Антикварні пристрасті. Захоплення\nХОБІ, РОЗВАГИ, ДОЗВІЛЛЯ * Інші теми ... *\nАнтикварні пристрасті. Захоплення\nВ розділі Інші теми ... - Запитав Franseks210 - 5 роки тому\nЖиття коштує дорого - не секрет. А хороша життя - ще дорожче. Всі витрачають гроші, але тільки деякі вміють їх вкладати. Як можна прикрасити свій будинок і зробити при цьому вигідну інвестицію?\nТрадиційно "високе мистецтво" протиставлялося низькою комерції. Колекціонування предметів мистецтва вважалося долею тонких, високоосвічених, але непрактично натур. Збирачів представляли безумцями не від світу цього, які відмовляють у шматку хліба собі і своїй сім'ї заради придбання черговий рідкості. Вважалося навіть, що ця пристрасть може довести до розорення. А іноді можна зіткнутися і здивуванням: "Навіщо збирати чуже мотлох?".\nТаким поглядам дещо суперечить той факт, що відомі російські колекціонери і підприємці - Щукины, Морозови, Мамонтові, Рябушинські, Бахрушины - були успішними комерсантами, не звикли викидати гроші на вітер. І в наш час трепетні дами з мистецтвознавчим освітою успішно співпрацюють з "акулами" бізнесу, а іноді й самі показують цілком недитячі зубки.\nСпробуємо довести, що "руйнівною пристрастю" збирання старовинних полотен можна назвати лише у виняткових випадках, набагато частіше це захоплення збагачує власника колекції, а предмети старовини є надійним об'єктом для інвестицій.\nПоглянемо на предмет з позицій економіста, комерсанта, банкіра і розберемося, чому одних мистецтво доводить до зубожіння, а інших - збагачує. Спочатку займемо цинічну, "капіталістичну" позицію: будемо розглядати нетлінні твори мистецтва не тільки як джерело "розумного, доброго, вічного", але і як засіб отримання доходу, як активне вкладення грошових коштів.\nВизначимося в термінах: актив - це ліва сторона бухгалтерського балансу; активами називаються засоби, що вкладені куди-небудь для отримання прибутку (від лат. Activus - діючий). Антикваріатом, відповідно до словника Ожегова, прийнято називати речі старовинні і цінні. Саме про них і піде мова, а не про таких екзотичних зборах, як колекція сірникових етикеток або цукеркових обгорток (хоча і вони можуть являти собою цінність).\nДійсно, закупивши для вітальні не супермодний сучасний стіна, а меблі, що вийшла з моди років десь 150 назад, ви можете вважати це активним вкладенням коштів? Щоб вирішити це головне питання, спробуємо спочатку відповісти на кілька інших:\nЗ чого складається вартість картини?\nНаскільки пов'язані поняття оцінки та експертизи?\nЧому вартість старовинних полотен постійно зростає?\nЩо таке поняття залишкової вартості стосовно до сучасних і антикварних предметів меблювання, декоративно-прикладного мистецтва тощо?\nБільшість людей оцінюють живописні полотна за принципом "красиво - некрасиво", утримуючи в пам'яті лише кілька десятків знаменитих прізвищ, при цьому часто навіть керуючись не власними відчуттями, а підписом на табличці: "Рокотов", значить, добре. У каталогах аукціонів поруч з репродукцією теж присутня така "табличка", яка крім відомостей про автора, часу написання, розмір та стан збереження містить ще й "estimated price" - тобто ту ціну, за яку картину рекомендують купити. Звідки виникає ця цифра? З чого вона складається? Чому вартість картини після проведення грамотної експертизи може зрости в десятки разів?\nНаведемо такий приклад: якимсь придбаний колекціонером, скажімо, акварельний портрет молодої дівчини невідомого художника. З малюнком починають працювати мистецтвознавці: вивчають манеру письма, позначки і написи на полях і на звороті, порівнюють з іншими зображеннями - і встановлюють особу моделі. З'являється конкретність. Якщо зображена виявляється особливою відомої - ціна акварелі зростає. Можна піти далі - підняти збереглися архіви того сімейства. На цьому етапі іноді трапляються чудесні несподіванки, на які потай сподівається будь колекціонер: знаходиться лист або інший запис, з якої випливає, що акварель написана відомим майстром. Ціна портрета зростає в десятки разів. Описана тут історія не вигадана: вона сталася в 1995 р. з акварельними портретом Е. Н. Муромцева пензлю Петра Соколова з колекції Тверьуниверсалбанка.\nАналогічних прикладів чимало. Маклер керується внутрішнім чуттям і йде на певний ризик: експертиза може і не підтвердити його здогадку. Не виключений варіант, що придбання виявиться фальшивкою. У цьому випадку вкладені кошти будуть майже безповоротно втрачені. Подібну операцію можна порівняти з біржовою спекуляцією, коли, купуючи акції якої-небудь компанії, дилер розраховує, що їх вартість найближчим часом зросте. Розрахунок може виправдатися, а може і ні. Набагато частіше знавці набувають вже атрибутированные полотна з метою зберігати їх довгі роки.\nЧому вартість картини залежить від експертного висновку? Адже в самій картині від експертної оцінки нічого не змінюється. Можна навести таке порівняння: саме витончене колечко з невідомого жовтого металу нічого не коштує, поки на ньому не варто проба. Після апробації його вартість зростає в сотні разів, але в самому кільці теж нічого не змінюється. Просто справа в тому, що недосвідчені люди звикли змішувати два поняття: естетичну цінність речі і її ринкову вартість.\nРоки два тому Державному Ермітажу був проданий знаменитий "Чорний квадрат" К. Малевича. Він був оцінений кваліфікованим експертом, віце-президентом Російського суспільства оцінювачів антикваріату і ювелірних виробів Р. А. Путниковым в 1 млн. доларів. Причому ця ціна була названа умовною, експерт зауважив, що за кордоном вартість картини була б в 10-15 разів вище. І це притому, що в очах переважної більшості людей (прошу вибачення у шанувальників К. Малевича), естетична цінність картини прагне до нуля.\nНа користь розмежування естетики та ціни говорить і той факт, що, змінюючи власників, деякі твори не залишають при цьому депозитарію в швейцарському банку. Власне, предметом купівлі-продажу є не сама картина, а експертний висновок на неї. Тобто акт експертизи, засвідчуючи цінність оригіналу, стає чимось на зразок цінного паперу.\nАле якщо вартість картини не пов'язана безпосередньо з її естетичною цінністю, то чим вона визначається? Чому дерев'яна рама і відріз застарілого розфарбованого полотна може коштувати мільйони доларів? На це питання можна відповісти так. Вартість картини визначається:\nчасом створення: якщо примітивно, то чому річ старше, тим вона дорожча. Це залежить від кількості предметів тієї чи іншої епохи, що дійшли до наших днів. Хоча таке правило не є абсолютним;\nтим, як історики оцінюють цей час - як розквіт чи як занепад. Так, наприклад, перша половина XIX століття - період розквіту російської садиби, друга половина - період її занепаду;\nвстановлено автор. Картина невідомого художника або виріб без клейма фірми коштують набагато дешевше;\nнаскільки цей автор відомий, "розкручений". Є усталені авторитети, але багато в чому ситуація визначається модою. Часом перед продажем тієї чи іншої іменної колекції антиквари проводять цілі рекламні кампанії. З'являється ряд "незалежних" статей про те, наскільки геніальний митець, як невдало склалася його доля, як він незаслужено забутий і т. п. Іноді мода визначається і зовнішніми подіями: так, наприклад, "перебудова" викликала підвищений інтерес до російської живопису на Заході;\nдо якого періоду творчості художника належить твір, наскільки воно технічно абсолютно;\nособистістю моделі: портрет Пушкіна або Менделєєва буде коштувати дорожче портрета нікому невідомого обивателя;\nступенем його збереження: облита кислотою "Даная", незважаючи на всю свою унікальність, все-таки втратила частину своєї ринкової ціни.\nЗалишкова вартість або те, скільки коштує річ без урахування всіх магазинних накруток.\nПорівняємо дві покупки дорогих фірмових сучасних годин і годин старовинних. Що відбувається з залишковою вартістю того й іншого після того, як ви розкрили упаковку і встановили своє придбання на призначене йому місце? Залишкова вартість сучасних годин падає: "втрата товарного вигляду". Якщо через кілька років, ви захочете їх продати, то виручіть незмірно менше витраченої суми: годинник не нові, модель застаріла.\nА у випадку з антикварними річчю? Втрати товарного вигляду не відбувається, при нормальному зберіганні і догляді роки роблять вашу покупку тільки старше і, отже, цінніше. При наявності елементарних комерційних здібностей, років через 10-15 ви легко зможете продати їх з прибутком.\nЗ чого складається цей прибуток? Чому вартість полотен або інших предметів антикваріату росте? Наскільки постійний це зростання?\nПо-перше, колекціонуючи предмети старовини, ви захищаєте свої заощадження від інфляції.\nПо-друге, зростання цін на старовинні твори мистецтва пов'язаний з невблаганним ходом часу: незважаючи на всі зусилля реставраторів і турботу колекціонерів, картини та інші предмети руйнуються, гинуть у пожежах, повенях, "локальних конфліктах" та ін.\nАле так чи постійний ріст цін? Відповідь - ні. Вище вже згадувалося про моду на той чи інший напрямок, той чи інший стиль. Наслідком підвищеного інтересу до творчості, наприклад, Айвазовського стає зростання кількості підробок цього художника. Підробки викликають розчарування і побоювання, картини купують менш охоче. Як наслідок, ціна на них падає. Так сталося з "агітаційним порцеляною" - радянської посудом 20-30-х рр. з порцеляни низької якості, прикрашеної революційними гаслами і пропагандистськими картинками.\nДосвідчені колекціонери надходять навпаки: купують немодне, і продають, як тільки річ входить в моду і ціна на неї стає максимальною.\nТобто ріст цін на предмети антикваріату відбувається за тим же принципом, що і зростання цін акцій надійної компанії на біржі: вектор спрямований у верхній правий кут, але реальна ціна коливається близько цієї напрямної.\nПодібними ж правилами можна керуватися і при покупці творів сучасних майстрів. Тут від експерта потрібен особливий дар: слава самого "розкрученого" живописця може згаснути через кілька років після його смерті, а нікому не відомий аутсайдер може бути визнаний генієм. Коли-то так сталося з творами А. Модільяні, пізніше - С. Звєрєва. "Якщо, побачивши картину, ти відчуваєш психологічний шок, купуй її" - таким принципом керувався С. В. Щукін, скуповуючи полотна пост-імпресіоністів.\nНаскільки надійні такі вкладення коштів? В історії досить багато випадків, коли колекції розпродавалися "за борги", тобто допомагали з розплачуватися з кредиторами. Як би ні була така подія болісно для самого колекціонера, воно скоріше говорить про переваги збиральництва як об'єкта інвестування у порівнянні з іншими.\nЯкщо ж розставання з коханою колекцією для вас "смерті подібно", то, в крайньому разі, її можна закласти, тобто цінний предмет антикваріату може служити забезпеченням кредиту. І такі приклади є, і не тільки за кордоном.\nДо того ж не слід забувати ще про один важливий джерелі непрямого доходу: право на відтворення. Це означає, що ви можете видати каталог своєї колекції і розпродати тираж, вимагати плати за відтворення вашої власності в друкованих виданнях, використовувати колекцію в рекламних цілях і прочая, і прочая.\nОтже, старовинні полотна і інші предмети антикваріату не тільки радують своїх власників, але і можуть вважатися досить надійним і прибутковим об'єктом для інвестицій. Вкладені в них кошти "працюють", приносячи прибуток подібно цінних паперів. На жаль, як можна розоритися або, навпаки, скласти стан, граючи на біржі, так можна прийти до аналогічних результатів, колекціонуючи предмети витончених мистецтв. Справа в знаннях: мистецтвознавчому освіту, ділової інтуїції, вміння передбачати тенденції ринку і т.д. і т. п. Якщо ви не володієте цими якостями, не варто пускатися в біржові авантюри, ні займатися колекціонуванням. Якщо ж ви впевнені в собі чи здатні найняти компетентного фахівця - ризикуйте!\nТеги: автомобіль\tкниги\tрукоділля\tтворчість\tквіти\tПристрасті\tзахоплення\tподорожі\tживопис\tзахоплення\tхобі-музика\tчитання\tАнтикварні\nТеми з розділу Інші теми ...\nВ розділі Інші теми ..., запитав JessicaPi 4 роки тому\nСкладання моделей – хобі для справжніх маленьких чоловіків . Захоплення\nВ розділі Інші теми ..., запитав AkveraSl 5 роки тому\nЛюбителям дрібничок присвячується. Захоплення\nВ розділі Інші теми ..., запитав dsbyswsrutoms 5 роки тому\nТату зі змістом для дівчат з фото - значення символів і візерунків, переклад написів і цитат\nВ розділі Інші теми ..., запитав AmandaSt 5 роки тому\nІрландські прізвища та їх значення, чоловічі та жіночі імена\n/subscribe_qn/3399-antikvarn-pristrast-zahoplennia.html /unsubscribe_qn/3399-antikvarn-pristrast-zahoplennia.html Ви підписались на цю тему Ви відмовилисб від підписки на цю тему Підписатися Відписатися /get_answer.html Добавити Information!


