>> Росоховатський Ігор: Зрозуміти іншого. Повість\nСигом Ант кинувся вниз, крізь розріджені шари атмосфери. Він пробивав хмари, і вони струмували по його захисній оболонці, наче різнобарвні плащі. Ант на льоту аналізував склад їх, і в його пам'яті виринали спогади: сніг на горбах; формула розчину солі; музична фраза, акорд, що завмирав під стелею і видзвонював у люстрі; пергаментні щоки й широка біла борода старого; рівняння з кількома невідомими... Кожна згадка будила відгук у душі сигома, і його обличчя змінювало вираз: безліч виразів на секунду... А плащі все напливали і падали — білі, димчасті, сизі, сині, сірі...\nСигом узнав, що його передбачення правильні, що на цій планеті справді існує життя — ритмолокатори намацали сліди його дихання в атмосфері, за сотні кілометрів од поверхні.\nЧерез те Ант не здивувався, побачивши ріденькі ліси і луки, табуни тварин, дахи якихось будівель, що сяяли на сонці. Спустився нижче. Перед ним лежало велике місто. Але скільки Ант не придивлявся, він не помітив ані руху, ані найменших проявів життя. І водночас будівлі не були зруйновані, на деяких дахах стояли якісь апарати-триноги.\n"Призначені для ходіння,— визначив сигом.— Але чому я не бачу жодного літального апарата? Атмосфера тут цілком придатна для польотів..."\nВін швидко оглянув будівлі, щоб мати уявлення про культуру аборигенів. У цехах заводів і фабрик відзначив характерну деталь: дуже мало приладів і апаратів для виробництва нового і дуже багато копіювальних машин. Копіювання було повне: однакові розміри, деталі. Навіть одяг шили за методом повного копіювання. Два-три фасони і розміри. Одяг було акуратно складено. Збереглися й склади сировини. Місто скидалося на виварений, безживний панцир черепахи.\n"Не схоже, що тут прошуміла війна",— вирішив сигом. Він полетів далі, не сумніваючись, що знайде розумних істот і про все дізнається. Він уже навіть уявляв, які вони, і розумів, чому не побачив літальних апаратів. Господарі планети мали крила і, судячи з усього, чудово літали. Але ходили вони, мабуть, кепсько.\nАнт пролетів над кількома мертвими містами, що різнилися від першого розміром і плануванням. Йому стало сумно. Здавалося, що мертві міста тягнутимуться без кінця-краю.\nАле нараз дальнім зором Ант угледів узлісся, великі будинки-гнізда, що висіли на гілках. Кілька таких гнізд він бачив у мертвому місті, в будинку, схожому на музей.\n"Екскурсанти і не підозрювали, що це не тільки минуле. їм, певно, казали: у примітивних хатинах жили ваші предки — і розповідали про блискучі міста майбутнього. Хто міг знати, що їхні онуки ще повернуться у такі житла..." — міркував сигом. Кілька хвилин він витратив на те, щоб локатором обережно промацати гнізда й оцінити хист творців. Не всі гнізда були однакові. І це виключало тільки тваринний автоматизм — будування ва інстинктом. Отже, якісь елементи творчості збереглися.\nВ першому гнізді сигом побачив копіювальну машину для одягу — точнісінько таку, як на фабриці мертвого міста.\nА незабаром Ант уже літав над гніздами. Біля одного на гілці сиділа перната істота. Сигом упевнився, що правильно уявляв господарів планети. Істота мала могутні крила, складені під животом, чотири' тонкі лапи. З-під короткого вбрання, застебнутого на грудях, вибивалася пухнаста сірувато-зелена шерсть. Тіло було геть вкрите блискучим пір'ям. Одне око блимало на верхній частині черепа, друге — на шиї. Вгледівши сигома, істота залопотіла крилами, витягнула голову, погрозливо заклекотіла. До неї одразу приєдналася ще одна істота. Обидві були схожі, як дві краплі води.\nАнт увімкнув випромінювачі і постарався заспокоїти пернатих. Він увесь час аналізував клекіт істот і, порівнюючи з даними телепатоприймачів, вивчав їхню мову. Через деякий час він уже міг "розмовляти".\n"Я не завдам вам шкоди, не бійтеся мене",— подумки мовив сигом і у відповідь почув клекіт:\n— Не боюся тебе. Що е, то є. Гіршого не буде.\n"Як мені називати вас?"\n— Коли хочеш, зви мене забутим ім'ям Тот,— водночас промовили обидві істоти.\n"Отже, і в них є щось подібне до імен та прізвищ, як на Землі",— подумав сигом і спитав: "Я зрозумів, що ви брати, у вас одне прізвище, загальне родове ім'я. Але які ж ваші особисті імена?"\n— Не розумію, про що ти питаєш,— знову разом проклекотіли істоти.— Мене звуть Тот. Тот — і все.\n"Гаразд. Називатиму вас Тот Перший і Тот Другий. Згодні?"\n— Не заперечую. Але навіщо тобі виділяти в мені частини? Адже я не даю імені твоїй правій руці і лівій нозі...\n"Але ж вас двоє. Як же звертатися до одного й до другого?"\n— Не збагну твоєї нерозумної і дикої системи лічби. Чому маєш мене за двох? Чи, може, це образа?\nСигом помовчав і запитав, показуючи один палець:\n"А тепер?" — Він показав два пальці.\n— Два. "Тепер?"\n"Отак яічу я. Чому ж ви не розумієте, коли йдеться про вас?"\n— Про мене? — спитали Тот Перший і Тот Другий. "Адже вас двоє".\n— Дві частини одного цілого. Ім'я має істота, а не частина,— повчально проклекотіли Тоти.\n"Я так швидко опанував їхню мову, а от зрозуміти їх не можу",— з досадою подумав Ант і передав: "На планеті, крім вашого роду, крім Тотів, е ще подібні істоти?"\n— Якого ступеня подоби? — уточнили Тоти. "Того самого виду. Розумні..."\n— Не знаю. Якщо взнаю, знищу. Подібних не повинно бути. На будь-якій планеті має жити тільки один розум, один Я,— непохитно відповіли Тот Перший і Тот Другий.\nЇхні відповіді все більше не подобалися сигому. "Невже все-таки війна? — міркував він.— Знищення розумних істот? Ті, що випадково вижили, лишилися дегенератами? Треба пошукати інших. До цих повернуся згодом..."\nВін рвучко злетів, аналізуючи склад атмосфери і намагаючись розпізнати в ній сліди застосування зброї, яка здатна викликати мутацію. Але нічого схожого не виявив. Дальнім зором Ант шукав інших розумних істот і незабаром знайшов їх. Здивовано відзначив, що вони схожі на Тотів, наче копії. Відрізнити їх можна було тільки по наросту на нижній щелепі у одного і садну на нозі у другого, по пилу й листю, що прилипли до одягу третього...\nАнт сів біля істоти з наростом і подумки проклекотів:\n"Вітаю вас, розумні!"\n— І тебе вітаю,— незворушно відповіла істота. В її топі не вчувалося ні здивування, ні радості, ні настороженості, ніби вона вже зустрічалася з сигомом. Голос був схожий на голос Тотів, правда, трохи хрипкий.\nДвоє товаришів поспішили до неї, вмостившися з одного і з другого боку.\n"Як тебе звати? — звернувся Ант до тієї істоти, з якою щойно вітався, а уже потім привітав і її товаришів.— Як звуть вас?"\n— Тот,— разом відповіли троє.\n"Але, друже мій, нещодавно я зустрів істот, які теж назвали себе Тотами. Це ваші брати?"\n— Поясни спочатку, що таке друг, потім — що таке брат,— проклекотіли троє Тотів.\n"Вони не відрізняються від тих, як не відрізняються на цій планеті мертві міста",— подумав сигом і сказав:\n"Друг — це той, хто близький тобі думками, принципами, метою, хто допомагає тобі..."\n— Ти мені не близький,— безтурботно зауважили три Тоти.— І навряд чи я близький тобі. Ми байдужі один до одного.\n"Всі розумні викликають у мене зацікавленість, співчуття, дружелюбність. Невже ви ніколи не хотіли зустріти братів по розуму? — Ант пригадав, що в їхній мові немає понятя "брат", і мовив: — Розумних?"\n— Звичайно, ні! — озвалися Тоти.— Я не дурень. Зустріч — війна. Подібних треба знищувати, як Огидних.\n"Хто це — Огидні?" — спитав Ант і здивовано побачив, як на невиразних обличчях Тотів синхронно й блискавично майнув вираз запеклої люті. Він швидко зник, бо Тоти закрили роти-дзьоби, побоюючись, аби не прохопитися необережним словом.\nА втім, Ант був меткіший і встиг зазирнути до мозку одного з Тотів. Сигнал, який він прийняв, відтворив у зорових ділянках Анта портрети істот, схожих на Тотів. Але видіння майнуло тільки на мить, а потім там знову замелькали збуджені сірі клітини чужого мозку, крила, що весь час лопотіли, і лапи з кігтями...\nСигом відчув, як підступає до горла гидливість, злетів вище і завмер на хмарах, гірко думаючи:\n"Мабуть, я не можу терпіти "У мене надзвичайно мало\nінших істот. Замість того, щоб спостережень, тому — спішні\nзрозуміти їх, я починаю їх висновки.Треба стежити за ни-\nосуджувати. Почуття виходять ми уважніше. Зрештою, у ме-\nз-під контролю розуму так са- не є все, щоб зрозуміти будь-\nмо, як у моїх предків-людвй. яку розумну істоту. Щодо цьою,\nАле люди не були винні в то я майже всесильний. У ме-\nцьому — такими їх створила не не вистачає тільки терпінння".\nприрода, а я винен, що не вмію\nкористуватися органами Вищо-\nго контролю, обираю найлег-\nший шлях. Певно, це своєрід-\nВін знизився і, надівши захисну оболонку, щоб стати невидимим, почав стежити за Тотами. Ант побачив, як один Тот заліз до гнізда і запустив копіювальну машину. Він поклав у неї матову кулю. Тепер у гніздо залізли і його товариші. Почали кидати в топку листя і гілки. Минули секунди — і через віконце машини посипалися кулі, точнісінько такі, яку Тот поклав у машину. Пернаті жадібно їли їх.\n"Так, у них життя безтурботне,— подумав Ант.— Одна така машина для виробництва їжі, друга — одягу, третя — для будови житла...— Він схаменувся, згадавши різні гнізда.— Мабуть, житло вони зводять самі... Отже, с віддушина... Стій! Не поспішай з висновками. Рано..."\nСигом стежив за Тотами ще кілька годин і, не помітивши нічого особливого, вирішив пошукати інших істот. Довго мандрувати не довелося. Він помітив нове поселення, де мешкало кілька десятків пернатих. І всі вони були копіями Тотів. Ні дітей, ні старих ні інших істот. Такого ж кольору очі, такий самий рот і крила, такий самий одяг... Проте і цього разу Ант упевнився, що не треба поспішати з висновками. Він помітив в одному гнізді горбату істоту. Коли сигом придивився і промацав горб локатором, виявилося, що це росте нова копія Тота.\nГорбань сидів перед купою гілля біля копіювальної машини і гарячкове уминав матові кулі. Іноді він ніжно гладив свій бік або лискучий живіт, іноді, вивертаючи лапи, пестив копію, що починала рости. У кожному його русі було стільки любові до себе, до свого тіла, до своєї шерсті, до своїх кісток і жиру, до своєї копії, що сигому стало важко керувати органами Вищого контролю, стримуючи почуття.\nТепер Ант дещо розумів. Йому треба було тільки впевнитись у своїх передбаченнях. Тому він сів у центрі поселення поряд з пернатими і, майже завбачаючи відповідь, подумки проклекотів:\n"Вітаю тебе, Тот!"\n— Здрастуй! — відгукнувся пернатий.— Але ж ми вже з'ясували, що я не друг тобі. Чого ж ти хочеш?\n"Розкажи мені історію планети".\nТот подумав, подивився навкруги, полопотів крилами. Телепатоприймачі Анта вловили нові відомості про Тотів. Виявляється, вони перемовлялися між собою не тільки клекотом. Тоти передавали одне одному телепатичне про свій стан, настрій. Коли один Тот сердився, сердилися всі копії на планеті.\n"Розкажи, коли не важко..."\nТот заспокоївся і мовив:\n— Ну що ж, можу й розповісти. Мені не важко, хоча й не дуже хочеться...\nВін махнув крилами, вмощуючись зручніше, опустив припухлі повіки. Крізь вузенькі щілини на Анта дивилися підозріливі очі.\n— Мій рід жив на планеті Ця з давніх-давен. Не розповідатиму всієї історії з війнами і незлагодами, з недовгим миром, великими сподіваннями. Так само, як мир кінчався війною, а війна — миром, великі сподівання кінчалися великими розчаруваннями. А коли так, то чого варті війна і мир?\n"Яка причина війни?" — спитав Ант.\n— Геть усе... Воювали за ліс, за право літати над чужими угіддями, за право польотів на певній висоті, намагалися відвоювати найкращий шматок атмосфери... Надто жорстоко билися в період Великої Любові до Себе, за місце для двох чи трьох Себе.\n"Поясни мені це докладніше,— попросив Ант.— Я не знаю, що таке Велика Любов до Себе і чому саме вона Велика. А Любов до інших чи просто любов?.."\n— До інших? — здивувався Тот і закудкудакав, що мало означати сміх.— Хотів би я глянути на істоту, яку полюбили інші, на рід, де народилася любов до інших! Та він не проіснував би й кількох днів. Його б негайно підкорили і винищили ці інші. Природно.\n"Але хоча б любов до дітей, до подруг? — спитав Ант.— Зрештою, в дітях істота бачить продовження себе, і її любов до дітей — це те саме, що любов до себе".\n— Що таке діти і подруги?\n"Пробач, відповідатиму питанням на питання: як ви розмножуєтеся?"\n— Природно, діленням. Воно починається з Великої Любові до Себе. Істота їсть вдвічі або втричі більше, дихав удвічі або втричі більше, дбає про себе набагато більше. Вона будує ще одне чи два гнізда. На спині істоти починає рости її друге Я. Настане час — перетинки відпадуть. Природно, це означає, що істота стала вдвічі або втричі дужча, зросли її можливості. Збільшаться і турботи. І, звичайно, не треба пояснювати, наскільки це гірше для інших, якщо на планеті ще збереглися інші. Вони всіляко намагаються перешкодити діленню. Тільки Велика Любов до Себе, яку заклала благодатна Природа, надає сили істоті боротися з ними, вижити, перемогти. Знаєш, скільки минуло віків, доки мені пощастило знищити всіх інших на Цій і зачвердити тільки Себе?!\n"Тоді ви і покинули міста, перестали будувати заводи і фабрики, вивчати науку, техніку, мистецтво?" — спитав Ант, знаючи, що саме йому відповість Тот, думаючи: "Ось що буває іноді стимулом прогресу..."\n— А навіщо марні зусилля? Адже я переміг інших і добився всього, чого бажав. Настав час тішитися Щастям. Якби тільки не поява Огидних...\nВін розплющив верхнє око, і воно почало наливатися кров'ю. У двох його товаришів верхні очі теж налилися кров'ю, і сигом не сумнівався, що в різних кінцях планети у тисяч Тотів зараз точнісінько такі ж очі. Певно, це повторювалося завжди, тільки-но хто-небудь із Тотів згадуваз Огидних. Ант стрепенувся:\n"Розкажи про Огидних".\nТот одразу заплющив око, щоб не виказати себе, захитав головою, його товариші зробили те саме, і Ант зрозумів, що про Огидних він нічого не взнав. Але все-таки в мозку Тота помітив Огидних і впевнився, що вони схожі на Тотів. Була, правда, і суттєва різниця, яка викликала у Анта цікаві роздуми. Він вирішив дізнатися про них докладніше.\n"Хіба ти не хочеш знати більше про свою планету, про істот, які живуть на інших небесних тілах?"\n— Щоб без кінця воювати? — закудкудакав Тот.— Ти смішний, пришелець. Хіба знання потрібні не для перемоги і щастя? Тоді навіщо мені щастя незнання поміняти на знання? Ти маєш мене за ідіота?\n"Твоє щастя робить тебе ідіотом,— сумно мовив Ант.— Воно призвело тебе до виродження..."\n— Звідкіля ти це знаєш? — насторожився Тот, погрозливо витягуючи голову з могутнім ротом-дзьобом, і у Анта зажевріла надія. Він послав заспокійливий імпульс, і Тот вкрадливо спитав:\n— А чи ти знаєш засіб проти виродження? "І проти Опідних? — підхопив Ант.— Може, й знаю...— Він вирішив ухилятися від прямої відповіді.— Спочатку ти повинен розповісти мені про них усе. Не знаючи хвороби, ніхто не зможе боротися з нею".\n— Соромно зізнаватись, але перший Огидний з'явився так само, як"я. У нього було все, як і в мене, тільки поряд з верхнім оком був маленький отвір, затягнутий плівкою. Я спочатку навіть не помітив цю багатозначну потворність.— Тут обурено захитав головою, і сигом зрозумів, що пернатий ніколи не простить собі такої похибки.— Потім плівка зникла, і я побачив, що поряд з першим у нього виникло друге око. Він народився триоким! Він бачив у світі те, чого там не було, чого навіть я не міг побачити. А найгірше — він думав не так, як я. Огидний сперечався зі мною з будь-якого приводу. Він твердив, що речі мають четвертий і п'ятий виміри, що я складаюся з багатьох маленьких я. Він обстоював нісенітницю, доводив, ніби всі кольори мають відтінки, хоча я точно знаю, що цього не може бути. Його треба було винищити так само, як було знищено Подібних. Але він невідомо як спочатку зник з ущелини, а потім — із гнізда-пастки. Проте не міг же він побачити вихід там, де не бачив його я.\nСигом відчував, як дедалі більше збуджуються ділянки мозку Тота, як по сірих клітинах циркулює у хитромудрому преплетінні електромагнітне поле, і ось уже б'ється справжня буря, де тріщать розряди, вирують іони, розбиваються молекули.\nКружляють у вузькому черепі, вириваються з нього хаотичні сигнали, і судомить гачкуваті пальці, здригаються крила...\nВін не дуже ввічливо розпрощався з Тотом і полетів шукати Огидних. Це була нелегка річ. Внизу тягнулися ріденькі сизі ліси, мов острівці щетини; застиглі слюдяні озера, схожі на калюжі. Сигом сердився, намагався заспокоїтись, збагнути причину свого роздратування. Але варто було йому глянути на панораму, що пропливала внизу, і роздратування виникало знову. Нарешті він зрозумів: там немає ні полів, ні парків, до яких так звик. На планеті в розумні істоти, але немає обробленої землі чи лісу — нічого, крім мертвих міст і гнізд, захованих на деревах...\nТа ось його органи-локатори намацали за багато кілометрів незвичайні об'єкти. Сигом попрямував туди. За кілька хвилин він уже кружляв над містом-фортецею, розглядав циліндричні споруди на стінах і пернатих істот, що відрізнялися від Тотів лише верхнім оком і евергійністю рухів. Тільки-но сигом сів на центральній площі міста, навколо відразу зібрався натовп. Ант не знав, як звернутися до цих пернатих. Не звати ж їх Огидні. І він голосно мовив:\n— Здрастуйте, брати Тотів!\nРеакція була несподівана. Натовп розлетівся, сховав-шись у будівлях-дотах. Циліндрична споруда на стіні повернулася, націлившись на сигома. Він подумав:\n"Здається, вони "Але чим я роз- "Як би там не\nхочуть напасти на лютив їх? Адже спо- було, треба проде-\nмене. Споруда — чатку вони були до монструвати їм свою\nгармата. Чим вони мене майже при- силу і цим пере-\nстріляють? Ага, ви- хильні. Проте бага- шкодити їхнім на-\nявляється, тут уже то в чому вони схо- мірам.."\nстворено вибухів- жі на Тотів, і по-\nку..." водитися з ними\nтреба так само, як\nВсі ці розмірковування не забрали у нього й мільярдної долі секунди, а він уже приготувався до дії. Ант випустив промінь і легко зрізав кілька циліндричних споруд, одючасно передаючи:\n"Як бачите, воювати проти мене марно. Я не збираюся завдавати вам нічого лихого. Я хочу тільки поговорити з вами".\n— Тоді не вимовляй імені Тотів! — вигукнув найсміливіший з пернатих, визираючи з-за укриття.— Ми не хочемо мати нічого спільного з цими виродками!\nСигом з гіркотою пересвідчився, що пернатий вимовив ім'я братів так само люто, як ті промовляли ім'я Огидних. Він спитав:\n"А як же вас називати?"\n— Зви нас Огидні,— гордовито відповів пернатий.— Вся планета має належати Огидним. Тотам немає місця серед живих!\nКожен сигом завжди пам'ятав про тих, хто створив його, вклавши в нього найкраще. Кожен сигом завжди пам'ятав, кому зобов'язаний своєю міццю й безсмертям, кожною хвилиною радості. Ант не міг зрозуміти пернатого. Він заперечив:\n"Але ж Тоти народили вас..."\nТри ока Огидних сповнилися люттю, що піною виривалася з дзьвба. Огидний заклекотів із свистом:\n— Тоти нічого не вміють, не хочуть працювати, хіба не так? Тоти хочуть знищити нас. Тоді вся Ця стане планетою мороку...\nАнт змушений був визнати, що Огидний каже правду. 1 все-таки він знав, що це тільки частина правди. Другу частину міг сказати Тот. Однак була ще й третя, четверта, десята... Ант спитав:\n"А що ви робите, що будуєте, що створюєте?"\n— Ходімо! — мовив Огидний.— Покажу тобі. Він повів сигома у штучні печери, де містилися заводи і лабораторії. Там сотні Огидних удень і вночі виготовляли зброю. Інші пернаті укріплювали будівлі і стіни фортеці, прокладали підземні шляхи.\n"Послухай, друже,— звернувся Ант до Огидного,— а коли ви знищите Тотів, то припините будь-яку діяльність і станете такими ж, як і вони?"\n— Що таке "друже"? — насторожився Огидний, повторюючи слова Анта.\n"Чи знаєш ти любов до інших?" — допитливо спитав Ант.\n— Так,— відповів Огидний, даючи ситому іскру надії.— Я люблю своїх братів, я знаю, що нас багато, і люблю нас усіх. Я хочу, щоб нас було ще більше. Тоді ми переможемо Тотів.\n"Спробую що-небудь йому пояснити,— подумав Ант.— Почати з нього і помогти Огидним встановити мир з Тотами — хай нетривкий і насторожений мир, але щоб вони жили поряд. Адже перемога однієї сторони означає цілковите винищення переможених і цілковите виродження переможців. Отже, на цій планеті пануватиме прихований закон війни. Вся діяльність і Огидних, і Тотів спрямована тільки на війну, і коли ті чи ті переможуть, діяльність припиниться". Він передав:\n"Отже, ти знаєш, що можна любити ще кого-небудь, крім себе..."\n— Але Тоти цього не знають,— заперечив Огидний.— Вони думають інакше. Як каже мій народ, у них розум коротший на одне око. Тоти навіть не знають, що їх багато, кожен з них думає, що він один на Цій...\n"Там, звідки я прилетів, теж в прислів'я. Одне з них каже: благенький мир — це краще, ніж добра сварка. Чому б вам не спробувати порозумітися з Тотами?"\n— Коли інший думає не так, як ти, йому нічого не можна пояснити,— впевнено сказав Огидний,— бо коли він і слухатиме пояснення, то тільки після добрячого стусана.\n"Але ж ти не хочеш, щоб усі думали однаково, щоб життя у вас завмерло, як у Тотів?" — вів далі сигом.\n— У нас буде інакше,— гордовито промовив Огидний. Його клекіт став повчальний: — Невже ти не можеш зрозуміти найпростішу істину: будь-яка розумна істота намагається знищити інакомислячого. Або той знищить його.\n"Стосунки між розумними можуть будуватись інакше — давіть а Тотами",— передав сигом і схаменувся: "Чому я кажу "навіть", хіба для мене Тоти стали винятком? Чи замість того, щоб сіяти тут добро, я перейнявся зненавистю і нетерпимістю?" І він сказав, але вже не так упевнено:\n"Адже ми з тобою теж думаємо по-різному, проте ие воюємо".\n— Одного оберігає од війни його сила, другого — його слабкість. Ти довів мені свою силу. А ми тобі, як видно, не потрібні. Ні ми, ні наша планета... Краще поможи нам! Глянь угору!\nЗвідкись раптово з'явилася темна хмара. Вона падала, грізно рокочучи, і сигом побачив, що це не хмара, а тисячі Тотів. Вони тримали в лапах величезні камені, брили скель.\nІа стін фортеці вдарили гармати. Огидні стріляли з укриття, з вікон.\n"Зачекайте, припиніть стрілянину, послухайте!" — передавав сигом.\nОгидні прислухались, на мить вогонь ущух. І Тоти скористалися з цього, вони всі одночасно кинули каміння, засипаючи місто-фортецю. І вже нова хмара пішла у грізне піке...\n"Зупиніться!"—громовим голосом закричав сигом.\nЙого ніхто не слухав. Тоді Ант увімкнув випромінювачі, накривши місто захисною оболонкою. Тоти билися об неї і, відкинуті нездоланною силою, кидалися вниз удруге... втрете, вчетверте... доки не падали мертві.\nАнт почав розчищати від каміння місто. Але тільки-но йому щастило звільнити будинок, з вікон-бійниць, з усіх щілин почали стріляти гармати. Антові не лишалося нічого іншого, як увімкнути телепатичні органи і передати навіювання-наказ. Проте це було не так просто. В мозку сигома, у його телепатоприймачах вирувала лють, ненависть тисяч пернатих братів — Тотів і Огидних. Щосекунди їх ставало більше й більше, і вони заливали мозок Анта, заважали думати.\n"Хай вам біс, божевільні!" — закричав сигом, швидко вимикаючи телепатоприймачі і злітаючи вгору.\nВін летів крізь синяву, крізь хмари, і синява дедалі світлішала, фарби мінилися — замість зелених з'являлися оранжеві, фіолетові... Сигом уже пробивав розріджені шари атмосфери, виходячи в космос, відчуваючи навколо себе порожнечу і тишу, як благословення. Долаючи смуток і відчай органами Вищого контролю, він думав: "Я можу знищити або створити планету, запалити зірку, прочитати думку розумної істоти, як книгу. Але я не міг ні переконати, ні зрозуміти інших... Невже саме це — найважче? Може, в тільки один шлях, який люди приписували богові: щоб зрозуміти іншого, треба його створити?"\nВін думав так напружено, витрачаючи стільки енергії, що навколо його голови вирувала буря, спалахували, перехрещувалися, ламалися тисячі блискавок.\nІ він вирішив зробити експеримент...\nАнт знайшов порівняно швидко астероїд, що летів назустріч, переніс його на іншу орбіту, ближче до зірок. Важче було розкрутити астероїд під потрібним кутом, прискорити радіоактивний розпад у його надрах. Потім лишилося найважливіше — "одягнути" астероїд в атмосферу, перетворивши на маленьку планету. Ант діяв випромінюванням, пришвидшуючи створення і розвиток життя. Він користувався лабораторними методами пришвидшення, що їх винайшли його творці — люди, у яких час має Особливу ціну через короткотривалість їхнього життя. І все-таки минули століття, перш ніж по берегах морів виросли густі ліси, в яких водилися пташки і звірі. Антові довелося кілька разів відпочивати, поповнюючи запаси енергії. Сигом був задоволений: він добре вивчив історію Землі, він зараз повторював її. Людиноподібні мавпи зійшли з дерев і довгими незграбними руками взяли сучкуваті гілки, щоб захищатися від хижаків...\nЦе було дуже схоже на давні часи Землі. Усмішка не зникала з обличчя сигома. Він стежив за істотами, схожими на його творців — людей, homo sapiens. Вони воювали за вогонь, будували перші хатини. Він помічав, як, наче вогнище, розгоряється розум, як він починає допомагати дикунам керувати їхніми вчинками. А втім, часто не розум, а інстинкт помагав їм уникнути небезпеки, діяти блискавично, аби вижити. Спочатку це здавалося ситому загадкою, та згодом він зрозумів, що нічого таємничого тут немає. Інстинкт — це досвід предків. Перевірений і узагальнений. Подарований нащадкам, як готова відповідь. І коли ситуація повторювалась, інстинкт діяв безвідмовно, а коли в ній було щось нове — самого інстинкту було мало. Дикуни платили кров'ю і життям за крихту досвіду, однак ця кров і життя, як масло у вогонь, лилися в багаття розуму. Він спалахував яскравіше і яскравіше, і їхня мова ставала різноманітніша й складніша.\nАнт чув, як у відповідь їм у ньому самому, наче луна, бринять голоси його предків і його творців, записані в пам'ять. У ньому жили мільйони людей, досвід людства був основою пам'яті. Може, через те він так добре розумів дикунів, яких сам викликав до життя. Він знав про них усе, знав їхні характери і звички, їхні імена. Особливо він полюбив дівчинку Ехорі. Мабуть, тому, що вона була слабша і хворобливіша за своїх подруг. Ехорі була чутливіша і лагідніша за інших. Тоненька і гнучка, з копицею густого волосся, вона годинами сиділа на узліссі, стежачи за квітами і комахами. Вона була трохи схожа на іншу дівчинку, Віту, доньку людини — одного з предків Анта. Віта так само, як і її батько, тепер жила в пам'яті сигома, і він часто пересвідчувався, що ніколи не зміг би бути таким чутливим і добрим, коли б не її любов і добрість.\nБагато чого в світі лишалося б для нього незрозумілим, і ніде було б знайти ключі, незважаючи на всі його знання...\nЧерез те він так занепокоївся, коли одного разу Ехорі не повернулася з лісу. Сигом хвилювався, шукав її, розсуваючи руками дерева, ввімкнувши локатори. Він знайшов її на галявині. Ехорі стояла, прихилившись до дерева, і плакала. Сигом оглянув дівчинку, але ніяких ран чи подряпин не побачив.\n"Чого ж вона плаче? — здивувався він і вирішив: — Нехай це й буде початком досліду, який я задумав, першим і найлегшим завданням. Я знаю все про Ехорі, про її батьків, навіть можна сказати, що я сам створив їх. І тепер я повинен, не питаючи її, дізнатися, чого вона плаче. Обумовлю собі час на вирішення". Враховуючи легкість першого завдання, він одвів одну секунду і почав міркувати:\n"Вітер такий, що "Шкіра у Ехорі "Дівчинці холодно".\nпробирається навіть не така груба, як\nу самісіньку гуща- у її одноплемінни-\nВін захистив її од вітру. Ехорі плакала. Минула одна мільярдна секунди.\n"Я помилився. Вона не знає дороги додому",— подумав сигом і показав їй дорогу.\nАле Ехорі плакала.\n"Може, у неї щось болить усередині..."\nВін увімкнув гамма-зір, але ніяких ушкоджень не побачив.\nЩе одна частка секунди збігала.\n"Доведеться шукати відповіді у її мозку. Дівчинку могли образити батьки чи хтось із друзів..."\nЖодного лиця кривдника в активній пам'яті Ехорі не було. Сигом побачив там птахів і дерева. Він пошукав іще, ловлячи сигнали, що бігли нервами, копіюючи їхній код і перекладаючи його у своєму мозку в зорові картини. Птахи й дерева... Птахи — дерева. Кора дерева і птахи... Чому ж вони викликають у дівчинки сльози?\nМинула вже ціла секунда, почалася друга...\n"Що зі мною? "У неї не може "Треба шукати\nВідкіля така по- бути складних пере- серед найпростіших\nвільність? Може, за- живань. Вона все- почуттів, відчуттів..."\nхворів? Але нема таки тільки дикун-\nСигом спрямував усю міць свого розуму в одне русло:\n"Чому птахи і дерева примушують Ехорі плакати? Що означав для дитини таке сполучення? Птахи склювали кору — і дівчинка гадає: дереву боляче? Пташка не може пробити кору і знайти їжу?"\nВін перевіряв і одне за одним відкидав припущення. Секунди складалися в хвилину, і сигому не лишалося нічого іншого, як визнати себе переможеним. Він спитав:\nЕхорі обернулася — помітивши його ноги, підвела голову вище, ще вище, волосся впало їй на плечі,— і замість вечірнього неба дівчинка побачила його обличчя.\n— Хто ти? — злякано спитала вона, закриваючи обличчя руками.\n— Не бійся. Відповідай, чому ти плачеш? — якомога лагідніше спитав Ант.\n— Бачиш це? — Вона показала сигому гострий камінець, затиснутий у долоні.\nАнт блискавично порівняв нові відомості з тим, що вже знав, та все одно нічого не зрозумів. А Ехорі вела далі:\n— Пробувала кілька таких. Але вони не виходять... А вже вечір...\n— Хто не виходить? — спитав сигом.\nІ вона показала рукою на дерево, де намагалася намалювати птахів.\n— Ти такий великий... Певно, бог, яким мене лякають? — наважилася спитати.\nСигом усміхнувся, хоча йому було невесело.\n— Я не бог, яким тебе лякають. Я гадав, ніби можу все, що приписували йому...\n— А чого ти не можеш? — зраділа дівчинка: виходить, і він — такий величезний — чогось не може.\n— Я не оволодів найбільшими чарами,— відповів сигом.\nВін виніс дівчинку з лісу, обережно поставив її біля входу в хатину і полетів, прощаючись із планетою, яку створив і встиг полюбити. Він думав: "Що ж треба, аби зрозуміти іншу істоту, коли, навіть створивши її, не завжди розумієш? Де я припустився помилки? А може, чогось не додумав? Де таємниця розуміння?" Ант нишпорив у своїй пам'яті, поки не наштовхнувся на уривок давнього, дуже давнього прислів'я": "...З'їси пуд солі..." Він швидко пошукав ще і згадав грубуватий вислів: "Щоб зрозуміти іншого, треба добувати в його шкурі".\n"Побувати в його шкурі, стати ним, прожити його життям — і тільки тоді? Невже тільки тоді?"\nКошлата дощова хмара пропливла внизу, і Ант уявив, як вона розіллється мільярдами крапель, оддасть їх землі, а тоді проросте деревами, квітами, травами. І коли потім увесь їхній досвід, усе, що вони пережили, знову зібрати в таку ж хмару...\nВін зрозумів, що схопився за ниточку важливого висновку, і, не випускаючи її, подумав:\n"Мені треба ста- "Речовина, а якої "А що краще?\nти таким самим, мене створено,—да- В усякому разі не\nНавчитися ділитись леко не ідеальна для речовина, а енергія,\nі збиратися воєди- розумної істоти. Во- що здатна перехо-\nпо. Тоді я зможу на не дає можли- дити в ту чи іншу\nнабагато швидше вості міняти зо- речовину і знову\nнакопичувати до- внішність, структу- повертатися, діли-\nсвід.. Але як упо- ру". тись і збиратися\nдібнитися хмарі? воєдино, залежно\nВ якому вигляді від мети..."\nвідтворити себе, з\nІ все-таки Ант не був певен, що, навіть створивши себе в ідеальній формі, навчиться розуміти інших. Згадав, як його предки і творці часто не розуміли самі себе. Він викликав у пам'яті багато людей, почув їхні голоси, їхні запитання, що лишилися без відповіді, їхні заклики, що не мали відгуків, відчув їхній біль, відчув самотність у натовпі і в сім'ї. І ще подумав: "Як же я зрозумію істоту з іншого світу, у якої зовсім інша будова і інший досвід? Невже розуміння — це не найважче, а неможливе, і кожен розум лишається зрештою наодинці з собою в порожнечі, ще холоднішій і байдужішій, ніж порожнеча космосу?"\nАнт зустрів об'єкт уже недалеко від сонячної системи. Мерехтливу оболонку не могли дробити промені та хвилі, і сигомові пощастило встановити тільки, що дід нею є щось кругле, схоже на величезний аеростат. Сигом спробував підійти до об'єкта з іншого боку, але об'єкт трохи повернувся навколо своєї осі. Сигом зробив ще кілька маневрів і впевнився, що об'єкт реагує на його рухи. Можна було припустити, що це система, якою хтось керує, можливо навіть — жива істота чи корабель... "Аби з'ясувати, що це таке і які його наміри, доведеться перетнути йому шлях до сонячної системи,— подумав Ант.— На всякий випадок..."\nКоли сигом згадав людей, у його мозку виникло складне почуття — лагідність, жаль, ніжність, співчуття, гордість... Він пригадав нервового і самовпевненого юнака Антона, який ааприсягся подолати бар'єри часу, його поспішні судження і запальність, з якою він їх обстоював. Антон ріс, платив молодістю і здоров'ям за досвід, ставав досвідченіший і обережніший, іноді вважав себе гіршим, ніж замолоду. Він змінився і змужнів, але його мрії лишилися загалом ті самі, і виявилося, що він їх не зраджував. Сигом побачив у своїй пам'яті дівчину Оксану, яка стала його дружиною, і той день, коли вона з донькою проводжала його в лабораторію на Дослід, під час якого він загинув, щоб повернутися безсмертним сигомом. Він розпізнав у своїй пам'яті поряд з Антоном друзів — Іва і Марка, почув їхні суперечки і навіть рип снігу під лижами. Коли це було? "Татку, ти такий дужий",—казала донька Віта. "Ти ж добрий",—запевняла вона батька, знайшовши бездомне цуценя. Він знав: там, на Землі і планетах — на батьківщині людства — людей і сигомів — мільйони дівчаток кажуть те саме своїм батькам. Там чекають на нього, Анта, розвідника і захисника Всесвіту. Все, що змогли, вони віддали йому, і тепер він повинен застосувати все це і той досвід, який набув у мандрівках, щоб розгадати незрозумілий об'єкт, а коли буде треба, захистити від нього людей. Він покликав на допомогу Пастера, Паскаля і багатьох учених: біологів і астрономів, математиків, конструкторів — і вони одразу відгукнулися в його пам'яті. Він покликав найголовніших своїх порадників — письменниківфантастів, і вони показали йому на сторінках творів сотні істот, схожих на об'єкт, який він зустрів. Але схожі — це ще не такі самі. Як встановити ступінь подібності?\nАнт розтягнув свою енергетичну оболонку двома крилами, розгорнув їх так, щоб схопити об'єкт у півкільце.\nСигом думав: "Я ж уже знаю, що найважче — зрозуміти іншого. І коли я не можу зрозуміти Тотів, чиї думки читав, і навіть дівчинку Ехорі, то як же я зрозумію об'єкт? Чи знайдеться що-небудь, що може стати місточком між нами, а чи всі мої зусилля даремні?.."\nАнт помітив, як об'єкт розвернувся, з його оболонки висунулися загрозливі щупальці. Він став схожий на величезних восьминогів, яких сигом бачив на одній із планет сузір'я Ліри. Однак ті не мали енергетичних оболонок, і Ант зміг розгадати їхню незлобиву суть, перевтіливши на деякий час у одного з них частину власної енергії.\n"Коли я не можу розгадати "Тепер я можу перевтілюва-\nйого, то повинен хоча б розпі- тися, набирати рідного вигляду.\nзнати дії. Він ніби намагаєть- Я міг би перевтілитися в нього,\nся прпвтнути мені шлях Шлях побути ним і таким чином роз-\nся перетнути мені шлях. шлях гадати його, але не внаю бу-\nдо сонячної системи?.." дови об'єкта..."\nСигом здійснив ще кілька маневрів, більше й більше переконуючись, що об'єкт справді намагається перетнути йому шлях... Його дії були схожі на дії Анта, ніби у нього була... така ж мета...\nХвилювання Анта досягле меж, розчинилося невидиме вікно, показало те, що досі було заховано.\n"Мета. Мета... Мета дій, мета пошуку, мета життя, вдсуність мети..." — стукало в мозку.\nСигом зібрав енергію у психовипромінювач і, до краю напруживши мозок, подумав про свою мету — про пізнання і творчість, про те, що треба вивчити і перебудувати. І ще він подумав про своїх творців, повторюючи слова, які вони придумали. І він почув...\nСигом Фер наштовхнувся на неї під час чергового патрульного обльоту сонячної системи. Туманність була дуже дивна — вона рухалася по короткій прямій, швидко міняючи форму. Фер увімкнув локатори, але промені відбилися від туманності, не проникнувши в неї.\nСтатут патрулів точно вказував, що треба робити за таких обставин, і Фер, визначивши потрібну цятку в просторі, швидко метнувся до неї, щоб перетнути шлях туманності. Але туманність повелася так, ніби мала розум. Вона блискавично подолала величезну відстань і підійшла до заповітної цятки раніше за Фера.\n"Може, вона й думає, але психохвилі гасить енергетична оболонка, і через те я не можу їх спіймати. Так було в сузір'ї Андромеди, де я вперше істотно змінив свій організм,— подумав Фер.— Поки що ясно тільки одне: треба перетнути їй шлях до сонячної системи".\nСигом розумів, що це небезпечно — туманність уже продемонструвала свою силу. В пам'яті Фера виникло обличчя першого вчителя — людини, що рано вмерла від хвороби,— бліде лице з синіми кругами втоми під очима. Він був математик і музикант, працював, поки не відмовила свідомість. Його розуміння чисел і звуків, його пам'ять, ставлення до світу, любов, смуток, ненависть — усе, що становило особистість, лишилося в сигомі. Вчитель зумів оддати йому навіть більше — свою довіру. В останні хвилини, коли свідомість його згасала, він підключився до мозку сигома, щоб той — безсмертний — знав, що таке біль і смерть і щоб його вибір був завжди вільний.\nНараз у мозку Фера з'явилася стороння думка, почулося здивоване: "І я думаю про людину..." Вона пролунала так виразно, наче хтось думав чи говорив поряд. Звідки з'явилася ця думка, це радісне здивування?\nФер усе ще продовжував марні маневри, бачачи, як туманність перетинає його шлях до відступу. Вона діяла так, ніби у неї була та сама мета, що й у нього. Вони були вже досить близько одне від одного, їх відділяли тільки сотні кілометрів, і Фер здивовано відчув, що від загадкового об'єкта іде хвиля дружелюбності. Тієї ж миті він почув запитавня, яке задавала людина:\n"Зустрічний, скажи мені про мету свого існування".\nВін відповів, відчуваючи, як радісно співає в його мозку:\n"Пізнати і зробити щасливішим". Раніше ніж Фер устиг задати відповідне запитання, туманність набула обрисів людини, і пролунало звичайне вітання сигомів:\n"Щасти тобі, сину людини! Це я, Ант, повертаюся на Батьківщину!"


