholnih pića i duvana i pokućstva i rutinskog održavanja stana.\nPad cijena zabilježen u grupama hoteli i restorani, prevoz, rekreacija i kultura i komunikacije, dok su u kategorijama obrazovanja i ostalih proizvoda i usluga, ostale na septembarskom nivou.\nGeneralni sekretar Saveza samostalnih sindikata, Zoran Masoničić je, komentarišući preveliku negativnu nesrazmjeru izmedju vrijednosti potrošačke korpe i visine prosječne zarade, rekao da se radi o "signalu za alarm".\n"Prosječna zarada prema međunarodnim standardima, ukoliko je ispod 60 posto potrošačke korpe onda je to signal za alarm. Mi smo negdje tu blizu, a svakako u onoj kritičnoj zoni i to je činjenica".\nZvonko Pavićević iz Unije slobodnih sindikata nije želio da komentariše stav konkurentske sindikalne organizacije ali je ukazao na stanje uzbune koja traje već više od dvadeset godina.\n"Ne znam šta još treba i kada će ta crvena lampica koja gori evo 20 godina napokon da se ugasi. Ovo je kontinuitet lošeg stanja u Crnoj Gori unazad 20 godina".\nI gradjani Podgorice uglavnom smatraju da je stanje teško, odnosno, teže nego što zvanična statistika prikazuje.\nPogoričani o potrošačkoj korpi


EK o CG: Kad se formira vlada… | Starmo\nNaslovnica Region EK o CG: Kad se formira vlada…\nBrisel — Evropska unija (EU) u principu ne komentariše izborne rezultate u bilo kojoj zemlji, jer se uvijek čeka na formiranje vlade, objašnjavaju zvaničnici briselskih institucija.\nAna Pisonero, portaparolka Evropske komije (EK) nadležna za proširenje je podsjetila da je Brisel izdao saopštenje odmah nakon preliminarne procjene Misije OSCE-a, odnosno Ureda za demokratske institucije i ljudska prava (ODIHR).\n“Reagovat ćemo, kao i u drugim zemljama, kada nova vlada položi zakletvu”, izjavila je Pisonero za Radio Slobodna Evropa (RSE), podsjetivši da se EU institucije sada raduju konstituisanju novog parlamenta i formiranju nove vlade “koja će nastaviti stabilan put Crne Gore ka EU”.\n“Crna Gora je dobro napredovala u procesu pristupanja u EU, a mjeseci koji su pred nama moraju se iskoristiti za produbljivanje i ubrzanje političkih i ekonomskih reformi, posebno u oblasti vladavine prava, gdje je sljedeća prekretnica ispunjavanje privremenih mjerila za poglavlja o vladavini zakona, 23 i 24”, istakla je Pisonero.


ŽIVOTNA POUKA RIČARDA GIRA: Ove reči će vas naterati da se zamislite nad sobom - Moj Svijet\n30/10/2021 17:47 Moj Svijet\nPrevious Trebalo mi je 40 godina da naučim ovih 40 lekcija: Evo kako sam otkačila negativne ljude!\nNext Mislite da je pametnije držati se po strani kad su u pitanju tuđi problemi? Razmislite ponovo…


Kučan: U Briselu znaju ko je autor "non-pejpera" o prekrajanju granica - Kosovo Online\nKučan: U Briselu znaju ko je autor "non-pejpera" o prekrajanju granica\n11. Jun 2021. • 09:13\nOčito postoji "non-pejper" o promeni granica na Balkanu, iako u Sloveniji poriču da stoje iza njega, kaže za Radio Slobodna Evropa Milan Kučan, prvi predsednik samostalne Slovenije.\n"Ne znam šta je rukovodilo predsednika Pahora da postavi to pitanje. On to poriče, kaže da je njegov stav jasan da nema nikakve diskusije o promeni granica. Isto tako, to negira predsednik naše vlade, a očito takav non-pejper postoji. Sada se ispostavilo da se zna u Briselu ko je njegov autor, kao i sadržaj, ali ne žele da to otkriju zbog njegovog pogubnog efekta po međunarodne odnose", ističe Kučan.\n"Non-pejper" je termin koji se koristi u Evropskoj uniji za nezvanični dokument kao teza za razgovore koji se razmenjuje poverljivo između vlada ili institucija.\n"To je meni rekao u jednom razgovoru tadašnji predsednik Saveta Evrope Van Rompuj da, pre svega, treba osposobiti Srbiju i učlaniti je u EU, jer bi time ona kao regionalna sila preuzela odgovornost za pacifikaciju Balkana. Ja sam mu tada rekao: 'Znate, predsedniče, kada se na Balkanu govori o regionalnim silama - onda ste na pragu rata'. Kad pogledam danas, tačno je deset godina otkako je taj moj izveštaj bio pripremljen, problemi u Bosni i Hercegovini su ostali isti. Zbog toga su oni, naravno, sve oštriji, sve više vode sukobu, a ne rešavanju", kazao je Kučan.\nSlovenija Milan Kučan Zapadni Balkan Srbija Albanija\nKučanu, tebi i tvojoj porodici je utočište pružio srpski narod kada su vas fašisti oroterali. Ali ipak si zahvalnost pokazao rušeći SFRJ i razbijajući Srbiju. Svi se sećamo da ste u Sloveniji štampali zastave i bedžove sa motivima zastave Albanije i UQK i Cankarjeve Založbe gde ste direktno podržavali albanske separatiste. Ksko ste protiv prekrajanja granica a prvi ste razbili granice SFRJ i Srbije priznajući Kosovo.\nPodržavali vi to ili ne ali Srbija je jedina sposobna da kontroliše slbanski nacionalizam, separatizam i ekspsnzionizam.\nJanša: Prijemom čitavog Zapadnog Balkana u EU bili bi rešeni mnogi problema regiona\nPremijer Slovenije Janez Janša podržao proširenje Evropke unije na Zapadni Balkan ocenivši da bi članstvom u EU bili rešeni mnogi problemi regiona, prenosi B92.\nDeli: Novi "non pejper" dokaz važnosti proširenja na Zapadnom Balkanu\nNovi "non pejper": Autonomija za sever Kosova sa proširenom samoupravom i institucijama


