Hjemmel for offentlig markedsaktivitet - PDF\nDownload "Hjemmel for offentlig markedsaktivitet"\nNora Anna Groth\n1 24 Nordisk Administrativt Tidsskrift nr. 1/2015, 92. årgang Hjemmel for offentlig markedsaktivitet Af Karsten Naundrup Olesen, professor, CEVIA, Københavns Universitet* Refereevurdert Nordisk Administrativt Tidsskrift nr. 1/2015, 92. årgang Karsten Naundrup Olesen Artikler: Hjemmel for offentlig markedsaktivitet 1. Samspil mellem den offentlige sektor og markedet Den * almindelige debat kan give det indtryk, at den offentlige og den private sektor er to adskilte størrelser. Men det er ikke tilfældet, idet offentlige instanser ofte optræder som markedsaktør en rolle som traditionelt har været henregnet til den private sektor og private virksomheder bevæger sig ind på området for den offentlige sektor. Det sidste sker, når offentlige opgaver bliver udliciteret til privat udførelse. Og offentlige instanser optræder som markedsaktører i en række sammenhænge. Det gælder naturligvis i forbindelse med den nævnte udlicitering, hvor det offentlige står som købere, men også når offentlige instanser pligtmæssigt eller frivilligt afsøger markedet forud for indkøb af ydelser til eget brug. Der er også tale om markedsaktivitet, når offentlige instanser deltager i erhvervsvirksomheder med henblik på at kapitalisere offentlig viden og skabe et marked, og når der sker en selskabsdannelse (firmatisering) på forsyningsområdet. 1 Selv om interaktion mellem den offentlige og den private sektor således er kendt, også historisk set, er rollen som markedsaktør i udgangspunktet forskellige fra de aktiviteter, som traditionelt henregnes til de offentlige instanser. Der kan anføres flere grunde til dette. Blandt andet har den offentlige sektor helt overvejende en eksklusiv ret til at varetage opgaver, som har karakter af myndighedsudøvelse. Herved får den offentlige sektor et særpræg, som adskiller den fra markedet. Endvidere er det sådan, at mange af de opgaver, som i de senere år er blevet genstand for markedsaktiviteter, i en lang årrække har været betragtet som anliggende for den offentlige sektor, i form velfærdsopgaver, hvilket var opgaver, som netop ikke kunne eller skulle varetages på markedsvilkår. Yderligere kan det anføres, at der generelt er et ønske om at adskille den offentlige sektor fra markedet for ikke at skævvride dette. Fordi offentlige instanser trods alt agerer på markedet, og i de senere år nok også oftere end tidligere, og fordi rollen som markedsaktør i flere sammenhænge er uvant for den offentlige sektor, giver sektorens markedsaktiviteter anledning til overvejel-\n2 Artikler: Hjemmel for offentlig markedsaktivitet 25 ser. I et juridisk perspektiv aktualiserer den offentlige sektors markedsaktiviteter flere emner, af hvilke de offentlige instansers hjemmel til at engagere sig i markedsaktiviteter er meget relevant. Relevansen skyldes, at hjemmelstemaet vedrører fundamentet for aktiviteterne og dermed for alle øvrige emner og problemstillinger knyttet til offentlig markedsaktivitet. I denne artikel belyses spørgsmålet om hjemmel, idet artiklen undersøger begrundelsen for hjemmelskrav (afsnit 2), og hvilke hjemmelsbestemmelser der findes i dansk ret, som grundlag for at offentlige instanser kan engagere sig i markedet (afsnit 3). 2. Hvorfor stille krav om hjemmel? 2.1. Det generelle hjemmelskrav I dansk ret gælder et generelt krav om, at offentlige instanser skal have hjemmel for alle deres aktiviteter. Dette omfatter også offentlige instansers markedsaktiviteter. Herefter er spørgsmålet vedrørende hjemmel ikke, om der skal være en sådan, men hvor klar den skal være. Ved overvejelse af dette spørgsmål kan det være relevant at gøre sig bevidst, hvad der begrunder hjemmelskrav i forbindelse med markedsaktiviteterne, idet formodningen må være for, at jo større vægt begrundelsen for at kræve hjemmel kan tillægges, jo større krav kan der stilles til hjemlens klarhed. I de følgende afsnit analyseres begrundelser for at stille krav om hjemmel Offentlige instansers kompetence som markedsaktør Et udgangspunkt Den offentlige sektor adskiller sig fra private virksomheder ved at være politisk styret. Det betyder, at beslutninger langt fra altid tages ud fra kommercielle overvejelser, men under hensyntagen til en række faktorer hvor i blandt økonomiske men ikke nødvendigvis markedsøkonomiske hensyn kan findes, men kun som ét af flere. I forhold til at agere på markedet kan det gøre offentlige instanser mindre egnede end private virksomheder. 2 Resultatet kan blandt andet blive en drift, som ikke er virksomhedsøkonomisk efficient, hvilket vil være til ulempe for skatteborgerne, som finansierer den offentlige sektors aktiviteter, men også for kreditorer hvis markedsaktiviteten foregår i selskabsform. En anden konsekvens af den politiske styring kan være forstyrrelse af markedet, eksempelvis fordi ydelser sælges for billigt til ulempe for private aktører, som agerer inden for samme marked. Den offentlige sektor beskæftiger sig helt overvejende med myndighedsudøvelse, administration og frembringelse af ofte lovpligtige faktiske forvaltningsydelser til borgerne, altså opgaver der adskiller sig fra afsætning på et marked. Offentlige instanser er så at sige ikke sat i verden for at være markedsaktører, men for at varetage funktioner i forhold til, eller på vegne af, borgerne og samfundet. Også denne mindre, eller manglende, erfaring med markedet kan lede til, at drift af markedsaktiviteter ikke bliver økonomisk, hvilket vil belast de offentlige budgetter. Med de beskrevne konsekvenser af den offentlige sektors begrænset erfaring med markedsaktivitet, og af at offentlige instanser i relation til ledelsesstrukturer og beslutningsprocesser ikke er indrettet med henblik på kommerciel virksomhed, kan der argumenteres for at begrænse eller kontrollere mulighederne for offentlig markedsaktivitet, hvilket kan gøres ved at operere med krav om hjemmel.\n3 26 Karsten Naundrup Olesen Hvis politisk styring og mangel på markedserfaring skal begrunde hjemmelskrav, er der dog grund til at nuancere billedet Modifikationer Selv om det udgør en mindre del af den offentlige sektors opgaver, har offentlige instanser altid optrådt som markedsaktør gennem køb af varer og tjenesteydelser. 3 Og offentlige instanser har også virket som sælgere i mange år, med forsyning med gas og elektricitet som eksempler, der rækker mindst 100 år tilbage i tiden. Køb af ydelser til eget brug og salg af visse ydelser er således markedsaktiviteter, som der er en vis viden om i den offentlige sektor, hvorfor argumentationen ovenfor for at kræve hjemmel synes af mindre vægt i forhold til disse. Hvad angår markedsaktiviteter i form af offentlige instansers deltagelse i selskaber, er der et andet forhold som gør sig gældende, og som har betydning for argumentationen ovenfor. Ved at træde ind i en selskabskonstruktion træder den offentlige instans ind i en organisatorisk ramme, som adskiller sig fra instansen selv, og som er underlagt helt andre regler. 4 Navnlig selskabslovens regulering af ledelsesforholdene i kapitalselskaber i henhold til hvilke et selskab ledes af direktionen, bestyrelsen (tilsynsrådet) og i sidste ende generalforsamlingen 5 har interesse i forhold til de problemstillinger, der bliver behandlet her. Reglerne om selskabets ledelse og valg af denne betyder, at det kan sikres, at selskabet har en ledelse med indsigt i markedsadfærd, ved at ansættelse af en direktion og bestyrelse med disse kompetencer. Den offentlige instans eventuelle manglende markedsindsigt får derved ikke betydning, og kan i så fald ikke tillægges vægt som argument for at holde instansen fra markedsaktivitet. Hvad angår politisk påvirkning af markedsaktiviteten, ændrer selskabslovgivningen tilsyneladende også lidt. Den daglige ledelse af selskabet forestås af direktionen, som arbejder under instruktion fra bestyrelsen. Den politiske indflydelse bliver således kun indirekte her. At politiske ønsker alligevel kan påvirke direktionen og selskabets drift i øvrigt skyldes naturligvis, at bestyrelse arbejder under instruktion fra generalforsamlingen, på hvilken den offentlige instans har indflydelse gennem sit ejerskab. Der er således risiko for, at selskabet af dets ejere tvinges til at træffe dispositioner, som ikke er drevet af markedsmæssige overvejelser. 6 7 Risiko for politisk styring som argument for at stille krav om hjemmel må derfor også kunne anvendes i tilfælde af offentlig markedsaktivitet gennem selskabsdeltagelse Yderligere grund til at begrænse selskabsdeltagelse Et andet styringsmæssigt aspekt skal også overvejes i forbindelse med offentlig markedsaktivitet gennem selskabsdeltagelse. Det aspekt som adresseres i det følgende er, om offentlig deltagelse i et selskab kan føre til situationer, hvor den offentlige opgavevaretagelse bringes uden for anvendelsesområdet af regler, som ellers almindeligvis regulerer dette, og om dette kan anses for så problematisk, at der gennem krav om hjemmel skal være kontrol med en sådan udflagning af opgaver. Problemstillingen ses tydeligt i relation til kommunernes deltagelse i selskaber. I henhold til kommunestyrelseslovens 2, stk. 1, styres kommunernes anliggender af kommunalbestyrelserne. Disse er i deres virke underlagt de kommunalretlige regler i dels kommunestyrelsesloven og andre kommunalretlige love dels kommunalfuldmagten. Hvis en opgave flyttes fra varetagelse i kommunalt regi til varetagelse i regi af et selskab, flyttes opgaven ud af de kommunalretlige regler, da disse som ud-\n4 Artikler: Hjemmel for offentlig markedsaktivitet 27 gangspunkt ikke finder anvendelse på selskaber. 8 Herved forsvinder blandt andet de regler, der skal sikre legitimitet og varetagelse af mindretals interesser og reglerne om tilsynet med kommunerne. 9 Blandt andet på grund af disse konsekvenser er kommunernes adgang til at deltage i selskaber begrænset til situationer, hvor der er særlig lovhjemmel, eller hvor der kan findes hjemmel i de uskrevne retsgrundsætninger om kommunernes opgavevaretagelse, benævnt kommunalfuldmagten. Såvel de særlige lovregler som kommunalfuldmagtens hjemmel behandles i afsnit 3. For regionerne findes der i kraft af regionsloven en regulering, svarende til den der er skitseret ovenfor vedrørende styring af kommunernes aktiviteter. 10 Det følger heraf, at der i forhold til regioners deltagelse i selskaber kan argumenteres på samme måde som i forhold til kommunernes selskabsdeltagelse. Hvad angår statens markedsdeltagelse gennem ejerskab til selskaber, sker dette i praksis med hjemmel i aktstykker til finansloven eller i særlovgivning, som vedtages for at regulere et bestemt område Konkurrencemæssig begrundelse for hjemmelskrav Konkurrencelovgivningen har som fokus at fremme konkurrence, hvilket sker gennem en regulering af markedet. Reguleringen gælder for alle markedsaktører, hvilket betyder, at når stat, regioner og kommuner agerer som markedsaktører, skal de iagttage de konkurrenceretlige regler, som omfatter såvel den danske konkurrencelov som de EU-retlige regler. I relation til krav om hjemmel for den offentlige sektors markedsaktiviteter altså spørgsmålet om en offentlig instans i det hele taget skal kunne agere som markedsaktør er det navnlig reguleringen af adgangen til at yde statsstøtte, der kan inddrages. Reglerne, som findes i henholdsvis konkurrencelovens 11 a og TEUF art. 107, har som konsekvens at støtte, der er ydet ved hjælp af offentlige midler til fordel for bestemte former for erhvervsvirksomhed, er ulovlig, hvis den har til formål eller til følge at forvride konkurrencen. 