19 квітня 2012, 15:03\nМісце першого розкопу у Сандармосі. Ось що побачили представники Санкт-петербурзького «Меморіалу» і Юрій Дмитрієв 1 липня 1997 року.\nСлово Сандармох, якесь чуже для вуха українця й мало що, або й зовсім нічого, не скаже пересічному харків’янину чи дніпропетровцеві. «Мєдвєж’єґорск» також може асоціюватися із чимось диким і глухим, проте ніби й дещо рідним, «слов’янським». Проте жодне із цих слів не асоціюється із місцями масових вбивств – Освенцимом, Дахау, Хатинню…\nЄ на світі місця світлі, місця радісні, місця, що їх полюбили Бог та Мати Божа… Такі як Афон, або Зарваниця чи Криворівня в Україні… А є місця інші. Місця, де «Бог помер». Де залишилася лише скверна багна, а образ Божий зник взагалі… Місця, де кров волає до неба про помсту… Чи не тому українці не знають і не хочуть знати своєї історії, що там забагато сторінок, заюшених кров’ю?..\nЧастково це так, але якби ж то справа була лише у мучеництві. Зрештою і Євангеліє, і «Житія» святих також писані кров’ю, але вони свідчать про перемогу. Ні, є ще в українській історії дивна ірраціональна інфернальність. У нашому минулому диявол зі своїми поплічниками подорожує із міста в місто, із села в село, творячи «дива навпаки» – він перетворює храми на хліви, людей на свиней, кров на воду і то всупереч давній народній мудрості «кров людська – не водиця», ламає хрести, сіючи зерна смерті для старих і молодих… Нечиста сила міняла стрій чекіста на стрій гестапівця чи ката із Берези Картузької, залишаючи все той же кривавий слід… Бабин Яр, Малковичі, Сандармох…\nКомпроміс із злом неможливий\nВитіснення спогадів про зло – закономірне явище. Але чи таким вже закономірним є його неповернення?! Згадаймо, серед тих українців, що загинули у Сандармосі. більшість були тими, хто намагався знайти компроміс із царством Зла, хто на нього працював, ті, хто щиро вірив у новітнього антихриста «в белом венчике из роз», забуваючи, що правдивий Христос завше йде через поле України у терновому вінку, несучи хрест… Сандармох для них був місцем, де полуда спала з очей... З очей, які за мить після осягнення істини закрилися навічно… Кажуть, диявол багато обіцяє, багато дає, але опісля забирає все. Забирає і життя і душу. Чи згадував на далекій Півночі колишній бравий гайдамака Омелян Волох свою зраду УНР та вбивство побратима – славного отамана Юхима Божка? Ще у Шевченковому «Назарі Стодолі» читаємо про давній запорізький звичай – за вбивство побратима ховали живцем, разом із труною з тілом забитого товариша. Козацьке прокляття знайшло козака – Волох також ліг у землю, придавлений тими, кого він убив отрутою своєї зради.\nА що творилося у душі галицьких совєтофілів на кшталт Антіна Крушельницького чи колишніх січових стрільців, коли вони стояли біля краю розстрільної ями?! Може згадували своїх побратимів по стрілецтву, що боролися в лавах УВО за Україну? Чи може згадували своє мовчання про вимерлі від голоду українські села, коли людей скидали до однієї ями? Така ж спільна яма чекала й на них. Без домовин. Без рідних. Без хреста. Зрештою усі замріяні у «світле майбутнє» після рожевих мрій і гарних посад отримали крихітний подарунок від князя темряви. Усі однаковий і остаточний – шматок свинцю й могильний холод та пітьму… Багато з них – ветерани кількох воєн, але ніхто не пробував чинити опір, вдарити, вирвати зброю, померти так, як належиться воякові – у сутичці з ворогом… Ніхто… Помирали не лише в’язні, зрештою смерть рано чи пізно прийде за всіма, помирали їхні мрії та ілюзії. Помирали втрачені можливості. Багато з них мали змогу боротися за Царство Світла – за «боголюбиву, Богом бережену Україну», чи то в лавах УВО, чи десь у Холодному Яру, натомість вони обрали мирне життя у Мордорі Совдепії…\nМатвєєви всередині нас\nЦарство Звіра було абсолютним і всеохопним – Сандармох був і в Харкові, і в Києві, а не лише на Соловках та Колимі… Зло ставило свої печатки у серцях і мізках людей. І тоді доносили одне на одного сусіди, відрікалися від батьків діти, і, навіть втративши рідних, люди продовжували жити у полоні комуністичної облуди. Як, приміром, Ярослав Галан, дружина якого загинула від рук чекістів і який продовжував ревно служити злу, поливаючи брудом Християнство й тих, хто боровся за Україну. Чи була це затятість фанатика, чи закорінений страх перед всесильною ЧеКа – хтозна…\nНайжахливішим є і те, що вбивця жертв Сандармоху – капітан Матвєєв досі живий. Він живе в назвах вулиць і в масовій літературі, у серіалах про доблесних чекістів, а найжахливіше – в душах людей… У Євангелії немає імені ката, що забивав цвяхи в тіло Христове. Проте ми знаємо – це був капітан Матвєєв. Той, що здатен вбивати Живе Слово. Слово, яке може творити світ. Як творило новий світ слово Курбаса, Зерова, Куліша, Підмогильного…\nВ одному з містечок Харківщини на центральному майдані мирно співіснують капличка та пам’ятник першому чекістові Дзержинському. Чи може бути щось більш антагоністичне? Виявляється, може. Чекіст прийшов до церкви, чекіст править Службу Божу, чекіст заходить у Ваші душі з «храму ніби Божого». Сучасний капітан Матвєєв одяг рясу і живіший за усіх живих…\nПарадокси людської свідомості. В людській пам’яті досі живуть примари жахливих маніяків на кшталт Чикатила чи Онопрієнка. Проте у цьому царстві мертвих ми не знайдемо капітана Матвєєва. Він – на телеекранах, у зітханнях, прокльонах та серці «советских» людей. Він – бравий чекіст, сталініст, виконавець волі партії та народу. Скільки таких Матвєєвих пішли на пенсію, розповідаючи онукам про свої «героїчні» пригоди. Як розстрілювали людей у таборах, як давили танками жінок у Кенґірі, як вбивали студентів в Угорщині в 1956 році… Нині онуки виросли, і вони теж Матвєєви із залізним аргументом проти своїх опонентів – «мой дед воевал». Так, для багатьох наших співвітчизників «советский офіцер» Матвєєв «свій», він неспівмірно ближчий аніж Курбас чи колишні січові стрільці.\nУ разі нового Сандармоху вистроїться черга на вакансії катів\nМати необмежену владу над людьми, набагато кращими за тебе. Відпочивати на курортах. Отримувати за вбивства гроші й нагороди. Це те, що пропонував лукавий Христу у пустелі. Хліб та земні блага. Диво оволодіння смертю… І влада… Скільки тих, хто зможе відмовитися від цих спокус? У разі нового Сандармоху вистроїться черга на вакансії катів…\nА ще які ж ми, українці, невдячні. У могилах Сандармоху лежить наш цвіт. Нехай задурманений голосами комуністичних сирен, але наш відбірний цвіт. Лесь Курбас, Микола Зеров, Микола Куліш, Валер’ян Підмогильний, Григорій Епік. А більшості – байдуже. «Хто-хто? Курбас? Не знаю. Зеров – ніколи не чув», – це буде найпоширеніша відповідь. Може варто зайнятися компаративістикою? Уявімо, що в Сандармосі загинули… ну скажімо, Вільям Фолкнер, Ернест Гемінґвей, Едгар По та Джером Девід Селінджер… Певно ж, що місце їхньої загибелі стало б широко відомим у країні – писалися б книжки, знімалися блокбастери, захищалися дисертації.\nНаші ж По й Гемінґвеї лягли до холодної карельської землі і мільйони українців навіть не знають про це. Не відчувають цього. Як і світова громадськість. Котра свого часу спокійно споживала український хліб, відібраний у голодних селян. Платила за нього гроші, що йшли на мілітаризацію СССР. Громадськість, котра плаче над «Гернікою» Пікассо й «Щоденником» Анни Франк, але ніяковіє перед Сандармохом, Биківнею і Соловками. Тому капітан Матвєєв почувається добре, він ж бо, боровся із «націоналістами» з УВО та ОУН, «фашистськими наймитами», «западнікамі-бендерамі». Його названий брат, колишній начальник харківської поліції Посєвін був знайдений років через сорок по війні і розстріляний. Інший його родич – Андрій Чикатило також отримав законні дев’ять грамів. Проте більшість Матвєєвих померла по виході на пенсію, перед тим справно дефілюючи на парадах та імпрезах, хвалячись нагородами за масові вбивства.\nІ ніхто за ними не влаштовував полювань, вони не змінили роль ката на роль жертви, як сумнозвісний Ейхман, «кат Ліону» Барб’є чи лікар-бузувір Менгеле.\nДиво, що на меморіальному кладовищі «Сандармох» стоїть пам’ятник із написом «Люди, не убивайте друг друга!», неначе тут відбулося не похмуре жертвопринесення Молоху, а бій між рівними суперниками. Видається, що напис має бути іншим: «Богові – молитва, катам – суд, жертвам пам'ять».\nВ’ячеслав Труш – історик Східноукраїнського дослідницького центру «Спадщина»


