★ New Orleans Efter Katrina: De bedste ting ændres aldrig ★\nFem år efter Katrina Af Matt Hannafin\nFemte årsdagen for orkanen Katrina gav amerikanske nyheder viser en god undskyldning for at genoprette deres gamle stormfilm. Intet gør stor tv som katastrofe og lidelse, men dikotomi mellem billederne på mit tv og seværdighederne i mit New Orleans hotelvindue var lidt for stærkt. Faktum er, i meget af New Orleans ville du være hårdt presset for at finde en antydning om, at byen var Waterworld for få år siden. Ja, genopbygningen fortsætter i den hårde ramte Nedre niende afdeling og andre områder. Og ja, vi må huske på, at stormen, dens efterdybning og det bunglede regeringssvar dræbte omkring 1500 mennesker og fordrev næsten 400.000 mere, mest midlertidigt, men nogle permanent. Men som jeg har hørt flere gange under mit besøg, er Katrina fortiden. I modsætning til nogle andre historiske byer, hvor gårdsdagens store begivenheder er frosset i rav eller holdes levende gennem historisk genoptagelse, har New Orleans altid givet et meget vist indtryk af tidløshed - følelsen af at det 18. og 19. århundrede stadig er meget levende her , klædt op som Keith Richards og har en stor gammel tid med deres unge, 21. århundrede veninder. Med en sådan holdning, hvem har tid til at se tilbage?\nSå her er tidløshed, og til de tidløse juveler, vorter og udligninger, der gør New Orleans New Orleans. På det tidspunkt er byens set ild, feber og oversvømmelse, men dets borgere kalder det "The Big Easy." Det fortæller dig noget?\nBilledtekst: Bourbon Street om natten i New Orleans. Foto af Richard Nowitz\nRomantisk og Evocative Architecture Sandsynligvis den mest visuelt særprægede by i USA, pæler New Orleans stil på stil med byhuse fra det 18. og 19. århundrede, kreolske hytter, viktorianske fantasier, græske genoplivningshuse, franske koloniale villaer og alle former for 20th og 21st århundrede stilarter blande det op inden for blot et par kvadrat miles. Det historiske franske kvarter, der så lidt eller ingen skade fra Katrina, er nu for altid kendt for sine smedejerns balkoner, der pryder hundredvis af det sene 18. og 19. århundredes bygninger i hele 85-kvarteret. Så som nu giver de mulighed for en kølig brise under New Orleans 'notorisk klæbrige somre.\nFoto Caption: Fransk Quarter Street Scene i New Orleans. Foto af Richard Nowitz\nMusik på hvert hjørne ... Vuggen, hvor den første jazz svingede, New Orleans er nok den mest musikalske by på planeten. Gå gennem det franske kvarter om aftenen, og du vil høre messingbånd, der udfører på gadehjørner, små jazzgrupper huddled under balkoner, solister, der strækker sig ud af hjørner, jazz og R & B virker store og små udførende på utallige klubber, og blarrende rockbånd pounding væk i Bourbon Street's sprutshaller. Festival-tiden forstærker kun den allerede berømte mix, med Mardi Gras, der bringer marchebandene ud, og det tidlige forårs jazzfest viser mange lokale og internationale kunstnere, der udfører ikke kun jazz, men blues, R & B, gospel, Cajun, zydeco, latin, folkemusik, rock, hip -butik, bluegrass og alt imellem.\nFotooverskrift: Commander's Palace jazzbrunch i New Orleans.\n... Og Sousaphones, For New Orleans er nok den eneste by i verden, hvor du almindeligvis kan se (eller høre) et dusin sousaphoner i løbet af en gennemsnitlig dag. Ikke desto mindre er det en kendsgerning, at orkanen Katrina ramte New Orleans musikere hårdt. I forbindelse med en ceremoni for Louisiana State Museums kommende udstilling, "Living with Hurricanes: Katrina and Beyond", fortalte lokale R & B-legenden og Grammy-vinderen Irma Thomas i sidste uge på en ceremoni, at i stormens efterdybelse, med ydeevne muligheder få eller ingen, mange lokale musikere kæmpede bare for at overleve. I årene siden har byen ifølge Thomas opdaget, hvad den har: "De får endelig det, hvor vigtige musikerne er til denne by, til byens kulturliv." Når det er sagt, viser en ny rapport fra nonprofit-musikerehjælpsgruppen Sweet Home New Orleans, at indtjeningen til byens musikere er nede på omkring 43% fra niveauet før storm. Så hvis du besøger, og du kan lide hvad du hører, købe nogle cd'er fra bandene, ok?\nPhoto Caption: En sousaphone cadges til beignets udenfor Cafe du Monde i New Orleans.