RTCG - Radio Televizija Crne Gore - Nacionalni javni servis :: Film i pozorište :: Jesen u znaku jugoslovenske kinematografije\nNA DRUGOM PROGRAMU TVCG 16. 10. 2019. 10:19 >> 14:40 2\nNA DRUGOM PROGRAMU TVCG\nJesen u znaku jugoslovenske kinematografije\nKultni filmovi jugoslovenske kinematografije, "Bitka na Neretvi", "Sjećaš li se Doli Bel", "Valter brani Sarajevo", "Sutjeska", "Most", "Narodni poslanik" i mnogi drugi obilježiće jesen na Drugom programu Televizije Crne Gore.\nCiklus počinje filmom "Partizanska eskadrila" u utorak, 22. oktobra u 23 sata. Repriza je u srijedu u 13 i 15 sati.\nTokom posljednja tri mjeseca u godini biće emitovano više od 70 naslova koji su obilježili kinematografiju SFRJ, a među njima i "Kuduz", "Kozara", "Miris dunja", "Uloga moje porodice u kontra revoluciji", "Mačak pod šljemom".\nNeka od ovih ostvarenja imaju najveće svjetske filmske nagrade, kao "Bitka na Neretvi" Veljka Bulajića.\nFilm je sniman 18 mjeseci, sponzorisalo ga je 58 privrednih kompanija, u njemu je učestvovao kombinovani puk tadašnje JNA sa 10.000 vojnika, uništena su četiri posebno konstruisana sela, jedna tvrđava, a dva puta je miniran gvozdeni most na Neretvi. U to vrijeme "Bitka na Neretvi", u produkcijskom smislu bila je najveći evropski film. Nakon filma "Spartak" Stanlija Kubrika svrstana je među najveće istorijske filmske spektakle po utrošenim sredstvima i broju statista.\nTu su i bioskopski spektakli poput "Sutjeske" Stipe Delića jedno od najskupljih ostvarenja u istoriji Jugoslavije, u kom Tita glumi holivudska zvijezda Ričard Barton ili "Partizanske eskadrile" i "Valter brani Sarajevo" Hajrudina Šime Krvavca filmovi koji imaju kultni status širom svijeta, a zbog kojih je Velimir Bata Živojinović i danas jedan od najpoštovanijih glumaca u Kini.\nNeki od ovih filmova bili su dio progresivnog pravca u kinemtografiji biviše države - Crnog talasa, kao "Grad" reditelja Marka Babca, Živojina Pavlovića i Vojislava Kokana Rakonjca ili "Uloga moje porodice u kontra revoluciji" Bata Čengića.\nU okviru ciklusa gledaoci TVCG moći će da pogledaju i prave raritete, poput melodrame "Kuća na obali" iz 1951. prva poslijeratna koprodukcija između Jugoslavije, Austrije i Njemačke, za koji se dugo mislilo da je izgubljen. Tu je i film češkog reditelja koji je radio u Jugoslaviji Františeka Čapa "vrata ostaju otvorena", prva uloga ikone evropske kinematografije Milene Dravić.\nU ovim filmovima publika TVCG moći će da uživa u rolama velikih glumaca poput Pavla Vuisića, Mije Aleksića, Ljubiše Samardžića, Slobodana Aligrudića, Borisa Dvornika, Slavka Štimca, Milene Dravić, Ljube Tadića, Velimira Bate Živojinovića, ali i svjetskih zvijezda Jula Brinera, Ričarda Bartona, Orsona Velsa, Franka Nera.\nUtvrditi odgovornost za emitovanje numere\n09. 05. 2020. 7\nU Jutarnjem programu greškom emitovana numera Tompsona\nŠofranac: Svaki novi dan je najvažniji\n03. 05. 2020. 1\nU kriznim danima gledaoci uz RTCG