Юрій ВАКУЛКО: «Мені не сподобався ВАР. Без нього гра динамічніша»\nПівзахисник «Дніпра-1» поділився враженнями від перемоги над «Динамо»\nХавбек «Дніпра-1» Юрій Вакулко прокоментував перемогу над «Динамо» (3:1) в матчі 20-го туру чемпіонату України.\n«На мій погляд, після раннього вилучення нам треба було грати більш агресивно. Ми все ж таки проти «Динамо» діяли обережно і просто. Але у цій ситуації потрібно було грати більш впевненіше і агресивніше в атаці. Можливо, спочатку ми трохи побоювались суперника, а вже у другому таймі у нас вже з’явилося більше простору. Я навіть не можу згадати, щоб до нашого першого голу «Динамо» якось гостро переходило середину поля. В цей час ми повністю взяли гру під свій контроль. Так, ми діяли у більшості, але у першому таймі не можна було сказати, що ми у нерівних складах контролювали гру. А от вже після перерви все це змінилося, і ми довели справу до логічного завершення.\nВАР? Насправді, я – проти. Мені не сподобалося. Сьогодні він може нам допомогти, завтра іншій команді, але, на мій погляд, це певною мірою гальмує футбол, адже ти весь у грі, а тут просто стоїш п’ять-шість хвилин і чекаєш рішення. Мені це не подобається. Без цього гра значно динамічніша і для футболістів, і для вболівальників. Але тут у кожного своє бачення і думка», - сказав Вакулко.\nchernomor, 29.02.2020 12:56\nесли бы тебя так е....ли по ноге ты был бы за ВАР\nВячеслав Круссер, 29.02.2020 10:28\nЭто хорошо что Вакулко один против\n10:32 Канал Maincast забанили на Twitch через шоу-матч NAVI - Кіберспорт 36\n10:25 Жуніор МОРАЕС: «Ми хочемо матч з Інтером» - Футбол 175\n10:25 Наполі дуже зацікавлений у трансфері Миколенка - Футбол 3 1080\n10:18 Томас ТУХЕЛЬ: «У Аталанти унікальний стиль гри» - Футбол 293\n10:10 ВІДЕО. Повторення рекорду. Як Ліллард 61 очко в матчі з Далласом здобував - Баскетбол 130\n10:05 АНДРОНОВ: «Луческу програв команді, в якій грають Западня та Конопля» - Футбол 9 2608\n10:00 ВІДЕО. Як форвард НХЛ закинув шайбу в 5 овертаймі - Хокей 336\n09:59 МАРКІНЬОС: «Всі максимально мотивовані і рвуться в бій» - Футбол 328\n09:47 ВІДЕО. Адетокунбо видалили з майданчика за удар суперника головою - Баскетбол 271\n09:45 Алан ПАТРІК: «З кожним голом почувалися впевненіше» - Футбол 552\n09:41 НХЛ. 5 овертаймів в матчі Тампа - Коламбус, перемоги Вегаса і Калгарі - Хокей 254\n09:39 Сергій МОРОЗОВ: «На другій хвилині тактика Базеля була зруйнована» - Футбол 1 1032\n09:34 Ігор ЦИГАНИК: «Вболіватиму за Маліновського, але віддаю перевагу ПСЖ» - Футбол 467\n09:30 ФОТО. НСК Олімпійський виповнилося 97 років - Інші новини 2 482\n09:22 ФОТО. Тайсон емоційно прокоментував вихід Шахтаря до півфіналу ЛЄ - Футбол 2 5288\n09:21 Росія намагалася зробити з Віти Семеренко допінгістку. Відомо деталі - Біатлон 4 1848\n09:14 Володимир ЄЗЕРСЬКИЙ: «Близькість до фіналу завжди додає впевненості» - Футбол 611\n09:00 Аталанта – ПСЖ. Прогноз і анонс на матч 1/4 фіналу Ліги чемпіонів - Футбол 7 5662\n08:58 ГАСПЕРІНІ: «Довели, що можемо досягти успіху без єврокубкового досвіду» - Футбол 684\n08:40 Де дивитися онлайн матч 1/4 фіналу Ліги чемпіонів Аталанта – ПСЖ - Футбол 964\n21:58 Шахтар – Базель – 4:1. Текстова трансляція матчу - Футбол 230 65585\n22:10 Оце так жарт! Спартак Москва збирається заявитися в чемпіонат України - Футбол 42 61221\n06:05 Таблиця коефіцієнтів УЄФА. Є 9-та позиція! Україна випередила Нідерланди - Футбол 13 49591\n10:44 Шахтар розірвав контракт з непотрібним бразильцем - ЗМІ - Футбол 19 38804\n20:09 Перша поразка Луческу. Динамо програло Десні в контрольному матчі - Футбол 93 35229\n00:07 Шахтар – Базель – 4:1. Відео голів та огляд матчу - Футбол 2 32902\n23:52 Шахтар впевнено розібрався з Базелем і вийшов до півфіналу Ліги Європи - Футбол 154 30369\n10:25 Шахтар – Базель. Прогноз і анонс на матч 1/4 фіналу Ліги Європи - Футбол 76 28630\n08:10 Ліга Європи-2019/20: розклад, анонси, трансляції, результати - Футбол 3 25833