12 Det mål reglerne forfølger at hindre skævvridning af markedet kan også inddrages i argumentationen for at stille krav om hjemmel for offentlig markedsaktivitet. Den offentlige sektor er helt overvejende finansieret gennem skatter og afgifter, som vil tilflyde uafhængig af markedsaktiviteter. Når det offentlige engagerer sig i markedsaktiviteter, vil det således som udgangspunkt ske for skattemidler, mens andre aktører på markedet er afhængige af indtægter fra aktiviteten, fra andre markedsaktiviteter eller af at de kan tiltrække kapital fra investormarkedet. For at undgå den skævvridning, der kan følge af, at en markedsaktør kan trække på meget store kapitalresurser, som ikke afhænger af aktørens evner for at skabe profit, kan man søge at begrænse de offentlige markedsaktiviteter, hvilket kan ske gennem krav om hjemmel for de konkrete aktiviteter. I forbindelse med hjemmelsbestemmelser kan der også udformes regulering af de nærmere vilkår for, hvordan den offentlige instans skal agere på markedet, og ad den vej kan risikoen for markedsforvridning også mindskes Offentligretlige reglers effektivitet Selv om ikke alle offentligretlige love gælder for alle aktiviteter i den offentlige sektor eksempelvis finder forvaltningsloven 14 ikke anvendelse på faktisk forvaltningsvirksomhed, jf. lovens 2, stk. 1, modsætningsvis kan det på et generelt plan\n5 28 Karsten Naundrup Olesen lægges til grund, at når en aktivitet udføres af en offentlig instans, er den underlagt offentlig ret. Endvidere gælder det, at hvis en offentlig opgave flyttes fra udførelse i offentlig regi til udførelse af private, vil en række af de offentligretlige regler ikke følge med, medmindre dette foreskrives ved lov. Dette udgangspunkt kan fastholdes, selv om en række relevante offentligretlige regler finder anvendelse på aktiviteterne, uanset hvem der udfører dem. Det gælder eksempelvis persondataloven, 15 som finder anvendelse ved behandling af personoplysninger, som helt eller delvis foretages ved hjælp af elektronisk databehandling, uanset om behandlingen foretages af offentlige instanser eller private. Ligeledes gælder sundhedslovens bestemmelser om aktindsigt for patientjournaler m.v., der udarbejdes af sundhedspersoner, 16 uanset om disse fungerer i det offentlige eller i det private. 17 Det kan overvejes, om den nævnte generelle iagttagelse de offentlig retlige reglers fravær som regulering af offentlige opgaver der udføres i privat regi har betydning for kravet til klarheden af hjemmel for offentlige markedsaktiviteter. Offentligretlige regler er i vid udstrækning kendetegnede ved, at de skal opfylde behov for at kunne kontrollere den offentlige sektor og behov for at varetage den enkelte borgers interesser. Hertil kommer, at reglerne også skal sikre legitimitet til de offentlige instanser, så borgerne accepterer instansernes særegne position. De nævnte behov er stærkest i relation til de offentlige aktiviteter, som betyder en retlig binding for borgerne, altså hvor der er tale om at udøve en afgørelseskompetence, og udlicitering af denne type af myndighedsopgaver antages da også kun at kunne ske, hvis der findes udtrykkelig lovhjemmel for det. 18 Denne retsstilling kan begrundes med de overvejelser, som generelt knytter sig til spørgsmålet om adgang til at foretage delegation af myndighedsbeføjelser, så som behovet for at foretage delegation, hvilke type opgaver der skal delegeres, og ikke mindst til hvem opgaven bliver delegeret. 19 Kombineret med de overvejelser som ligger bag den originære placering af en offentlig opgave, rummer disse overvejelser omkring delegation de samme behov, som er nævnt ovenfor behov for at kunne kontrollere myndighedsudøvelsen, behov for at varetage den enkelte borgers interesser og behovet for at give offentlige instanser legitimitet. At der hvor de nævnte behov er stærkest stilles krav om udtrykkelig lovhjemmel for udlicitering kan ses som et udtryk for, at sikring af behovene eller sikring af reglernes effektive virkning er noget, der skærper hjemmelskravet ved offentlig markedsaktivitet. Med varierende styrke gør de behov, der skal opfyldes af offentligretlige regler, sig også gældende i forbindelse med de faktiske forvaltningsopgaver. Eksempelvis vil der også ved indsamling af dagrenovation være behov for en saglig behandling af borgerne, og borgere med samme behov for at modtage hjemmehjælp må også kunne forvente at blive behandlet lige. Disse behov vil af borgerne blive oplevet ens uanset om opgaven varetages af det offentlige eller af en privat virksomhed. Det vil derfor være rimeligt, at hvis en overflytning af en opgave fra offentlig udførelse til privat udførelse resulterer i en forringelse af borgernes retsstilling, må udflytningen kræve klar hjemmel. De argumenter, der i afsnit er anført for at begrænse adgangen til at lægge offentlige aktiviteter i selskabsregi blandt andet at dette fører til tab af regler, som skal sikre legitimitet og varetagelse af mindretals interesser falder i forlængelse af omtalen umiddelbart ovenfor. Dette taler for, at sikring af de hensyn, som varetages af offentligretlige regler, ikke kun kan fordre klar hjemmel i tilfælde af udlicitering af\n6 Artikler: Hjemmel for offentlig markedsaktivitet 29 offentlige opgaver rettet mod borgerne, men også i tilfælde hvor offentlige instanser selv vil udføre opgaver, men gøre dette i regi af privatretlige figurer så som kapitalselskaber Sammenfattende om begrundelse for hjemmelskravet Som behandlet ovenfor findes der reelle argumenter for udgangspunktet om, at offentlig markedsaktivitet forudsætter hjemmel. Omtalen viser imidlertid også, at argumentationen for at kræve hjemmel må nuanceres, hvorfor det synes rimeligt at antage, at kravet til hjemlens styrke er varierende afhængig af, hvilken form for markedsaktivitet der er tale om. Der kan således ikke svares entydigt på spørgsmålet om, hvor klar en hjemmel der skal være for offentlige instansers markedsaktiviteter. 3. Det foreliggende hjemmelsgrundlag 3.1. Om grunden til at undersøge hjemmelsgrundlaget Foruden gennem den generelle (teoretiske) tilgang præsenteret ovenfor kan spørgsmålet, om hvor klar en hjemmel der skal være for offentlige instansers markedsaktiviteter, også belyses ved at undersøge de forskellige hjemmelsgrundlag, som findes rundt om i lovgivning m.v. En sådan undersøgelse af den foreliggende regulering vil også skabe et overblik over de mange og forskellige hjemmelsgrundlag, der findes for en offentlig aktivitet, som der er betydelig politisk fokus på i disse år, og som det også synes forekommer i stigende omfang, både når det angår antallet af transaktioner, og antallet af områder inden for hvilke de finder sted Myndighedsopgaver og markedsaktiviteter Som samlebegreb dækker myndighedsopgaver over en række aktiviteter i den offentlige sektor, der alle er knyttet til sektorens i alt væsentligt unikke beføjelse til at træffe afgørelser, som fastlægger retstilstanden for borgerne. De konkrete afgørelser er naturligvis at finde blandt disse aktiviteter, og som nævnt i afsnit 2.4 kræver markedsaktiviteter i form af udlicitering af afgørelseskompetence lovhjemmel. Myndighedsopgaverne kan også siges at omfatte andre aktiviteter i form af sagsforberedelse knyttet til afgørelserne. Hvad angår denne type aktiviteter, er retstilstanden i Danmark, at de i en vis udstrækning kan udliciteres uden lovhjemmel, men at det er et krav, at den konkrete opgaveudførelse også efter udliciteringen udføres på en måde, så borgernes retsstilling ikke forringes, sammenholdt med hvad der ville være tilfældet, hvis opgaverne blev udført i offentligt regi. 20 Mulighederne for at udlicitere denne type opgaver afhænger således af, hvordan opgavens udførelse tilrettelægges og formodentlig også af opgavens art, idet nogle led i sagsforberedelsen er af mindre betydning for borgernes retssikkerhed end andre. I dansk ret findes der hjemmel for at lade private aktører udføre myndighedsopgaver i en række love. Uden at det kan tages som en udtømmende opregning, findes der således hjemmel i følgende bestemmelser: lov om godkendelse og syn af køretøjer (lbk. 959/2012), lov om sikkerhed til søs (lbk. 72/2014 med senere ændringer), 22, stk. 1, lov om luftfart (lbk. 1036/2013 med senere ændringer), 152, stk. 2, lov om fremme af energibesparelser i bygninger (lbk. 636/2012 med senere ændringer), 31,\n7 30 Karsten Naundrup Olesen stk. 2, lov om fødevarer (lbk. 467/2014), 58, stk. 3, søloven (lbk. 75/2014 med senere ændringer), 186, stk. 4, dagtilbudsloven (lbk. 1127/2014), 26, stk. 2, lov om en aktiv beskæftigelsesindsats (lbk. 990/2014 med senere ændring), 4 b, lov om sygedagpenge (lbk. 833/2014 med senere ændring), 19, lov om aktiv socialpolitik (lbk. 190/2012 med senere ændringer), 47 a, lov om integration af udlændinge i Danmark (lbk. 1094/2014), 5, stk. 3, lov om almene boliger m.v. (lbk. 1023/2013 med senere ændringer), 55, stk. 1, lov om en Cityring (lov 552/2007 med senere ændringer), 17, stk. 2, lov om administration af tilskud fra Den Europæiske Regionalfond og Den Europæiske Socialfond (lov 1599/2006 med senere ændringer), 8, stk. 2, lov om erhvervsfremme (lbk. 1715/2010 med senere ændringer), 4, lov om værdipapirhandel m.v. (lbk. 831/2014), bl.a. 22, stk. 1. Som det fremgår af opremsningen, er der tale om vidt forskellige områder på, hvilke myndighedsopgaver kan overlades til private fra børsmarkedet over godkendelse af måleinstrumenter, skibe og biler til tildeling af boliger. Men blandt de opremsede bestemmelser er der dog to områder, som er særligt repræsenteret, nemlig sikkerhedsgodkendelser, kontrol, certificering o.l. (de første 6 love i opremsningen) og det sociale område i bred forstand (de næste 6 love i opremsningen). Læser man de enkelte hjemmelsbestemmelser, ser man, at der ikke er ensartethed i formuleringen af hjemlen til at overdrage myndighedsopgaver. De fleste bestemmelser er ganske klare ved eksempelvis at give hjemmel til at»kommunen kan overlade det til andre aktører at udføre opgaver og træffe afgørelse efter denne lov«21 [fremhævelse foretaget her]. Med andre bestemmelser er det mindre klart, at der skabes hjemmel til at overdrage myndighedsopgaver, og en enkelt lov indeholder så vidt ses slet ikke en særskilt overdragelsesbestemmelse, hvorimod det fremgår af loven som helhed, at der skal kunne inddrages private aktører. 22 Der er heller ikke ensartethed i relation til at omtale konsekvenser af overdragelsen, af hvilke nogle har relevans for kravet til hjemlens klarhed. Et spørgsmål, som i praksis måske vil blive rejst i konkrete sager, er, om ansvaret, for at opgaven bliver udført, flytter med overdragelsen, eller om den stadig ligger hos den myndighed, som oprindeligt har fået pålagt opgaven gennem lov. Svaret på dette er, at det er opgavens faktiske udførelse, der kan overdrages, mens ansvaret, for at opgaven bliver udført, forbliver hos den udliciterende myndighed. Anskues overdragelsen som en delegation, følger denne retstilstand af de almindelige regler om delegation. 23 Denne generelle løsning på spørgsmålet kan være årsagen til, at ikke al lovgivning, som hjemler overdragelse af myndighedsopgaver, også regulerer ansvarsspørgsmålet. I nogle af de nævnte love er det generelle svar dog gengivet, se eksempelvis lov om sygedagpenge, 19, stk Forskellig fra spørgsmålet, om ansvaret for at opgaven bliver udført, er spørgsmålet om ansvar for skader forvoldt i forbindelse med udførelsen. Det spørgsmål hænger ikke umiddelbart sammen med hjemmelsspørgsmålet og behandles derfor ikke i artiklen. 25 Et andet centralt spørgsmål i forbindelse med overdragelse af myndighedsopgaver til private er den fortsatte anvendelse af offentligretlige regler. Som nævnt er det sådan, at når en offentlig opgave flyttes fra udførelse i offentlig regi til udførelse af private, vil en række af de offentligretlige regler ikke følge med, medmindre dette foreskrives ved lov. Spørgsmålet er adresseret i nogle af de nævnte love, eksempelvis med formuleringen:»andre aktører skal overholde samme regler, som gælder for kommunen i forbindelse med indkaldelse til samtaler, deltagelse i aktiviteter, afgivel-\n8 Artikler: Hjemmel for offentlig markedsaktivitet 31 se af tilbud og underretninger efter denne lov«. 26 I andre tilfælde er spørgsmålet for nogle offentligretlige reglers vedkommende løst gennem udstedelse af bekendtgørelser som regulerer spørgsmålet. 27 Det skal endvidere bemærkes, at for love på det sociale område kan fraværet af regulering i de enkelte love til dels forklares med, at den sociale retssikkerhedslov regulerer spørgsmålet ved at foreskrive, at når opgaver overlades til andre end offentlige myndigheder, er disse andre omfattet af reglerne i forvaltningsloven og offentlighedsloven i forhold til den opgave, der udføres Markedsaktivitet i form af køb Offentlige instanser kan foretage indkøb af varer og tjenesteydelser, som er nødvendige for at løse de opgaver, instanserne er pålagt at varetage, eller som de, eksempelvis med hjemmel i kommunal- eller myndighedsfuldmagten, frivilligt vælger at gennemføre. 