Akcijska cena bazen - Kliklak\nAkcijska cena bazen, JiLong\nKliklak / akcijska cena bazen / JiLong (12)\nBazen set 420x84cm ( 26-350000 )\nBazen dimenzija 420x84 cm, kapaciteta 8652 litre, s filter pumpom kapaciteta 1136 l/h. Materijal...\nJilong Bazen sa filter pumpom 360X76 cm ( 10203EU )\nZa montiranje ovog nadzemnog bazena potrebne su dve osobe i deset minuta slobodnog vremena....\nBazen na naduvavanje u obliku pentagona (petougaonika) dimenzija 201x197x47 cm, kapaciteta 445...\nBazen 420x84cm ( 26-348000 )\nBazen 420x84 cm. Kapacitet 8652 litre. Materijal izrade: 3-slojni PVC zid (poliester obložen...\nBazen set 540x304x106cm ( 26-343000 )\nBazen dimenzija 540x304x106 cm, kapaciteta 11180 litara. Troslojni zid bazena je izrađen od...\nJilong Bazen sa metalnom konstrukcijom i filter pumpom 300x76 cm ( 16026EU )\nBazen sa metalnom konstrukcijom, namenjen za dugogodišnju upotrebu uz pravilno održavanje. Kada s...\nAkcija - Bazen 420x84cm ( 26-348000 )\nJilong Bazen sa filter pumpom 240x63 cm 8 ( 10201EU )\nBazen s pumpom 360x76 cm ( 26-368000 )\nJiLong Bazen 540x305x122cm ( 26-820000 )\nBazen dimenzija 540x305x122 cm i zapremine 16335 litara, sa metalnim okvirom. Montaža bazena je...\nBazen set 450x90 cm ( 26-347000 )\nBazen 450x90 cm, kapaciteta 10175 litara. Set sadrži: filter pumpu 2006 l/sat, podlogu, prekrivač, m...\nJilong Bazen sa metalnom konstrukcijom 400x200x99 ( 17525EU )\nBazen sa telom od jakog PVC-a i konstrukcijom od čeličnih cevi, namenjen za dugogodišnju upotrebu uz...