Потребуючих львів’ян під час карантину безкоштовно забезпечують продуктами - ZAXID.NET\nПотребуючих львів’ян під час карантину безкоштовно забезпечують продуктами\nСуспільство — Наталія Шутка, 14:28, 25 березня 2020 0 0\nДо збору допомоги для потребуючих можуть долучитися усі небайдужі\nУ час карантину соціальні служби Львова з’ясовують потреби та доставлять продуктові набори одиноким потребуючим людям, а також нагадують їм про правила карантину. За минулий тиждень 134 таким людям доставили продукти та речі першої необхідності. До збору допомоги можуть долучитися усі небайдужі.\n«Міський центр соціальних служб активно працює, і ми вирішили перевірити, як потребуючим доставляють продукти. Зараз беремо два набори і завеземо для двох старших людей. Запрошую всіх долучатися: центр потребує круп, продуктів довготривалого зберігання, дорослих підгузків. Наразі більше волонтерів не потрібно, вже багато людей зголосилось. Вони щодня передають такі продуктові набори для тих, хто є в потребі. Дякую всім, хто допомагає», —зазначив мілький голова Львова Андрій Садовий. У середу, 25 березня, мер особисто ознайомився з роботою міського центру соціальних служб.\nПід час карантину одиноких літніх львів'ян забезпечують продуктовими наборами (фото ЛМР)\nЯк інформують у мерії, за минулий тиждень працівники Львівського міського центру соціальних служб для сім’ї, дітей та молоді здійснили понад 3000 дзвінків. Підопічним установи нагадували про дотримання правил карантину та, водночас, з’ясовували, чи потрібна їм допомога. У підсумку фахівці виявили понад 200 найбільш нужденних осіб, які потребували негайної допомоги, з яких 134 особам вже здійснено оперативну доставку продуктів та речей першої необхідності. Решту потреби закриють найближчим часом.\nКерівниця штабу прийняття оперативних рішень в умовах загрози епідемії коронавірусної інфекції у Львові Галина Слічна нагадала, що у Львові працює «гаряча лінія» та пункт збору для допомоги одиноким потребуючим людям, на яку можуть звертатися як потребуючі, одинокі люди, так і ті, хто хоче їм допомогти.\nНомер «гарячої лінії» 0−800−301−205 (щоденно, з 8:00 до 21:00).\nПункт збору гуманітарної допомоги працює щоденно (пн-пт) з 10.00 до 18.00 год. за адресою: вул. Театральна, 10, 2-й поверх, приміщення Львівського міського центру соціальних служб для сім’ї, дітей та молоді. Перш ніж принести допомогу, просять зателефонувати на номер «гарячої лінії» 0−800−301−205. Речі та продукти обов'язково повинні бути фабрично фасовані. Домашня консервація не приймається.