29 Der kræves ikke særskilt hjemmel for denne markedsaktivitet, idet hjemlen til indkøbene antages at følge af hjemlen til at varetage opgaven. Denne retstilstand kan begrundes på mindst to måder. Den ene begrundelse har et praktisk tilsnit, idet krav om udtrykkelig hjemmel for alle transaktioner af denne kategori vil gøre det meget vanskeligt for de offentlige instanser at agere. Dette gælder alle dele af den offentlige sektor, men måske tydeligst for kommunerne hvis opgaveportefølje, som følge af kommunalfuldmagten, ikke forud lader sig konkret afgrænse, hvorfor det vil være meget vanskeligt at udstede konkrete hjemmelsbestemmelser. Som en anden begrundelse for retstilstanden kan det fremdrages, at betænkelighederne ved at lade offentlige instanser agere som markedsaktører, jf. ovenfor i afsnit 2.2, ikke er store i forbindelse med indkøb af varer og tjenesteydelser til brug ved faktisk forvaltningsvirksomhed. At der ikke stilles krav om særskilt hjemmel for de nævnte transaktioner, og at der ikke er betænkeligheder vedrørende de offentlige instansers kompetencer til at foretage disse, betyder ikke, at der ikke kan være anledning til at overveje andre forhold ved den offentlige markedsaktivitet på området. Således kan det offentlige eksempelvis stadig gøre sig skyldig i ulovlig støtte ved at indkøbe til overpris og i konkurrenceforvridning ved at foretrække lokale eller nationale leverandører frem for andre. Disse betænkeligheder kan imidlertid imødegås ved at opstille regler for, hvordan de hjemlede aktiviteter skal gennemføres. Som et særligt aspekt vedrørende offentlige indkøb skal det bemærkes, at reguleringen i en vis udstrækning ikke kun giver mulighed for markedsaktivitet, men også forskriver pligt til dette. Således foreskrives det i forskellige bestemmelser, at offentlige instanser skal indgå kontrakter med private om udførelse af offentlige opgaver. Det gælder eksempelvis sygehusbehandling, hvor kontraheringspligten foreskrives i sundhedslovens 87, stk Og serviceloven 31 indeholder regulering af kommunernes kontraktindgåelse med private leverandører af personlig hjælp og pleje, hjælp til praktiske opgaver i hjemmet og madservice. I henhold til lovens 91 skal der således være andre leverandører end kommunerne af disse ydelser, og kommunerne skal opfylde dette krav enten ved at indgå kontrakt med to eller flere leverandører, eller ved at tilbyde borgerne modtagerne et fritvalgsbevis, som kan bruges til at betale andre leverandører for ydelserne. Endvidere foreskrives markedsaktivitet i form af udbud i cirkulære om udbud af statslige drifts- og anlægsopgaver. 32 Af cirkulærets 1 fremgår, at»opgaver, som en statsinstitution udfører, og som vil kunne udføres af eksterne leverandører, skal med passende mellemrum sendes i udbud. Udbudte opgaver skal udliciteres, hvis det\n9 32 Karsten Naundrup Olesen gennem udbud godtgøres, at det alle forhold taget i betragtning er det mest fordelagtige for staten«. Kontraktindgåelse er således ikke pligtig, men kan blive en følge af den foreskrevne pligt til at foranstalte udbud Markedsaktivitet i form af salg Offentlige instanser som leverandør Offentlige instanser kan også have behov for at optræde i rollen som leverandør. Det kan være for at afhænde aktiver, der ikke længere er brug for, eller det kan være for at imødekomme ønsker fra borgerne om at få adgang til aktiver eller tjenesteydelser. Som eksempler på det sidste kan nævnes situationer, hvor staten vil sælge jord med henblik på anlæg af bolig- eller erhvervsområder, eller hvor en kommune vil stille sine bygninger til rådighed som plads for reklamer. I sidstnævnte tilfælde bliver der tale om udlejning nærmere end salg, og selv om der i andre sammenhænge er væsentlige forskelle mellem disse to situationer, kan de i forbindelse med denne artikel behandles samlet, fordi der i begge tilfælde bliver tale, om at aktivet bliver stillet til rådighed for medkontrahenten. En offentlige ejer af et aktiv må have de samme formueretlige rettigheder til at råde over dette som andre ejere over deres aktiver, og heri ligger den grundlæggende hjemmel for den type offentlige markedsaktivitet. Foruden det nævnte udgangspunkt reguleres offentlige instansers salg af aktiver og ydelser også af andre regler af såvel generel som mere specifik karakter. Nogle af disse vedrører alene adgangen til at sælge, mens andre dels regulerer måden hvorpå en salgsaktivitet skal foregå, men også påvirker adgangen til at sælge i det hele taget, altså et hjemmelsspørgsmål. I det følgende omtales en række af disse regler, udvalgt fordi de fremstår som centrale i forhold til offentlige instansers muligheder for at optræde som leverandører Markedsaktiviteter på markedsvilkår I grænsen mellem hjemmel for salgsaktiviteter og regulering af hvordan de skal foregå, finder man kravet om, at offentlige instanser skal agere på markedsvilkår, et krav som viser sig på flere måder. Generelt gælder det for offentlige instanser, at de skal optræde økonomisk forsvarligt. Dette krav, som grundlæggende har sin begrundelse i det forhold, at offentlige instansers aktiviteter finansieres af borgernes penge, rummer ikke direkte et krav om at den enkelte transaktion skal foregå på markedsvilkår. Men da markedsvilkår er udtryk for den pris, som kan opnås, vil salg til priser under markedsvilkår være en indikation på, at sælger ikke har sørget for at opnå så stor en gevinst som muligt ved salget, hvilket alt andet lige ikke kan siges at være udtryk for økonomisk forsvarlighed. Kravet om økonomisk forsvarlig forvaltning gælder for alle dele af den offentlige sektor. For statslige institutioner er kravet udtrykt i budgetvejledning. 33 For regionerne fremgår kravet om økonomisk forsvarlighed af bemærkningerne til den oprindelige regionslov, ved hvilken regionerne blev oprettet. 34 I forhold til kommunerne fremgår kravet af kommunestyrelseslovens 42, stk. 2, i henhold til hvilken revisionen af kommunernes regnskaber blandt andet skal vurdere,» om udførelsen af kommunalbestyrelsens og udvalgenes beslutninger og den øvrige forvaltnings af kommunens anliggender er varetaget på en økonomisk hensigtsmæssig måde«. 35 I henhold til bemærkningerne til bestemmelsen har denne\n10 Artikler: Hjemmel for offentlig markedsaktivitet 33 forvaltningsrevision til formål at vurdere, om udførelsen af beslutninger og forvaltningen i øvrigt er gennemført på en økonomisk forsvarlig måde. 36 Krav om at salg af aktiver og tjenesteydelser skal foregå på markedsvilkår slår også igennem på den måde, at det i flere sammenhænge fremhæves, at salg skal ske på baggrund af udbud. 37 Ved at gennemføre udbud vil en offentlig sælger også sikre sig mod overtrædelse af forbuddene mod statsstøtte, sådan som disse er udtrykt i konkurrencelovens 11 a og i TEUF art Forbuddene mod transaktioner som udgør statsstøtte er ikke hjemmelsbestemmelser, men fungerer som en negativ afgrænsning af de aktiviteter, offentlige instanser kan gennemføre på markedet Særligt om kommunerne Danske kommuner må som hovedregel ikke indlade sig på aktiviteter inden for handel, industri, håndværk og finansiel virksomhed. 38 Kommunernes salg af jord, ejendomme og andre aktiver og udleje af bygninger og løsøre må karakteriseres som handel og er derfor, hvor det er hjemlet, undtagelser til den nævnte hovedregel. Disse undtagelser er begrundet i forskellige forhold. Således begrundes kommunernes adgang til at sælge biproduktion fra lovlige kommunale aktiviteter og salg og udleje af overskudskapacitet med samfundsmæssige værdispildsbetragtninger, og køb og salg af enkelte ejendomme kan ske med begrundelse i kommunens behov for at sikre lokaliteter, som skal fungere som rammer om kommunale aktiviteter, eller omvendt behovet for at skille sig af med bygninger som ikke længere skal anvendes til sådanne aktiviteter. Undtagelsen som giver kommunerne mulighed for at sælge jord er begrundet med kommunernes interesse i at der til stadighed kan ske vækst i kommunen, og i at kommunerne har en interesse i og pligt til at sørge for en fornuftig planlægning af udviklingen Særligt om reklameplads Reklameloven 39 giver kommunerne og regionerne ganske vid adgang til at stille deres aktiver til rådighed som reklameplads for andre, og som sådan tjener loven som hjemmel for en offentlig markedsaktivitet. Loven forskriver ikke, hvordan kommuner og regioner kan anvende deres aktiver som reklameplads, men slår fast at hjemlen gælder for såvel fast ejendom som løsøre. Løsøre omfatter eksempelvis kommunale biler, busser og cykler, men også inventar og informationsbreve er omfattet af loven. Loven regulerer derimod ikke adgangen til at sælge reklameplads på kommunernes og regionernes hjemmesider. Efter reklameloven er adgangen til at reklamere betinget af, at reklameringen er i overensstemmelse med anden lovgivning. Dette gælder i forhold til al anden lovgivning, men i lovens 2 fremhæves særligt markedsføringsloven. Foruden iagttagelse af anden lovgivning er det også en betingelse for udnyttelse af lovens hjemmel, at den, som vil udnytte reklamepladsen, betaler markedsprisen for det, jf. lovens 3. Om dette begreb fremgår det i forarbejderne til loven, at markedsprisen er»... den højest opnåelige pris i handel og vandel«. 40 Det fremgår videre af forarbejderne, at kommunerne og regionerne skal»... udfolde rimelige bestræbelser med henblik på fastsættelse af markedsprisen«, og at de i den forbindelse eksempelvis kan konsultere et reklamefirma eller foretage undersøgelser af prisniveau for andre tilsvarende reklameydelser.\n11 34 Karsten Naundrup Olesen I relation til rækkevidden af den hjemmel til markedsaktiviteter, som er givet med reklameloven, skal det bemærkes, at loven viger for anden lovgivning, jf. dens 1. For kommunerne giver kommunalfuldmagten i begrænset omfang mulighed for at sælge reklameplads. Dette kan begrundes med kommunernes generelle adgang til at udføre accessorisk virksomhed. 41 Grundet dens deklaratoriske karakter påvirker reklameloven ikke de muligheder for markedsaktiviteter, som følger af kommunalfuldmagten, hvorfor denne i princippet kan udgøre et udvidet grundlag for aktiviteter. Reklameloven antages dog at udvide kommunernes råderum på området Offentlig deltagelse i erhvervsvirksomheder Deltagelse som markedsaktivitet Erhvervsvirksomheders aktiviteter er markedsrettede, hvorfor virksomhederne bliver aktører på markedet, og offentlig deltagelse i en erhvervsvirksomhed må derfor betragtes som en markedsaktivitet. Af den grund belyses hjemmelsgrundlaget for offentlig deltagelse i erhvervsdrivende virksomheder i det følgende. Da der er betydelig forskel vedrørende hjemmelsgrundlaget for henholdsvis staten på den ene side og regioner og kommuner på den anden side er omtalen delt i to Hjemmel for statslig deltagelse Statens deltagelse i erhvervsvirksomheder sker i praksis med hjemmel i aktstykker til finansloven eller i særlovgivning, som vedtages for at regulere et bestemt område. I henhold til publikationen»statens selskaber 2014«havde den danske stat pr. 31. december 2013 ejerandele i 19 aktieselskaber, seks selvstændige offentlige virksomheder som fungerer på aktieselskabslignende vilkår og i tre interessentskaber Hjemmel for regional og kommunal deltagelse Kommunalfuldmagten som hjemmel Det følger af kommunalfuldmagten, at kommunerne kan deltage i selskaber, hvis følgende fire kumulative betingelser er opfyldte: 1) lovgivning må ikke hindre at opgaven løses uden for kommunen, 2) selskabet må udelukkende varetage opgaver, som kommunen selv kunne varetage, 3) kommunen må ikke have kontrol med selskabet og 4) selskabet må ikke have et erhvervsøkonomisk formål. 44 De fire betingelser, herunder modifikationer til dem, omtales nærmere i det følgende. Betingelse nr. 1 forekommer oplagt derved, at kommunerne naturligvis ikke kan handle i strid med gældende lov. Betingelsen understreger dog, at selv om en kommune optræder som selskabsdeltager, vil det pågældende selskab være eksternt i forhold til kommunen selv, hvilket markerer frigørelse fra den offentlige sektor. Betingelse nr. 2. Afgrænsningen af, hvilke opgaver der er kommunale, behandles i den kommunalretlige litteratur og naturligvis i praksis primært fra tilsynsmyndigheden og ressortministeriet. 45 Det skal bemærkes, at et selskab med kommunale deltagere vil kunne udøve ikke-kommunal virksomhed inden for rammerne af de modifikationer, der ligger i kommunalrettens lære om accessorisk virksomhed. Uden betingelse nr. 2 ville kommunerne kunne udvide deres opgaveområde gennem selskabsdeltagelse, hvilket er en del af begrundelsen for betingelsen. En anden begrundelse skal findes i det forhold, at kommunerne ved deres deltagelse i selskabet støtter dette (gennem kapitalindskuddet); hvis selskabet varetager ikke-kommunale opgaver, bliver der af den grund tale om støtte til privat virksomhed, hvilket som tungtvejende hovedregel ikke er lovligt.