Українцям не виплатили лікарняні через борг у 1,6 млрд гривень\n14 квітня 2019, неділя, 20:15\t48\n2019-04-14T20:15:00+03:00 Суспільство 2019-04-24T04:01:49+03:00\nБорг в 1,6 млрд гривень по виплаті лікарняних має фонд соціального страхування, який затримує їх за кілька тижнів. Більше того, цієї осені виплати можуть і зовсім припинитися. Про це повідомила уповноважена Верховної Ради з прав людини Людмила Денисова, передають "Подробиці".\n"На сьогоднішній день заборгованість Фонду з виплатою лише посібники з тимчасової непрацездатності становить 1,6 млрд грн , при цьому термін затримання складає 27 календарних днів. Крім того, як мені стало відомо, загроза , що у вересні страхові виплати можуть зовсім припинитися", - говорить Денисова.\nЯк пояснила Омбудсмен, за інформацією директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Сергія Нестерова, заборгованість по виплаті застрахованим особам матеріального забезпечення виникла у зв'язку з прийняттям дефіцитного бюджету Фонду на 2019 рік.\nЯк повідомляли Українські Новини, обсяг призначених субсидій збільшився майже вдвічі за рік.\nТакож з 1 березня в Україні розпочалася виплата субсидій готівкою.\nБільше новин про:\tСоціальні виплати Лікарняні


Головному лікарю Надвірнянської СЕС Роксолані Іваніщак оголосили дві догани за правдиві аналізи води\nВівторок11 серпня 202012:21\nКерівництво обласної Держсанепідемслужби звинувачує Роксолану Іваніщак у порушенні правил внутрішнього трудового розпорядку. Мовляв, про результати досліджень Іваніщак не проінформувала свого безпосереднього керівника, пише Курс.\nТакі дії керівництво центру розцінило як перевищення службових повноважень та порушення трудової дисципліни.\nРоксолана Іваніщак оскаржила догани в суді. На днях Яремчанський міський суд відхилив її позов про скасування наказу щодо застосування однієї з них. Судовий процес щодо скасування другого дисциплінарного стягнення наразі триває, інформує ФІРТКА.


Автопорушники допомогли купити бельгійській поліції вертоліт | NewsMarket - Новини України та світу\nНовини світу. 13 листопада. Федеральна поліція Бельгії використала частину коштів, отриманих від сплати автолюбителями штрафів за порушення правил дорожнього руху, на придбання вертольота, повідомив журналістам представник профспілки працівників державних служб Поль Шеренс.\nвипив пиво - поміг поліції\n“Ми дізналися тепер, що за останні роки федеральна поліція зібрала 4,5 мільйона євро і використовувала ці кошти для купівлі вертольота. Насправді, ці гроші варто було спрямувати на поліпшення дорожньої безпеки”, – сказав він.\nУ так звані “штрафні” фонди гроші надходять від сплати штрафів порушниками правил дорожнього руху, в тому числі, за перевищення допустимого швидкісного режиму і водіння в нетверезому стані.\nЗ 1 жовтня цього року бельгійська поліція також отримала право перевіряти автолюбителів на наркотики. Перевірка полягає в моментальному тестуванні слини, що дозволяє визначити, чи знаходиться людина під впливом наркотиків.\nПоміж тим, багато досліджень показують, що при проведенні подібних тестів існує висока ймовірність помилкового результату.\nЗа різними оцінками, шкала похибки складає від 8% до 16%, що, як стверджують адвокати, “створить поліції проблеми при розгляді цих справ у судах”.\nПірати полонили китайців


Цілюща мінеральна вода з Шепетівки лікувала цілу низку хвороб — Сайт міста Шепетівка (Шепетовка)\nАвтор Адміністратор Дата24 лютого 2021\nІлюстрація Наполеона Орди, ХІХ ст. Шепетівський оздоровчий заклад мінеральних вод. Вид на двоповерхові та одноповерхові будівлі та фрагмент церкви з дороги Музей пропаганди\nНа ті часи нараховувалося понад 300 мінеральних джерел. Більшість з них знаходилися на Кавказі та у Забайкальській області. Втім, значна частина мінеральних джерел не мала зручностей для правильного використання і була відома лише серед місцевого населення. До найбільш відомих джерел мінеральних вод в Російській імперії відносились шепетівські води.\nЧас виявлення шепетівських джерел мінеральних вод відноситься на кінець ХVIII ст. Так, згідно місцевих переказів, які були записані польськими дослідниками, в 1790-х роках їх виявив російський генерал Закревський Дмитро Андрійович, який перебував в наших краях орієнтовно у 1792 році після Жилинецької битви. Рік початку використання шепетівських мінеральних джерел також знаходимо в російському виданні «Журнал Министерства Внутренних Дел» за 1836 рік. Зокрема в ньому повідомляється, що про джерела було відомо близько сорока років тому, тобто десь в 90-х роках ХVIII ст. Саме тоді, один з місцевих жителів, який страждав на протязі десяти років на злоякісні виразки на нижніх кінцівках, вилікувався цією водою. Для цього йому вистачило лише одного промивання ран, після чого вони очистились і затягнулись.\nВиникнення шепетівських мінеральних джерел легко пояснюється фізичними властивостями ґрунту, який включав в себе шар чорнозему, який лежав на піщаному і глинистому матеріалі. Цей матеріал ряснів залізною вохрою і частинками вапняку.\nДжерело знаходилося в північно-західній частині Шепетівки, на схилі пагорбу (район теперішніх дев’ятиповерхових будинків та управдому). До 20-х років ХІХ ст. витік мінеральної води був завалений. Згодом, за розпорядженням Євстафія Сангушко, джерело було очищено та обкладено диким каменем. Через деякий час було побудовано будівлю зі зручними купальнями і кімнатами для відпочинку пацієнтів.\nПро час будівництва будівлі оздоровчого закладу достеменно невідомо. Згідно даних «Энциклопедического словаря Ф.А. Брокгауза и И.А. Ефрона» її побудували у 1821 році. А ось за даними «Иллюстрированного путеводителя по Юго-Западным Казенным железным дорогам» заснували заклад у проміжку між 1821 по 1836 рр. Отже, можна припустити, що лікувальний заклад було засновано у 20-30-х роках ХІХ ст.\nЗа інформацією, яку подав у «Журнале Министерства Внутренних Дел» Старо-Костянтинівський Штаб-лікар Казанський, ми дізнаємося, що лікувальна сила шепетівської води була відома за межами Волинської губернії і кількість відвідувачів з кожним роком збільшувалася. За доглядом лікувального закладу було призначено людину, яка мала великий досвід побачених за кордоном подібних закладів. Для приїжджих, по помірних цінах, він забезпечував необхідними засобами для існування.\nМінеральна вода виходила на поверхню в двох місцях. Відстань між ними була 50 кроків. Глибина великої криниці, біля якої побудовані купальні 1 ¼ аршина (1 аршин – бл. 71 см), периметр кожної сторони даної криниці 1 ½ аршина. Вода з цього джерела переважно використовувалася для купалень і мала запах сіркового газу. Джерело, яке було північніше великої криниці мало болотистий запах. В обох джерелах вода була світла, а на смак терпка.\nЗа хімічним дослідженням, який провів провізор Дзічковський у 1836 році, ми дізнаємося, що джерело належало до залізистих мінеральних вод. В 50 унціях (1 унція - 28 грам) цієї води міститься – 6 кубічних дюймів (2,5 кубічних сантиметрів) атмосферного повітря, яке з’єднувалося з вуглекислим газом, 5 гран (1 гран – 62 мг) вуглекислого заліза, 4,166 гран вуглекислого вапняку, 0,166 гран вуглекислої магнезії, 3,833 гран кремнієвої землі.\nТемпература води в джерелі була +8 Реомюр (+10 за Цельсієм). Вода в скляному посуді швидко ставала мутною, залишаючи на стінках жовтуватий осад, а на поверхні утворювалася ніжна, ніби жирна (залізиста) плівка. Жовтуватий осад скрізь вкривав поверхню землі, де мінеральна вода з джерела текла по схилу пагорбу. Через нагрівання цієї води в мідному великому котлі на дні і на його стінках утворювався доволі твердий, товстий осад, який навіть різав скло. Цей осад під час поливання селітровою кислотою шипів.\nДо 1836 року відвідувачі, загалом це були заможні люди, відчули цілющість шепетівської води. Серед відвідувачів були й лікарі з різних регіонів Російської імперії. Інколи після декількох ванн у хворих проявлялися на поверхні тіла просовидні висипання та свербіж, які згодом зникали. Кількість відвідувачів у 1835 році, порівняно з попередніми роками, було мало і складало 39 чоловік. Причиною цього була велика пожежа у містечку весною 1835 року, яка знищила половину поселення. Також позначилися на відвідуванні лікувального закладу постійні дощі.\nМінеральні джерела були корисними в лікуванні таких хвороб як:\nвід виснаження сил;\nпісля перенесених хвороб;\nвід розумових навантажень;\nвід розладу шлунку і виникаючих від цього багатьох хворобливих припадків.\n2) Жіночі хвороби.\n4) Психічний розлад.\n6) Застарілі злоякісні виразки.\nВоду цю можна було вживати внутрішньо на протязі однієї години до трьох фунтів (400 грам). Джерело при купальному будинку ніколи не пересихало. Від джерела вода бігла під закритим каналом в особливий водоприймач, звідки через насос піднімалася в котел. Після нагрівання, вода через трубу попадала в купальні кімнати. В 11 купальних кімнатах знаходилися дерев’яні, а в 3-х мідні ванни. В кожній ванні кімнаті було по два мідних крани, за допомогою яких можна було за бажанням пускати теплу і холодну воду. Купальні були влаштовані по обох боках коридору з окремим входом. Дерев’яна ванна у 1835 році коштувала 60 копійок асигнацій, а мідна 120.\nНе далеко від купалень було побудовано будинок для приїжджих хворих, який мав 9 кімнат.\nНа підвищенні, навпроти купального будинку, знаходилася велика будівля зі всіма потрібними господарськими приміщеннями, в тому числі 4 кімнати, які здавалися в найм. В цій будівлі проживав доглядач купалень. Від нього, як ресторатора, при недорогій квартирі, можна було отримати по помірним цінам харчі і напої. На майбутнє планувалося покращення закладу та доступ до них місцевих та бідних.\nУ 1855 році, у книзі авторства Кондратія Грум-Гржимайло «Полное, систематическое, практическое описание минеральных вод, лечебных грязей и купаний в Российской империи» знаходимо ще одне повідомлення про шепетівські мінеральні джерела. Зокрема в ній підтверджується існування двох джерел в Шепетівці. Велике джерело використовувалося для внутрішнього, а мале для зовнішнього споживання.\nНаприкінці ХІХ ст. шепетівський лікувальний заклад продовжує приймати відвідувачів з усієї Російської імперії. Лікувальний сезон відкривався 10 травня і тривав до 10 серпня. Продовжували існувати будинок з 12 номерами для хворих і будинок з ваннами з 15 номерами. Хворі проживали в будинку для відвідувачів або в приватних квартирах. За лікарську допомогу, ванни, прислугу, купальну білизну і продукти харчування пацієнти сплачували 60 рублів в місяць. Приватна двокімнатна квартира з кухнею коштувала 12 рублів в місяць. Вартість кімнати в пансіоні – 10-12 рублів в місяць. На протязі лікувального сезону влаштовувалися танцювальні вечори, піші та кінним екіпажем прогулянки в ліс.\nВже на початку ХХ ст. на жаль він занепадає і остаточно закривається в період з 1917-1922 рр. Щодо шепетівських мінеральних джерел, то ними і надалі продовжують користуватися в 20-30-х роках ХХ ст. Спочатку відпочивальниками комсомольського санаторію, що знаходився в келіях Городищенського монастиря, згодом для виготовлення напоїв.\nОстаннє редагування 24 лютого 2021\nCOVID-19 на 03.04.2021: нових випадків - 1144, одужало - 383 особи та 19 померло\nУ Шепетівці на COVID-19 додалось 58 хворих, 2 містян померли та 15 одужали...