СЕРГІЙ КАПЛІН: «ПРИЙДУ І ЯЙЦЯ ВІДІРВУ ТИМ, ХТО ПРОСТЯГАЄ РУКИ ДО ГАЗОВИХ РОДОВИЩ ПОЛТАВЩИНИ» | pplsk.org.ua\nСЕРГІЙ КАПЛІН: «ПРИЙДУ І ЯЙЦЯ ВІДІРВУ ТИМ, ХТО ПРОСТЯГАЄ РУКИ ДО ГАЗОВИХ РОДОВИЩ ПОЛТАВЩИНИ»\nКАПЛІН: ПРИЙДУ І ЯЙЦЯ ВІДІРВУ ТИМ, ХТО ЗАНЕСЕ РУКУ НА НАРОДНІ БАГАТСТВА\nМіністр внутрішній справ Арсен Аваков має безпосередній стосунок до сумнівної фірми «Ангро-інвест», якій минулого тижня без аукціону намагася віддати газові родовища Полтавська обларада. Зараз їх в обхід депутатів знову намагаються передати цьому товариству. Про це повідомив лідер «Партії простих людей», народний депутат Сергій Каплін.\n«Минулого тижня нам вдалося зірвати засідання Полтавської обласної ради і не дати віджати у простих полтавців 8 надзвичайно важливих родовищ. В часи Януковича їх вже пробували вкрасти, зараз Аваков з Яценюком проводять цілу кампанію аби забрати їх собі. Створили фірму «Ангро-інвест», засновником якої є помічник одного з депутатів «Народного фронту Котвіцького», який безпосередньо зв’язаний з Аваковим. У полтавській області у нього прізвисько Саша «Браслєт» і він є кримінальним авторитетом.», - заявив Сергій Каплін.\nНародний депутат також додав, що напередодні стало відомо, що після того, як «Партія простих людей Сергія Капліна» домоглася зняття питань виділення ТОВ «Ангро-інвест» ділянок без аукціону з порядку денного сесії Полтавської облради, спроби забрати їх продовжуються. За інформацією Сергія Капліна, в.о. міністра екології Сергій Курикін почав тиснути на голову НАК «Надра України» з вимогами максимально прискорити процес.\n«Я звертаюся до Президента України безпосередньо, як до Гаранта Конституції –ній написано, що земля і надра належать українському народу. Чому Ви до цього часу дозволяєте прем’єр-міністру Яценюку і главі МВС Авакову по суті продовжувати дерибан газових родовищ на Полтавщині. Ви одним, словом, одним підписом, однією заявою можете зупинити грабунок полтавської області», - додав лідер «Партії простих людей».\nСергій Каплін запевнив, що не відступиться і не дозволить розграбувати полтавські землі.\n« Ми не дозволили це зробити обласній раді і Партія простих людей продовжить боротися із цим свавіллям і у вищих органах. Я не дам жодного родовища Яценюку й Авакову. Ми яйця повідриваємо тим, хто, не дай Бог, простягне руки до народного багатства», - жорстко висловився Каплін.\nНагадаємо, що минулого тижня Сергій Каплін вже написав звернення до Президента щодо вивчення законності дій Полтавської облради та ОДА при внесенні в порядок денний передачі ділянок з газонафтовими родовищами без аукціону.


Соняшники «зацвіли» на автобусній зупинці у Велимчому\n12 серпня 2017, в 10:19\nДжерело: Типова Ратнівщина\nБуваючи у селах району, щоразу, хочеш цього чи не хочеш, а в очі впадає, в якому стані автобусна зупинка або ж дорожній знак при в’їзді у село. І, буває, що любуєшся, або навпаки, серце крається від побаченого — на стінах різні розписи, нецензурщина, відбитки вимазаних чобіт і сміття кругом, що засвідчує про низький рівень культури, напевно що, наших юних краян.\nНещодавно була у Велимчому. Зупинка – краса. Її почистили, місцями, де була оббита стіна, – поштукатурили, пофарбували і розфарбували напередодні Дня села. І відтоді кожному перехожому вона посміхається соняшниками, кожного зустрічають із символами України юнка з юнаком на фоні пейзажу села. Аж на душі веселіше стає. Але чи надовго? - перепитували один в одного велимченці. Бо ж так часто буває: одні творять красу чи добро, інші – руйнують. Хто ж розфарбував автобусну зупинку, поцікавилася у сільського голови Анастасії Павлович.\n— Привели у належний стан автобусну зупинку ми якраз до свята села. Пішла назустріч сільській раді вчитель малювання навчально-виховного комплексу Тетяна Володимирівна Шудрук, яка й розмалювала її, а всі інші роботи зробили два наших земляки, які на обліку у центрі зайнятості. Активно допомагав і пенсіонер Микола Кирилович Савлук. Всім їм щиро дякуємо. Малюнок всередині зупинки – це емблема «Велимецького євробачення», яке проходило у День села, з написом, який засвідчує початок історії села, рік першої писемної згадки про нього – 1500. Хочеться, щоб наш подарунок землякам оцінили і не зруйнували його. Тому звертаюсь до велимченців: не зіпсуйте і не зруйнуйте, хай буде гарною автобусна зупинка і милує око кожного перехожого.\nІ погодьтесь, небагато треба – лише цінувати і берегти зроблене для всіх нас.