\nFødevarer som du ikke tror Her er en bemærkelsesværdig kendsgerning: Ifølge New Orleans Convention & Visitors Bureau er der nu 300 flere restauranter i New Orleans end der var før orkanen Katrina. Tre hundrede! Det blæser bare sindet, især når man overvejer, at selv før Katrina du ikke kunne kaste en pind her uden at ramme et legendarisk spisested, en gourmet nykomling, en down-home pojke eller stegt kyllingeled, og måske en Lucky Dog vogn eller to.\nHvad står der for det hele? Kreditere byens langvarige kulinariske ry kombineret med den utrolige ånd i post-Katrina-genopbygningen. Kokken Scott Boswell af franske kvarter restauranter Stella! og Stanley var den første kok til at fortsætte med at servere mad i byen post-Katrina, etablere en burger-og-øloperation for hjælpearbejdere og medier lige dage efter stormen og scrounging forsyninger og personale, hvor han kunne finde dem. "Jeg ville ikke gerne gøre det igen, men jeg ville ikke bytte oplevelsen til noget," sagde han, da jeg talte med ham i sidste uge. "Det var en utrolig tid." Understreger ånden i samvær og iværksætterisme stormen og dens efterfølgelse skabt, siger han, at byen nu er "et åbent forum for succes. Jeg skal gøre så meget her som muligt".\nBilledtekst: Oyster Shucker på Acme Oyster House i New Orleans. Foto af Richard Nowitz\nDrikke, Drikke og Mere Drikke For bedre eller værre (og jeg er virkelig ikke sikker på hvilken), New Orleans er stor på at drikke og store på at drikke stort. Mens det høflige samfund nedbringer det Sazeracs og mint juleps i gentlemaniske mængder, var de ud af byen varulve, at syltetøj Bourbon Street 24-7 generelt favoriserer flere heroiske og dumhårede concoctions: rum orkaner i yardlange plastikbriller, søde gale håndgranater "New Orleans 'mest kraftfulde drikke" ®), og Bud Lites tjente i, hvad der ligner halv gallon flasker. Mange barer og klubber har walk-up vinduer, så du behøver ikke engang at gå ud for fortovet for en genopfyldning. I nærheden ligger Canal Street, selv CVS og Walgreen's apoteker har fuldvandsafdelinger.\nBilledtekst: Bourbon Street i New Orleans.\nEn størrelsesangivelse Det seneste årti's generelle superserende tendens i USA har banket New Orleans ud af sin gammeltids trone som "Den fattigste by i Amerika" (2010 Mænds Heath rangering har det helt nede i 18. plads), men som en ven af mig, der flyttede til NoLA fra NYC, noterede han sig med sin nye mave: "Du kan ikke være sexet i New Orleans, medmindre du er fed." Dette er en by, hvor ingen virkelig synes at tage hele "se hvad du spiser" etisk til hjerte. Kæmpe portioner, cremet sauce og gut-busting multi-retters måltider er standard billetpris og ve vegetareren, der vandrer ind i en typisk NoLA restaurant og forventer at bestille af menuen.\nPhoto Caption: Shop vindue i New Orleans 'franske kvartal.\nSerendipity & Style En by er et lærred, som vi markerer vores originalitet, og New Orleans 'folk har en tendens til at bruge alle farveblyanterne i deres kasse. I det franske kvarter er mange balkoner små jungler af hængende planter, præget af stemningsfulde statuer. Se ned ad en gyde, og du kan se en idyllisk, skjult gård, alle palmer, bregner, springvand og skyggefulde kroge. Windows kan være små smykkeskrin museer af pyntegjenstande. Ved Mardi Gras bliver folket selv lærredet, udsmykket i detaljerede kostumer, der kan tage et helt år at forberede.\nBilledtekst: Dekoreret hegn i New Orleans 'franske kvarter.\nMagnificent Decay For mig ligger en vigtig del af New Orleans 'fysiske skønhed i dets lappekvalitet - den måde, hvor dens tre århundreder af overlappende arkitektur overlappes med tre århundreders folks indsats for at holde hele sindet fra at falde fra hinanden. Som i byer som Amsterdam tager tyngdekraften sin vej: Du går ned ad en gade og kigger på den vinkel, hvor en af de gamle balkoner er bosat og tænker: "Wow, det ville jeg ikke sidde på" - og så bemærker du, at folk er i små liggestole med drinks på et bord mellem dem. Byens klima har også en effekt. Som jeg hørte nogle ikke navngivet person siger: "Vi behøvede ingen orkan at være våd." New Orleans 'hyppige regn kan dramatisk drenching, og fugtighed er en næsten konstant tilstedeværelse. Den måde, som en strøm kan skære en canyon, der får nok tid, New Orleans sultry klima er gradvist at spise det levende, men jeg ville ikke bekymre mig for meget. Venedigs lagune har arbejdet på sin navneby i omkring 1.500 år, og Venedig, selvom det ofte er soggy, stadig står.