\n12 Artikler: Hjemmel for offentlig markedsaktivitet 35 Betingelse nr Hvis en kommune lægger en opgave ud til varetagelse i et selskab, og kommunen har fuld kontrol med selskabet, vil der foreligge en situation, hvor selskabet i realiteten er en del af kommunen. Det fremgår af kommunestyrelseslovens 1 og 2, 47 at kommunernes anliggender styres af kommunalbestyrelsen, og at kommunalbestyrelsen i dens virke er underlagt reguleringen i kommunestyrelsesloven, med mindre andet er særligt hjemlet i lovgivningen. Dette må gælde for alle dele af kommunen, også hvor de er placeret i et kapitalselskab. Af kapitalselskabslovens 76 fremgår det, at ejernes ret til at træffe beslutninger i selskabet udøves på generalforsamlingen, og lovens kapitel 7 indeholder reguleringen af selskabets ledelsesstruktur med bestyrelse eller tilsynsråd samt direktion. Det er en følge af bestemmelserne, at kommunestyrelsesloven ikke finder anvendelse på kapitalselskaber. Konsekvensen af ovenstående er, at hvis selskabskonstruktionen anvendes, bliver den kommunale aktivitet, som placeres i et selskab, fjernet fra reguleringen i kommunestyrelsesloven. Dette er ikke tilladt, hvis én kommune stadig har kontrollen med opgaven gennem kontrol med selskabet. 48 Derimod kan en kommune godt deltage, hvis der er flere deltagere, også selv om alle disse er andre kommuner. Blot må den enkelte kommune ikke have kontrol med selskabet. Det skal tilføjes, at forbuddet mod en enkelt kommunes kontrol med et selskab er undergivet visse undtagelser. Det er således anerkendt i tilsynspraksis, at der i forbindelse med visse opgaver kan foreligge særlige hensyn, som kan betyde, at kommunerne kan flytte en opgave til en virksomhed og stadig fastholde kontrollen med dens varetagelse. Dette er navnlig tilfældet,»hvor den pågældende opgave har mindre sammenhæng med den øvrige kommunale virksomhed, hvor hensynet til en forretningsmæssig ledelse af opgavevaretagelsen er fremtrædende og i visse tilfælde, hvor der i lovgivningen i øvrigt er fastlagt rammer for udøvelsen af den pågældende virksomhed«. 49 I tilsynsmyndighedernes praksis nævnes forarbejdning og afsætning af biprodukter udtrykkeligt, som en aktivitet hvor de nævnte betingelser for undtagelse kan være til stede. Betingelse nr. 4. Betingelsen hænger sammen med det generelle kommunalretlige forbud mod, at kommuner driver aktiviteter med profit som formål. 50 Henset til at et kapitalselskab almindeligvis har til formål at drive erhvervsmæssige aktiviteter, synes denne betingelse vanskeligt foreneligt med en reel mulighed for kommunal selskabsdeltagelse. Praksis fra tilsynsmyndigheden og ressortministeriet har imidlertid anset betingelsen som opfyldt, hvis udbytte fra selskabet ikke overstiger en almindelig forrentning af den indskudte kapital, et synspunkt som gentages hos flere forfattere. 51 Begrænsning af udbytteudbetaling påvirker ikke de aktiviteter, der ligger til grund for optjeningen af de midler, der skal anvendes ved udbetalingen er disse erhvervsaktiviteter, forbliver de det begrænsning eller ej. Endvidere er det sådan, at i forhold til det kommunale udbytte af selskabets aktiviteter er det kun tilsyneladende, at begrænsningen af udbytteudbetalingen påvirker dette. Årsagen er, at en begrænsning af udlodningen af selskabets formue blot leder til en forøgelse af selskabets værdi, hvilket vil komme selskabsejerne til gode senest ved salg af andelene, et salg som skal ske på markedsvilkår. Det forekommer herefter uklart, hvordan betingelse nr. 4 skal kunne sikres gennem udbyttebegrænsningen. 52 Mens praksis således med en tvivlsom begrundelse kommer uden om betingelse nr. 4 som hindring for kommunal deltagelse i kapitalselskaber, må det efter ikrafttræ-\n13 36 Karsten Naundrup Olesen delsen af selskabslovens 82 dog være sådan, at hvis synspunktet om udbyttebegrænsning som sikring af opfyldelse af betingelse nr. 4 skal opretholdes, kan en sådan begrænsning ikke være statueret gennem aktionæraftale (ejeraftale), idet 82 bestemmer, at ejeraftaler ikke er bindende for selskabet og de beslutninger, der træffes af generalforsamlingen. Dette får også betydning for allerede indgåede aftaler, der således ikke længere kan anses for begrundelse for, at et selskab ikke er erhvervsdrivende. Kommunalfuldmagten giver også mulighed for, at kommunerne kan deltage i interessentskaber. De begrænsninger, der er omtalt ovenfor, gælder dog også i forhold til denne virksomhedsform. Hvis en kommune deltager i et interessentskab kommer den til at hæfte ubegrænset, og som konsekvens af dette vil den kommunale deltagelse kræve samtykke fra statsforvaltningen (tilsynet), jf. bkg. 1580/2013, 14, stk. 1, dog med undtagelsen i 14, stk. 3, som vedrører blandt andet selskaber til løsning af opgaver inden for sundhedsområdet Myndighedsfuldmagten som hjemmel Af forarbejderne til den oprindelige regionslov fremgår det, at kommunalfuldmagten ikke gælder for regionerne. 53 Af forarbejderne fremgår det endvidere, at regionerne tillægges en række af de handlemuligheder, som svarer til de, der efter kommunalfuldmagten gælder for kommunerne. Det råderum, regionerne hermed har fået, omtales som myndighedsfuldmagten. 54 Under henvisning til regionernes status som offentlige myndigheder, der modtager offentlige bevillinger, og som varetager opgaver i henhold til lovgivningen, har regionerne mulighed for at foretage de dispositioner, der er nødvendige for at varetage de pågældende opgaver. I forarbejderne fremhæves det også, at regionerne kan træffe dispositioner, der er begrundet i hensynet til at undgå værdispild. Regionerne kan i den forbindelse sælge biprodukter fra deres lovlige virksomhed, for så vidt at dette sker på markedsvilkår. Endvidere kan regionerne for at undgå værdispild i et vist omfang udnytte deres overkapacitet, uanset at de opgaver, de herved varetager, ikke følger af sektorlovgivningen. På denne måde hjemler myndighedsfuldmagten i et vist omfang regional markedsaktivitet. Specifikt i forhold til regionernes deltagelse i erhvervsdrivende virksomheder skal det bemærkes, at det i forarbejderne til den oprindelige regionslov også er anført, at regionerne uden udtrykkelig lovhjemmel kan»deltage finansielt eller ledelsesmæssigt i selskaber, der udelukkende varetager opgaver, som de deltagende regioner selv kan varetage efter lovgivningen. Regionen vil dog ikke uden lovhjemmel kunne have bestemmende indflydelse i selskabet, ligesom regionen er afskåret fra at deltage i selskaber, der har til formål at opnå fortjeneste«. 55 Med det anførte synes regionerne at være givet muligheder for deltagelse i selskaber, svarende til hvad der gælder for kommuner efter kommunalfuldmagten. Dog adskiller regionernes muligheder sig fra kommunernes, derved at de citerede forarbejder synes helt at udelukke, at regioner, uden lovhjemmel, har bestemmende indflydelse i virksomheder, og dermed at de har kontrol med opgavevaretalesen. Den undtagelse, der gælder for kommunerne til i særlige tilfælde at bevare bestemmende indflydelse, synes således ikke at gælde for regionerne. Som det er tilfældet med kommunerne, kan også regionerne deltage i interessentskaber. Også regionerne skal i givet fald indhente samtykke fra statsforvaltningen, jf. bkg. 1581/2013, 14, stk. 1.\n14 Artikler: Hjemmel for offentlig markedsaktivitet 37 Regioner kan, ligesom kommuner, også engagere sig i fonde, og fonde kan drive markedsaktiviteter. I offentlig regi anvendes fondsterminologien ofte som betegnelse for enheder med vidt forskellige udformninger med hensyn til indskud af kapital, ejerskab og ledelse, men hvis der er tale om en fond efter fondslovens 1, stk. 2, 56 kan man ikke betragte en kapitalindskyder som ejer, og kapitalindskyderne har heller ikke de beføjelser over fonden, som ejerne har over kapitalselskaber og interessentskaber. Mulighederne for kapitalindskydere til efter stiftelsen at påvirke fondens ageren på markedet er derfor meget begrænsede Erhvervsfremmeloven som hjemmel Erhvervsfremmeloven 57 regulerer blandt andet den regionale og den kommunale erhvervsfremmeindsats, herunder hvilke aktiviteter der kan udføres lovens 8-9a og for regioner og regionale vækstfora og 12-13a for kommunerne. I henhold til bestemmelserne kan regioner og kommuner deltage i erhvervsudviklingsaktiviteter, ligesom kommunerne endvidere kan drive aktiviteter med erhvervsservice. Loven gælder således kun for nogle specifikke opgaver. Det følger af lovens 9 stk. 5, at de regionale erhvervs-udviklingsaktiviteter skal iværksættes i regi af selvstændige juridiske enheder, hvilket i henhold til bemærkningerne i lovforslaget, kan være kapitalselskaber. Men loven hjemler ikke, at regionerne deltager finansielt i disse enheder. 58 Derimod kan regionsrådsmedlemmer deltage i enhedernes bestyrelse under forudsætning af opfyldelse af betingelserne i 9, stk. 5, nr. 1-3 og godkendelse fra vækstfora. Om de kommunale aktiviteter angiver loven, at disse kan gennemføres i regi af selvstændige juridiske enheder. Der er altså tale om en mulighed og ikke, som for regionernes vedkommende, en pligt. Med hensyn til de kommunale erhvervsserviceaktiviteter fremgår det af 12, stk. 3, at»kommunerne kan drive [disse] i regi af selvstændige juridiske enheder«. Det følger heraf, at loven giver hjemmel til kommunal selskabsdeltagelse med henblik på disse aktiviteter. Hvad angår de kommunale erhvervsudviklingsaktiviteter er formuleringen om de selvstændige juridiske enheder ( 13, stk. 2) anderledes end for erhvervsserviceaktiviteterne og minder mere om reguleringen vedrørende regionerne. På baggrund af bemærkningerne i forslaget til hovedloven kan det alligevel lægges til grund, at kommunerne også i relation til erhvervsudviklingen kan indgå i en selskabskonstruktion Lov nr. 548/2006 om deltagelse i selskaber Lov nr. 548 af 8. juni 2006 hjemler kommunal og regional markedsaktivitet på to måder. I lovens 2 findes der hjemmel for at kommuner og regioner kan udføre opgaver for andre offentlige myndigheder. Da dette kan være opgaver, som også andre (private) aktører kan udføre, kan dette betragtes som markedsaktiviteter, og mulighederne for at lade regioner og kommuner udføre opgaver med denne hjemmel er da også reguleret, for så vidt angår blandt andet udbud, omkostningsberegning og regnskabsførelse. 60 Lovens 3-5 hjemler mulighed for, at kommuner og regioner kan deltage i selskaber.\n15 38 Karsten Naundrup Olesen I henhold til lovens 3 kan kommuner og regioner deltage såvel finansielt som ledelsesmæssigt i kapitalselskaber og andre virksomheder med begrænset ansvar. Selskabsdeltagelsen er dog betinget af, at selskabet driver aktiviteter med salg af produkter eller tjenesteydelser, som bygger på kommunal eller regional viden hvilket vil sige viden oparbejdet gennem kommunal eller regional opgaveløsning eller videreudvikling af en sådan viden. For regional deltagelse gælder, at dette kun kan ske i selskaber, som bygger på regional viden, der er oparbejdet i regionen i forbindelse med løsning af regionale opgaver inden for sundhedsområdet, trafikområdet og det sociale område. Lov 548-selskaber kan derudover afsætte ydelser, der bygger på privat viden nært sammenhængende med den kommunale eller regionale viden. Selskabet kan altså drage nytte af private deltageres viden, jf. 3, stk. 2. Foruden kravene til selskabets aktiviteter er den kommunale og regionale deltagelse også underlagt en række restriktioner. Har den kommunale opgave været overladt til private, kan den oparbejdede viden ikke efterfølgende tjene som grundlag for kommunal selskabsdeltagelse efter loven. Det er således ikke muligt at hjemtage en tidligere udliciteret opgave og derefter placere dens varetagelse i et selskab med kommunal deltagelse, jf. 3, stk. 1. Efter 3, stk. 4, må den enkelte kommune ikke ved sin deltagelse opnå bestemmende indflydelse. Formålet med dette forbud er, i henhold til lovforslagets bemærkninger til bestemmelsen, det samme som det, der ligger bag betingelsen om, at kommuner ikke må have kontrol med selskaber, i hvilke de deltager med hjemmel i kommunalfuldmagten, jf. omtalen i afsnit Det er uden betydning, hvordan kommunen opnår bestemmende indflydelse, om det er i kraft af ejerandele, aftale eller på anden måde. I henhold til lovens 4 skal den private andel af såvel kapital som stemmer være mindst 25 pct. i selskaber, kommunerne og regionerne skyder penge i. Bestemmelsen har naturligvis betydning ved selskabets stiftelse og kan også få det ved kapitaludvidelse. Endvidere kan bestemmelsen få betydning, hvis der er ønske om at udvide den kommunale ejerkreds; hvor dette ikke kan ske inden for rammen af 25/75-ejerskabet, vil det være nødvendigt, at de eksisterende kommunale selskabsdeltagere afgiver andele, eller at der foretages et samtidigt kapitalindskud fra den private ejerkreds. I særlige tilfælde kan ressortministeren dog dispensere fra kravene i 4. Endelig opstiller loven i 5 restriktioner vedrørende omsætning som en forudsætning for den kommunale og regionale deltagelse. Således må højst 50 pct. af omsætningen i gennemsnit over 3 år stamme fra salg til andre end kommuner eller regioner. Overskrides omsætningsgrænsen, skal kommunerne eller regionerne sælge deres andele i selskabet, jf. 5, stk. 2. Med lov 548/2006 blev to andre love ophævet. 