Міст (серіал 2011 -. )\nФільм кольору сталі.\nОригінальний скандинавський серіал «Міст», фільм сталевого кольору і майже такого ж характеру.\nСталь як відомо найважливіший конструкційний матеріал, знаходить широке застосування, використовується для виготовлення предметів різного призначення, ось і фільм вийшов такий же, це і детектив, трилер і драма, мелодрама, а володіючи почуттям гумору можна не раз посміхнутися, загалом фільм цікавий.\nКартинка добре передає атмосферу скандинавських країн, їх архітектуру, дизайн, пейзажі, а спосіб життя і думки правдоподібно показано акторами, виконавцями головних і другорядних ролей. Якщо ви не любитель скандинавського кіно, тоді приємним доповненням до сюжету фільму стануть і незнайомі обличчя акторів, гра яких залишає приємне враження і ще більше занурює у характер і атмосферу фільму, теж робить і музичне оформлення.\nНа тлі розслідування загадкового вбивства автори показують портрет сучасного суспільства, звертають увагу на соціальні проблеми, демонструють з якою легкістю змінюється думка більшості, і як просто зло може перетворити це більшість у своїх спільників. Товариство показує свої механізми захисту у вигляді виправдання злочинів, підтримки тих хто порушує встановлені правила, зниження моральних норм, психологічного та інтелектуального тупизма.\nЩе один маркер цього фільму боязнь близьких відносин. Стерильні стосунки між близькими людьми, вони не можуть говорити один з одним, не можуть поділитися тим, що у них наболіло, виявляють недовіру і підозрілість, і в теж час повна фізична і душевна нагота перед сторонніми людьми, у спробах саме у них знайти розуміння, співчуття і турботу. Таким чином, ми бачимо, що «норма» — це легкість фізичного контакту з будь-яким, а емоційна близькість навіть з близькими людьми набувається тільки через трагедію.\nПід кінець серіал трохи здувся, в першу чергу тому що зло виявилося занадто плоским, вийшло неправдоподібно, в реальності зло набагато страшніше. Багатоярусна злодійська гра в розв’язці фільму себе не виправдала.\nВиникло припущення, що така кульмінація історії пов’язана з тим, що творці фільму хотіли мабуть донести вселенську думка про наслідки наших вчинків, персональна відповідальність кожного за все, ми творимо не тільки нашого життя, але і життя навколо нас, але це дуже слабке виправдання змащеного закінчення історії.\nКороткий опис статті: пошук за картинками міст (BRON/BROEN). Все про фільм: фотографії, шпалери, коментарі користувачів, сеанси, новини, рейтинг фільму. Інформація про засновників, повний список акторів, загальні збори і бюджет фільму. Міст (Bron/Broen) фільм кіно шпалери фотографії сеанси афіша огляд коментарі рейтинг факти відгуки кадри новини сайт


Перша ОС Apple з графічним інтерфейсом (Lisa) стане доступна для безкоштовного завантаження в наступному році - Rocketware\nДодому IT Новини Перша ОС Apple з графічним інтерфейсом (Lisa) стане доступна для безкоштовного завантаження...\nПерша ОС Apple з графічним інтерфейсом (Lisa) стане доступна для безкоштовного завантаження в наступному році\nНа цьому тижні Музей компьютерної історії (CHM), розташований у каліфорнійської Кремнієвої долині повідомив, що вже в 2018 році кожен охочий зможе отримати доступ до програмної частини комп’ютера Apple Lisa, випущеного в 1983 році. Так, ви все правильно зрозуміли, Apple дозволила викласти у відкритий доступ вихідний код ОС і програм для цього історично важливого ПК.\nЗа словами співробітника музею Ела Косова, в рамках відповідної ініціативи опублікують практично все, що потрібно для запуску операційної системи. По суті, єдиний відсутньою компонентом стане словник англійської мови «Американське спадщина», який використовується для перевірки орфографії в редакторі LisaWrite.\nСамо собою, разом встановити LisaOS/MacWorks другий ОС в режимі DualBoot навряд чи вийде, оскільки вона призначена для процесора Motorola 68000 архітектури CISC і має жорсткі обмеження, пов’язані з адресацією пам’яті. Але, тим не менш, публікація вихідного коду ОС має важливе значення, оскільки сам продукт являє величезну історичну цінність. Саме Lisa, по суті, ознаменувала перехід від командної рядки з клавіатурним введенням на інтуїтивно зрозуміле взаємодія з допомогою миші і піктограм. Для ринку ПК ці зміни, мабуть, були рівноцінні появи iPhone на ринку смартфонів.\nДоступність вихідного коду ОС Lisa дозволить зберегти пам’ять про вінтажному ПК навіть після того, як остання система перестане працювати, а також дозволить отримати уявлення про те, що тоді думали інженери Apple.


Десять днів на Хмельниччині з літаків розкидатимуть вакцину від сказу | Новини Хмельницького "Є" | ye.ua\n12 Вересня, 2018 Наталя ГАРМАТЮК Суспільство 2233\nВакцина призначена для диких тварин. Фото: www.mukachevo.net\nПрепарати призначені для диких тварин.\nУ період з 14 по 25 вересня по області з літаків скидатимуть вакцину від сказу для диких тварин. Як повідомляють у Хмельницькій ОДА, розповсюдження вакцини не буде проводитися над населеними пунктами, болотами, водоймищами, авто та залізничними шляхами та місцями проведення польових робіт.\n«Епізодична ситуація по сказу як в Україні так і на Хмельниччині залишається напруженою. Щороку від сказу гинуть тисячі тварин. На жаль, хворіють та помирають люди. Проводиться вакцинація сприятливих свійських тварин, але небезпека приходить з дикої фауни, від тварин. Вакцини ж створюють специфічний імунітет при пероральному застосуванні; не викликають захворювання у молодих тварин», - додають у Хмельницькій ОДА.\nРозповсюдження вакцини літаком найбільш економічний із всіх систем розподілу, при цьому обробці піддаються всі середовища існування лисиці (с/г угіддя, гори, ліси, приміські зони). Мешканців області просять розумінням поставитися до заходів з вакцинації і при виявленні принад не руйнувати їх, не брати в руки, а залишати привабливими для тварин.\nХмельниччина сказ вакцина літак дикі тварини\nСуспільство 5081 1


Українські таксисти готові до національного страйку | Новини\n09:56, 1 листопада 2018 р.\nВ парламенті України працюють над ухваленням закону про врегулювання ринку послуг автотранспорту. Однак його ухвалення може призвести до масових протестів українських таксистів, – повідомляють ЗМІ.\nТекст документа опубліковано на сайті Мінінфраструктури. Законопроект передбачає за нелегальні перевезення штрафи в розмірі від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів (17–34 тисячі гривень) із конфіскацією транспортного засобу, - пише "etcetera".\n«Повторне виявлення такого порушення протягом року буде приводити або до штрафу в 170 тисяч гривень або конфіскації транспортного засобу», – пояснив представник Міністерства інфраструктури України Віктор Сасін.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: В українських таксистів забиратимуть авто\nстрайк таксисти штрафи законопроект


Home Материалы для работы Космічні технології\nВикористання космосу пов'язане з:\n можливістю забезпечити умови чистоти для проведення експериментів і технологічних процесів (зварювання, синтезу, біотехнологічні процеси й т.п.);\n можливістю забезпечити себе чистими джерелами сонячної енергії з високим ККД;\n можливістю забезпечити передачу даних на більші відстані практично без втрат і т.п.\nОсновні компоненти технічного забезпечення наземної станції:\n антена СВЧ-діапазону для прийому і ретрансляції сигналів;\n транспондер — приймач-передавач;\n пакетний модем (48 Мбіт/с);\n супутниковий зв'язковий контролер;\n порт-адаптер, що підключається до каналу зв'язку.\nДля супутникових систем застосовуються протоколи сімейства Aloha, розроблені на початку 70-х pp.\nНаземна станція може почати передачу даних у будь-який момент часу, після чого прослуховує ефір, очікуючи, коли супутник ретранслює передачу.\nЯкщо ретрансляції не відбувається, то передача повторюється. Ці протоколи працювали на основі множинного доступу аналогічно Ethernet, проте час обробки сигналів на відстанях у десятки тисяч кілометрів набагато більший, ніж у локальних мережах.\nУ всьому світі спеціалісти в галузі телекомунікацій розробляють проекти створення всесвітньої мережі зв'язку. Основою такої мережі, безперечно, стануть волоконно-оптичні лінії зв'язку і системи супутникового зв'язку.\nОдним із найграндіозніших закордонних проектів систем супутникового зв'язку є «Teledesic», запропонований колишнім власником компанії стільникового зв'язку «Макко сельюер» Крейгом Макко, засновником Microsoft Білом Гейтсом і підтриманий аерокосмічною групою «Боїнг». Також «Іридіум», «Глобалстар».\nВ Україні багато фірм надають доступ до Internet супутниковими каналами зв'язку, для чого пропонується придбати комплект обладнання (супутникова антена з конвертором, плата сполучення антени з комп'ютером, комплект з'єднувальних кабелів і програмне забезпечення), а також оплачувати щомісячний трафік. При цьому забезпечується швидкість отримання інформації близько 400 Кбіт/с.\nПерспективи розвитку в Україні космічних технологій і світового співробітництва України в області космосу. На сучасному етапі Україна планує закріпитися на ринку послуг запуску космічних об'єктов, а також закласти стратегічні перспективи з високою комерційною віддачею. Українські представники проводять активний моніторинг настроїв в ЕКА й ЕADS, щоб залучити до співробітництва європейські компанії.\nВ 2004 р. було запущено сім українських РН: три «Зеніт-3SL» із плавучого комплексу Sea Launch, по одному носію «Зеніт-2», «Циклон-2» й «Дніпро» з космодрому Байконур й один «Циклон-3» з космодрому Плесецьк. З обліком того, що в усім світі в 2004 р. було проведено 55 пусків, частка України склала 12.7%. Треба відзначити, що РН «Циклон-2» й «Дніпро» були зроблені, коли Україна була республікою в складі СРСР (рис. 3.15 ) .\nДля реалізації державної політики в космічній діяльності в лютому 1992 року було створено Національне космічне агентство України (НКАУ).\nб) носій «Дніпро»\nв) носій "Циклон-3"\nг) носій "Зенит-3SL"\nГоловними завданнями НКАУ визначена: розробка концептуальних основ державної політики в області дослідження й використання космічного простору, забезпечення організації й розвитку космічної діяльності в Україні.\nТакож сприяння підвищенню обороноздатності й національної безпеки держави, організація й розвиток співробітництва України з іншими державами й міжнародними організаціями в космічній сфері.\nКосмічна діяльність України здійснюється у відповідність із чотирма Національними космічними програмами .\nПерша Програма (1993 - 1997 р.) була покликана зберегти науковий і виробничий потенціал космічної галузі на користь національної економіки й безпеки країни, а також сприяти виходу України на міжнародні ринки космічних послуг.\nДруга Програма (1998 - 2002 р.) - була спрямована на формування внутрішнього ринку космічних послуг, вихід на міжнародний космічний ринок із власною продукцією й послугами, інтеграцію України в міжнародне космічне співтовариство.\nТретя Програма на 2003 - 2007 р., прийнята Верховною Радою України в жовтні 2002 року – є програмою розвитку космічних технологій, що відповідає новим тенденціям космічної діяльності, потребам економічного й науково-технічного розвитку країни.\nЧетверта Програма строком до 2012 року. Нова космічна програма України буде визначати комплекс заходів, спрямованих на використання космічних засобів в інтересах суспільства, на розвиток високих технологій, на якісно новий рівень міжнародного співробітництва.\nКосмічна галузь України стала сьогодні однієї із ключових галузей національної економіки. Вона забезпечує розробку й виробництво конкурентноздатної продукції космічного призначення й цивільної продукції з використанням космічних технологій. До складу космічної галузі України входять близько 30 промислових підприємств, конструкторських бюро й науково-дослідних інститутів. Серед них, всесвітньо відомі: дніпропетровські КБ "Південне" й "Південний машинобудівний завод"; харківські "Комунар" й "Хартрон"; Київський радіозавод й "Київприлад"; ЦКБ „Арсенал” і завод „Арсенал”; Чернігівський завод "Чезара"; Евпаторійский Центр керування й випробувань космічних засобів.\nНа сьогоднішній день у космічній галузі сформований науковий, технологічний і виробничий потенціал, що забезпечується повний життєвий цикл ракетно-космічної техніки. - На трьох закордонних космодромах - Байконур, Плесецьк і Си Лонч - експлуатуються п'ять українських ракетно-космічних комплексів: "Циклон-2", "Циклон-3", "Зеніт-2", "Зеніт-3SL", "Дніпро".\nЗ 1991 року здійснені 90 пусків ракет-носіїв українського виробництва, виведені на орбіту понад 200 супутників різних країн миру.\nДля керування космічними апаратами на базі Евпаторійського Центра космічної телекомунікації створений Національний центр керування й випробувань космічних засобів.\nСтворюється національна система дистанційного зондування Землі з космосу, побудована наземна мережа ретрансляції супутникових каналів телебачення й мережа спостережень за геофізичним станом на території України й за її межами.\nУкраїнські вчені беруть участь у ряді міжнародних наукових проектів. Отримано унікальні результати світового значення в проектах ІНТЕРБОЛ, КОРОНАС-Ф, ІНТЕРФЕРОМЕТР.\nРозроблено програму спільних російсько-українських наукових досліджень і технологічних експериментів на російському сегменті Міжнародної космічної станції (МКС). Ведеться підготовка до виконання першої черги експериментів.\nУкраїна є членом престижних міжнародних організацій, які координують космічну діяльність. Серед них, Комітет ООН з мирного використання космосу, Всесвітній комітет з космічних дослідженнь, Всесвітня організація по супутникових дослідженнях Землі, Міжнародна астронавтична федерація. Налагоджено двостороннє співробітництво з космічними агентствами й відомствами Росії, Казахстану, США, Бразилії, Аргентини, Ізраїлю, Італії, Туреччини, Індії, Китаю і Європейським космічним агентством.\nУкраїнськими підприємствами космічної галузі встановлені партнерські відносини із провідними світовими аерокосмічними компаніями: "Сі Лонч", "Боиг", "Локхид Мартін", "Даза", РКК "Енергія", а також телекомунікаційними компаніями: "Панамсат", "Інтелсат", "Інтерсупутник", "Евталсат", "Инмарсат", "Евметсат".\nРозширюється участь України в міжнародних космічних програмах і проектах. Підприємства галузі беруть участь більш ніж в 50-ти комерційних проектах. Найбільш масштабні - «Морський старт», «Наземний старт», «Дніпро», «Циклон-4».