Що заважає жінці робити кар'єру?\nВиявляється, мотиви і способи робити кар’єру у жінок дещо інші, ніж у чоловіків і щоб успішно конкурувати з ними треба про них знати. Адже, на жаль, не рідкість, коли володіючи відмінними професійними знаннями і високою працездатністю, жінка довго залишається на одному і тому ж місці і в одній і тій же посаді не тільки без просування, але і не отримуючи за свою відмінну роботу ні морального, ні матеріального задоволення. Так які ж помилки не дозволяють жінкам просуватися по кар’єрних сходах?\nБагато жінок недостатньо активні і наполегливі, якщо справа стосується кар’єри. Вони сподіваються, що керівництво саме помітить їх високу працездатність, професіоналізм і самостійність. При такому розкладі дуже велика ймовірність, що звільнилася вакансія дістанеться тому працівнику, який частіше нагадує про себе начальству. Адже бос просто може не звертати уваги на вашу роботу – справляєтеся з обов’язками, от і добре, мовчите – отже, все влаштовує.\nПсихологами давно доведено, що багато жінок страждають недооцінкою своїх власних здібностей, кваліфікації та практичного досвіду. Виявляється, жінка може просто соромитися своєї високої професійної кваліфікації. А при такій низькій самооцінці складно вимагати підвищення заробітної плати або просування в кар’єрі.\n3. Абсолютна бездоганність\nБагато жінок ставляться до себе, надто вимогливо намагаючись виконувати свою роботу абсолютно бездоганно. Але в житті бути завжди «відмінницею» неможливо і прагнення до досконалості, ідеалу може стати для жінки просто руйнівним. По-перше, відточування дрібних деталей і бажання встигнути скрізь заважає розглянути ситуацію в цілому, по-друге, забирає сили і нерви, які потрібні для просування вперед.\nЗвичайно, на роботі бувають різні моменти, в тому числі такі, які можуть спровокувати сльози, скандал, а то й істерику. Але, якщо є бажання робити кар’єру, то треба уникати показу своїх емоцій всіма силами. Хіба чоловіки будуть ставитися як до ділового партнера до жінки, яка плакала у них на очах?\nдо Речі, щодо скандалу. Коли я була присутня при розмові жінки, яка зробила кар’єру в держструктурі з дівчиною тільки починає працювати. Серед інших порад мадам-чиновниця (сама має складний і владний характер) сказала, що ні в якому разі не можна йти ні з ким на відкриту сварку, так як предмет сварки забудеться, а репутація склочницы буде тягнутися хвостом все життя. Тому, навіть якщо ви сто разів праві, відкритий конфлікт зіграє проти вас.\n5. Відсутність мети\nПочинаючи роботу в конкретній організації, ви повинні поставити перед собою кілька питань і чесно на них відповісти.\n1. Це те, про що ви мріяли? Якщо ні, то треба відразу шукати роботу там, де цікаво рухатися вперед.\n2. Які у вас тут перспективи і чого треба навчитися, щоб перейти на кращу посаду.\n3. Які вакансії скоро можуть з’явитися, яка у вас ймовірність туди потрапити і що для цього треба зробити.\n6. Не знаю, не вмію\nПодібні слова повинні повністю зникнути з вашого лексикону. В крайньому випадку, можна сказати «ще не знаю», «не вмію», але обов’язково додати – «навчусь за такий-то термін», «займалася чимось подібним» і т. д. Це піде вам на користь, так як покаже вашу готовність вчитися і до того ж ніхто не чекає, що працівник, тим більше на новій посаді все відразу буде знати.\n7. Не вміння обговорити зарплату\nУ вас репутація безвідмовного працівника готового в будь-який час на трудовий подвиг без єдиного питання? Не скаржтеся, ваш бос вам нічого не зобов’язаний, ви самі дозволяєте себе експлуатувати. Чому він повинен думати про вашої зарплати, премії за переробку та інших не цікавих йому речі? Адже все це треба вам, а не йому, чи не правда? Начальство зазвичай цілком лояльно ставиться до того, що працівник говорить – так я зроблять цей обсяг роботи, але ви мені дасте премію або відгул і т. д, або так, я рада що ви мені довірили додаткові обов’язки, а значить і зарплату підвищите кабінет новий дасте (або комп’ютер :), адже жіночу хитрість у нас ніхто не відбирав). Причому саме так, а не ниттям, що вдома голодні діти і покинутий чоловік. Ви ж ділова жінка, ось і ведіть ділові переговори, думаючи про свою вигоду.\nНезвичайні новорічні традиції для зміцнення сім’ї


Інформація про шипшину » VCHYS.COM.UA - Навчання Онлайн\nВЧУСЬ.КОМ.ЮА » Твір-опис » Інформація про шипшину\nІнформація про шипшину\nШипшина звичайна опис розповість як виглядає шипшина. Інформація про шипшину може бути доповнена цікавими фактами.\nШипшина вважається найдавнішим різновидом троянд.\nВсього шипшини існує понад 400 видів. Шипшина росте в Північній Африці і на Полярному колі, в Південному Ірані та Афганістані, на Філіппінських островах і в Північній Америці і Мексиці. За переказами, перший кущ шипшини з’явився з крапель крові дівчини, яка заколола себе ножем через небажання виходити заміж за нелюба.\nПрактично всі види шипшини морозостійкі і світлолюбиві. Шипшина вимоглива до грунту. Грунт, в який можна посадити цю рослину, має бути обов’язково родючим і вологим. Цвісти шипшина починає в травні-червні, з’являються квітки білого, червоного, жовтого або рожевого кольору. Плодоносити рослина починає тільки на другий або третій рік.\nНайчастіше шипшину використовують для декоративних цілей. А плоди шипшини, використовують як лікарську добавку, адже шипшина має багато вітамінів і володіє масою корисних властивостей.\nПлоди шипшини придатні для виробництва цукерок, мармеладу, драже, а концентровані препарати з них додають до кондитерських виробів для їх вітамінізації. З них готують наливки, безалкогольні напої, вина, чайно-кавові сурогати, які відзначаються ароматичністю, що зумовлена наявністю ефірних олій.\nВсі види шипшини дуже відрізняється. Одні досягають у висоту 10 метрів, а інші – виростають не вище 5 сантиметрів над землею. Найстарша шипшина в світі, за підрахунками вчених, росте вже протягом 400-1000 років.


Предметомдослідження виступає конфлікт як явище.\nНапруженість з часом у передконфліктний період (t0 – t1) поступово (1) (2) наростає, а потім досягає найбільшого значення в момент кульмінації t2 і спадає. Варто помітити, що найчастіше конфліктна взаємодія має тривалість (t3 – t1) усього близько 1 хв., а післяконфліктний період може бути більше його в 600-2000 і більш раз. Причому показники результату конфліктів для обох сторін можуть зовсім не містити виграшних показників, тобто один збиток[19, c.21].\nСтан людини у взаємодії можна інтерпретувати графічно у виді сполучення ступеня його активності і рівня настрою (рис. 1.4)[19, c.22].\nОднієї з типових причин соціально-психологічних _іж особистісних конфліктів є незбалансована рольова взаємодія. Теоретична основа аналізу _іж особистісних конфліктів була розроблена американським психологом Е. Берном, що запропонував своєрідну мережну модель опису взаємодії партнерів (рис. 1.5)[19, c.24].\nпридушення силою (економічною, політичною, морально-психологічною й ін.) будь-якої опозиції, що створює погрозу влади[14, c.87-89].\nФункція керівника і його роль у конфлікті повинні бути "прописані". Відзначимо конфліктогенний парадокс, у ситуації якого знаходиться керівник. Він полягає в тих основних задачах, що йому необхідно вирішувати. З одного боку - це збереження стабільності, і стійкості організації, як цілісної системи; з іншого боку - постановка нових задач і порушення сформованих функцій з метою розвитку організації. Можна сказати, що який би не був "гарний" керівник, він є могутнім конфліктогенним фактором[14, 17].\nНа буття розглянутих конфліктів впливає особливість їхньої природи. Загальною формою прояву переважно об'єктивних по природі конфліктів можна вважати дезорганізацію даної цільової групи як зворотний бік необхідних змін. Дезорганізація - такий стан, при якому групові норми, шаблони колективних дій тією чи іншою мірою приходять у невідповідність з новими потребами. Починається пошук нових процедур дій і відновлення окремих елементів функцій. Звичайно для цього стану характерні протиріччя з приводу способів діяльності в умовах, що змінюються. Справа доходить до злісних осудів тих, хто захищає старі зразки поводження і реалізації управлінських обов'язків. Формуються групи ініціаторів змін і їхніх супротивників. Актуалізується проблема взаємин поколінь у колективі й оцінки досвіду старших співробітників. Відбувається зміна неформальних лідерів, а в критичній ситуації - і формальних носіїв вищої для організації адміністративної влади[20, c.35].\nНезгода як форма прояву конфлікту при реалізації проекту інновацій - це щось більше, ніж розбіжність представлень між окремими індивідами по якихось приватних питаннях, що не мають значення для організації. У контексті конфліктної ситуації розбіжність фіксує зіткнення поглядів і позицій із приводу групових норм і цінностей, що є загальнозначущими, по питанню про загальне розуміння того, як варто визначати нову ситуацію і пристосовуватися до неї, як діяти скоординовано, щоб здійснювати свої функції. Незгода - це відмовлення первинної групи, що утворилася усередині організації, від запропонованих шаблонів, норм поводження, це - невиконання тією чи іншою мірою своїх обов'язків, оскільки піддається сумніву їхня легітимність (обґрунтованість) у ситуації, що змінюється. При наявності незгоди як прояву конфлікту підривається домінування загального умонастрою в організації, відсутня єдність (хоча б в основі) формальної і неформальної структур відносин. Губиться ідентифікація приватних груп, що утворяться, з цінностями всієї цільової групи-організації[20, c.35-36].\nНезгода, що поглиблюється, породжує напруженість у колективі організації - форму прояву більш високого етапу виникаючого конфлікту. Напруженість як момент дезорганізації, пов'язаної з необхідними змінами, виступає в позитивному і негативному плані. Позитивний аспект виявляє себе, зокрема, у незадоволеності станом справ в організації, заведеним порядком, стилем керівництва і т.п., гострій критиці методів і результатів діяльності організації в цілому чи її окремих підрозділах, що виражають усвідомлення необхідності відновлення діяльності організації й одночасно неможливості це зробити при даному її стані. Така напруженість стимулює перехід до реорганізації цільової групи з урахуванням нової ситуації і може бути охарактеризована як конструктивна. Негативна форма напруженості виявляється багатолико, включаючи в кінцевому рахунку девальвацію норм і цінностей, на яких будується дана організація, її дезинтеграцію і формування дисфункціонального, кризового стану. Негативна напруженість підриває підвалини адміністративної влади, її авторитет; діяльність управлінської організації втрачає цілеспрямованість; дезорганізація не іде, а поглиблюється. На перший план виходить не конструктивна мотивація поводження керівництва і колективу, а прагнення як-небудь вижити, зберегтися в ім'я своїх приватних інтересів. Кінцевий підсумок негативної напруженості - агонія організації[17, 20].\nВ умовах напруженості і конфронтації позитивні форми конфліктного поводження можуть переходити в негативні. На перший план виходить практика застосування негативних санкцій; наростає протилежність формальних і неформальних відносин, у тканину нормальних ділових, службових відносин проникає підозрілість, взаємне нерозуміння; порушується ділове спілкування. У більшому ступені подібні явища множаться в конфліктних ситуаціях, що виникають із причин винятково суб'єктивного порядку. Мова йде в першу чергу про культуру колективу даної організації, що в дійсному контексті позначає сукупність специфічних представлень і норм, що складають основу його поводження і дії. Правова культура, повага влади, закону, професійний кодекс, службова етика - гаранти успішного функціонування організації і попередження конфліктів деструктивного характеру, їхніх небажаних наслідків. Усі ці фактори в остаточному підсумку зводяться до забезпечення виконання кожним членом організації своїх обов'язків, що накладаються запропонованими ролями, і здійснення своїх прав стосовно інших.\nСкладність управління підприємством у кризовій ситуації, яка обумовлена впровадженням інноваційного проекту обумовлена наступними факторами. З одного боку, виникнення нових задач, властивих тільки цьому режиму розвитку підприємства. З іншого боку, загострення проблем, придбання ними іншої якості в порівнянні зі стаціонарним режимом роботи менеджера. Модель, що рекомендується в спеціальній літературі, вирішення даної проблеми полягає в тому, щоб привести конфліктуючі сторони до спільного обговорення проблеми. Для цього керівник повинний виступити в ролі нейтрального організатора зустрічі, що направить дискусію в русло наукового пошуку вирішення проблеми і посприяє налагодженню діалогу. Однак, такі прості способи вирішення конфліктів на практиці викликають великі складності. Найбільша помилка, що може зробити керівник у кризовій ситуації - це ігнорування конфліктів, що виникають у колективі. У даній ситуації можливі наступні помилкові дії: надмірно критична оцінка подій, постійне ігнорування інтересів працівників, пред'явлення величезної кількості претензій. Але прості схеми вирішення конфлікту не завжди ефективні, а часто навіть збільшують його, переводячи з категорії такого, що бурхливо розвивається і короткострокового у в'януло поточний, що систематично загострюється без видимих обрисів періоду його повного вирішення. Багато в чому таке положення обумовлюється неправильним представленням керівника про природу конфлікту і використанням невідповідного інструмента. Відомо, що в умовах кризи багато характеристик конфлікту змінюються якісно, що не дає позитивних результатів при використанні традиційних підходів до аналізу спірних ситуацій. Вихід з цього методологічного тупика можна знайти в підході до аналізу конфлікту з позицій теорії організації. Основним методологічним моментом у даному підході є розгляд організації як комплексу відносин між організаційними одиницями. Це з однієї сторони. З іншого боку - розвиток організації розглядається як ускладнення комунікацій між організаційними одиницями, перехід до мережних принципів їхньої організації. Більш того, розвиток організації, як правило, супроводжується збільшенням кількості організаційних одиниць, а також розширенням набору функцій, реалізованих ними. При впровадження інноваційного проекту в організації, як правило, виникає низка конфліктних ситуацій, вирішити які керівництву іноді не під силу. В таких випадках (коли організація планує впровадження будь-якого великого інноваційного проекту) є доцільним запросити на підприємство спеціаліста із розв’язання конфліктних ситуацій – консультанта[7, 15].\n7. Визначення процедур досягнення компромісу для кожної сторони, сприяння постійному прогресу. Важлива задача консультанта - чітке і рішуче визначення і напрацювання процедур, які сторони повинні виконувати, їхнє роз'яснення й обґрунтування. Чіткість у визначенні ролей і алгоритмів роботи сторін створює спокійну обстановку, необхідну для продовження роботи, у той час як невизначеність, нерішучість і двозначність викликають сум'яття недовіри. Часто сторони почувають себе дезорієнтованими і зазнавшими погроз. Якщо консультант не здатний регулювати взаємодію між сторонами, легко виникає ворожа атмосфера, що робить неможливими полеміку й обговорення, ставить під питання доцільність переговорів. Точність діагностики зазначених двох складових процедур управління конфліктом, підбор адекватних методів роботи, майстерність їхнього застосування визначають ефективність стилю роботи консультанта. Крім того, на ефективність діяльності консультанта впливає і структура самого процесу управління конфліктом, що, як правило, означає ступінь зміни конфронтації сторін. Процес, як показує досвід, може легко прийняти вид циклічно повторюваних обговорень тих самих питань. У цих випадках особливу роль грає якість виконання консультантом такої функції управління, як контроль. Мова йде про таке володіння технологією вирішення конфлікту, що дозволить консультанту управляти зміною позицій сторін у предметі суперечки, яка приводять до вирішення конфлікту за визначений час. В умовах кризи в організації мінімізація часу вирішення конфліктів виступає одною з найважливіших вимог до його ефективного подолання. Спрямованість дій консультанта по розглянутим вище постулатах приведена в табл. 3.1.\nПісля того, як проблема визначена, визначите рішення, що прийнятні для обох сторін.\nПід час спілкування створіть позитивне відношення один до одного, виявляючи симпатію і вислухуючи думку іншої сторони, а також зводячи до мінімуму прояв гніву і погроз.\nуміння визначити, що спілкування стало передконфліктним;\nпрагнення глибоко і різнобічно зрозуміти позицію опонента;\nзниження своєї загальної тривожності й агресивності;\nуміння оцінювати свій актуальний психічний стан;\nпостійна готовність до неконфліктного вирішення проблем;\nне чекати від навколишніх занадто багато чого;\nщира зацікавленість у партнері по спілкуванню;\nконфліктостійкість і почуття гумору.\nоцінюючий повинний сам добре знати діяльність;\nоцінюючий повинний відповідати за об'єктивність оцінки;\nвиявляти і повідомляти оцінюваним працівникам причини недоліків;\nчітко формулювати нові цілі і задачі;\nнадихати співробітників на нову роботу.\nЛапин Н. И., Коржева Э. М., Наумова Н. Ф. Теория и практика социального планирования. М.: Политиздат, 1995. С. 197.\nМакаревич В.Н., Авдеева Л.Н.(Цой). Сущность и принципы инновационного обучения в управленческом консультировании.// Социологические методы управленческого консультирования. – http://www.konfliktmanagement.ru\nУправлінське консультування. У 2-х томах. - К.: Експерт, 2004.