61 Lov 548/2006 viderefører i væsentligt omfang indholdet fra de tidligere love, men stiller også nye krav. Af den grund danner lbkg. nr. 608/1996 stadig hjemmel for den kommunale og regionale deltagelse i selskaber, hvor deltagelsen eksisterede ved ikrafttrædelsen af lov 548/2006, jf. dennes 14, stk. 3. Erhvervsstyrelsen udarbejder årligt en redegørelse for den kommunale og regionale selskabsdeltagelse på grundlag af loven. I henhold til 2014-redegørelsen var der 2 virksomheder omfattet af lov 548/2006 og 9 virksomheder omfattet af lbkg. 608/1996. Af kommunernes og regionernes egne indberetninger fremgår det, at de udover disse 9 virksomheder også deltager finansielt eller ledelsesmæssigt i 287 virksomheder med hjemmel i anden lovgivning.\n16 Artikler: Hjemmel for offentlig markedsaktivitet Forsyningsvirksomhed Forsyning med elektricitet, varme, vand, renovation, kloakering m.v. har i Danmark traditionelt haft en væsentlig forankring i den kommunale sektor, selv om der for en generel betragtning ikke består nogen eksklusivitet, således at forsyningsvirksomhed kun er en kommunal eller i bredere forstand offentlig opgave. 62 Aktiviteter inden for forsyningsområdet er i dag underlagt betydelig regulering med love rettet mod de enkelte forsyningsområder, og som en del af denne lovgivning reguleres også de måder, forsyningsvirksomhed kan organiseres på. I forhold til hjemmelsspørgsmålet er det af interesse, at lovgivningen indeholder krav om såkaldt unbundling, et begreb der dækker over forskellige former for opdeling af en forsyningssektor, typisk med henblik på at muliggøre konkurrenceudsættelse. 63 En sådan form for opdeling eller adskillelse findes i form af organisatorisk eller selskabsmæssig unbundling, hvor det i lovgivningen foreskrives, at kommunal deltagelse i aktiviteter inden for et forsyningsområde skal organiseres på en bestemt måde, eksempelvis i kapitalselskabsform Sammenfatning Når der er et generelt krav om, at offentlige instanser skal have hjemmel for deres aktiviteter, bliver hjemmelsbestemmelser afgørende for sektorens udviklingsmuligheder. Den iagttagelse har særlig relevans i relation til offentlig markedsaktivitet, fordi det forekommer at være et område, hvor der fra forskellige sider er ønske om udvikling og nytænkning. Artiklen viser i afsnit 3, at der findes et ganske omfattende hjemmelsgrundlag for forskellige offentlige markedsaktiviteter. Nogle af disse de lovbestemte er ofte specifikke og forholdsvis præcise i forhold til hvilke aktiviteter de hjemler. Andre som kommunal- og myndighedsfuldmagterne er bredere i forhold til, hvilke aktivitetsområder de kan anvendes på, men også mere diffuse i forhold til deres indhold. At hjemmelsbestemmelserne har så forskellig karakter er naturligt, og kan næppe undgås, når der henses til, at de danner grundlag for en bred vifte af opgaver, som er vidt forskellige med hensyn til både indhold, økonomisk værdi og påvirkning i forhold til borgerne. Om det foreliggende hjemmelsgrundlag er tilstrækkeligt, for de markedsaktiviteter der ønskes, afhænger givetvis af hvem man spørger. Men hvis man ønsker at udvide området for offentlig markedsaktivitet, kan hjemmel skaffes ad to veje. En vej er gennem vedtagelse af nye hjemmelsbestemmelser, som typisk vil sigte mod specifikke aktiviteter. En anden vej er ved at udvide de rammer, der allerede eksisterer, og hvor særligt kommunal- og myndighedsfuldmagterne rummer mulighed for fortolkning og dermed elasticitet. Ved vedtagelse af nye hjemmelsbestemmelser, og særligt hvis eksisterende (elastiske) hjemmelsbestemmelser udvides, er der en risiko for konflikt med de hensyn, som initialt begrunder kravet om hjemmel for offentlig markedsaktivitet, jf. omtalen i afsnit 2. En udvidelse af hjemmelsgrundlaget bør derfor ske under iagttagelse af disse hensyn, og en eventuel fravigelse af dem bør være bevidst.\n17 40 Karsten Naundrup Olesen Noter * Artiklen er udarbejdet som en del af projektet»kan kommuner drive erhverv?«, et projekt støttet finansielt af Det Frie Forskningsråd Samfund og Erhverv. 1. I artiklen betragtes det ikke som markedsaktivitet, hvis en offentlig instans blot udpeger medlemmer til ledelsen af en virksomhed uden at deltage finansielt i den. Ligeledes ses det i artiklen ikke som en offentlig markedsaktivitet, hvis en offentlig instans yder støtte til private virksomheder. 2. Se Finansministeriet: Statens som aktionær (januar 2004), afsnit 3.1. Om kommunerne se særligt Indenrigsministeriets brev af 23. juni 1991 (Tarco-sagen), s. 10. Se også Karsten Revsbech: Kommunernes opgaver (2. udg. 2010), s. 95 og 103. Kritisk hos Mogens Heide-Jørgensen: Den kommunale interesse (1993), s. 121ff. 3. Som et par eksempler på køb af tjenesteydelser kan nævnes kommuners køb af beredskabstjenester fra Falck A/S, som har fundet sted siden 1920 erne, og mere kuriøst fortidens kongers brug af lejesoldater i forbindelse med krigsførelse. 4. I det følgende tages udgangspunkt i anvendelse af et kapitalselskab, hvilket formodentlig vil være det oftest forekommende, selv om andre organiseringsform kan anvendes, jf. til illustration oversigten i Redegørelse om kommuners og regioners deltagelse i erhvervsdrivende selskaber m.v (Erhvervsstyrelsen), s. 47f. 5. Lbk. 322 af 11. april 2011 med senere ændringer, kapitel 6 og 7, særligt 111 og Som et eksempel på dette kan henvises til sagen bag Statsforvaltningens udtalelse af 28. marts 2014 i j.nr /117. I den sag traf bestyrelsen i det fuldt kommunalt ejede Energi Viborg A/S beslutning om ikke at købe navneretten til Viborg Stadion, hvorefter flertallet i kommunalbestyrelsen i Viborg Kommune bemyndigede borgmesteren til at indkalde til ekstraordinær generalforsamling i selskabet og på denne godkende købet. Statsforvaltningen fandt kommunalbestyrelsens beslutning ulovlig. Et andet eksempel findes i transportministerens indblanding i DSBs beslutning om at nedlægge en kategori af særligt billige pladser i de danske tog. DSB, som driver virksomhed inden for togtrafik, er betegnet som en selvstændig offentlig virksomhed og ejes fuldt ud af den danske stat. Sagen blev omtalt i danske medier i september 2014, se blandt andet dagbladet Berlingske den 22. september Særligt for kommunal selskabsdeltagelse skal det bemærkes, at én kommune som udgangspunkt ikke må have bestemmende indflydelse på et selskab. Flere kommuner kan til sammen have bestemmende indflydelse og dermed mulighed for at øve politisk styring på selskabets drift. 8. Se Indenrigsministeriets udtalelser af 21. december 1988 i j.nr /1988, af 24. januar 1989 i j.nr. 1988/ og af 11. juni 1990 i j.nr. 1989/ Se blandt andet kommunestyrelseslovens 9,10, 11 og 13 samt kapitel VI og VII. 10. Se lbk. nr. 187 af 27. februar 2014, blandet andet 3, stk. 1 og stk. 3 samt 12, 30 og Som eksempler på særlovgivning kan nævnes stiftelsen af Bornholmstrafikken A/S, hjemlet i lov nr. 272/1973,TV-2/Danmark A/S, hjemlet i lov nr. 438/2003 og Finansiel Stabilitet A/S, hjemlet i lbkg. 875/ For at en støtte skal være i strid med TEUF art. 107, skal den endvidere påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. Se om dette krav og art. 107 i øvrigt hos Pernille Wegener Jessen i Bent Iversen m.fl.: Regulering af konkurrence i EU (3. udg. 2012), kapitel IX og Tobias Indén: EU:s statsstödsrätt (2013). For reguleringen i den danske konkurrencelov se Palle Bo Madsen: Markedsret del 1 (6. udg. 2014), s. 217ff, Mortensen og Steinicke: Dansk markedsret (4. udg. 2015), kapitel 5 og Kirsten Levinsen m.fl.: Konkurrenceloven med kommentarer (3. udg. 2009), s. 909ff.\n18 Artikler: Hjemmel for offentlig markedsaktivitet Som eksempler på en sådan regulering kan henvises til Finansministeriet: Budgetvejledning 2014, cirk. nr. 2 af 13. januar 2010 (om udbud af statslige drifts- og anlægsopgaver) og bkg. nr. 344 af 26. marts 2013 (blandt andet om beregning af beløb til betaling af private leverandører af hjemmehjælp). 14. Lbk. nr. 443 af 22. april Lov nr. 429 af 31. maj 2000 med senere ændringer. 16. Lbk. nr. 913 af 13. juli 2010 med senere ændringer, kapitel For en nærmere omtale af spørgsmålet om offentligretlige reglers anvendelse efter udlicitering se Karsten Naundrup Olesen: Varetagelse af offentligretlige interesser ved udlicitering i Carsten Henrichsen m.fl. (red.): Forvaltningsretlige perspektiver (2006) og Helle Bødker Madsen: Privatisering og patientrettigheder (2010), særligt kapitel 6 og Bent Christensen: Myndighedsopgaver og udlicitering (responsum til Udliciteringsrådet, 1997), Karsten Loiborg i Gammeltoft-Hansen m.fl.: Forvaltningsret (2. udg. 2002), s. 45, Carsten Henrichsen: Rammebetingelser for udlicitering af myndighedsopgaver (responsum til Udliciteringsrådet, december 2004), s. 16 og Garde m.fl.: Forvaltningsret sagsbehandling (7. udg. 2014), s. 67. Se også udtalelser fra Folketingets Ombudsmand, senest udtalelse af 28. juni 2013 i sag nr. 12/00394, s. 5 og s Garde m.fl.: Forvaltningsret sagsbehandling (7. udg. 2014), s. 53ff og 65ff og Sten Bønsing: Almindelig forvaltningsret (3. udg. 2013), s Se udtalelse fra Indenrigs- og Socialministeriet af 6. juli 2009 i jnr og udtalelse fra Folketingets Ombudsmand af 28. juni 2013 i sag nr. 12/00394, s. 8f. Se også Bent Christensen: Myndighedsopgaver og udlicitering (responsum til Udliciteringsrådet, 1997), s. 16ff og Carsten Henrichsen: Rammebetingelser for udlicitering af myndighedsopgaver (responsum til Udliciteringsrådet, december 2004), særligt kapitel 4. For afgørelser hvor udlicitering ikke blev anset for lovlig se Statsforvaltningen Hovedstadens udtalelser af 9. oktober 2009 i j.nr /436 og 1. februar 2010 i j.nr / Se lbk. 990/2014 med senere ændring, 4 b. Tilsvarende klare bestemmelser findes i lbk. 833/2014 med senere ændring, 19, lbk. 190/2012 med senere ændringer, 47 a, lbk. 1094/2014, 5, stk. 3 og lbk. 1036/2013 med senere ændringer, 152, stk Lbk. 959/ Karsten Loiborg i Hans Gammeltoft-Hansen m.fl.: Forvaltningsret (2. udg. 2002), s Lbk. 833/2014 med senere ændring. 25. Se om dette emne hos Marie-Louise Holle: Hæftelsesansvar for selvstændigt virkende tredjemænd (2013). 26. Lbk. 990/2014 med senere ændring, 4 c, stk Det gælder lbk. 959/2012, hvor forvaltningsloven og offentlighedsloven med bkg. 724/2011, 19, er sat i kraft for de private virksomheder, som udfører syn af køretøjer. Tilsvarende med bkg. 893/2012, 6, stk. 3, som drejer sig om lbk. 1036/2013 med senere ændringer. 28. Lbk. 1019/2014, 43. Bestemmelsen gælder for opgaver efter lov om aktiv socialpolitik, lov om en aktiv beskæftigelsesindsats, dagtilbudsloven, lov om sygedagpenge, lov om ret til orlov og dagpenge ved barsel og lov om social service. 29. Om kommunalfuldmagten se eksempelvis Garde og Revsbech: Kommunalret (3. udg. 2011), kap. 2. Om myndighedsfuldmagten se Lone B. Christensen: Det almindelige statslige tilsyn med kommunerne efter tilsynsreformen i Juristen , Sten Bønsing: Myndighedsfuldmagten i Ugeskrift for Retsvæsen 2010B.173 og Søren H. Mørup: Myndighedsfuldmagten? i Ugeskrift for Retsvæsen 2010B Lbk. 913/2010 med senere ændringer. 31. Lbk. 1023/ Cirk. 2/2010.\n19 42 Karsten Naundrup Olesen 33. Finansministeriet: Budgetvejledning 2014; se eksempelvis om leje og forpagtningsafgifter og om salg af brugt materiel, s. 42f. 34. Lovforslag L 65 fremsat 24. februar 2005, bemærkningerne til 5, stk. 2. Bemærk i øvrigt formuleringen:»regionerne vil som offentlige myndigheder ved disponeringen skulle udvise de nødvendige økonomiske hensyn og udvise økonomisk forsvarlighed«[kursivering foretaget her] hvoraf kravet om økonomisk forsvarlighed for hele den offentlige sektor fremgår. 