Нудний, гостинний, революційний: що іноземці знають про Київ\nНудний, гостинний, революційний:\nщо іноземці знають про Київ\nГарне місто з тролейбусами, соборами, панельними висотками та корупцією. Тут мешкають сміливі та привітні революціонери, але живуть вони гірше за німців. Вікенд та його друзі розпитали іноземців у різних країнах про те, що вони знають про Київ та яким його уявляють. І ось які відповіді отримали.\nСю Міямі, В'єтнам\nЯ мало знаю про Київ. Лише те, що це столиця України. І що Kyiv — те саме місто, що і Kiev. Уявляю, воно не дуже галасливе і не дуже яскраве, але чисте. Думаю, там м'яка погода, але небагато дерев.\nІзабелла Ороско, Гуам\nЗнаю, що Київ — історичне місце, думаю, там дуже красиво. Українську кухню ніколи не куштувала, адже там, де я живу, немає українських ресторанів, є лише російський. Я там пробувала «borsch soup». Це було смачно.\nШикин Шукрі, Малайзія\nЯ чула про це місто від своїх знайомих, бачила декілька фото та спільноту. Я відчуваю, що в Києві повно сміливих революціонерів. Думаю, це сучасне місто, в якому відбувається багато мистецьких подій. Мабуть, там є гарні кафе. Можливо, я помиляюся, але уявляю Київ таким.\nМайк Франчук, Канада\nЯ знаю про Київ не так багато, якщо чесно. В мене українське коріння, але вже третє покоління нашої родини живе в Канаді. Пам'ятаю старі історії про те, як складно було в Україні купити свіжі овочі чи ще щось. Але насправді мені розказували не так багато.\nЗнайомий з українцями, які живуть в Канаді, а моя мама та родичі досі дотримуються багатьох українських традицій. Мені здається, що Київ більш привітний, ніж інші куточки колишнього СРСР. Думаю, там мешкають приємні люди. Здається, вони хочуть дистанціюватися від Росії. Ще я уявляю Київ як стару школу Східної Європи — темним та трішки нудним, проте там вже є плями кольору та яскравості.\nКиїв — столиця України. Він розташований на березі річки і історично дуже привабливий. Він є у моєму списку міст, де я хотіла б побувати. У середні віки він належав Русі, потім монгольській імперії, російській, Радянському союзу і тепер нарешті Україні. Хоча, можливо, я щось пропустила.\nЦе робить місто дуже цікавим, оскільки на його архітектуру вплинули різні культури. Мене особливо цікавить Києво-Печерська лавра — печери та собори, які з'явились ще в середньовіччі і, на щастя, досі існують, зберігаються. На жаль, зараз чую не дуже позитивні новини про Київ — пожежі в Чорнобилі, залишені через коронавірус сурогатні діти.\nВсе ще планую побувати в Києві, хоча у мене не виходить більше дізнатися про нього прямо зараз. Більшість інформації про визначні місця є лише на кирилиці, тому дізнаюсь інформацію лише з типових путівників. Тож, на жаль, багато речей про Київ мені невідомо.\nКоли мене запитали про Київ, я не була впевнена, що правильно розумію, що це за місто і де воно знаходиться. Погуглила і згадала, що це столиця України. Я уявляю його красивим містом з дивовижними пейзажами. Не бачила жодної фотки Києва, але вважаю, що це велике місто з високими будівлями. Проте, як і в інших європейських містах, є історична сторона.\nТакож чула, що в Україні готують якусь традиційну страву з буряком, але ніколи не куштувала. Українську кухню непросто знайти в Латинській Америці.\nКиїв — це столиця України, там знаходяться уряд та Майдан. Один із братів Кличко — мер міста. Ще знаю, що там були та є проблеми з корупцією.\nУявляю, що там є Stadtpalast (нім. «урядовий будинок»), а біля нього велика прямокутна площа. Ймовірно, як і в інших великих містах, в спальних районах Києва є бетонні багатоповерхівки 1980-х років. Мабуть, існує красивий район із старовинними будинками кінця 19 століття та сучасні архітектурні споруди. Та архітектура Києва не здається мені якоюсь особливою.\nЯ про Київ знаю небагато. Тільки що це столиця України, там є річка, а біля міста є зелені поля та гори.\nМало знаю про це місто. На думку відразу приходять Київська Русь, Лавра та Помаранчева революція. Думаю, що архітектурою Київ схожий на Москву — суміш радянських забудов та старих історичних будівель.\nМайже нічого не знаю про Київ. Здається, там багато красивих соборів.\nЯ знаю, що Київ — столиця України, там мешкають декілька мільйонів людей. В 2013 році в Києві на Майдані почалася революція.\nУявляю Київ великим містом з цікавою культурою та історією, з вражаючими красивими будівлями, які збудували в різні часи. Люди там доброзичливі, вони живуть гірше за німців, але все одно залишаються гостинними.\nЯ тільки знаю, що назва міста італійською пишеться Kiev, а не Kiew.\nЗізнаюсь, що знаю не так багато. Це столиця України, там був чи є мером один із братів Кличко. Уявляю, що місто схоже на Москву, тільки менше. Можливо, я цим порівнянням ображаю багатьох українців, але справді так уявляю.\nНа жаль, без гуглу я нічого не знаю про Київ.\nМені важко відповісти, я нічого не знаю про Київ. Лише те, що Росія відібрала у України Крим, а ще жінка мого сусіда з тих країв.\nЦе столиця України, старе місто з багатою історією. Я думаю, він великий, там багато стародавніх палаців з парками, великі райони з панельними забудовами на околицях, широкі вулиці, по яким їздять трамваї та тролейбуси, контраст золотих церковних куполів із сучасними будівлями.\nФото на обкладинці Victor Xok, Unsplash.\nКалина, звезды и футбол: как работали цветочные часы на Майдане\nВетка каштана, георгиевская лента, церковные купола, два футболиста, «Слава Украине» и европейские звезды — так выглядели цветочные часы на Майдане в разные годы. Как киевляне сломали шотландский подарок городу, власти собирались накрыть часы стеклянным куполом, коммунальщики поправляли время палками и удочкой, шутили про нервы и старость механизма\nЯк прикрасити себе та свій дім каштанами


Спробуйте зробити запіканку з макаронів з грибами. Нам знадобиться мінімум твердого сиру і яєць, а основним інгредієнтом стануть звичайні макарони. Вже через сорок хвилин буде готове смачне і дуже ситне блюдо. Приємного апетиту!\n1. Макарони — 500 гр.,\n2. Гливи — 300 гр.,\n5. Сир — 50 гр.,\n6. Яйця — 2—4 шт.,\n7. Солодкий перець 1 шт.,\n8. Томатна паста — 1 шт.,\n10. Соняшникову олію ½ склянки.\n1. Після того як ви почистіть і промиєте під проточною водою цибулю, поріжте його тоненькими четвертинками.\n2. Сиру, попередньо очищену і промиту моркву, натерти на тертці. Перець також обов’язково промити, видалити насіння і нарізати. Можна взяти заморожений. Перед заморожуванням обов’язково проробляю ці заходи, тому залишається його розморозити в мікрохвильовій печі і дати стекти рідини.\n3. Гливи необов’язково чистити, тому струшуємо їх після того, як промиємо. Ріжемо кубиками невеликого розміру.\n4. Обсмажуємо цибулю, моркву і гриби разом на сковороді, додавши рослинне масло. Солимо, перемішуємо, щоб вони не пригоріли.\n5. Якщо гриби вже просмажені, відварюємо макарони і готуємо жароміцний посуд.\n6. Беремо яйця. Чим більше, тим міцнішою буде наша запіканка. В принципі, знадобиться 2 яйця на кожен шар. Збиваємо яйця з двома столовими ложками томатної пасти, не забуваючи посолити. Викладаємо в жароміцний посуд перший шар, він буде складатися з макаронів. Рівняє їх і заливаємо трьома ложками збитих яєць.\n7. Поверх макаронів викладаємо другий шар нашої запіканки — гриби з овочами. Добре рівняємо, щоб не було порожнеч. Цей шар можна не заливати.\n8. Викладаємо шар макаронів. Обов’язково заливаємо його всією залишилася сумішшю. Посипаємо невеликою кількістю подрібненого твердого сиру.\nПосипаємо Зеленню після запікання. Готуємо в духовці близько півгодини. Якщо ви користуєтеся прозорою посудом вам буде легко стежити готове блюдо. Сильного підрум’янюючи верхнього шару краще не допускати.\nЗапіканка з макаронів з сиром і ковбасою


Ролики для варіатора скутера: інформація, яка врятує ваш мопед\n29 березня 2019pm2903443\nСучасні мопеди і скутери здаються привабливим транспортним засобом, яке може забезпечити високу мобільність і відносний комфорт. Вартість їх обслуговування в десятки разів нижче, ніж власного автомобіля, тому багато українців вибирають саме скутери.\nПроте для забезпечення стабільної роботи періодично слід проводити технічне обслуговування і ремонт. Найчастіше проблеми виникають з варіатором, так як потрібні ролики варіатора на скутер .\nПеред початком проведення ремонтних робіт слід розібратися, які ролики вибирати і як правильно в цілому обслуговувати мопед.\nПричини частих неполадок роликів варіатора\nВ даний час виробники запчастин роблять все можливе, чтоби максимально збільшити термін служби металевих деталей. Для цих целей інженери працюють над:\nзбільшенням міцності деталі;\nзниженням вібрації в запчастини;\nпідвищенням ефективності крутного моменту.\nна жаль, щодо роликів варіатора до сих пір не вдається досягти бажаних результатів. Так, наприклад, заміна роликів варіатора на скутері стає рядовий завданням, так як швидкий знос настає через відсутність мастила і посиленою вібрації.\nза допомогою ролика крутний момент передається з варіатора на колеса, а також знижує максимальне число оборотів в разі потреби. За через низьку якість дорожнього покриття і високої середньої швидкості руху знос відбувається протягом декількох місяців - вже незабаром мотоцикліст буде змушений купити ролики варіатора на скутер в Україні .\nТипи встановлюваних роликів\nЯк згадувалося раніше, інженери великих компаній і мотопроізводітелей пропонують різні запчастини, які відповідають тим чи іншим вимогам споживачів. Так, наприклад, для установки на скутер або мопед можна вибрати:\nлиті ролики для варіатора;\nскладові ролики з упором або без;\nролики полігонального типу.\nРолики литого типу воліють купувати більшість мотоциклістів, так як вони досить дешеві і надійні. В середньому термін їх експлуатації становить близько 1-3 сезонів, що є своєрідним рекордом. Більшість моделей мають фрикційне кільце, яке знижує тертя. По цієї причини питання щодо того, чи потрібно змащувати ролики варіатора на скутері , вирішується сам собою.\nскладові ролики заробили досить суперечливу репутацію, так як при їх роботі виникає небажана вібрація, яка створює мікроскопічні тріщини в вариаторе - він виходить з ладу набагато швидше. З цієї причини все більше число людей намагається відмовитися від їх використання.\nПолігональні ролики на скутер 150 досить непросто знайти в рядових магазинах, так як вони є справжнім нововведенням. При роботі ремінь виштовхується з широкого радіусу, що підвищує ефективність роботи і максимальний крутний момент. Ще одним перевагою є той факт, що при неправильному монтажі ролик просто не буде функціонувати.\nЗнаючи, який тип роликів встановлюється на тій або іншої моделі, можна зрозуміти, як підібрати ролики на скутер . У разі необхідності потрібну інформацію можна знайти в технічному паспорті транспортного засобу або на профільних сайтах.\nЯк часто виконують заміну роликів\nУ профільних спільнотах неодноразово акцентують увагу на тому, що необхідно періодично виконувати технічне обслуговування скутера і міняти ролики на варіатор скутера . Рекомендується проводити подібні роботи як мінімум після кожного сезону.\nПроте нерідко виникають ситуації, коли потрібно виконати заміну набагато раніше. Задуматися про подібну необхідності слід при умови:\nзниження максимальної швидкості;\nпояви сторонніх шумів і вібрації;\nчастого пошкодження ременя варіатора.\nБільш того, при технічному обслуговуванні слід в обов'язковому порядку оглядати даний вузол , щоб визначити, коли міняти ролики на скутер. Першими ознаками подібної необхідності є суттєва зміна геометрії деталі.\nТак, наприклад, ролик варіатора може мати більш косі межі або подряпини/ дефекти. Подібні зміни можна помітити неозброєним поглядом - для досвідченого майстра це не становить особливих труднощів.\nЩе однією важливою ознакою необхідності заміни, як відзначають виробники, є зниження загальної маси ролика на 50 і більше грамм. на жаль, подібні зміни можна відстежити лише в «лабораторних» умовах, тому звичайним водіям залишається орієнтуватися на геометрію.\nчи варто переплачувати за ролики варіатора\nВ асортименті профільних магазинів можна знайти широкий асортимент роликів для воротарів, які можуть відрізнятися по:\nкраїні виробництва і іншим параметрам.\nв деяких випадках різниця в ціні може бути в десятки або сотні разів. Так, наприклад, ролики на скутер Сузукі Лец2 купити можна за кілька сот гривень, однак знаходяться моделі і набагато дорожче.\nНайчастіше мотоциклісти переплачують за оригінальні ролики, которие надходять зі складів офіційного постачальника. На подібну продукцію поширюється гарантія та інші зобов'язання, однак багато покупці не бажають переплачувати за подібні речі.\nЩе однією актуальною категорією дорогих роликів є спортивні ролики на скутер .При їх виробництві використовуються композитні матеріали, які здатні витримувати більш високі навантаження. Вони будуть особливо актуальні при агресивному стилі їзди або на скутерах з високою швидкістю. В іншому випадку мотоциклісти лише переплачують виробнику, подібна надійність їм не знадобиться.\nЗвичайно, немає ніякої необхідності купувати професійні запчастини для побутового використання свого мотоцикла. Тим не менш не слід вибирати найбільш дешеві запчастини невідомих виробників, так як ризик швидкої поломки зростає в рази.\nПрактика показує, що продукція середньої цінової категорії ідеально підходить для використання українськими мотоциклістами: якісні ролики варіатора - це не та запчастина, за яку слід переплачувати!\nЯк економити на технічному обслуговуванні мотоциклів в Україні\nМотоциклісти вважають, що єдиним можливим способом економії є постійна співпраця з одним майстром. В такому випадку можна розраховувати на додаткові знижки і бонуси. Проте завжди можна скористатися співпрацею з великими інтернет-магазинами, які готові запропонувати вам:\nможливість доставки запчастин під замовлення.\nОстанній пункт особливо актуальний, оскільки згадані спортивні ролики на скутер або ролики полігонального типу неможливо придбати в Україні, їх поставляють лише професійним спортсменам.\nТаким чином, інтернет-магазини - це оптимальний варіант для тих мотоциклістів, які високо цінують свої гроші. Будьте впевнені, що вам вдасться знайти саме той варіант, який дозволить експлуатувати свой мотоцикл ще довгий час!\nїх постачають лише професійним спортсменам.\n← Обтічник на мотоцикл - ідеальний тюнінг! | Шолом інтеграл — твій вибір, який рятує життя! →\nРолики варіатора на скутер GY6-125 / 150сс 12,5 грам...\nРолики варіатора на скутер GY6-50 / 60 / 80сс 8,0 грам...\nРолики варіатора Honda Dio, 5 грам\nРолики варіатора на скутер Honda 12gr МotoТech...