Філе куряче: рецепти в духовці з сиром. Як швидко приготувати смачну страву?\nКуряча грудка - це не тільки дієтичний, а йдуже смачний продукт. Можна з неї можна приготувати дивовижні перші страви, посмажити її зі спеціями на сковороді або подати в якості інгредієнта в салаті. Але найсмачніші страви з дієтичного м'яса виходять запеченими в духовці, присмачені твердим сиром, привносить в блюдо пікантну золотисту скориночку. Як приготувати філе куряче? Рецепти (в духовці з сиром в тому числі) є в цій статті.\nМ'ясо курячої грудки досить тверде на смак,тому краще, якщо перед приготуванням в духовці розрізати кожну частинку мінімум на три частини. Дуже добре, якщо вийде прорізати волокна уздовж, утворивши 2-3 однакові пластини. Щоб м'ясо стало ніжніше, перед приготуванням його гарненько відбивають, замотавши в поліетилен. Це роблять для того, щоб не вийшов зайвий сік.\nМожна відразу укладати шматочки на деко. Однак краще, якщо філе спочатку Просолов і поперчити, промазати майонезом або сметаною і залишити під кришкою як мінімум на годину при кімнатній температурі. Таким чином, м'ясо вбере в себе сіль і спеції ще до приготування, а смак готового блюда вийде відмінним.\nФіле куряче: рецепти в духовці з сиром і помідорами\nСир як ніякий інший продукт гармонує з помідорами. Логічно, що це поєднання знайшло відображення в наступному рецепті. В якості інгредієнтів нам знадобляться:\nкуряче філе - 3 штуки;\nмайонез як соус для просочення м'яса;\nтвердий сир - 150-200 гр;\nУкладаємо блюдо на деко\nПроцес розрізання та маринування м'ясних шматочківопускаємо - про це ми детально розповіли трохи вище. Переходимо до того, як правильно формувати на деку філе куряче. Рецепти в духовці з сиром і помідором не займає багато часу у господині, тому з легкістю можуть бути зарахованими до розряду блюд «на швидку руку». У той час як розігрівається духовка, укладаємо компоненти на деко.\nЗазвичай змащуємо форму для випіканнярослинним маслом. Першим шаром викладемо промаринуватися шматочки м'яса, потім цибулю, нарізану півкільцями. Деякі господині додають до м'яса цибульні півкільця ще на стадії маринування. Вважається, що таким чином цибулю віддає ще більше своєї соковитості і аромату курочку.\nРівномірно розподіливши по поверхні цибулю, так самочинимо і з помідорами. Як ви будете їх нарізати - справа індивідуального смаку. Можна тоненькими шматочками, а можна і кружечками. Не забудемо злегка посолити томати, а також змастити їх майонезом або сметаною. Залишилося викласти шар натертого на крупній тертці сиру і помістити форму в духовку, розігріту до 200 градусів, приблизно на півгодини. Ось і готово ніжне і соковите філе куряче. Рецепти в духовці з сиром легко освоїть навіть школяр.\nРецепт філе, запеченого з грибами\nЩо ми любимо так само сильно, як і ніжне, злегкагостре дієтичне м'ясо? Звичайно ж, гриби. Причому від сорту грибів якість і смак страви абсолютно не поміняється. Якщо грибний сезон вже позаду, то в магазинах легко знайдуться заморожені білі гриби або печериці. Пропонуємо саме їх внести в рецептуру.\n2-3 великих курячих філе;\nпечериці (лісові гриби) - 200 гр;\nсметана для соусу - 3 столові ложки;\nнатертий на крупній тертці твердий сир - 150 гр.\nОптимальна товщина м'ясних пластин - 1 сантиметр,ширина - не більше 5 см. Після того як виконані всі вищезазначені маніпуляції з м'ясом, укладаємо його в форму для випікання і відправляємо в розігріту духову шафу.\nНа підсмажування грибів і цибулі у нас рівно 15 хвилин - саме стільки м'ясо повинно провести в духовці на самоті. Температура розігрітого духової шафи - стандартна (200 градусів).\nНарізаємо на дрібні кубики грибочки і відправляємо їх на 10 хвилин на сковороду, змащену олією. Смажити можна на середньому вогні.\nЦибулею ні м'ясо, ні гриби не зіпсувати, тому чим більше цибулина, тим краще. Нарізаємо її півкільцями, відправляємо до грибів і доводимо до стану прозорості лука.\nА чи не зачекалася чи інших компонентів нашенудяться куряче філе? Рецепти в духовці з сиром і грибами мають безліч варіантів. У цьому запропоновано поєднати окремо жарівшіеся гриби з м'ясом уже після того, як філе деякий час була вкрита в духовій шафі.\nДістаємо деко з напівготових м'ясом з духовогошафи, викладаємо на філе підсмажені з цибулею гриби і поливаємо блюдо сметаною. Залишилося розподілити по поверхні тертий сир і знову відправити блюдо в духовку до повної готовності. Підрум'янена скоринка утворюється хвилин через 10-15. Ось і готово наше рум'яне і соковите філе куряче. Рецепти в духовці з сиром і грибами не залишать байдужим навіть найвибагливішого гурмана.\nКомусь може здатися, що представленеблюдо цілком самостійне. Однак не зайвим буде як гарнір нашаткувати овочевий салат, відварити гречку або рис. Деякі господині гасять до такої страви овочі. Навіщо робити кілька маніпуляцій, коли цілком можна об'єднати страви. Зараз ми вам розповімо, як ще можна випікати філе куряче. Рецепти в духовці з сиром і картоплею на увазі ще більш багатоступінчате випікання.\nДля початку на деко нарізаємо овочі(Картопля, морква, гарбуз, кабачки в будь-якому поєднанні) тонкими пластинками, солимо і в разі потреби перчимо. Потім викладаємо приготовлене філе і відправляємо в духовку на 15-20 хвилин. На довершення до всього цього пишності приєднуємо до страви смажені гриби з цибулею, мажемо сметаною, присмачуємо сиром і знову відправляємо в духову шафу. Збільшуємо загальний час приготування ще на 5-10 хвилин.\nПрості рецепти гарячих страв


Код города Taumarunui (Код міста / Код зони)\nМісто або регіон: Taumarunui\nКод міста Taumarunui - 0789. Для фіктивного номера телефону 7777525 та коду регіону (код города / код міста) 0789 дзвоніть 0789 7777525. Taumarunui знаходиться в Нова Зеландія.\nПрефікс коду регіону (код города / код міста) присвоює номер телефону абонента певній локації. Окрім коду регіону (код города / код міста) існують інші типи префіксів: префікси міжнародних країн, префікси мобільних операторів та префікси різних сервісів. Вони поєднуються для кількох цілей. Під час дзвінка з однієї країни в іншу у випадках, коли одержувач дзвінка має стаціонарний телефон, префікс країни поєднується з кодом регіону (код города / код міста) та номером абонента. Для фіктивного номера телефону 7777525, коду регіону (код города / код міста) 0789 (Taumarunui) та Телефонний код країни 0064 дзвоніть 0064 789 7777525. Якщо дзвінок здійснюється на мобільний пристрій, код регіону (код города / код міста) поєднується з префіксом мобільного оператора та номером абонента. Якщо дзвінок здійснюється абоненту в тій самій країні, код регіону (код города / код міста) можна пропустити. У випадку національних дзвінків з одного стаціонарного телефону на інший телефонний код також може бути пропущений у багатьох країнах, коли обидва абоненти мають однаковий код регіону (код города / код міста). Зокрема, у країнах, де абоненти мають змогу зберегти свій номер телефону після переїзду в інше місце чи місто, код регіону (код города / код міста) - у даному випадку 0789 - також потрібно вводити.\nПослуги, доступ до яких здійснюється через сервісні префікси, можуть стягувати плату не тільки з телекомунікаційних компаній, але і з компаній, які пропонують ці послуги. Як результат, ряд сумнівних компаній пропонують послуги, які є малокорисними, але спричиняють суттєві витрати. Щоб ще більше збільшити свій прибуток, подібні сервіси намагаються утримати абонентів на лінії якомога довше. Наглядові органи регулярно вживають заходів проти таких постачальників, але на це не можна розраховувати. Крім спеціальних номерів, які можна ідентифікувати за допомогою їх префіксів, існують також номери швидкого набору. Найвідомішими є аварійний номер 112 у Європі та 911 у Північній Америці. Ці номери можна використовувати по всій країні без префіксів, наприклад, без Телефонний код країни +64 (0064) або коду регіону (код города / код міста) 0789 (Taumarunui).\nЯкщо, перебуваючи в Нова Зеландія, користувач бажає зателефонувати абоненту в Taumarunui, окрім коду міста, знадобиться Телефонний код країни, до якої потрібно зателефонувати. Телефонний код країни Нова Зеландія починається з +64 (0064), таким чином, якщо, перебуваючи в Україна, користувач бажає зателефонувати на номер в Taumarunui, потрібно додати до такого номера префікс +64 789. В цьому разі нуль перед кодом області пропускається. Для фіктивного номера телефону 7777525, коду регіону (код города / код міста) 0789 (Taumarunui) та Телефонний код країни 0064 дзвоніть 0064 789 7777525.