\nBilledtekst: Teetering bolig- / handelshus i New Orleans 'franske kvarter.\nReal Decay: New Orleans 'Kirkegårde Brug meget tid i New Orleans, og før eller senere løber du over de døde. Du kan næsten ikke undgå det, for de er lige deroppe i det åbne. Fordi byen altid har været tilbøjelig til at oversvømme, har organer været interredet over jorden siden dets tidligste dage, nogle gange i udførlige grave, der sidder den ene ved siden af hinanden, blegning i den sydlige sol - små byer i de døde i en levende by. St. Louis kirkegård nr. 1, på Basin Street mellem byerne Conti og St. Louis (øverst i det franske kvarter), er den ældste og mest ikoniske, med sten stammer tilbage til 1789. I haven District, Lafayette Cemetery No . 1, på sjette St. lige overfor Commander\nNew Orleans Streetcars "De fortalte mig at tage en sporvogn med navnet Desire og derefter overføre til en kaldet kirkegård og køre seks blokke og gå ud på Elysian Fields," siger Blanche DuBois i Tennessee Williams ' En streetcar navngivet ønske. Desire-linjen løber en gang gennem det franske kvarter til sin navnegade, men det er nu ikke mere - en af mere end 20 linjer, der blev erstattet af busforbindelser i 1940'erne, 50'erne og 60'erne. I dag har byen kun tre linjer tilbage. St. Charles Avenue Line er den ældste stationære gadebane i verden, der løber 13,2 miles fra Canal Street i Central Business District gennem Garden District til Carrollton. Riverfront Line og Canal Street Line er begge relativt nye ruter skabt for at genoplive byens store sporvognstradition. Riverfront-tjenesten startede i 1988 og spore ruten for Mississippi fra Esplanade (den østlige kant af det franske kvarter) til Julia Street (webstedet for Riverwalk-mallet og krydstogtsskibsterminalen). Canal Street Line er endnu nyere, der starter i 2004 og løber 8,5 km fra det franske marked til City Park, New Orleans Museum of Art og flere af byens historiske kirkegårde.\nKatrina gjorde et tal på alle tre linjer. Kanallinjen genoptog delvis service efter blot tre måneder, men det tog til 2008, før service var helt op og kører på St. Charles-linjen.\nPhoto Caption: En klassisk St. Charles sporvogn, afhenter på Canal Street i New Orleans.\nMississippi flyder lige ved den østlige fod af det franske kvarter, Mississippi giver og Mississippi tager væk: Byen voksede her specifikt, fordi det er et vidunderligt sted for flodhandel og blomstrende havoperationer (landets femte største i volumen) , sammen med tilhørende skibsbygning, shipping, logistik og andre virksomheder har været en primær motor i byens økonomi. På ulempen vil der hver gang komme en stormflod op ad floden fra Mexicogolfen og POW! Stor katastrofe.\nPost-Katrina, det tog kun omkring en uge for havnen at få noget af sin drift i gang igen, og i 2006 var det op til 86% af sin pre-Katrina-forretning trods ødelæggelsen af en af dens containerskibe terminaler. Havnens krydstogtsoperationer kom ikke tilbage til oktober 2006, da NCLs Norsk søn blev det første store krydstogtskib for at vende tilbage til byen til regelmæssige kørsler. I 2011 og 2012, NCL, Carnival og Royal Caribbean vil alle have megaships sejler fra havnen, nogle af dem året rundt.\nMest dårligt ramt af stormen var New Orleans historiske flodbåd krydstogter, især markiser driften af Delta Queen Steamboat Company, der lidt sådanne tab i stormens kølvandet, at det aldrig genoprettet. Indtil dag er der stadig ingen krydstogter ombord på klassiske paddlewheel riverbåde på Mississippi, selv om skibe som Natchez og Creole Queen Fortsæt med at lave dag og middag krydstogter.