galerija dkcb – Дечји културни центар Београд\nTag Archives: galerija dkcb\nПОЛИТИКА – Кад деца хумором граде уметност\natelje za priumenjenu umetnost ateljei dkcb dkcb galerija dkcb likovni atelje politika radionica stripa i karikature studijo za animirani film атеље за приумењену уметност атељеи дкцб галерија дкцб ДКЦБ ликовни атеље политика радионица стрипа и карикатуре студијо за анимирани филм\nИЗЛОЖБА ТРАДИЦИОНАЛНИХ ЈАПАНСКИХ ЛУТАКА Четвртак, 26. октобар у 14 часова Галерија Дечјег култрног центра Београд Таковска 8 Асоцијација СОКА (Светски мир, образовање и култура) у сарадњи са Дечијим културним центром Београд, у четвртак, 26. октобра у 14 часова у Галерији ДКЦБ свечаним отварањем изложбе представиће посетиоцима јапанске традиционалне лутке, када ће бити организовано и приказивање јапанских анимираних… Read More »\ndkcb galerija dkcb soka галерија дкцб ДКЦБ сока\nSamostalna izložba Aleksandra Petrikanovića “Izrastanje” Svečano otvaranje izložbe Utorak, 28. oktobar u 19 sati Galerija DKCB Izložba Aleksandra Petrikanovića iz ciklusa “Izrastanje” pruža kompletan uvid u najranije forme likovnog izražavanja jednog dečaka, koje su se nesmetano kretale ka zrelim studentskim dostignućima budućeg ilustratora. Od najranijeg doba Aleksandar ima istančano vizuelno opažanje, prepoznaje i razume likovni jezik, njegove elemente… Read More »\naleksandar petrikanović galerija dkcb izrastanje samostalna izložba\nOtvaranje izložbe nagrađenih radova XVI Međunarodnog likovnog konkursa “Radost Evrope”\nSa velikim zadovoljstvom Vas pozivamo na otvaranje izložbe NAGRAĐENIH RADOVA XVI MEĐUNARODNOG LIKOVNOG KONKURSA RADOST EVROPE i dodelu nagrada i pohvala u četvrtak, 2. oktobra u 18 časova Galerija DKCB Takovska 8\ngalerija dkcb međunarodni likovni konkurs otvaranje izložbe Радост Европе\nU Galerji DKCB u utorak, 4. marta otovrena je izložba “Risto Antunović i učenici” uz prisustvo velikog broja zvanica. Izložbu su otvorili redovni profesor na FLU, Slobodan Roksandić, Lidija Seničar, urednik Galerije DKCB i mr Risto Antunović, dobitnik nagrade Bogomil Karlavaris 2013. “Samo istinski oslobođen život sadrži komponente stvaralaštva i estetskih obeležja. U takvom društvu umetnost nije neki dodatak… Read More »\ngalerija dkcb izložba otvaranje Risto Antunović učenici\nU četvrtak, 20. februara od 14 do 16 časova u Galeriji DKCB, održana je pričaonica na temu Odrastanje uz Malog princa u realizaciji Vesne Mitrović Knjaić, psihologa i Mirjane Plavšić, profesora srpskog jezika. Izložbu “Svetovi i junaci” posetili su učenici petog i šestog razreda osnovne škole “Ćirilo i Metodije” zajedno sa svojom profesorkom srpskog jezika Mirjanom Plavšić. Nakon… Read More »\nU ponedeljak 10. februara izložbu iz oblasti pozorišne umetnosti, pod nazivom “SVETOVI I JUNACI – SRPSKO POZORIŠNO STVARALAŠTVO ZA DECU” posetila su deca uzrasta od 3 do 6 godina iz predškolske ustanove “Happy kids” iz Beograda. Najmlađi su uživali u razgledanju eksponata, otkrivajući tajni život pozorišnih lutaka. Stariji su učestvovali u kreativnoj radionici izrade i animacije pozorišnih lutaka… Read More »\ndkc beograd galerija dkcb happy kids izložba svetovi i junaci\ngalerija dkcb izložba lutke politika radionice svetovi i junaci


DALEKO OD OČIJU JAVNOSTI: SASTANAK FIKRETA HODŽIĆA I DIREKTORA UREDA PREMIJERA FBIH FADILA NOVALIĆA SA SOLAKOVIM ADVOKATOM | RTVUSK.ba\nDALEKO OD OČIJU JAVNOSTI: SASTANAK FIKRETA HODŽIĆA I DIREKTORA UREDA PREMIJERA FBIH FADILA NOVALIĆA SA SOLAKOVIM ADVOKATOM\n-\tU praksi je uobičajena zabrana kontakta sa advokatom druge stranke koja je predmet istrage, pa se i po tom pitanju ovaj susret čini posebno zanimljivim...\nSARAJEVO, 10. maja - Ako je suditi po fotografijama u čiji posjed je došao DEPO Portal, dok traje istraga oko afere "Respirator", mimo očiju javnosti odvijaju se užurbane (advokatske) konsultacije, i to, čini se, mimo pravila.\nRadnja zabilježena na fotografijama dešava se ispred advokatske kancelarije Kadrije Kolića na Ilidži, inače advokata direktora Federalne uprave Civilne zaštite Fahrudina Solaka u istom predmetu. U kadru se vidi vlasnik "Srebrene maline" Fikret Hodžić sa još dvije osobe, pa se postavlja pitanje da li ovo nedjeljno jutro iskoristio za hitne konsultacije sa Solakovim advokatom, te o čemu se ovom prilikom razgovaralo?!\nDa situacija bude složenija, na fotografijama se vidi i direktor Ureda premijera FBiH Fadila Novalića – Hasan Ganibegović.\nInače, u praksi je uobičajena zabrana kontakta sa advokatom druge stranke koja je predmet istrage, pa se i po tom pitanju ovaj susret čini posebno zanimljivim.\nNaravno, postoji mogućnost i da se Fikret Hodžić na ovom mjestu našao sasvim slučajno, iz posve drugog razloga, u šta je teško povjerovati.\nKOLONA GRAĐANA ISPRED AMBASADE NJEMAČKE U BIH ČEKA KARTU ZA BOLJI ŽIVOT\nRADNICI U ZDRAVSTVU: U ČETVRTAK DOLAZIMO PRED VLADU U SARAJEVU, PONIŽENI SU I PACIJENTI I MI


Uredba Komisije (EU) 2015/1940 оd 28. listopada 2015. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1881/2006 u pogledu najvećih dopuštenih količina sklerocija glavice raži na određenim neprerađenim žitaricama te odredaba o praćenju i izvješćivanju (Tekst značajan za EGP) - Publications Office of the EU\nUredba Komisije (EU) 2015/1940 оd 28. listopada 2015. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1881/2006 u pogledu najvećih dopuštenih količina sklerocija glavice raži na određenim neprerađenim žitaricama te odredaba o praćenju i izvješćivanju (Tekst značajan za EGP)