Вже дістало, розкажіть нарешті людям правду. Ви не помітили, що з’явилися регулярні повідомлення, які видають бажане замість дійсного. Українські воїни тримають позиції у складній обстановціВ мережі ФБ відомий активіст і журналіст Юрій Бутусов виклав приголомшливий пост: Останній час часто знаходжусь у Сіверодонецьку та околицях, і здивований неодноразовими неадекватними заявами деяких керівників стосовно оперативної обстановки на Луганщині. В день візиту президента Зеленського на Луганщину голова ВА Гайдай заявив про наступ та звільнення 50% міста. Нажаль, ця інформація не відповідає дійсності. На війні треба вводити в оману противника, а не своїх громадян. В даному випадку українське суспільство має отримувати інформацію наближену до реальності, перемоги нам потрібні реальні, а не вигадані. Ризик самообману на війні в тому, що потім під хибні вигадки та невиправдані оптимістичні заяви підганяють підрозділи, людей, і ухвалюють рішення таким чином, які теж не відповідають обстановці. Припиняйте ці словесні ігри, так не треба робити. Українські воїни тримають позиції у складній обстановці, і ця обстановка потребує якщо не всієї правди, то хоча б відсутності брехні. Інакше це викликає занепокоєння чи розуміють керівники що саме відбувається. Два дні тому противник вийшов на околиці міста, наразі наші війська обороняють промзону Сіверодонецька та прилеглий до нього квартал. Викликає занепокоєння регулярне повідомлення бажаного замість дійсного. Щоб отримувати реальні перемоги треба не створювати повітряні замки. На зображенні може бути: 1 особа та на відкритому повітрі Юрій Бутусов -\nдодому Без рубрики Вже дістало, розкажіть нарешті людям правду. Ви не помітили, що з’явилися регулярні...\nВже дістало, розкажіть нарешті людям правду. Ви не помітили, що з’явилися регулярні повідомлення, які видають бажане замість дійсного. Українські воїни тримають позиції у складній обстановціВ мережі ФБ відомий активіст і журналіст Юрій Бутусов виклав приголомшливий пост: Останній час часто знаходжусь у Сіверодонецьку та околицях, і здивований неодноразовими неадекватними заявами деяких керівників стосовно оперативної обстановки на Луганщині. В день візиту президента Зеленського на Луганщину голова ВА Гайдай заявив про наступ та звільнення 50% міста. Нажаль, ця інформація не відповідає дійсності. На війні треба вводити в оману противника, а не своїх громадян. В даному випадку українське суспільство має отримувати інформацію наближену до реальності, перемоги нам потрібні реальні, а не вигадані. Ризик самообману на війні в тому, що потім під хибні вигадки та невиправдані оптимістичні заяви підганяють підрозділи, людей, і ухвалюють рішення таким чином, які теж не відповідають обстановці. Припиняйте ці словесні ігри, так не треба робити. Українські воїни тримають позиції у складній обстановці, і ця обстановка потребує якщо не всієї правди, то хоча б відсутності брехні. Інакше це викликає занепокоєння чи розуміють керівники що саме відбувається. Два дні тому противник вийшов на околиці міста, наразі наші війська обороняють промзону Сіверодонецька та прилеглий до нього квартал. Викликає занепокоєння регулярне повідомлення бажаного замість дійсного. Щоб отримувати реальні перемоги треба не створювати повітряні замки. На зображенні може бути: 1 особа та на відкритому повітрі Юрій Бутусов\nВ мережі ФБ відомий активіст і журналіст Юрій Бутусов виклав приголомшливий пост:\nОстанній час часто знаходжусь у Сіверодонецьку та околицях, і здивований неодноразовими неадекватними заявами деяких керівників стосовно оперативної обстановки на Луганщині.\nВ день візиту президента Зеленського на Луганщину голова ВА Гайдай заявив про наступ та звільнення 50% міста. Нажаль, ця інформація не відповідає дійсності.\nНа війні треба вводити в оману противника, а не своїх громадян. В даному випадку українське суспільство має отримувати інформацію наближену до реальності, перемоги нам потрібні реальні, а не вигадані.\nРизик самообману на війні в тому, що потім під хибні вигадки та невиправдані оптимістичні заяви підганяють підрозділи, людей, і ухвалюють рішення таким чином, які теж не відповідають обстановці. Припиняйте ці словесні ігри, так не треба робити.\nУкраїнські воїни тримають позиції у складній обстановці, і ця обстановка потребує якщо не всієї правди, то хоча б відсутності брехні. Інакше це викликає занепокоєння чи розуміють керівники що саме відбувається.\nДва дні тому противник вийшов на околиці міста, наразі наші війська обороняють промзону Сіверодонецька та прилеглий до нього квартал.\nВикликає занепокоєння регулярне повідомлення бажаного замість дійсного. Щоб отримувати реальні перемоги треба не створювати повітряні замки.\nпопередня статтяМама полоненого російського солдата на всю Україну заявила, що на даний момент в Росії зараз все просто чудово, а Україна просто не встигла напасти першою\nнаступна статтяФото. Тopгyвaв гyмaнiтapкoю! Нa Одeщuнi дupeктop блaгoдiйнoгo фoндy пpoдaвaв блaгoдiйнy дoпoмoгy


Форум Українського геральдичного товариства • Перегляд теми - Символіка Срібнянського району\nKrutyvus » 11 січня 2010, 19:47\nПроекти подані на конкурс, оголошений райрадою на сторінках районної газети "Срібнянщина" 2008 року. Результати конкурсу прослікувати не вдалося - очевидно в травні (час визначення переможця) райраді було не до цього, а потім ідея із символікою забулася.\nПрошу товариство приєдгнатися до обговорення. В основі герба лежить знак із печатки Срібнянської ратуші 18 ст., якою користувалися у діловодстві і срібнянські сотники.\nRe: Символіка Срібнянського району\nABG » 11 січня 2010, 21:26\nKrutyvus написав: Прошу товариство приєдгнатися до обговорення. В основі герба лежить знак із печатки Срібнянської ратуші 18 ст., якою користувалися у діловодстві і срібнянські сотники.\nЗ гербом ідея нормальна. Ну а для прапора треба таки дотримуватися прямокутної форми полотнища. Бо так: "ні к селу, ні к городу". Я розумію, що всі райони в нас "унікальні", але й порядок якийсь має бути. Тут "фантазерів" поза УГТ вистачає, то вже хоч членам Товариства треба було б нормальний приклад подавати, а не навпаки.\nKrutyvus » 12 січня 2010, 12:25\nНормальна форма для козацького прапору. Візуально різниться від корогв населених пунктів (квадратні) та обласних прапорів (прямокутні).\nolenasambul » 12 січня 2010, 13:38\nЯ за порядок. Якщо така форма прапора є вдалою для козацьких коренів тоді давайте таку форму рекомендувати усім містам з подібною історією, теж було б добре. Але поки було домовлено прапори робити чотирикутні.\nOskar » 12 січня 2010, 15:38\nKrutyvus написав: Нормальна форма для козацького прапору. Візуально різниться від корогв населених пунктів (квадратні) та обласних прапорів (прямокутні).\nДля козацького можливо, але не треба його пропонувати для району.\nSVKM de L » 12 січня 2010, 18:40\nЯ за прямокутну форму. Зрештою, так і на практиці зручніше, при виготовлені оригіналу.\nА така форма є дійсно козацькою, лише один нюанс - такі (козацькі) прапори були прапорами військовими, а не територіальними.\nKrutyvus » 16 січня 2010, 09:14\nSVKM de L написав: Я за прямокутну форму. Зрештою, так і на практиці зручніше, при виготовлені оригіналу.\nХм. Та невже?\nhttp://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%A1%D0% ... 0%BD%D1%8F\nSVKM de L » 16 січня 2010, 13:53\nІ що? За часів Гетьманщини сотні мали прапор як військова одиниця, а не як територіальна. Як ще пояснити різні сюжети прапорів 1-х та 2-х сотень?\nKrutyvus » 16 січня 2010, 14:44\nПоділом міста на райони\nKrutyvus » 16 липня 2011, 14:36\n20 квітня 2011 року затверджено герб і прапор Срібнянського району.\nhttp://chernihiv-oblrada.gov.ua/index.p ... em&id=1182\nНаразі шукаю опис і автора\nABG » 16 липня 2011, 22:40\nНу, вже маємо подібні щити в щитах на Луганщині та Полтавщині. Тепер халтура доходить і до Чернігівщини.\nKrutyvus » 17 липня 2011, 09:49\nДодам, що щиток поцуплений з малюнка Володимира Панченка, а фон взагалі невідомого кольору. Наразі послав запит про обгрунтування, вихідні дані, опис, авторство до Райради і місцевої газети. Чекаю на відповідь. Головний редактор "Срібнянщини" обіцяв "дістати" інформацію тижні за три (він у відпустці). Райрада, поки що, мовчить.\nKrutyvus » 31 липня 2011, 15:26\nСРІБНЯНСЬКА РАЙОННА РАДА\n20 квітня 2011 року\nКеруючись пунктом 1 частини 14 статті 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" районна рада вирішила:\n1.\tЗатвердити символіку герба і прапора району.\n2.\tОпис символіки району додається.\nГолова районної ради Г.І. Голдовський\nПоложення про символіку Срібнянського району (витяг).\n2. Опис герба Срібнянського району.\n2.1. Великий герб Срібнянського району: у голубому полі червоний щиток із золотим серцем, що увінчане такого ж кольору рицарським хрестом. Щит оточений по бокам колосками і дубовим листям, що перевиті жовто-блакитною стрічкою.\n2.2. Символіка герба:\n- Сяючий лицарський хрест – віра, надія, любов, випробування, спасіння, згадка про храмове свято центру району Срібного «Воздвиження Хреста Господнього», символ пріоритету у помислах та діях жителів району християнських цінностей та свідчення заселення регіону у часи християнізації Русі;\n- серце – символ щирості, відкритості до співпраці, вірності дружбі, милосердя та гостинності жителів району;\n- колоски – символ життя, вказівка на сільськогосподарську спеціалізацію району;\n- дубове листя – символ хоробрості, шляхетності мешканців краю, натяк на географічне розташування регіону – лісостеп, згадка про населенні пункти часів Русі, коли місцеві мешканці поклонялися дубам.\n2.3. При виконанні герба застосовані геральдичні кольори і метали\n- голубий - близький за духом синьому кольору, символізує благородство, ніжність і вірність, і легкий сум через розуміння конечності прекрасного і неповторного в людському житті та недосяжності вічного, як недосяжна небесна блакить...;\n- зелений - символ природи і молодості; він –«міст» між двома протилежними кольорами веселкового спектру -гарячим червоним і холодним синім. А тому виступає кольором надії на злагоду, мир і спокій;\n- червоний – символізує хоробрість, мужність, безстрашність, повноту життя, свободу та енергію;\n- золото – символ багатства, справедливості та великодушності;\nОПИС ПРАПОРА СРІБНЯНСЬКОГО РАЙОНУ\nПрапор Срібнянського району являє собою прямокутне полотнище, яке складається з трьох горизонтально розташованих кольорових смуг: верхньої - синього кольору шириною в 1/3, середньої – жовтого кольору шириною в 1/3 і нижньої - зеленого кольору в 1/3 ширини прапора.\nСиній колір прапора символізує безхмарне небо і мир, жовтий колір -жовті пшеничні лани або символ достатку, зелений - надію, весну і відродження, ліси і поля.\nБіля древка вертикально розміщено срібну смугу, що становить 1/8 довжини прапора, яка символізує назву районного центру - Срібне. Відношення ширини прапора до його довжини - 1:2.\nНа вертикальній смузі на відстані ¼ зверху розміщено герб району.\nПрапор кріпиться на держаку (флагштоку), який забарвлюється в золотистий (охра) колір.\nВексилологічний опис і еталонне кольорове (масштабно зменшене) зображення прапора затверджені четвертою сесією Срібнянської районної ради шостого скликання від 20 квітня 2011 року.\nІ тепер жах!\nЗа неперевіреними даними розробниками символіки району являються:\nКугот Анатолій Іванович - начальник контрольно-аналітичного відділу виконавчого апарату районної ради;\nЖеліба Олександр Володимирович – кандидат педагогічних наук, доцент кафедри права та методики викладання історико-правознавчих дисциплін Ніжинського державного університету ім. Миколи Гоголя, член Українського Геральдичного Товариства;\nБлануца Андрій Васильович – кандидат історичних наук, старший науковий співробітник Інституту історії НАН України;\nЩо цікаво. Ми з Андрієм розробляли зовсім інший герб!!!\nLisnychenko » 01 серпня 2011, 08:41\nKrutyvus написав: "... і легкий сум через розуміння конечності прекрасного і неповторного в людському житті та недосяжності вічного, як недосяжна небесна блакить..."