35. Lbk. 186/ Lovforslag L 137 fremsat 22. januar 1997, Folketingstidende , Tillæg A, s Se eksempelvis Finansministeriet: Budgetvejledning 2014, s. 36, cirk. nr. 2 af 13. januar 2010 (om udbud af statslige drifts- og anlægsopgaver) og lbk. 186/2014, 68, stk Karsten Revsbech: Kommunernes opgaver (2. udg. 2010), s. 102ff. 39. Lov 490 af 7. juni Lovforslag nr. 136 af 25. januar 2006, bemærkningerne til lovforslagets 6, som svarer til den vedtagne lovs Se således bemærkninger til lovforslaget bag reklameloven, lovforslag nr. L 136 af 25. januar 2006, pkt Karsten Revsbech: Kommunernes opgaver (2. udg. 2010), s Finansministeriet: Statens selskaber 2014 (juni 2014). 44. Se Frederik Gammelgaard: Kommunal erhvervsvirksomhed (2004), s. 161ff, Thomsen m.fl.: Lov om kommunernes styrelse. Normalforretningsorden, (2. udg. 2010), s. 53, Karsten Revsbech: Kommunernes opgaver (2. udg. 2010), s. 204f samt Berth og Vonger: Kommunale aktieselskaber, (2009), s. 30ff. 45. Som eksempler på relevant litteratur se: Erik Harder: Dansk kommunalforvaltning II (2. udg. 1987), Mogens Heide-Jørgensen: Den kommunale interesse (1993) og Karsten Revsbech: Kommunernes opgaver (2. udg. 2010). Værkerne indeholder henvisninger til relevante afgørelser. 46. Betingelsen er udførligt behandlet hos Frederik Gammelgaard: Kommunal erhvervsvirksomhed, (2004), s. 171ff. 47. Lbk. 186/ Se blandt andet Indenrigsministeriets udtalelse af 21. december 1988 (1. k.kt. j.nr /1988), Indenrigsministeriets udtalelse af 24. februar 1994 (2. k.kt. j.nr. 1992/1126/200-1) og Indenrigsministeriets udtalelse af 17. maj 1995 (2. k.kt. j.nr. 1994/1124/025-1). Denne praksis er stadfæstet af Østre Landsret i dommen U2010.8Ø (Vedbæk Havn). Forbuddet mod bestemmende indflydelse kritiseres hos Erik Harder: Dansk Kommunalforvaltning III, s. 61f, Mogens Heide-Jørgensen: Den kommunale interesse, (1993), s. 145f og Frederik Gammelgaard: Kommunal erhvervsvirksomhed (2004), s. 184ff. Karsten Revsbech er mindre kritisk i Kommunernes opgaver (2. udg. 2010), s Citat fra Indenrigsministeriets udtalelse af 21. december 1988 (j.nr. 1988/ ). Tilsvarende ordlyd findes i en række andre udtalelser fra tilsynsmyndighederne. 50. Se om profitforbuddet hos Frederik Gammelgaard: Kommunal erhvervsvirksomhed, (2004), s. 97ff, Steen Rønsholdt: Kommunalret i grundtræk (1. udg. 2008), s. 60f og Karsten Revsbech: Kommunernes opgaver (2. udg. 2010), s. 96ff. Mere kritisk i forhold til forbuddet hos Mogens Heide-Jørgensen: Den kommunale interesse (1993), s. 113f. For administrativ praksis om emnet kan henvises til Indenrigsministeriets udtalelser af 18. januar 1996 (j.nr. 1994/1126/443-1), 1. oktober 1996 (j.nr. 1992/1124/101-3) og 19. november 1999 (j.nr. 1997/11124/080-1). Se også betænkning 1153/1988, s. 77f om omtalen af Indenrigsministeriets udtalelse af 29. juni 1987 vedrørende en kommunal vindmøllepark. 51. Fra praksis se Indenrigsministeriets udtalelse af 24. februar 1994 (2. k.kt. j.nr. 1992/1126/200-1) og samme ministeriums Redegørelse om kommuners engagement i professionel fodbold (2. k.kt.\n20 Artikler: Hjemmel for offentlig markedsaktivitet 43 j.nr. 200/ ). Fra litteraturen se Karsten Revsbech: Kommunernes opgaver (2. udg. 2010), s. 205, Frederik Gammelgaard: Kommunal erhvervsvirksomhed (2004), s. 166f og Berth og Vonger: Kommunale aktieselskaber (2009), s For en uddybende behandling af emnet henvises til Karsten Naundrup Olesen i Juristen (afsnit 2.4) og Juristen Lovforslag 65 af 24. februar 2005, FT (2. saml.), s Den oprindelige regionslov var lov 537 af 24. juni Se også Indenrigs- og Sundhedsministeriets svar af 2. september 2010 (sagsnr ). 54. Se Indenrigs- og sundhedsministeriets brev af 2. juli 2007, j.nr /1081-1, Statsforvaltningen Syddanmarks afgørelse af 3. december 2009, j.nr /599, Indenrigs- og sundhedsministeriets brev af 2. september 2010, og Statsforvaltningens udtalelse af 25. oktober For diskussion af det nærmere indhold i myndighedsfuldmagten se Lone Birgitte Christensen: Det almindelige statslige tilsyn med kommunerne efter tilsynsreformen, Juristen (s. 142f), Sten Bønsing: Myndighedsfuldmagten, U2010B.173 og Søren H. Mørup: Myndighedsfuldmagten?, U2010B Lovforslag 65 af 24. februar 2005, FT (2. saml.), Tillæg A, s Lbk. nr. 938 af 20. september 2012 med senere ændringer. 57. Lbk. nr af 16. december Sidstnævnte fremgår også af bemærkningerne til hovedloven, lovforslag nr. L47/2004(2), bemærkningerne til de enkelte bestemmelser. 59. Lovforslag L47/2004 (2). Jf. formuleringen:» Ifølge bestemmelsen i stk. 2, 2. pkt., får kommunerne mulighed for at administrere tilskud og anden medfinansiering til selvstændige juridiske enheder, udøve ejerbeføjelser over for disse enheder, «; kursivering foretaget her. 60. Bkg. nr. 419 af 24. april Lov nr. 378/1995 og lbkg. nr. 608/ For en beskrivelse af udviklingen af elforsyningen i en dansk kommune se E.B. Jepsen: Elforsyningen i Middelfart Se nærmere om unbundling hos Bent Ole Gram Mortensen i Ellen Margrethe Basse (red.): Miljøretten 6 (2008), s. 141ff. 64. Som eksempler på sådan regulering kan henvises til vandsektorlovens 15, stk. 1 (lov 469/2009 med senere ændringer), elforsyningslovens 4, stk. 3, og naturgasforsyningslovens 5, stk. 1 (lbkg. 1116/2006 med senere ændringer).\n2010/1 LSF 185 (Gældende) Udskriftsdato: 24. november Fremsat den 6. april 2011 af socialministeren (Benedikte Kiær) Forslag.\n2010/1 LSF 185 (Gældende) Udskriftsdato: 24. november 2017 Ministerium: Socialministeriet Journalnummer: Socialmin., j.nr. 2011-1879 Fremsat den 6. april 2011 af socialministeren (Benedikte Kiær) Forslag


Yoga for begyndere | Yogablokke og Yogamåtter | Pris fra 179 kr.\nYoga for begyndere – Yoga øvelser og udstyr for begyndere\nSIDST OPDATERET DEN 14. januar 2022 Vi er partnerfinansieret. Sponsoreret indhold.\nYoga -En genvej til meditation\nYoga er af Indisk oprindelse, hvor det blev opfundet for mere end 5000 år siden. I dagens Danmark er blevet en del af vores travle hverdag og blevet en mere og mere populær træningsform til at finde indre ro. Kombination af kropstillinger og åndedræt teknik er essentielfor at opnå den maksimale balance mellem krop og sind – disse elementer er forankret i hinanden, og vil derved altid have stor indflydelse på hinanden. Meditationen er for mange blevet et fast element i deres hverdag, hvor simple øvelser har en stor effekt på ens fysiske såvel som mentale tilstand. Den er med til at skabe det mentale overskud til at håndtere en travl og presset hverdag, hvor mange kvinder skal agere superhelte ved at hente børn, lave mad, smøre madpakker og klare et fuldtidsjob på den halve tid. Samtidig, så er Yoga også ved at vinde indpas ved den mandlige del af vores befolkning, da meditationen kan være med til at lære mændende om deres fysiske begrænsninger. Herved kan det være en essentiel støtte til manden som kæmper en karriere på jobbet, og desuden skal være den stærkeste i fitnesslokalet. Det mentale overskud er med til at øge produktiviteten og effektiviteten via det forøget overblik det mentale overskud giver.\nStilarter og teknikker\nFor mange som ikke har prøvet yoga, ser de det ikke som forskellige praktikserende stilarter- og teknikker, men de anser det derimod som en afslapningsform på en måtte – groft. Dette kunne ikke være mere misvisende. Vi vil nu gennemgå de mest gængse stilarter, og hvad der generelt karakterisere dem. Herefter vil du have et solidt indblik i hvilken stilart som du skal begynde med, og hvad du efterfølgende skal stifte bekendtskab med.\nDen mest kendte og udbredt form i Danmark. Generelt har den en rigtig god indflydelse på din form og disciplin, da det også fungerer som den mest aktive form. Den består af en række faste stillinger som forbindes i et naturligt højt flow mellem åndedræt og bevægelse. dette er med til at have en positiv indflydelse på din smidighed, kondition og styrke. Desuden anses den som afstressende og giver en fornemmelse af lethed i sindet.\nDette er vores anbefaling til vedkommende som skal stifte bekendtskab med yoga for første gang. Dette er fundamentet for alle andre praktiserende stilarter, og heraf er der også mange opfattelser af hvordan Hatha korrekt udføres. Generelt er der dog mange kraftfulde og restorative øvelser. Modsat Ashtanga, hvor øvelserne kom i et naturligt flow, så bliver der her taget hensyn til den specifikke øvelser, hvor der bliver taget god tid til at mærke før, under og efter.\nHer er power og flow dækkende ord. Den har sin oprindelse i Ashtanga, hvor den dog ikke følger faste serie af stillinger, men derimod et langt flow, hvor du flydende kommer igennem samtlige stillinger med sved på panden. Denne form har en generel positiv påvirkning på din forbrændingen, da den kombinerer styrke og puls.\nMinder til dels lidt om Vinyasa. Denne er meget fysisk krævende, hvor træningen typisk er omringet af et fokus omkring et tema, som bliver udforsket i gamle tekster og chanting. Her bliver der lavet åndedrætsøvelser til lyden af filosofisk musik, hvor den således forsøger at integrere etik i sindet. Dette skulle ende ud i en forstærket livsglæde og stor styrke.\nMan kan ikke nævne stilarter, uden at nævne Bikram eller Hot Yoga. Dette er måske den mest populære stilart på nuværende tidspunkt, og stederne blomstrer op i alle større byer. Dette laves i opvarmede lokaler, mange gange op imod 40 grader. Dette er med til at opvarme musklerne i kroppen, hvor du så hermed kan gå dybere ned i stillingerne. Dette vil være med til at øge din smidighed betragteligt modsat traditionelle stilarter. Du kan med succes forsøge dig med Bikram i umiddelbart forlængelse eller før en detox periode, da varmen øger din svedmængde betragteligt.\nUdstyr – hvad skal du bruge for at komme igang?\nEn af de mest fantastiske ting ved Yoga er, at det kan gøres alle steder da du let kan transportere dit udstyr. Det næste der vil blive præsenteret er det vigtigste udstyr for at komme igang så gnidningsfrit som muligt. Vi vil tage udgangspunkt i det mest basale, således at du ikke skal bruge formue på at komme igang. Herefter supplerer løbende med nyt udstyr, da der er masser at anskaffe sig. Sølle tre ting er hvad der skal til for at komme igang.\nDenne får vores højeste anbefaling, og er produceret i miljøvenligt materiale. Længden er 175cm, bredden er 61cm og 4mm tyk. Så dens mål passer til de fleste og er en rigtig god økologisk måtte.\nFantastisk måtte til vedkommende som vil give sig i kast med Bikram yoga. Bambus materialet er absoberer sveden hurtigt og effektivt. Længden er 172 cm og 61 cm bred, og naturligvis med en skridsikker bund.\nEn ideel støtte til mange af de stillinger som du skal forsøge dig med i de forskellige stilarter. Dette er hensigtsmæssigt, da det er et bælte som kan benyttes til flere stilarter end et specifikt hermed giver det dig mulighed for at være fleksibel i din yoga. Såldes skal du ikke udskifte dit bælte, hvis du senere bliver nysgerrig og ønsker at forsøge dig med en ny stilart. Yogabæltet er nødvendigt da det hjælper dig med et sundt og solidt stræk, og giver dig en solid holdning.\nPræcis som bæltet er dette udstyr nødvendigt for mange øvelser. Den er nødvendig i mange øvelser på grund af støtten og hjælpen som den giver. Materialet er oftest produceret i enten kort eller skum, og her er det vigtigt at den er meget hård og robust i formen. Højden er normalt i 7.5 cm – 10 cm. Jo højere den er, jo mere udfordrer du din stabilitet og styrke.\nEt alternativ til yogablokke kan være noget som stillingspuder /stillingspude (sexpuder). De kan købes hos de fleste forhandlere af erotik.\nNedenfor ses en prissammenligning af en række gode begyndersæt, hvor du billigt kan anskaffe dig både yogabælte og yogablok\nHer er en fantastisk yogamåtte til dig, der enten gerne vil dyrke yoga derhjemme eller have din egen måtte med til din yogaundervisning.\nMåtten fås både i sort og flot lyserød og er 4 mm tyk. Den kan vaskes på 40 grader, hvis den trænger til det.\nNoget af det mest fantastiske og praktiske ved yoga er at det kan laves overalt. Det eneste du behøver er det sparsomme udstyr, gåpåmod og så en lille viden omkring de mest basale øvelser. Vi tager udgangspunkt i din berømte yoga-entusiast Lesley Fightmaster, som har lavet en video på 28 min. som tager dig rundt i de mest basale øvelser, og klæder dig godt til at lave øvelserne selv. Videoen tager udgangspunkt i fundamentet for alt yoga, Hatha, og kommer nøje med fif og tricks til alle øvelserne.\nVi vil løbende komme med yderligere artikler med forskellige øvelser i andre stilarter, så vi får klædt jer så godt på som muligt til at få balance i krop og sind. Hvis du ikke kan vente indtil, så anbefaler vi FighermasterYoga som et sted at søge ny inspiration. God fornøjelse.