Najlepši detalji na venčanju koje MORATE fotografisati — Wannabe Bride\nNajlepši detalji na venčanju koje MORATE fotografisati\nZnate i same, toliko toga lepog želimo da zapamtimo, ali to prosto nije uvek moguće. Ali, zato su tu fotografije, najbolji način da ovekovečimo i zapamtimo najlepše detalje našeg života i, što je još bolje, uvek im se vratimo kad god poželimo. Sećanja blede, ali fotografije ostaju!\nUpravo jedan takav bitan momenat u životima svih nas jeste venčanje. Računamo da je to samo jednom i zato želimo da nam taj dan zauvek ostane u najlepšem sećanju. Verujemo da osećaj kada svog budućeg muža pogledate i poljubite ispred oltara sigurno nikada nećete zaboraviti, ali tu su i drugi detalji koje ćete možda prevideti tokom samog velikog dana, ali ćete sigurno želeti da i njih sačuvate tu negde.\nNajpre, neka se vaš fotograf potrudi da uhvati ceo prostor, dekoraciju, goste… Sve što je potrebno da biste kao uspomenu sačuvale sliku celokupnog dana i sve što ga je činilo posebnim.\nJedan od dirljivijih trenutaka jeste onaj kada sa svojim ocem prilazite oltaru, a na suprotnom kraju vas čeka vaš budući suprug. Želećete da se uvek sećate toga!\nNe zaboravite detalje vaše haljine i celokupnog izgleda. Pa, toliko ste se trudile da izgledate savršeno – to se mora ovekovečiti!\nNeka vaš fotograf pokuša da uhvati izraze lica vaših gostiju tokom ceremonije. Svi osmesi, ali i suze radosnice podsetiće vas na najromantičniji dan u vašem životu. Osim toga, ponosni i razneženi osmeh majke je neprocenjiv!\nBidermajer u krupnom planu? Podrazumeva se!\nKljučne reči dekoracijadekoracija prostoradekoracija za venčanjainspiracija za venčanjamagazin o venčanjimamagazin za buduće mlademagazin za venčanjanajlepše fotografijeNajlepši detalji na venčanju koje MORATE fotografisatišta fotografisati na venčanjuukrasiWannabe Bride


Foto: Fena | Vazduh nezdrav u Zenici, Živinicama i Tuzli\nFena 09.03.2020 11:55\nZenica, Živinice i Tuzla jutros su bili najzagađeniji bh. gradovi i vazduh je na tim područjima bio nezdrav za stanovništvo.\nNa području glavnog grada BiH vazduh je jutros bio nezdrav za osjetljive grupe stanovništva. Indeks kvaliteta vazduha iznosio je 129, a slična situacija je i na području Ilijaša gdje je Indeks kvaliteta vazduha iznosio 140, Lukavca 129, Visokog 127, te Dobok Istoka gdje je Indeks kvaliteta vazduha iznosio 104.\nIndeks kvaliteta vazduha osnovana je na mjerenju čestica ( PM2.5 i PM10), ozona (O3), dušikovog dioksida (NO2), sumpornog dioksida (SO2) i emisije ugljičnog monoksida (CO).


Japanska sonda uzela uzorke\nMyCity » Biljni svet » Japanska dunja\nPoslao: 20 Avg 2009 12:15\nImam dva žbuna japanske dunje i oba su rodila ove godine. Plod je sada zelen i jako tvrd, čula sam da je veoma kiselog ukusa. Zanima me kada plod sazreva i da li je jestiv? Ako jeste, kada se bere i na koji način se može konzumirati?\nPoslao: 20 Dec 2009 16:38\nPokusajte da na internetu potrazite pod latinskim imenom Chaenomelis japonica. A sve sto znam o eventualnom konzumiranju je da moze da se dobije jako prijatan caj ...


Festival novog filma i videa - LookerWeekly.com magazin\n· 25/11/2015 ·2 min read\nJedan od najstarijih festivala eksperimentalnog filma i videa u Evropi biće održan od 8. do 12. decembra u Domu kulture Studentski grad. Ulaz na sve projekcije je besplatan.\nU konkurenciji za nagrade, od preko 500 prijavljenih filmova, biće prikazan 41 eksperimentalni film iz 22 zemlje.\nŽiri u sastavu Ana Hušman, autorka iz Hrvatske, Nil Jang (Neil Young), filmski kritičar iz Engleske i Stevan Vuković, kustos i teoretičar iz Beograda, odabraće 10 filmova za Listu značajnih kinematičkih ostvarenja Festivala.\nDobitnici nagrada će biti gosti rezidencijalnog programa Akademskog filmskog centra Doma kulture Studentski grad u okviru koga će realizovati svoj novi film.