Зменшення запасів і забруднення поверхневих та підземних вод\nОсновнимиджереламизабруднення і засміченняводойм є недостатньоочищеністічні води промислових і комунальнихпідприємств, великих тваринницькихкомплексів, відходивиробництва при розробціруднихкопалин, гідроенергетичномубудівництві, води шахт, рудників, відходи при обробці і сплавілісоматеріалів, скидання водного і залізничного транспорту, відходипервинноїобробкильону, пестициди і т.д. З початком навігаційногоперіодузбільшуєтьсязабруднення суднами річкового флоту.\nНафта і нафтопродукти на сучасномуетапі є основнимизабруднювачамивнутрішніхводойм, вод і морівСвітового океану.\nАтомніелектростанціїрадіоактивнимивідходамизабруднюютьріки. Радіоактивніречовиниконцентруютьсядрібнимипланктоннимимікроорганізмами і рибою, потім по ланцюзіхарчуванняпередаютьсяіншимтваринам і людині. Встановлено, щорадіоактивністьпланктоннихмешканців у тисячіразіввища, ніж води, у якій вони живуть.\nУ рядірегіонівважливимджереломпрісної води булипідземні води. Ранішевонивважалисянайбільшчистими. Але в даний час в результатігосподарськоїдіяльності людей багатоджерелпідземної води такожпіддаютьсязабрудненню. Нерідкоцезабрудненнянастількивелике, що вода у них стала непридатною для пиття. Людствоспоживає на свої потреби величезнукількістьпрісної води. Основнимиїїспоживачами є промисловість і сільськегосподарство.\nОбмежені запаси прісної води щебільшескорочуються через їхнєзабруднення. Головну небезпекустворюютьстічні води (промислові, сільськогосподарські і побутові), оскількизначначастинавикористаної води повертається у воднібасейни у виглядістічних вод.


Зміст Вступ Теоретична частина Методична частина Практична частина Висновки Список використаної літератури Вступ\nТеоретична частина…………………………………. 8\nМетодична частина…………………………………. 13\nПрактична частина…………………………………... 16\nСписок використаної літератури……………………. 24\nАналіз літературних джерел, державних документів та наукових досліджень свідчить про увагу науковців до розробки проблем формування готовності студентів до військової служб, їхньої мотивації , морально-психологічної та загально фізичної підготовки .\nПро актуальність цієї проблеми свідчить спільний наказ Міністерства у справах сім’ї , молоді та спорту, Міністерства оборони України, Міністерства культури і туризму, Міністерства освіти і науки України, яким затверджено Концепцію національно-патріотичного виховання молоді де зазначено про необхідність формування психологічної та фізичної готовності молоді до виконання конституційного обов’язку щодо відстоювання національних інтересів та незалежності держави, підвищення престижу і розвиток мотивації молоді до державної та військової служби.\nМетою роботи є створення системи національно - патріотичного виховання учнів , спрямованої на виховання у особистості любові до української держави, усвідомлення нею свого громадянського обов'язку на основі національних і загальнолюдських духовних цінностей.\nУвічнення Перемоги у війнах на території України, пам'яті загиблих учасників бойових дій в Республіці Афганістан, АТО та на території інших держав, підготовки дітей та молоді до захисту Вітчизни;\nпропаганда славетної історії, досягнень та видатних особистостей рідного краю, виховання почуття гордості громадян за свій край, Батьківщину;\nпропаганда кращих здобутків національної культури та духовної спадщини, проведення фестивалів та конкурсів для відродження національних свят та обрядів.\nОдними із основних завдань Національної стратегії розвитку освіти в Україні на період до 2021 року є: модернізація і розвиток освіти, що повинні набути випереджального безперервного характеру, гнучко реагувати на всі процеси, що відбуваються в Україні та світі. Підвищення якісного рівня освіти має бути спрямовано на забезпечення економічного зростання держави та розв'язання соціальних проблем суспільства, дальше навчання і розвиток особистості. Якісна освіта є необхідною умовою забезпечення сталого демократичного розвитку суспільства.\nзабезпечення економічних і соціальних гарантій для реалізації конституційного права на освіту кожним громадянином України незалежно від місця проживання і форми здобуття освіти .\nСучасна школа вимагає реорганізації управлінської діяльності, вироблення нових підходів до технологічного забезпечення навчального процесу. Розв’язання цих проблем потребує створення умов, за яких кожний керівник навчального закладу, викладач міг найбільш повно розкрити свої здібності, талант, набути навичок дослідницької роботи, розвивати ініціативу та здійснювати творчий пошук, використовувати досвід, наукові дослідження колег.\nТому найважливішою метою сучасної загальноосвітньої школи є\nвсебічний розвиток кожного студента як особистості на основі розкриття і повної реалізації її потенціальних можливостей, розумових і фізичних здібностей, виховання громадянина, що керується у своїй діяльності загальнолюдськими принципами і здатного до свідомого суспільного вибору.\nСвітовий досвід вчить і стверджує, що ХХІ ст. - епоха інформації, змагання за інтелектом. І тому сьогодні професійна компетентність вчителя, відпрацювання власної системи роботи передбачає якісні зміни в його викладацькій діяльності і рівні професійної майстерності.\nСучасна школа спрямована на забезпечення всебічного розвитку особистості шляхом навчання та виховання, які ґрунтуються на загальнолюдських цінностях та принципах науковості, інтегрованості, єдності навчання і виховання на засадах гуманізму, демократії,\nгромадянської свідомості, взаємоповаги в інтересах людини, родини, суспільства, держави.\nПроблема виховання громадянина постала перед людством тоді, коли виникла перша держава. І актуальною вона буде доти, поки держава існуватиме як соціальний інститут. Адже існує пряма залежність між державою і людиною. Якісно нову демократичну державу можуть створити лише свідомі громадяни, які люблять Україну, свій народ, націю і готові самовіддано служити їх інтересам. Тому громадянсько-патріотичне виховання займає провідну роль у вихованні молодого покоління. Процес державотворення, національно-культурне відродження, оновлення і переосмислення життя в Україні вимагають нового бачення громадянського виховання учнівської молоді. В концептуальних засадах Державної програми "Основні орієнтири виховання учнів 1-11 класів загальноосвітніх навчальних закладів України" зазначено: "Мета сучасного освітнього процесу – не тільки сформувати необхідні компетенції, надати ґрунтовні знання з різних предметів, а й формувати громадянина, патріота; інтелектуально розвинену, духовно і морально зрілу особистість, готову протистояти викликам глобалізації життя".\nВиховання особистості має бути спрямоване перед усім на розвиток патріотизму – любові та поваги перш за все до своєї сім’ї, навчального закладу, міста, держави. І проблема в тому, що молодь поняття "патріотизму" розуміє поверхнево. Тому завдання сучасної школи – формування громадянина-патріота, здатного розбудувати суверенну Україну, творчої особистості з високим рівнем інтелектуального і духовного розвитку. Громадянське виховання підростаючого покоління глибоко національне за змістом і носить державостверджуючий людинотворчий характер.\nВиховати громадянина означає підготувати підростаючу особистість до участі в розв’язанні начальних і перспективних завдань держави, до управління її справами і виконання функції громадського діяча та захисника Батьківщини. Для цього потрібно сформувати в нього комплекс особистісних якостей і рис характеру, що є основою специфічного способу мислення та спонукальною силою дій, вчинків, поведінки. І саме тому я обрала темою своєї курсової роботи «Виховання національно – патріотичне виховання учнів в умовах сталого розвитку»\nСкладовими змісту освіти для сталого розвитку у школі є:\nзбереження різноманіття: культурного, соціального та біологічного;\nвзаємозв'язок: у суспільстві, економіці та довкіллі;\nВ центрі освітнього процесу навчального закладу сталого розвитку знаходиться здатність учня до самостійного оволодіння знаннями, самовдосконалення й самовиховання, а основним предметом освіти стає людина, яка прагне навчатися впродовж життя. Поряд із традиційними методами та формами організації навчальних занять використовуються інноваційні, комп’ютерні технології, метод проектів, пошуково-дослідницька робота, що забезпечує створення сприятливих умов для повного розвитку здібностей учнів, розширення світогляду, набуття дослідницьких навиків і конструктивного мислення.\nПерехід від пасивного засвоєння знань учнями до активного їх пошуку, практичного осмислення розвиває творчі здібності, формує активну життєву позицію, навички дослідницької роботи.\nкультивування кращих рис української ментальності – працелюбності, свободи, зв’язку з природою, поваги до жінки, толерантності;\nУ рекомендаційному бібліографічному покажчику «Сучасні технології в освіті. Ч. 2. Сучасні технології виховання» (2006) представлені такі технології виховання:\nтехнології виховання особистості дошкільника;\nособистісно орієновані технології громадянського виховання учнів;\nморально-етичне виховання особистості;\nвиховання ціннісного ставлення до природи;\nвиховання відповідального ставлення до праці;\nтехнології естетичного виховання;\nтехнології виховання здорового способу життя;\nтехнології превентивного виховання;\nтехнології виховання духовності;\nтехнології родинного виховання;\nвиховання особистості в позашкільних навчальних закладах;\nвиховання особистості в дитячих самодіяльних об’єднаннях;\nприщеплення шанобливого ставлення до культури, звичаїв, традицій усіх народів України;\nфізичний розвиток дітей і молоді;\nвиховання поваги до Конституції, законодавства, державної символіки України;\nусвідомлення взаємозв'язку між ідеєю свободи, правами та громадянською відповідальністю;\nнавички міжособистісного спілкування та підготовка молоді до життя в умовах ринкових відносин;\nоснову національного виховання мають становити принципи гуманізму, демократизму, єдності сім'ї і школи, наступності та спадкоємності поколінь.\nОдним із важливих аспектів дослідження патріотизму особистості є врахування провідної ролі української етнопедагогіки.\nСамобутнім явищем української патріотичної педагогіки була козацька практична педагогічна наука, яка створювала можливість виховувати тогочасну українську молодь гідними синами і дочками Вітчизни, захисниками духовної культури українського народу.\nКонцепції формування позитивної мотивації на здоровий спосіб життя у\nНа допомогу приходить досвід відомих учених : Я.А.Каменського,\nВ.О.Сухомлинського, К.Д.Ушинського, А.С.Макаренка, О.Я.Савченко,\nС.Русової, К.Г.Теплякової та багатьох інших.\nВиховання як цілеспрямований процес формування особистості здійснюється за допомогою використання різноманітних прийомів, форм та методів виховної роботи. Їх вибір та ефективне застосування\nзалежить від вікових та індивідуальних особливостей школярів, рівня розвитку дитячого колективу, поєднання методів формування свідомості та поведінки, ефективності самих методів. У виховному процесі класні керівники використовують такі групи методів, як:\nЗ задоволенням приймають учні нашої школи участь у виховних заходах, присвячених козаччині. Щороку, в день Покрови, ми відзначаємо День козацтва. Проводимо конкурс на кращого знавця історії українського козацтва, спортивні змагання «Козацькі забави», готуємо козацьку кашу на шкільному подвір'ї. Були проведені вікторини «Люби і знай свій рідний край», «Ерудит», «Хочу все знати і вміти», виховні години «Я - українець, і це звучить гордо».\nЦікаво пройшло в нашій школі свято «Козацькому роду нема переводу». Діти виконували козацькі пісні, інсценували уривки з повісті М.В.Гоголя «Тарас Бульба». А коли до присутніх звернувся отаман, то всі відчули себе на справжній козацькій раді. Наші маленькі козачата уважно слухали наказ кошового: « Будьте не лише мужніми, а й благородними, бо наша Україна - одна мати для всіх, і від нашої згоди залежить мир і спокій у нашій хаті». Учасники свята виконували свої улюблені пісні: «Наливайте, браття», «Повіяв вітер степовий», «Отамане, батьку наш». Козацька пісня - це смуток, горе, це радість, щастя, це вся історія української землі, вільної, незалежної.\nНа святі говорили про славну, героїчну історію українського козацтва,\nяке протягом трьох століть визначало напрямки економічного, політичного і культурного розвитку України.\nПроводимо розважальні конкурси «Козацькі забави» з такими видами змагань: «Захист фортеці», «Сильна рука», «Перетягування каната», «Метання ядра», «Козацька бійка». Сподобався дітям конкурс «Козацькі побрехеньки». Вони інсценували козацький обряд «Посвята в козачата». Хлопчики виконали запальний гопак. У конкурсі «З історії козаччини» учні проявили свої знання з історичного минулого нашої України.\nПід час роботи літнього оздоровчого табору ми відвідуємо справжній острівець благодаті - Свято-Покровський храм в селі Рубанівське. Красна Церква - це пам'ятник історії та архітектури. Краса краю, його багатства вабили людей здавна, але загроза поневолення у Дикому Степу відлякувала багатьох. Тому лише козак Рубан з його вдачею та відчайдушністю наважився тут оселитися першим - на землі між Чорним та Муравським шляхами.\nЩороку учні нашої школи приймають участь у районному спортивно - патріотичному фестивалі «Нащадки козацької слави», який проходить під девізом «Щоб козацькому роду не було переводу, присягаємо на вірність Вітчизні й народу».\n« Мій рідний край - моя історія жива» - такий девіз екскурсійних поїздок, у які щорічно вирушають учні нашої школи. Запам'ятається всім подорож в козацький край - острів Хортицю, де учні знайомилися із славною , героїчною історією українського козацтва, яке протягом трьох століть визначало напрямки економічного,\nкультурного і політичного розвитку України.\nПро цю першу демократичну республіку учні знають із уроків історії, літератури. Але побувати на Запорізькій Січі, пройнятися духом історичної минувшини велика честь для кожного, хто любить рідну землю, шанує її героїчне минуле.\nСтуденти відвідали музей «Історія козацької слави», де познайомилися із особливостями життя козаків, їх культурою, розглядали експозиції про боротьбу козацтва з чужинцями. Довго стояли діти біля діорами «Козацька рада», ніби насправді бачили перед собою події тих далеких часів. Хлопчики з цікавістю розглядали козацьку зброю, якорі, рештки козацьких чайок, піднятих з дна Дніпра.\nА ще ми відвідали фольклорно - етнографічний кінний театр «Запорозькі козаки», що розмістився в заповідних глибинах південної частини острова Хортиці.\nЦе було надзвичайне дійство! Хвацькість, стрімкість, молодецтво наїзників дивує і не залишило байдужим нікого з глядачів. Невтримна відвага, майстерне володіння зброєю та комічні події поєднались у одне ціле і запам'ятались, залишивши незабутні враження. Виступ козаків супроводжувався пострілами гармат, боєм барабанів, національною музикою. Захоплююче шоу у поєднанні з українською кухнею створили унікальну атмосферу свята й викликало почуття захвату в усіх гостей театру.\nПобували ми і в відомому на весь світ селі Петриківці, яке славиться народними майстрами художнього розпису.\nЗ захопленням ми розглядали розмальовані народними майстринями тарелі, вази , підноси, скрині, шкатулки. Мали змогу спостерігати за\nїхньою роботою. Подивилися картини, які нещодавно побували на виставці у Японії. А в центрі виставочного залу - картина , на якій зображений запорозький отаман Петро Калнишевський.\nЩорічно 9 травня приходимо до пам’ятника загиблим солдатам у Великій Вітчизняній війні на урочистий мітинг, щоб відзначати Велику Перемогу, щоб вклонитися доземно всім тим, хто у грізний час встав на захист рідної землі, хто у нелегкому двобої відстояв споконвічне право людини на свободу і життя.\nВітаємо наших ветеранів : Криворука М.Г. та Задворнюка І.Я. , запрошуємо до школи, дякуємо за те, що вистояли, за те, що живуть серед нас, передають сучасній молоді дух оптимізму, життєстійкий характер, знання і досвід, любов до нашої матері – України.\nУ нашому коледжі ведеться велика робота щодо вивчення традиційних свят, обрядів, побутової культури, народної творчості, народних ігор, діалектів рідного краю. Студенти записують від старожилів села Булгаки Ніни Петрівни, Гололобової Катерини Миколаївни, Земляної Параски Володимирівни казки, забавлянки, легенди, пісні .\nМи із задоволенням слухаємо і виконуємо українські народні пісні під час проведення шкільних свят – до Дня людей похилого віку, Дня працівників сільського господарства, Дня Матері.\nЩорічно студенти приймають участь у фольклорно – етнографічній експедиції «Обряди і звичаї нашого краю».\nМи вже зібрали місцевий матеріал про весільний обряд та обряд обжинків, колядування, святкування Івана Купала.\nВже кілька років поспіль учні нашої школи вітають односельчан з\nРіздвяними святками. Дівчатка одягають найкращі бабусині квітчасті\nхустки, ходять від хати до хати, співаючи колядки та щедрівки, записані від старожилів нашого села та вивчені на уроках української літератури. Господарі радіють приходу колядників, щедро обдаровують їх солодощами та грішми. Жителі села вдячні вчителям за виховання у дітей любові до історії рідного краю, до народної пісні, за відродження національних традицій та звичаїв.\nТрадиційні народні і шкільні заходи :\nКозацькі розваги «Ми родом із України».\nСвято до дня Святого Миколая, «Різдвяні колядування», свято Осені.\nУроки народознавства «Пісня – душа народу», «Квіти – окраса землі».\n4. Заняття гуртка «Джура».\n5.Конкурси поезії, малюнків «Козацькому роду нема переводу», «Мальовнича Україна»,\n6.Екскурсії рідним краєм.\n7. Зустрічі з талановитими й цікавими людьми краю «Славні імена\n8. Пошуково – дослідницька робота: «Діалекти нашого краю».\n9. Усний журнал: «Пам’ятай: тільки мати й Вітчизна у світі одна»,\n10. Поле чудес «Цікаві назви міст і сіл України».\n11. Розучування віршів, пісень про Україну.\n12. Літературно – музичні композиції до дня нородження видатних людей.\n13.Заочні подорожі «Сім чудес України».\n14. Конкурси на кращих знавців рідної мови.\nРезультати своєї роботи з національно – патріотичного виховання у студентів бачимо в :\nВсі студенти почуваються комфортно у коледжі , з задоволенням приймають\nПідготовленість допризовника до служби в армії треба розглядати як стан комплексної сформованості морально-психологічної, фізичної і спеціальної готовності до служби та захисту Вітчизни.\nНе підготовленість, не знання власної історії або не повна підготовленість до військової служби характеризується відсутністю або невідповідністю моральної, психологічної або фізичної\nпідготовленості. Формування готовності студентів до військової\nслужби можливе за умов виховання позитивного ставлення до цієї служби з урахуванням переконань, планів, бажань , ідеалів, інтересів особистості й урахування установок соціального середовища. Перехід від обов’язкової до контрактної військової служби – один із шляхів вирішення наявних суперечностей між особистими й соціальними інтересами.\n5. Коновалова М.В. Тематичні класні години ( національно –\nпатріотичне та громадянське виховання) 5 – 11 класи .- Харків :\n«Видавнича група Основа.» , 2011р.\n6. Глинська С.Д. Твої символи, Україно!// Рокажіть онуку. – 2009.-№8.\n7. Пахомова А.О. Українська державність: історія і сучасність // Виховна\nЛюдина починається з добра. Виховні години для учнів 5-9 класів /\nУпорядник Г.С.Грай. - Тернопіль: Астон, 2004. - 176с.\n9. Класні години. 5 - 9 класи. - Х.: Видавнича група "Основа": "Тріада+",\n2007. - 208с.\n10. Володарська М.О. Інноваційні технології на уроках громадянської\nосвіти / М.О. Володарська. – Х.: Основа, 2008. – 122 с.\n11. Гарнійчук В. Сутність і структура патріотизму старших підлітків /\nВ.Гарнійчук // Управління освітою (Шкіл. світ). – 2009. – № 20. – С. 22\n12.Громадянська освіта: теорія і методика навчання: посіб. для студентів\nвищих навч. закладів / авт. колект. Т.Асламова, Т.Бакка, В.Бортніков та\nін. – К.: ЕТНА-1, 2008.\n13.Дем’янюк Т. Інноваційні технології громадянського виховання /\nДиректор школи. – 2008. – № 10. – С. 10-12.\nКаталог: Електронна%20бібліотека -> навчальні%20матеріали -> Загально-освітні -> Науково-методичні%20матеріали -> Захист%20Вітчизни -> Фрасуняк%20В.І\nФрасуняк%20В.І -> Тестові завдання для студентів коледжу для заміру залишкових знань з предмету "Захист Вітчизни"\nНауково-методичні%20матеріали -> Програма з української літератури для вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації складена за концепцією розвитку гуманітарної сфери в Україні\nНауково-методичні%20матеріали -> При вивченні теми ми\nНауково-методичні%20матеріали -> Теорія літератури – важливе підґрунтя вивчення її як мистецтва слова Збірник консультаційних занять міністерство освіти І науки україни вп нубіп україни «Заліщицький аграрний коледж ім. Є. Храпливого»\nНауково-методичні%20матеріали -> Тема Поняття множини. Операції над множинами. Якщо в може І дорівнювати А, то вживається символ а в\nНауково-методичні%20матеріали -> Укладач: Лукавецька Леся Михайлівна – викладач іноземної мови, спеціаліст I категорії.. Рецензент\nНауково-методичні%20матеріали -> Генетика людини