KHJ-KLINKER ApS - Virksomhedsregisteret.dk\nBliv kontaktet af KHJ-KLINKER ApS el. lign. indenfor blot 24 timer.\nIndhent Uforpligtende Tilbud fra KHJ-KLINKER ApS*


Køb Mascot Arbejdstøj online [Se bedste tilbud]\nEr du på udkig efter mascot arbejdstøj? Det kan du købe i følgende online byggemarkeder…\nMarksløjdMarksten BendersMarmor FliserMarsvineburMascot ArbejdsbukserMascot BukserMascot JakkeMascot SikkerhedsskoMaskinbolteMaskinsko\nEn del online firmaer giver nu om stunder et hav af forskellige billige fragtmuligheder til mascot arbejdstøj. En af de mest anvendte er for øjeblikket levering til et afhentningssted, fordi du på den måde nemt kan hente dine nye varer når det passer dig. Fragttypen er nemlig ekstremt fremkommelig, samt desuden ydermere den mest letkøbte mulighed for fragt.\nDu bør derudover tænke over at få pakken leveret til din privatbolig eller ud til din arbejdsplads. Leveringsmetoden bliver oftest en anelse mere pebret, men desuden temmelig nem for mascot arbejdstøj online. Den mest letkøbte mulighed for levering vil dog altid være at du selv henter pakken, som dog betinges af at du bor i kort afstand af e-firmaets byggemarked, eksempelvis Harald Nyborg, Silvan, Jem og Fix eller Bauhaus.\nLeveringshastigheden på mascot arbejdstøj er ekstremt vital om vi har behov for ordren om kort tid, så med det formål er det fuldt ud passende at vi finder det anslåede leveringstidspunkt for mascot arbejdstøj. Størstedelen af firmaer på nettet – eksempelvis Jem og Fix, Silvan, Bauhaus og Harald Nyborg – stiller garanti om billig levering på næste hverdag på mange af deres varenumre online, som alligevel beroer på at ordren indsendes forud for et fastsat tidspunkt, med hensynstagen til at de med sikkerhed kan nå at få de nye varer afsted inden de pakkeansatte har fyraften.\nEn række webshops yder levering uden betaling på mascot arbejdstøj online, men i reglen er det så præmissen at man handler for et fastsat beløb. Alternativt skulle du tage den mindst kostelige leveringsmåde, der i de fleste tilfælde vil blive at få dem til at bringe ordren til et afhentningssted.\nEn del webbutikker udlover klik-og-hent hvor man bestiller billig mascot arbejdstøj online og afhenter i byggecenteret. For eksempel Jem og Fix, Stark, Silvan, XL-Byg, 10-4, Harald Nyborg, Bauhaus, Bygma og Davidsen. De tilbyder fx afhentning af mascot arbejdstøj i disse byer:\nFrederiksberg, Farum, Risskov, Ikast, Hedensted, Ringsted, Nærum, Skanderborg, Værløse, Lystrup, Kalundborg, København, Glostrup, Kokkedal, Vallensbæk, Lyngby, Holstebro, Charlottenlund, Varde, Aalborg, Hillerød, Aarhus, Grenaa, Hørsholm, Albertslund, Frederiksværk, Jyllinge, Thisted, Nyborg, Virum, Ballerup, Stenløse, Esbjerg, Tårnby, Hobro, Rønne, Brønshøj, Nykøbing Falster, Brønderslev, Rødovre, Greve, Gentofte, Hjørring, Roskilde, Silkeborg, Haderslev, Fredericia, Birkerød, Middelfart, Haslev, Holbæk, Næstved, Valby, Herlev, Dragør, Søborg, Vejle, Sønderborg, Frederikshavn, Skive, Randers, Højbjerg, Lillerød, Ishøj, Slagelse, Herning, Allerød, Frederikssund, Korsør, Struer, Helsingør, Taastrup, Åbyhøj, Gladsaxe, Viborg, Horsens, Vanløse, Ølstykke, Vordingborg, Hedehusene, Tilst, Brøndby, Aabenraa, Hvidovre, Rudersdal, Odder, Odense, Brabrand, Svendborg, Nakskov, Køge, Kolding, Nørresundby, og Solrød Strand, .\nKlik-og-hent for mascot arbejdstøj er en mulighed i samtlige områder af Danmark: Sjælland (Sydsjælland, Bornholm, Nordsjælland, Midtsjælland, Østsjælland, Hovedstaden, Vestsjælland, Lolland, Falster, Amager), Fyn (Østfyn, Sydfyn, Midtfyn, Vestfyn, Nordfyn) og Jylland (Midtjylland, Vestjylland, Nordjylland, Sønderjylland, Sydjylland, Østjylland, Syddanmark).\nNår man kigger i tendenserne bliver det tydeligt, at internetbrugere tit leder efter fx mascot arbejdstøj online og køb mascot arbejdstøj. Foruden dette oplever man som regel mennesker efterspørge blandt andet mascot arbejdstøj priser, mascot arbejdstøj tilbud samt billig mascot arbejdstøj, foruden de kendte byggecentre som Silvan, Davidsen, Harald Nyborg, Bauhaus, Bygma, Stark, XL-Byg, Jem og Fix og 10-4.\nTilbud på mascot arbejdstøj\nDet har vist sig at være særdeles overkommeligt for folk at vurdere tilbud på billige mascot arbejdstøj online på diverse online outlets, og til tak har en hel del internet selskaber i Danmark set sig nødsaget til at reducere prisen på mascot arbejdstøj enormt, og ovenikøbet garantere gebyrfri levering.\nTrods dette kan det imidlertid være lukrativt at undersøge enkelte e-handler efter tilbud og udsalg på mascot arbejdstøj online inden du færdiggør din shopping, således at man er skudsikker på at indhente den mest betalelige pris. Se ikke blot på de store byggekæder som Stark, XL-Byg, Silvan, Bauhaus, Jem og Fix, Harald Nyborg, Bygma og 10-4.\nDu skal imidlertid være så påpasselig, at såfremt en butik på nettet afsætter billige mascot arbejdstøj online for en salgspris som anses for umådelig attraktiv, så kan det undertiden være et karakteristika der viser en fup online webshop. Køb med betalingskort er ikke desto mindre omfavnet af en regel, som støtter en overfor fup e-handler.\nVi anbefaler kortbetalinger eller MobilePay. Som et alternativ bør du anvende en løsning fra eksempelvis ViaBill, ifald du vil afbetale prisen på mascot arbejdstøj i flere bidder. Dette tilbydes som regel hos specialiserede netbutikker, men ikke de velkendte byggekæder som fx Davidsen, Stark, Bygma, Silvan, Harald Nyborg, Bauhaus, XL-Byg og Jem og Fix.\nNår vi ser på søgedata fremstår det tydeligt, at netshoppere ofte leder efter for eksempel køb mascot arbejdstøj og mascot arbejdstøj priser. Derudover oplever vi som regel mennesker lede efter bl.a. mascot arbejdstøj online, billig mascot arbejdstøj og mascot arbejdstøj tilbud.\nTrustpilot genererer tilpas hensigtsmæssige løsninger til at efterse adskillige nuværende køberes omtaler og herved tilråder vi, at du gransker webbutikkens vurderinger inden du lægger din bestilling på billige mascot arbejdstøj online.\nFacebook indebærer endvidere egentlig gode chancer for at få kendskab til online firmaets popularitet. Her er der mange internet webshops hvor du kan notere en bedømmelse af virksomhedens service, som ligeledes kan bruges til at få et indtryk af tidligere kunders oplevelser.\nForud for at nogen bestiller billige mascot arbejdstøj online på en internet virksomhed kan de på en vis måde tage stilling til shoppens handelsbetingelser, men det er bare ikke super interessant, særligt ved de kendte byggecentre som Silvan, Davidsen, Stark, XL-Byg, Harald Nyborg, Bygma, 10-4, Bauhaus og Jem og Fix.\nAlternativet kunne måske være at se nærmere på om e-forretningen er e-mærke godkendt, grundet at det ofte er et billede på at online firmaet anerkender de officielle danske regler, samt at online forhandleren hyppigt besøges af sagkyndige der mestrer lovgivningen.\nDette er desuden din mulighed for bistand, såfremt du udsættes for problemer som følge af din bestilling af mascot arbejdstøj. Endvidere er det fornuftigt at køber er vidende om de mest vedkommende forhold der influerer på købet af mascot arbejdstøj online, f.eks. hvilken bytteret virksomheden bruger.\nHer er det også relevant, at man stadigvæk gemmer sin ordrekvittering, således man i fremtiden kan dokumentere sin bestilling af mascot arbejdstøj, uagtet om man køber hos Stark, Silvan, Bygma, Harald Nyborg, Bauhaus, XL-Byg, Jem og Fix, Davidsen eller 10-4.\nLars Rasmussen gav 4 stjerner


HK-formand lægger op til mere frit valg ved OK20 | Arbejderen\nMedlemmerne af HK/Privat vil have flere muligheder for selv at vælge, hvad de vil bruge deres nye overenskomster til. Fritvalgkontoen skal op fra fire til otte procent, lyder det fra sektor-kongressen i Kolding.\nHK/Privats kongres i Kolding samler 337 delegerede fra hele landet.\nSnart går slaget om nye overenskomster på det private arbejdsmarked for alvor i gang, og står det til HK/Privats formand Simon Tøgern, så bliver en stærkere fritvalgskonto til medlemmerne et hovedkrav.\nDer er ét krav, som nærmest bliver sagt i kor. Mere på fritvalgskontoen. Markant mere.\nSimon Tøgern, Formand HK/Privat\n–- Vi er forskellige - og vi har forskellige behov på forskellige tidspunkter i vores liv, har sektorformanden understreget på den igangværende kongres i HK/Privat, der slutter i Kolding i dag tirsdag.\nI dag får HK'erne på en lang række overenskomster indbetalt fire procent af lønnen på en konto, som de kan bruge til enten at indbetale mere på pensionen, få udbetalt i forbindelse med ferie eller købe senior- og børneomsorgsdage.\nUd over en fordobling af kontoen, så ser Simon Tøgern også gerne, at kontoen bliver udvidet, så den bliver til en reel "arbejdslivskonto" - en ordning, hvor HK/Privat via de kollektive overenskomster "sikrer den enkelte større frihed."\n– Vil jeg have penge her og nu, eller når jeg skal på pension? Er det frihed her og nu, eller er det mere frihed til at efteruddanne sig? Det skal vi ikke som fagforening afgøre. Det skal arbejdsgiverne slet ikke afgøre. Det skal den enkelte, sagde Simon Tøgern til 337 delegerede.\nHK/Privat har i løbet af foråret indhentet 18.897 udsagn fra medlemmerne om, hvordan deres arbejdsliv kan blive bedre. Medlemmernes krav til OK20 blev i juni måned præsenteret for 330 tillidsrepræsentanter, der på et fælles træf arbejdede videre med at præcisere HK/Privats krav til nye overenskomster.\nEt samlet kor\n– På baggrund af medlemmernes knap 20.000 input og TR-træffet om OK20 i juni, så er der ét krav, som nærmest bliver sagt i kor. Mere på fritvalgskontoen. Markant mere. Det er det krav, vi skal gå forrest med i forhold til CO-industri og i forhold til den øvrige fagbevægelse, slog Simon Tøgern fast.\nOgså krav om aftalt uddannelse, seniordage, mere frihed ved barns sygdom og flere penge under barsel bør fremhæves vil stå på listen over krav, som forhandlerne fra HK/Privat tager med sig til OK-forhandlingerne.\nI clinch med 50 %-regel\nEt andet problem, som HK'erne bokser med, er den såkaldte 50 %-regel. Den betyder, at 3.927 medlemmer af HK/Privat hver dag må gå på arbejde uden at være omfattet af en overenskomst, fordi under halvdelen af deres kolleger på arbejdspladsen er medlem af HK.\nOverenskomsten ligger gemt væk i skuffen, aftalerne er i hus, men forhindringen er, at arbejdsgiverne kan henholde sig til, at der ikke er medlemmer nok til, at den træder i kraft.\nHer oplever HK/Privat, at arbejdsgiverne til tider er endda meget kreative i deres tolkning for at kunne påstå, at HK-sektoren ikke opfylder 50 %-reglen på det pågældende område, fremgår det af den skriftlige beretning til kongressen.\nOver 1000 nye overenskomster\nPå trods heraf og med en fælles indsats er det lykkedes at tegne 1.015 nye overenskomster med virksomheder, der er medlem af en arbejdsgiverorganisation, siden forrige kongres i 2015.\n"Alle afdelinger gennemfører nu 50 %-ringerunder til medlemmer, der er ramt af 50 %-reglen, så vi konstant overvåger, hvor tæt vi er på at kunne opfylde 50 %-reglen. Og strategien giver resultater", konkluderer beretningen.\n>>LÆS OGSÅ: Delte meninger om lønforsikring på HK kongres\n09. sep. 2019 - 08:37 10. sep. 2019 - 11:52\nHK/Privat kongres 2019\nHK/Privat holder kongres den 8.-10. september på Comwell Kolding.\nPå kongressen deltager 337 delegerede, der skal vælge ny næstformand, diskutere krav til overenskomstforhandlingerne 2020 og vedtage mål for forbundets indsats de næste fire år.\nHK/Privat er med sine 110.000 medlemmer den største sektor i HK og blandt de største organisationer i fagbevægelsen.\nSiden stiftelsen har der været kongres hvert 4. år, og kongressen 2019 er fjerde ordinære kongres.