Australija deklasirala Argentinu za polufinale OI, aplauz svih za Skolin kraj karijere | Kodex.ME\nKošarkaši Australije drugi put u nizu igraće u polufinalu olimpijskog turnira, pošto su u Tokiju deklasirali Argentinu sa 97:59.\n03. 08. 2021 - 16:58 Autor: M. B.\nPrije pet godina u Rio de Žaneiru, Bumersi su izgubili od Srbije, a sada će se sastati sa reprezentacijom SAD, koja je pobijedila Španiju sa 95:81. Taj okršaj na programu je u četvrtak od 6.15 po srednjoevropskom vremenu.\nNajbolji kod Australije bio je Pati Mils sa 18 poena (7-15 iz igre), 2 skoka i 4 asistencije, a Nik Kej dodao je 10 poena (4-9 iz igre), 10 skokova i 3 asistencije. Odličan je bio Džok Lendejl sa 12 poena (4-10 iz igre), 7 skokova i 5 asistencija, 12 poena upisao je i Matis Tajbul (4-7 iz igre, 5sk), a 11 Džon Ingls (4-7 iz igre), uz 4 skoka i 7 asistencija.\nZa Argentinu je najefikasniji bio Nikola Laprovitola sa 16 poena (5-11 iz igre), uz 4 asistencije, Gabrijel Dek imao je 12 poena (5-14 iz igre) i 10 skokova. Luis Skola dodao je 7 poena (3-10 iz igre) i 4 skoka, a Fakundo Kampaco imao je 9 poena (4-10 iz igre), 4 skoka, 5 asistencija, ukradenu i 6 izgubljenih lopti.\nArgentina je dobro počela, ali su Australijanci preokrenuli i na poluvreme su otišli sa +6, da bi na ulasku u posljednju četvrtinu bilo 60:48.\nTad su Gaučosi još bili koliko-toliko u igri, ali je Australija serijom 19-0 na početku posljednjeg perioda učinila završnicu utakmice nezanimljivom. U finišu, kada je Skola izašao iz igre, svi prisutni su aplaudirali, uključujući i Australijance.\nU drugom polufinalu, u četvrtak od 13.00 po srednjoevropskom vremenu, sastaju se Francuska i Slovenija.\nArgentinka izliječena od HIV-a, njen imuni sistem je izliječio bez tretmana\n17. 11. 2021 - 08:36 | Vijesti


Ana Zrnić, Asmir Husić i Salih Ibrahimbegović volonteri godine\nHome Novosti Gradske novosti Ana Zrnić, Asmir Husić i Salih Ibrahimbegović volonteri godine\nPrema prijedlogu Resursnog centra Brčko distrikta BiH, za volontere godine izabrani su učenica Poljoprivredne i medicinske škole Ana Zrnić i član nevladine organizacije „Romi na djelu“ i Savjetodavne grupe mladih BiH Asmir Husić.\nNjima je danas plakete svečano uručio šef Odjeljenja za stručne i administrativne poslove u Vladi Brčko distrikta BiH Srđan Blažić.\nAna Zrnić se zahvalila u svoje lično ime, u ime svoje škole i svih volontera grada na dodijeljenoj plaketi.\n„Smatram da kroz ovakav vid društveno-korisnog rada možemo podstaknuti mlade u našem gradu da se bore za svoju budućnost. Kroz školu sam angažovana kao volonter, a aktivno sam učestvovala u projektu karijernog savjetovanja gdje sam pohađala edukacije u vezi s daljnjim školovanjem i zaposlenjem nakon srednje škole. Nešto sam novo naučila, sebe sam izgradila i to mi je donijelo nove ideje za moj budući život“, kaže Ana.\n„Čast je primiti ovakvu nagradu koja vrednuje sav posao koji smo uradili u toku godine. Kroz volonterizam nadograđujemo sebe. Moja satisfakcija, pored pomaganja zajednici, jeste to što pratim svoj rast. Počeo sam da volontiram prije četiri godine i za to vrijeme stekao sam mnogo iskustva i znanja koje je neprocjenjivo. Djelujem kroz međunarodne organizacije, pišem projekte koji služe za dobrobit zajednice, te radim sa zajednicom da bi se pronašao konkretan problem i rješenje za njega“, rekao je Asmir Husić.\nGlavni koordinator Vlade Sead Šadić zahvalnicu je dodijelio volonteru Salihu Ibrahimbegoviću, koji je, u saradnji sa Međunarodnom organizacijom za migracije (IOM), u selima Gornji Rahić i Maoča realizovao projekat vrijedan više od 100.000 KM.\n“Cilj mi je bio unapređenje moje mjesne zajednice. Drago mi je da je lokalna zajednica prepoznala moj trud, moj rad. Svakako da ću i dalje nastojati da radim, aktiviram se na svim područjima gdje mogu da doprinesem. Pozivam ovim putem svu omladinu da se aktivira i volontira. jer samo na takav način možemo doprinijeti sebi i svima oko nas i predstavljati svoju lokalnu zajednici u najboljem svjetlu”, rekao je Ibrahimbegović.\n“U saradnji sa svojim sugrađanima došao je na ideju da realizuju dva projekta u Gornjem Rahiću. U pitanju je rekonstrukcija školskog igrališta. Postavljena je posebna podloga za odbojku, rukomet, fudbal i košarku i teretana na otvorenom. U Maoči je realizovan projekat “Biciklom do zdravlja”, a ide se ka pravljenju projekta „zip line“ što je jako atraktivno, posebno za mlade ljude”, kazao je Šadić.\nMeđunarodni dan volontera obilježava se 5. decembra kao podsjećanje na dan kada je 1970. godine stvoren Program Ujedinjenih nacija za volontere.\nPrethodni postIV OŠ obilježila Međunarodni dan osoba sa invaliditetom\nSledeći postIPA-in memorijalni turnir u malom fudbalu humanitarnog karaktera