Старт продажу датчиків тиску ОВЕН ПД100И моделі 111/171/181-EXIA\n25 січ. 2018 р. 12:43\nРезультатом модернізації виробництва, успішного впровадження новітніх технологій та якісних комплектуючих компанії ОВЕН є розширення лінійки перетворювачів тиску ПД100И моделями 111/171/181 у виконанні «іскробезпечне коло» 1Ex ia IICT6 Gb. Зазначені моделі надходять до продажу з 25 січня 2018 року.\nПеретворювачі тиску моделі ОВЕН ПД100-111-EXIA знято з виробництва та більше не випускаються. Ціна на датчики в іскробезпечному виконанні не змінюється.\nОВЕН ПД100И – перетворювач тиску з уніфікованим вихідним сигналом 4…20 мА постійного струму. Випускаються моделі з трьома типорозмірами нарізі приєднувального штуцера: М20×1,5 (модель 111), G 1/2 (модель 171), G 1/4 (модель 181). Перетворювачі оснащено високостабільним сенсором з мембраною із нержавіючої сталі, який уварюється в корпус за допомогою лазерної зварки.\nВиконання типу «іскробезпечне коло» 1Ex ia IICT6 Gb дає змогу використовувати ці перетворювачі у складі систем, до яких висуваються вимоги з іскробезпечності зазначеного класу.\nПлата нормувального перетворювача заливається компаундом, що неполімеризується, завдяки чому забезпечується підвищена захищеність перетворювача від потрапляння пилу та вологи із навколишнього середовища.\nПереваги перетворювачів лінійки ПД100И перед пристроями лінійки ПД100:\nСенсор уварюється в корпус за допомогою лазерної зварки.\nКорпус датчика та плата нормувального перетворювача залиті компаундом, що неполімеризується.\nТри типорозміри нарізі приєднувального штуцера: М20×1,5, G 1/2, G 1/4.\nМенший габаритний розмір за висотою – не більше 92 мм.\nДокладніше про датчики тиску ПД100И-111/171/181-EXIA


Ліки Контроль: мобільний додаток для перевірки, чи є ваші ліки в Нацпереліку основних лікарських засобів\nСьогодні, 19 червня, Міністерство охорони здоров’я презентувало новий модуль безкоштовного мобільного додатку Ліки Контроль, що дозволить пацієнтам перевірити наявність призначених лікарем препаратів у Національному переліку основних лікарських засобів.\n“Кожен пацієнт має усвідомлювати, які ліки йому гарантує держава. Він має отримати їх у повному обсязі на увесь курс лікування. Кожен лікар у лікарні знає, що є в короткому списку ліків, якими він може лікувати свого пацієнта. Завдяки новому модулю у програмі Ліки Контроль пацієнти зможуть дізнатися, які препарати їм гарантується безоплатно і з'ясувати чи не забули про них сказати у лікарні”, - зазначив заступник міністра Роман Ілик.\n«Наша підтримка впровадження Нацпереліку буде продовжуватися: зокрема, плануємо найближчим часом закінчити розробку автоматизованої електронної скарги в разі, якщо пацієнт не отримав у лікарні ліки, що входять в Нацперелік. Ця скарга буде адресуватися головному лікарю закладу та місцевому департаменту охорони здоров’я з копією на МОЗ, і дозволить пацієнту з мінімумом зусиль захистити своє право на безоплатне лікування. Наразі цей зразок скарги є доступним для завантаження як із сайтів про Нацперелік та Ліки Контроль, так і з самого додатку Ліки Контроль», - розповіла Вікторія Тимошевська, директор Програми «Громадське здоров’я» Міжнародного фонду «Відродження».\nДовідково: За даними загальнонаціонального дослідження «Індекс Здоров’я. Україна», у 2017 році кожен пацієнт при лікуванні у стаціонарі в середньому витратив 2 468 грн. Це становить 52,5% доходу середньостатистичної сім’ї, тож є значним фінансовим тягарем. Кожен четвертий пацієнт взагалі відмовлявся від госпіталізації через нестачу коштів, а близько 60% респондентів зазначили, що мали проблеми з оплатою ліків та товарів медичного призначення під час госпіталізації. Гарантовані державою ліки, що включені в Нацперелік, покликані зменшити фінансовий тягар на лікування у стаціонарі та зробити їх більш доступним для громадян.