Debatkultur - Højskole - Højskoler i jylland Brandbjerg Højskole\nDu er her:Start/Højskoleophold/Debatkultur\nPå Brandbjerg træner du både stemme og ører. Vi dyrker på den ene side en stærk debat- og talerkultur, der motiverer og styrker den enkeltes evne til at udtrykke sig, og på den anden side dyrker vi en rummelighed og en lydhørhed, der udgør fundamentet for dialog og dannelse. Vi mener det er helt afgørende for en god dialog, at ligeværdighed og respekt er pejlemærker for samtalen, så vi kan bidrage til en positiv udvikling af debatkulturen i Danmark.\nFor os er forudsætningen for en stærk debatkultur det, vi kalder ”det mangfoldige møde”. Vi er en af de få almene højskoler, der reelt har stor mangfoldighed i elevflokken, og den bruger vi bevidst til at kaste nye perspektiver på den enkeltes verdensbillede. Det er langt sjovere og mere horisontudvidende at debattere med folk, der ser anderledes på verden end en selv.\n”Min verden til debat”\nStørstedelen af vores debatfag er fællesundervisning i faget: Min Verden til Debat. På den måde sikrer vi at forskellige meninger mødes og brydes på tværs af faginteresser, personligheder og baggrunde. Ud over faget afholdes Højskoleaftener og Temadage, hvor udefrakommende oplægsholdere og debattører er med til at nuancere og kvalificere debatten. Vi dyrker derudover verdensengagementet gennem fællesfaget: Projekter med Mening og gennem vores brede udvalg af Rejser.\nFællesfaget “Min Verden til Debat” er placeret onsdage fra 9.15-10.45 samt torsdage fra 13.15-16. Vi vælger en god blanding af høj-aktuelle emner og evigt-aktuelle emner med udgangspunkt i følgende temaer:\nDannelse & personlig udvikling\nMyter & fortællinger\nRejser er en del af Brandbjerg Højskoles kerne. Vi rejser i følgende perioder: Vinter, forår og efterår.\nVinteren byder på fjeldskitur til Norge (kun Outdoor-elever) og valgfri alpin skirejse til Alperne i februar med valgfag 3.\nForåret står på fælles studierejse til Catalonien, som fungerer som afslutning på forårssemesteret.\nEfteråret indeholder 2 forskellige rejser med forskelligt indhold, prisleje og rejsemål. Rejserne ligger samtidigt i november og har en varighed på 12-14 dage. Der er masser af fagligt indhold på rejserne, men ingen tvungne bindinger til de fag, du ellers vælger på skolen. Som elev vælger du altså helt frit mellem de 2 rejser til hhv. Berlin/Istanbul og Costa Rica. Vi forbereder os grundigt til alle rejser for at få det optimale udbytte, og stiller os selv udfordringer og opgaver undervejs.\nOplevelser er en del af Brandbjerg Højskoles kerne.\nPå hvert semester finder du, foruden de almindelige hovedfag, valgfag og fællesfag, en række særlige arrangementer og uger. Det drejer sig om tankevækkende foredrag, koncerter med bands fra det danske musikvækstlag, fordybelsesuger med dit hovedfag, paragliding-kursus (maj) og Jelling Musikfestival (maj).


Les Quatre Terres 2018, Domaine Santa Duc | Bichel Vine\nLes Quatre Terres 2018, Domaine Santa Duc\n130,- pr. flaske. Ved køb af 6 flasker spar 180,-\n"Min lille Chateauneuf" siger Yves Gras om sin yndlings Côtes du Rhône.\nSpændende, kraftig og velbalanceret Côtes du Rhône. Vinen hedder Quatre Terres, fordi den kommer fra fire forskellige terroirs i det sydlige Rhône; Vacqueyras, Rasteau, Roaix og Seguret. Lavet på 70 % Grenache, 15 % Syrah, 10 % Mourvèdre og de sidste 5 % er Cinsault, Carignan og Clairette. Høstet i hånden og gæret med delvis afstilkning og uden gærtilsætning. Lagret på en blanding af store gamle fade og amfora af terracotta et års tid.\nTæt og intens næse med karakter af solbær, brombær og kirsch samt sydfranske krydderurter, nelliker og viol. Smagen er meget fyldig og frugtmættet, men fint balanceret med fine tanniner og en god syre.\nEn kraftig vin, der gerne må få kraftig mad; oksekød, lammekød og kalvekød med kraftig sauce. Fin også til kød på grillen, til lammekølle med hvidløg og rosmarin og helt perfekt til klassisk, dansk julemad.\nTestvinder og 4 stjerner i Berlingske (årgang 2018)\nHelt vidunderlig og Bamseline-blød duft med toner af brombær, læssevis af kærnemælk, kondenseret Kinder-mælkesnitte og mørke, røde bær. Saftig vin med flot ekstraktrigdom og en fin garvesyrestruktur, der rammer frugten godt ind. Nøj, hvor får jeg lyst til at rive den op på fem stjerner, for her er der nærmest tale om en Fiat 500 med et brøl af en Porsche-motor under hjelmen. Fire store stjerner.\n87-89 p. Wine advocate (årgang 2018)\n2018 Cotes du Rhone les Quatres Terres blends fruit from Rasteau, Roaix, Séguret and Vacqueras. Mostly Grenache, it boasts floral hints and almost jammy raspberry fruit. Medium-bodied, it's silky and gentle in the mouth, with an appealing softness for near-term drinking. - Joe Czerwinski\n5 stjerner og Testvinder JV og Fyns Stifttidende (årgang 2017)\nNæse med lækker frugt, masser af mørke bær og let krydderi. Umiddelbart ret sød i munden, men frugtsyren dukker op og renser med røde bær og kirsch inden et blød farvel af sød lakrids. Testens mest polerede vin - nok en venlig hilsen og et feminint kram fra lagringen på store fade og siden amfora, og den høje alkoholprocent virker ikke generende. Vinen er lavet på druer fra fire områder, og på Santa Duc i Gigondas har økologen Benjamin Gras taget over eftersin far, Yves Gras.\n2015 er en rig årgang, det smager man, men også, at Yves Gras her har søgt det mineralske, frugtige udtryk, komponeret med de klassiske Rhône. Dette er netop ikke en blockbuster, men er langt køligere i sit væsen - ligefrem elegant. Smuk vin.\nBesnærende Côtes du Rhône med afdæmpede tanniner og rund og blød mellemfyldig mund med pæne mængder mørk frugt tilsat lidt engelsk lakrids og mokka. Måske ikke helt på niveau med nogle af de forrige årgange, men stadigvæk et rigtig godt køb til prisen.


Windows MultiPoint Server 2011: God til mere end bare skoler\nVigtigste » Programmering » Windows MultiPoint Server 2011: God til mere end bare skoler\nFor nylig hjalp jeg et stort skolesystem med at foretage en episk overgang til nyere serverteknologi: Dens Active Directory-infrastruktur var mere end 10 år gammel, og jeg var nødt til at skifte den til nyere hardware og overføre den fuldstændigt til de nyeste versioner af Windows Server og Active Directory.\nI processen gik jeg ind i klasseværelset efter klasselokalet for at finde ud af, hvorfor migrationer ikke foregik problemfrit. Typisk skyldtes det, at vi i mange af disse klasselokaler havde at gøre med skrammel - systemer, der var blevet slået dårligt i løbet af deres levetid, og kørte (næppe i de fleste tilfælde) Windows XP og på deres sidste ben. Det var trist at tænke på morgendagens unge sind, der klikkede væk på disse dinosaurer. Endnu værre, overalt i verden er klasselokaler, der ville elske at have en XP-dinosaur at klikke væk på.\nDet er måske ikke altid muligt at levere et nyt system, men med Windows MultiPoint Server kan du give en moderne desktopoplevelse til alle studerende. Produktionsversionen af MultiPoint Server 2011 skal være tilgængelig i april, men der er en frigivelseskandidat, der nu er tilgængelig for at prøve. I en nøddeskal giver MultiPoint Server mulighed for en VDI-session til så mange som 20 forbindelser via en enkelt pc.\nMicrosoft promoverer det til klasseværelser, laboratorier og biblioteker. Besparelserne kommer med det faktum, at du ikke behøver at levere fulde computere til alle, der opretter forbindelse; hver bruger kræver kun en skærm, et tastatur og en mus. Hovedsystemet deler sine ressourcer med de andre brugere via en Windows 7-grænseflade.\nMultiPoint Server 2011 er den nyeste version af dette stort set ukendte produkt. Dens værdifulde nye funktioner og forbedringer inkluderer følgende:\nSupport til RDP-kompatible klienter. Systemer, der er RDP-kompatible (som de gamle Windows XP-systemer, du ikke kan slippe af med) kan oprette forbindelse til MultiPoint Server. Det understøtter også tynde klienter, bærbare computere og netbooks. Tynde klienter, der understøtter RemoteFX, skal have en meget rig multimedieoplevelse.\nStyring af flere servere fra et sted. Hvis du har mere end én MultiPoint-server, kan du administrere dem fra en brugergrænseflade.\nÉn skærm, to brugere. Det lyder godt, at alt hvad du behøver, er at levere en skærm, tastatur og mus til hver bruger, men lad os indse det: Skærme er dyre. Med MultiPoint-serveren kan du parre to personer med en skærm, der arbejder uafhængigt (gennem splitskærme) eller sammen.\nActive Directory-integration. Du kan slutte dig til MultiPoint-serverne til dit eksisterende domæne og bruge eksisterende konti på domænet med serverlogins. Derudover kan MultiPoint-serveren som medlem af domænet styres gennem gruppepolitikker og levere roamingprofiler.\nVirtuelle implementeringer. Du kan installere MultiPoint Server som en virtuel maskine uden at have den overflod af ny infrastruktur, som virtualisering undertiden kræver.\nLærerledelse. En lærer kan tjekke ind på hver station; der er en miniaturevisning, der giver ham eller hende mulighed for at se hver station (som en sikkerhedskameraopsætning) og zoome ind, når en studerende har brug for hjælp. Med et klik på en knap kan læreren blokere alle stationer, så eleverne skal løsne sig fra computeren og fokusere igen på læreren - jeg ville ønske, jeg havde den funktion i nogle af de it-kurser, jeg har undervist gennem årene . Læreren kan også begrænse adgangen til bestemte websteder og så videre. (Dette er grundlæggende beskyttelse, så du vil have en iBoss-forældrekontrolenhed eller en anden form for webfiltreringsprodukt for virkelig at beskytte dine studerende, biblioteksbesøgende osv.) Studerende får personlige mapper, men de kan også medbringe et USB-lagerdrev og tilslut det til deres stationer for at få adgang til deres personlige data.\nSelvom MultiPoint Server kunne være et godt værktøj i skoler og biblioteker, ser jeg reel værdi i mange virksomhedsorienterede situationer såsom laboratorier, interne træningscentre og kioskstationer, som arbejdere bruger til at kontrollere deres tidsplaner og så videre.\nDenne artikel, "Windows MultiPoint Server 2011: God til mere end bare skoler," blev oprindeligt offentliggjort på .com. Læs mere af J. Peter Bruzzese's Enterprise Windows-blog og følg den seneste udvikling i Windows på .com. For at få de seneste nyheder om forretningsteknologi, følg .com på Twitter.