Crkvena služba u Holandiji koja traje mesecima - New York Times\nPrema holandskom zakonu, policija ne sme da prekine crkvenu službu da bi izvršila hapšenje. Tako imigracione vlasti neće moći da uđu u ovu crkvu i uhapse petočlanu porodicu Tamrazijan\nPiše: Patrik Kingsli / The New York Times International Report\nFotografije: Dmitrij Kostjukov za Njujork tajms Pastorka Rozalijen Izrael, gore, drži službu u crkvi Betel u Holandiji kako bi zaštitila porodicu iz Jermenije od deportacije\nDžesa van der Vart i Rozalijen Izrael, holandske pastorke, obično stižu u crkvu na biciklima koje voze kroz ulice Amsterdama sve do protestantske parohije u centru grada.\nNedavno su spakovale svoje odore u gepek automobila i odvezle se u Hag.\nU osam uveče preuzeće službu od lokalnog sveštenika u crkvi Betel, a njih će u jedanaest zameniti grupa iz grada Vorburga koja će čitave noći, sve dok ne svane, pevati himne i izgovarati molitve.\nMaratonska crkvena služba koja je počela krajem oktobra nije prestala otada i nikada se ne zaustavlja.\nPrema holandskom zakonu, policija ne sme da prekine crkvenu službu da bi izvršila hapšenje. Tako imigracione vlasti neće moći da uđu u ovu crkvu i uhapse petočlanu porodicu Tamrazijan, izbeglice iz Jermenije koje su u crkvi pronašle utočište nakon što je trebalo da budu deportovane.\nSlužba koja je počela kao poslednji pokušaj lokalnih sveštenika da spasu ovu porodicu sada je nacionalni pokret u kojem učestvuju pripadnici sveštenstva iz sela i gradova širom Holandije. Više od 550 pastora dosad je držalo službu jedan za drugim u crkvi Betel, želeći da zaštite jednu ranjivu porodicu.\n"To je ono što propovedamo na delu", kaže Van der Vartova.\nU trenutku kada je relevantnost hrišćanstva u Evropi vrlo upitna – a ksenofobija i nacionalizam jačaju – ove službe takođe su podsetnik na uticaj koji religijske institucije i dalje mogu da imaju u pretežno sekularnoj Zapadnoj Evropi. Pastori su zaštitili porodicu; porodica je pastorima dala povod da demonstriraju moć vere.\n"Mi se kao zapadnjačke crkve borimo zato što smo sve više marginalizovani, ali osećamo da je ovo što radimo sada relevantno", kaže Izraelova, generalni sekretar Protestantske crkve u Amsterdamu.\nNacionalisti se već nekoliko godina unazad služe ksenofobičnim porukama kako bi dospeli na funkcije u Italiji, Mađarskoj i Austriji, ali i postali relevantni politički faktori u Švedskoj, Nemačkoj, Velikoj Britaniji, Francuskoj i Holandiji. Van der Vartova ističe da ova maratonska služba pokazuje da ona druga Evropa još uvek postoji.\n"Često mislim da su ovo vremena u kojima je sve manje solidarnosti", kaže ona. "Ali ova inicijativa je upravo o solidarisanju i to je ono što mi daje nadu."\nPriča o službi počela je u mestu nadomak Amsterdama u koje se porodica Tamrazijan – sa troje dece, Harijarpi (21), Varduhi (19) i Sejran (15) – doselila nakon što je otac bio primoran da izbegne iz Jermenije iz političkih razloga 2010. godine, kaže pastor Derk Stegeman, glavni organizator službe. Na zahtev porodice, njihova tačna situacija je još uvek tajna, kao i imena roditelja, kako bi se izbegle posledice po rođake koji su još u Jermeniji.\nHolandske vlasti su pokušale da dva puta za šest godina porodici odbiju zahtev za azil, ali su oba puta bile poražene na sudu. Vlada je ipak uspela da istera svoje iz trećeg puta, iako je sve troje dece u zemlji provelo više od pet godina.\nPortparol holandskog ministra pravde i bezbednosti izjavio je da vlada ne može da komentariše pojedinačne slučajeve, ali da, generalno govoreći, porodice mogu da se kvalifikuju za amnestiju ukoliko su spremne da sarađuju sa vlastima koje moraju da ih deportuju iz zemlje.\nKako bi izbegli opasnost za koju veruju da ih čeka u Jermeniji, porodica Tamrazijan nije sarađivala sa vlastima, već je utočište pronašla u crkvi Katvijk, u gradiću u kojem su živeli. Kada ta crkva više nije imala sredstava da ih zaštiti, crkva Betel ih je primila.\nPored danonoćnih službi, crkva je obezbedila i psihološku pomoć za porodicu, kao i učitelje za decu koja više ne mogu da odlaze u školu ili fakultet.\nPastori su obećali da će se služba odvijati do daljeg – čak i nakon što je jedan holandski zvaničnik saopštio da vlada ostaje pri svom mišljenju.\nU jedanaest sati, pastorke iz Amsterdama napustile su crkvu, a njih je zamenila grupa koja samo što je stigla iz Vorburga.\nDok je Izraelova izlazila iz kapele, Harijarpi joj je rekla da je bila inspirisana da napiše pesmu o jednom od psalama koje su pevali. "Za mene je reč upravo o tome", kaže Izraelova. "Možete pročitati taj psalam sto puta, a da vas ne dirne. Ali ovde, večeras, u crkvi Betel, ovo je stvarno."\nTEKST IZ NOVOG BROJ NJUJORK TAJMSA NA SRPSKOM JEZIKU, POKLON SVIM ČITAOCIMA UZ NOVI BROJ NEDELJNIKA KOJI JE NA KIOSCIMA OD ČETVRTKA, 17. JANUARA