Завантажити книгу Всеобщая история чувств (Діана Акерман) у форматі epub, fb2, rtf, mobi, pdf на телефон, android, iphone, ipad - Yakaboo.ua\nЕлектронна книга | Код товару 1252541\nВсе про електронну книгу Всеобщая история чувств\nПропонуємо до вашої уваги книгу Діани Акерман "Загальна історія почуттів" від видавництва КоЛибри.\nЦе барвиста оповідь про здатність людей: відчувати запах, смак, чути, торкатися і бачити. Це злагоджений дует питань і відповідей. Чому музика змушує наше тіло рухатися? Звідки парфумерам відомо, які запахи викликають у нас захоплення? Чому ми в такому захваті від смаку шоколаду? Звідки бере свій початок історія поцілунків? Вона відкриває нам двері в таємниці повсякденності. Чому листя змінює колір з приходом осені, і чому ми можемо розрізняти його кольорову палітру? Чому закохані відчувають захоплення торкаючись одне одного. Чи залежимо ми від феромонів? Такі прості повсякденні відчуття все ще залишаються для багатьох таємницею. Їх розгадка на сторінках цього видання. Пориньте в захоплююче читання, по слідах ваших почуттів.\nДіана Акерман - натураліст, журналіст, поет і есеїст, чудово поєднує під своїм пером науку і історію. Результатом її діяльності служить захоплююча і чарівна розповідь про те, як люди відчувають світ і чому вони ним захоплюються. Якщо ви до цього не помічали деякі моменти краси навколо вас, то після цього читання ваше сприйняття оточуючого стане ширше і яскравіше. Ви почнете помічати ті речі, на які раніше не звертали уваги.\nЧому варто купити книгу "Загальна історія почуттів" Діани Акерман?\n"Загальна історія почуттів" - це прекрасне в своїй простоті дослідження фізичних процесів, від яких залежать ваші відчуття. Вона покаже вам навколишній світ в нових барвах. Це видання буде прекрасним подарунком будь-кому, хто захоче краще зрозуміти себе і людей поруч.\nВідгуки про книгу "Загальна історія почуттів" Діани Акерман:\n«Афродизіак для сенсорних рецепторів... Прочитайте розділ, потім вийдіть з дому і озирніться: синява неба глибше, спів птахів солодше. Хіба можна сприймати світ по-іншому після насолоди настільки чуттєвою прозою».\n«Пані Акерман прекрасно справляється з місією повернути нас в світ відчуттів. На кожній сторінці вас чекають дивовижні відкриття»\nРецензії Всеобщая история чувств\nХарактеристики Всеобщая история чувств\nЕлектронна книга|Код товару 1252541


Про закоханих лікарів з лікарні Карабелеша » Херсонщина за день - новости Херсона и Херсонской области, Kherson News\nСьогоднішня розповідь про сім’ю медиків Панових, з якою зустрілися напередодні Дня Святого Валентина. Тетяна Вільгельмівна працює завідуючою кардіологічного відділення, Віталій Васильович – завідуючим проктологічного відділення лікарні ім..Є.Є.Карабелеша. Обоє заслужено отримали високі звання «Заслужений лікар України». Вони лікують людей і часто саме від них хворі отримують своє право на останній шанс вижити і радіти життю здоровими. Але, це лише верхівка високої гори їх спільного життя як професійного, так і сімейного. Бо яких би життєвих перипетій не зазнавала людина, які б перешкоди не долала, як би не страждала - завжди вона знаходить прихисток і розраду в сім’ї, де її підтримують, розуміють, співчувають.\nВіталій, уродженець Черкаської області, але жив і навчався в Асканія Нова Чаплинського району на Херсонщині, Тетяна ж і народилася і виросла також у Чаплинському районі. А от зустрілися молоді люди в одній групі на першому курсі Кримського медичного інституту.\nОбравши професію медика, вони старанно вчилися, набували практичного досвіду. Зокрема, Віталій вже зі студентства брав участь в операціях різного рівня складності. Пліч-о-пліч навчалися 5 років, а щоб не розлучатися на 6-му, коли студентів розділяють за спеціальностями, вирішили поєднати свої долі та одружилися.\nУ 80-х роках приїхали у Херсон і почали трудову діяльність у лікарні Водників: він – хірургом, вона – кардіологом. Як вважає подружжя з 41-річним стажем, зайнятість в одній сфері допомагає у спільному житті. Особливо у перші роки професійного становлення не треба було пояснювати про складності на роботі – обоє приносили додому історії хвороб і заповнювали їх. З часом ця потреба минулася, а взаєморозуміння з пів слова отримало справжній гарт, залишилося і з кожним днем укріплює свої позиції.\n«Без сім’ї немає щастя на землі», - твердить народне українське прислів’я. Ми не уявляємо свого життя без рідних людей, які завжди готові зігріти нас теплом і ласкою, любов’ю, бажанням допомогти й розрадити.Особливо це важливо після напруженого трудового дня.\nХвороба – поняття цілодобове,- розповідає Віталій Васильович Панов.- Навіть будучи вдома, я і дружина завжди готові відповісти на телефонний дзвінок, проконсультувати колег, підказати в тій чи іншій ситуації. Часто доводиться працювати і у вихідні, і у свята. На відпочинок часу обмаль.\nАле ми його знаходимо,- додає його друга половинка.- Як тільки приїхали до Херсона подружилися з трьома сім’ями і до цього часу наша компанія разом. Ми дружили і наші діти з їхніми дітьми також. Особливо всі полюбляють збиратися у нас на дачі. Приміром, я дуже люблю трудитися на землі. Мабуть, це передалося від батьків. Я отримую від неї заряд позитиву чи то навпаки - розряджаюся, так би мовити, «заземлююсь».\nКожна людина хоче, щоб його сім'я була щасливою. А що це значить? Мабуть, найбільш проста ознака сімейного щастя - коли хочеться йти додому, коли в сім'ю тягне, коли в ній знаходиш радість, коли дбайливо ставляться одне до одного, коли підтримують та втішають у тяжкі хвилини, і, звичайно, у щасливій родині буквально на кожному кроці бачиш прояв ніжності, доброти, ласки.\nТа для цього варто докладати чималих зусиль. Що саме практикується у сім’ї Панових? Ділиться Віталій Васильович.\nЯк на роботі, так і вдома потрібно залишатися просто людьми. Варто подумки помінятися з опонентом місцями і подивитися на ситуацію його очима. Але у спокійній, виваженій обстановці. Мені дуже поталанило з дружиною. Не знаю як внутрішньо, а от зовні вона часто спокійніша ніж я, не дозволяє собі «випускати пар». А мені треба виплескувати емоції як захист. Бо як красномовно свідчить статистика, у людей хірургічної професії інфаркти та інсульти трапляються у 20 разів частіше, ніж у людей інших професій.\nЗвичайно, що у стосунках любов – головний фундамент. Але одна сфера діяльності таки допомагає,- знову додає дружина.- У стосунках треба трудитися. І тут не йдеться про лідерство. Лідирує той, хто бере на себе відповідальність за сім’ю, дітей, онуків. Вдячна чоловікові за його надійність у цих питаннях.\nРодина Панових досить цікава. Зі своїми сімейними традиціями, повагою до своїх коренів. У Віталія Васильовича батько був потомственним військовим, дивізія якого дійшла до Берліна і брала бункер Гітлера (це задокументовано в архівах), потім ще 7 років був комендантом німецького міста, бо добре знав мову. Мама – операційна сестра, тож у виборі майбутньої професії це зіграло визначну роль.\nУ Тетяни Вільгельмівни мама була вчителем, а батько 18 років - головою колгоспу. За сумлінний труд нагороджений багатьма державними нагородами.\nДивлячись на приклад своїх батьків Панови і самі живуть так, що бути прикладом для дітей. Бо вважають, що дітей не треба виховувати, слід дбати про своє гідне виховання. І тепер вже перед сім’ями сина і доньки стоїть непросте завдання – стати прикладом для своїх дітей ( у кожного є донечка).\nЩе у шкільні роки Віталій Васильович займався у кінно-спортивній секції і став майстром спорту у кінному спорті. Тож, наслідуючи батьків приклад в отриманні адреналіну, син сміливо запропонував йому спуститися бурхливою річкою на каное. І як відмовиш? Власним прикладом…( на фото). Як у роботі, так і в приватному житті чоловік впевнено може ризикнути. Тоді як приходить пацієнт у статусі «безнадійний», його руки творять дива. Хоча хірург вважає, що одні руки «без голови» нічого не варті. Руки – це інструмент того процесу, що відбувається на операційному столі.\nВіталій Васильович і Тетяна Вільгельмівна не ведуть облік своїх пацієнтів. За довгу практику їх було дуже багато. Та є впевненість, що імена цих лікарів назавжди залишаться у вдячних серцях врятованих ними людей.\nДіти Панових обрали свої, власні, стежки на життєвому шляху і в своїх професіях досягають успіхів. За сімейною традицією в кінці старого року за одним святковим столом зустрічаються вже тепер три сім’ї і кожен розповідає про те, чого вдалося досягнути у році минулому, які плани на рік прийдешній. Це як гра, яка заохочує на хороші справи. І кожному з них є чим гордитися.\nА що стосується звання «Заслужений лікар України» сім’я Панових певна, що на нього заслуговує багато дійсно хороших лікарів. Але тут спрацьовує кілька чинників. По-перше, керівництво лікарні має оцінити твої здібності і напрацювання та довести справу далі, так би мовити «до кінця». Пановим пощастило працювати у лікарні тепер вже ім..Є.Є.Карабелеша, де їхній досвід і життєдайна практика оцінена на високому рівні. Завдяки генеральному директору лікарні Аллі Малицькій херсонські лікарі у числі «Заслужених». І повірте, заслужено. Дай Бог і далі отримувати хорошим лікарям такі визнання.\nУ день закоханих бажаємо всім, щоб кожна сім'я трималася на вірності, довірі, щасті та любові, нехай вся повнота життя заповнить ваші серця, нехай любов'ю іскряться очі, мир і спокій поселяться у ваших душах. А головне, щоб удома вас завжди чекали щирі і люблячі люди! І будьте здорові!


7 ДНІВ-УКРАЇНА » «Бог створив цапа, а чорт кацапа» — як називають росіян у світі\n«Бог створив цапа, а чорт кацапа» — як називають росіян у світі\n11:46 | 21.09.2014\nВиявляється, росіян у світі називають не лише відомими в Україні не надто політкоректними словами «москаль» та «кацап».\nЕспресо.TV зібрав та дослідив походження всіх найвідоміших та найпопулярніших прізвиськ росіян у світі.\nНейтральне позначення росіян фінською мовою — «веняляйнен». «Рюсся» — зневажливе. Зараз слово «рюсся» вживається в розмовній мові часто відносно всіх російськомовних, які знаходяться у Фінляндіїї, що походять з колишнього СРСР.\nЦікаво, що популярний коктейль Black Russian по-фінськи звучить як Musta Ryss? — «Чорний русак». «Вислів» русская рулетка «перекладається як ryss ruletta, але іноді говорять і fi: vуnalainen ruletta.\nТак росіян називають естонці. «Тибла» прийшло від нецензурного звернення «ти, бл.». Так спочатку в Естонії називали бійців Червоної Армії в 1918-1920, 1940-1941 і 1944 рр.\nЗ часів Другої світової війни у Німеччині та США російських називають «Іванами». У відповідь росіяни називають німців «фрицами», а, крім того, кавказців — «Хачико», «хачами». «Хач» по-вірменськи означає «хрест», і це одне з найпоширеніших у Вірменії імен.\nІснує й інша версія походження цього прізвиська. Справа в тому, що в турецькій мові є слово »ask» (АШК) — перекладається як «любов», причому любов між чоловіком і жінкою. Також, там є слово з англійської мови слово »нат » (nat) — яке означає »натуральний », »природний» і т.п. Тож, можливо, завдяки поєднанню цих двох слів і народилося це прізвисько.\nНайпоширеніша в Україні назва росіян походить від слова «Московія», яким називали Московську державу, оскільки з Руссю, чи грецьким варіантом цього слова — Росією, її в Україні та Білорусі не ототожнювали.\nЦікаво, що негативний відтінок прізвисько отримало не відразу. У XVIII-XIX ст. під час походів російські війська жили не в казармах і таборах, а на «постоє» в хатах корінних жителів, які їх годували. Ситий або голодний буде солдат (москаль) залежало від його вміння «домовитися» з господарями будинку щодо харчів.\nКрім того, російські солдати були небайдужі до місцевих дівчат. Однак відносини тривали тільки поки москалі були гостями селища. І коли службовий обов’язок кликав солдата в інші землі, стосунки з місцевими дівчатами забувалися. Тоді з’явилося дієслово «москаль», яке означало шахраювати, дурити.\nДо речі, «москалями» росіян називають не лише в Україні, а і в Польщі та Білорусі.\nЦікавий факт — найпекучіший сорт часнику на Полтавщині також називають «москалем».\nОдні вчені кажуть «кацап» походить від слова «цап» (тобто козел). Голеному українцеві бородатий росіянин нагадував козла. Інші — бачать тут тюркські корені, і слово «касап» перекладають як «різник, розбишака».\nДо речі, у літературі і фольклорі дуже часто можна зустріти слово «кацап». Ось, наприклад, українське прислів’я — «Бог створив цапа, а чорт кацапа» (українське прислів’я).\nМітки: "7 Днів-Україна", 7 днів, кацапи, москалі, прізвиська, росіяни