\nFoto billedtekst: Trækbåd Louise og dampbåd Natchez på Mississippi. Foto af Richard Nowitz\nOverlevelsesevner Umiddelbart efter Katrina spekulerede mange på, om New Orleans nogensinde kunne komme tilbage på fødderne. Nogle spekulerede på, om de skulle annullere Mardi Gras det pågældende år, spørgsmålet om hensigtsmæssigheden af at have en stor fest efter en sådan katastrofe - men de naysayers var i mindretallet. Som Frommer er for sent observerede den store New Orleans-forfatter Mary Herczog af den efterfølgende parti: "Ånden var umådeligt høj, som nye orleansere og elskere af byen både viste sig i deres mest glitrende eller satiriske kostumer, skreg for perler, engagerede sig i andre traditioner , og generelt ophøjede i et øjeblik, at det ikke så længe før syntes, at det aldrig ville komme igen. De havde overlevet, og de var fyldt med håb om, at deres by ville også. At der ikke har været et væsentligt fokus på Katrina i løbet af efterfølgende Mardi Gras er et godt tegn, det betyder byen og dens loyale beboere bevæger sig ind i fremtiden, der har bragt sammen det bedste, ikke det værste, fra fortiden. "\nMed New Orleans Saints regerende som Super Bowl Champions; med nye hoteller, restauranter og natteliv springer op for at betjene forretnings- og fritidsrejsende; med nye museer, herunder det udvidede National World War II Museum og Audubon Insectarium; og med mere end tre dusin store festivaler dotere byens kalender, hvem kan nægte at New Orleans, mens det stadig er i recovery mode, ikke kun overlever, men gør det med stil? Ikke mig.\nFoto Caption: Mardi Gras flyde og skare i New Orleans. Foto af Romney Caruso\nHvordan familier og seniorrejsende kan bruge rådgivning på denne hjemmeside


Karakteristik af et tørt klima_Natur\nKarakteristik af et tørt klima\nØrkener og stepper er de regioner, der er præget af tørre klimaer. Disse er tørre og halvtliggende områder, der har tre hovedkarakteristika: meget lav nedbør, høje fordampningshastigheder, der typisk overskrider nedbør og brede temperatursvingninger både dagligt og sæsonmæssigt. Tørklima findes over hele kloden, især i det vestlige Nordamerika, Australien, Sydlige Sydamerika, Central- og Sydafrika og meget af Asien.\nLav og uforudsigelig nedbør er den primære egenskab af et tørt klima. Den laveste nedbør forekommer i tørre eller ørkenområder, hvor nedbør er mindre end 35 cm pr. År, og nogle ørkener har år uden nogen nedbør. Semiarid, eller steppe, regioner består af græsarealer præget af korte græs og spredte små buske eller sagebrush. De modtager lidt mere regn end ørkener og kan modtage op til 70 cm (28 inches) om året. Imidlertid har de fleste semiaridområder mindre end 50 cm (20 tommer) med gennemsnitlig årlig nedbør.\nEn anden karakteristisk for et tørt klima er, at fordampningen ofte er større end nedbør. Dette resulterer i et klima, der mangler grundfugtighed på grund af den lave gennemsnitlige nedbør og hurtig fordampning af nedbør, der falder. F.eks. Tørre områder i Mellemøsten gennemsnit mindre end 20 cm regn pr. År, men årlige fordampningshastigheder på mere end 200 cm kan være ti gange så meget som nedbør. Den ekstreme fordampning bidrager til tørre, grove jordarter, der understøtter det lille planteliv. Halvtørre områder med lidt mere nedbør vil understøtte nogle græs og små buske.\nEn tredje fælles karakteristik af tørklimater er store variationer i sæsonmæssige og daglige temperaturer. Ørken findes normalt i skygge af bjergkæder og har varme somre, kølige nætter og moderate vintre. Men i kolde ørkener kan vintrene være yderst frie. I tørt klima er solens stråler mere direkte, på grund af manglende fugtighed, og dette resulterer i ekstreme daglige temperatursvingninger. Ørkenhøjder kan nærme sig 40 grader Celsius (104 Fahrenheit) eller mere, og i nogle områder kan vinterdråber falde langt under nedfrysning.\nAride og halvtørrede regioner udgør sammen 26 procent af jordens jordareal, og ørkener udgør 12 procent af jorden. De store ørkener i verden findes i Sahara i Nordafrika, Chihuahua og Sonoran ørkenerne i Mexico og sydvestlige USA og Gobi ørkenen i Asien. De største semiaridregioner i verden findes i de store stepper i Rusland og de kortgræsede sletter og sagebrush-områder i Nordamerika-sletten og Det Store Basin samt Pampas i Sydamerika.\nSidste artikelKlimaet i den paleozoiske periode\nNæste artikelDyr i et tempereret klima\nDen fulde livscyklus for den Giant Panda >\nSådan finder du afstanden til en by Fra Equator>\nPlanter og dyr i Honduras >


Anderson DR, O'Brien BJ, Levine MN, et al. Efficacy and Cost of Low-Molecular-Weight Heparin Compared with Standard Heparin for the Prevention of Deep Vein Thrombosis after Total Hip Arthroplasty. Ann Intern Med. 1993;119:1105–1112. doi: https://doi.org/10.7326/0003-4819-119-11-199312010-00008\nNeurosurg Rev 2020.