TRIS portal – Šibenik – “Stranački” Most izbacio “nezavisnog” Vučetića\nMarko Vučetić, zadarski profesor filozofije, čije su opservacije o Istambulskoj konvenciji ostale upamćene, izbačen je iz Mostovog kluba zastupnika. Kako je za Novu TV obrazložio politički tajnik Mosta Nikola Grmoja, ako netko redovito ne dolazi na sastanke kluba, nije aktivan u klubu, onda je sasvim logičan potez i njegovo izbacivanje.\nZanimljivo je da Vučetićeve klupske kolege nisu smatrale potrebnim prethodno ga obavijestiti o tome kako u klubu Mosta više nije dobrodošao, pa je zadarskom profesoru prvi glas o tome došao od jedne novinarke koja ga je nazvala i informirala o odluci stranačkog vodstva.\nVučetićevo izbacivanje iz odabranog društva Bože Petrova i nije neko čudo s obzirom da je riječ o zastupniku koji u svojim kritikama nije štedio čelnike Mosta, s njima se sve češće u bitnim pitanjima razilazio, pa je za mnoge bilo poprilično nejasno što uopće Vučetić radi s Mostom.\nI samom Vučetiću jasno je zašto ga više u Mostu ne žele.\n-Razlog je jednostavan- napisao je u svojoj objavi na Facebooku Vučetić. – Most se toliko udaljio od nezavisnih, da više nije moguća niti pristojna komunikacija. Znam da hrabrosti imaju, stalno o njoj govore u kontroliranim uvjetima Sabora i konferencija za medije.\n-Već sam rekao da je moj zadatak demonstrirati nezavisnost, a da je teret dokazivanja otvorenosti prema nezavisnima na stranačkom Mostu- komentirao je Vučetić i zaključio: – Nezavisnost sam demonstrirao i nastavit ću je demonstrirati, jer moja nezavisnost nije bila vezana, nije vezana, niti će biti vezana uz stranku, neovisno kako se ona zvala, pa i stranka Most.\nVučetić nastavlja, zasad solo, i nezavisno, a Most za jednog zastupnika slabiji.\nTags: Božo Petrov, Istambulska konvencija, Marko Vučetić, Most, Nikola Grmoja, Sabor