Як упакувати сумку для пелюшок для подорожі літаком - як? що? де?\nЗапам`ятати все, що необхідно покласти в сумку для пелюшок, просто безглуздо, особливо перед подорожжю по повітрю. Ось корисний список предметів укладки, що дозволяє переконатися, що ви взяли все необхідне.\nПереконайтеся, що ваша сумка для пелюшок відповідає вимогам повітряних перевезень. Знайдіть середніх розмірів сумку для пелюшок з одним довгим і декількома короткими лямками. Це дозволить нести її через плече, одночасно утримуючи дитини.\nОдягніть дитину тепліше. У літаку може бути дуже холодно в порівнянні зі спекою аеропорту і навпаки. Легка зручний одяг полегшить подорож.\nЗателефонуйте в авіакомпанію, щоб дізнатися, чи є на борту роздягальні. Деякі міняють підгузники на борту і навіть гріють пляшечки (тим не менш, будьте готові до того, що ваш літак можуть в останню хвилину замінити).\nНа кожну годину польоту необхідно взяти 2 підгузника. Наприклад, якщо ваш рейс триває 4 години, потрібна упаковка з 8 підгузників. Візьміть упаковку серветок. Вони стануть в нагоді для вас і дитини на випадок «аварій».\nДля звичайного планового годування досить упаковки суміші, грудного молока, дитячого харчування або соку. Обов`язково візьміть з собою будь-які пляшечки, сипі чашки, ложки і т.д.\nЯкщо ваша дитина їсть закуски, візьміть трохи з собою. Так ви його нагодуйте і розважить. Переконайтеся, що вони легкі до вживання, як наприклад шматочок вівсяної каші або рисові коржі.\nЯкщо ви годуєте грудьми, візьміть покриття для забезпечення конфіденційності. Не використовуйте ковдри з літака, вони рідко або взагалі ніколи не стираються.\nВізьміть два шматки тканини, які можна використовувати як пеленальний килимок і тканина для відрижки. Для цієї мети можна придбати спеціальний одноразовий матеріал.\nЯкщо потрібно, візьміть хоча б дві пустушки.\nНе забудьте всі часто використовувані ліки. Візьміть краплі для виведення газів, водичку від кольок, тайленол або щось ще, що може знадобитися вашій дитині. Також не забудьте присипку.\nВізьміть одну або дві зміни одягу в закритому пластиковому пакеті. Трапляються «аварії», в такому випадку вийміть чистий одяг, а брудну покладіть в пакет.\nВізьміть іграшки. Візьміть розваги, які легко вміщаються в вашу сумку для пелюшок. Невеликий надувний пляжний м`яч, віяло, пальчикові ляльки, картонні книжки, блискучі тканини і т.п., все, що утримає дитину від суєти. Так само допоможе, якщо іграшка буде новою.\nЯкщо політ довгий, захопіть ковдру і подушку.\nПокладіть в сумку поверх речей 1 л води. Це буде зручно для часу, проведеного в зоні безпеки.\nЗателефонуйте в авіакомпанію. Деякі можуть вказати на необхідність нести автомобільне крісло самостійно весь шлях до виходу, якщо воно відкривається. Крім того, деякі не допускають ніяких утримуючих пристроїв, крім крісел, і краще перевірити це в першу чергу.\nБудьте готові погодувати дитину під час зльоту і посадки, щоб допомогти йому впорається з тиском у вухах. Постарайтеся перед цим нагріти дитяче харчування до кімнатної температури. Якщо це неможливо, упакуйте для подорожі більш теплі пляшки або теплові пакети.\nІснують винятки для дитячого харчування, грудного молока і соків при подорожах з дитиною і без нього.\nПам`ятайте, що годування грудьми не є незаконним. Ви не повинні годувати дитину в туалеті.\nБудьте готові до більш ретельному обшуку, якщо переносите на борт дитяче харчування, грудне молоко, суміші або сік. Краще відразу сповістити про це службу безпеки. За інформацією з сайту TSA, у них є список речей, дозволених для відкритого перенесення на борт літака.\nСередня сумка для пелюшок, яку можна покласти під сидіння\nПо 2 пелюшки на кожну годину польоту\nМатеріал для відрижки або одноразова тканину\nДитяче харчування, суміш, грудне молоко або сік\nПокриття для відокремленого годування\nДодатково: подушка і ковдра\nЗміна підгузника найчастіше викликає побоювання, страх і жарти у новоспечених батьків і вихователів. Немовлятам і малюкам, не привчені до горщика, необхідно міняти підгузник кожні…\nНемовлята - це маленькі, безпорадні, і потребують уваги новонароджені, яким потрібна турбота з боку батьків або опікунів. Вони вимагають дуже багато…\nЯк підготувати сумку для пелюшок для близнюків\nБудь-який батько знає, що краще підготуватися до всього, чим дати застати себе…\nВаша дитина збирається подорожувати на літаку, і ви не знаєте, як упакувати його ручну поклажу? Тоді ця стаття для вас!Кроки1Візьміть вашу сумку. Вона повинна бути легкою, із зручним захватом для руки, і…\nПодорож з дітьми - заняття не з легких, особливо якщо це багатогодинний переліт або поїздка на поїзді або машині. Тим не менш, невелика підготовка і ваша подорож пройде як по маслу.Кроки1Подбайте про те, щоб у…\nЯк подорожувати літаком з немовлям або маленькою дитиною\nПереліт на літаку з маленькою дитиною може бути великим стресом для батьків, дітей та інших пасажирів. Так як немає гарантії, що переліт буде повністю спокійним, і що буде проведена правильна підготовка до нього, саме…\nВи на фінішній прямій - ваша дитина повинна незабаром з`явитися на світло! Вам…


Бетонозмішувач FORTE EW1260 купить в Киеве: цена, фото, отзывы – Нева Украина\nЦіна : 9641 грн.\nОб'єм баку 260 л\nОб'єм готового розчину 200 л\nБетонозмішувач FORTE EW1260 - це надійний і продуктивний пристрій для будівельних робіт. Апарат оснащений потужним електродвигуном, здатним працювати при великих навантаженнях. Крім того, двигун надійно захищений металевим кожухом від попадання різної бруду. Транспортування апарата не складе труднощів завдяки встановленим колесам. Дана модель має можливість працювати в дві сторони, а також на поворотному колесі є фіксатор положення для більш продуктивної роботи. Цей пристрій для замісу будівельного розчину можна назвати одним з найбільш якісних і надійних завдяки міцній сталевій конструкції і продуманій збірці.\nМодель EW1260 застосовується для будівельних робіт там, де необхідно приготувати бетонний або просто цементний розчин. Підходить для замісу будь-яких будівельних сумішей. Призначений для робіт як на будівельному майданчику, так і в домашніх умовах.\nПерекидне колесо оснащене фіксатором;\nОптимальна потужність двигуна під місткість баку;\nСталева конструкція рами.\nКупити бетонозмішувач Forte EW1260, Ви маєте змогу в нашому магазині Нева-Україна, де наші кваліфіковані менеджери допоможуть Вам обрати товар, який відповідає Вашим потребам. Замовити товар Ви можете за телефоном (044)332-15-16\nНа даній сторінці ви можете ознайомитися і купити Бетонозмішувач FORTE EW1260, оформивши доставку по містах України:


Бомби 6. Bomb It 6. Ігра онлайн.\nГра: Бомби 6. Bomb It 6\nШвидше, хитріше, сильніше - саме так потрібно діяти в небезпечних лабіринтах гри на двох Бомби 6. Підривайте, бийте молотком, паліть з вогнемета. Робіть все, щоб бути першим.\nКумедна аркада в стилі «бомбери» захопила не на жарт мільйони геймерів. Спробуйте і Ви, використовуючи свою спритність і розрахунок, розправитися з підступними ворогами і зібрати якомога більше корисних предметів. Веселощів буде ще більше, якщо пограти вдвох чи навіть утрьох з друзями! Вибирайте будь-якого персонажа, локацію і режим. Знаходьте бонусні іконки і застосовуйте зброю за призначенням або просто так, щоб налякати супротивника. Уникайте зустрічей з пастками та іншими перешкодами, що зустрічаються в лабіринтах. Заробляйте зірочки і придбайте в магазині стильні окуляри та наряди, міняйте зовнішність свого героя і ставайте ще сильнішими.\nУ кожній локації є свої хитрощі. Наприклад, у ванні можна потрапити в мильну бульбашку, яка не дасть рухатися; в режимі північний полюс є слизькі ділянки, з яких складно зійти в бажане місце, тому їх краще обійти; а в ляльковому будиночку остерігайтеся іграшкового паровозика.\nБомби 6. Bomb It 6. Грати онлайн безкоштовно.\nБомби 6 (Гра на двох) - приголомшливо захоплююча розвага, де потрібно розставляти бомби, виконувати завдання і знищувати суперників, при цьому зуміти вижити самому.\nЦентром аркади є особливий предмет (ванна з качечкою, замок або крижина), який регулярно викидає в лабіринти різні бонусні іконки. Їх можна і потрібно збирати, адже чим більше в інвентарі головного героя різних корисних предметів, тим він сильніший. А значить, зможе протриматися на полі довше своїх супротивників.\nНа самому початку ігри на двох Бомби 6 є меню, в якому можна вибрати персонажа і локацію. До уваги геймерів представлені дев'ять різних майданчиків, кожен з яких відрізняється унікальним дизайном. Можна грати онлайн в великій ванній кімнаті з бульбашками, можна відправитися на пікнік або стати вболівальником на бейсбольному полі, а можна відвідати старовинний замок і навіть побувати на північному полюсі. У кожній локації власні правила та іконки, тому перш ніж ставити і підривати бомбочки, рекомендується протестувати площадку, просто прогулявшись по ній. Перед початком протистояння дається можливість вибирати кількість суперників і рівень складності.\nА тепер трохи про сам процес. Вибір персонажа різноманітний і підійде як для дівчаток так і для хлопчиків. Спочатку персонаж, а це може бути і дівчинка в рожевій сукні, і хлопчик в окулярах, і навіть робот, практично беззбройний. В руках у головного героя є лише молоток, яким можна розбивати перешкоди або оглушати ворогів. Але ситуація змінюється, коли на полі з'являються іконки з бонусним інвентарем. Збираючи їх, можна непогано озброїтися і дати відсіч зухвалому противнику. Молоток можна замінити вогнеметом, бомбами з годинниковим механізмом, хімічною рідиною і блискавками. Однак, варто не забувати, що, наприклад, бомби вибухають, не шкодуючи нікого навколо, і якщо головний герой аркади виявиться поблизу, то перепаде і йому.\nВ онлайн ігрі Бомби 6 (Гра на двох) існує декілька режимів. У режимі аркади потрібно знищувати всіх ворогів, використовуючи для цих цілей різну зброю. У режимі королівської битви доведеться напружитися і розправитися з десятьма супротивниками. Режим виживання - найскладніший і небезпечний, адже головний герой повинен буде вистояти в нерівній сутичці з ворогами і при цьому залишитися цілим і неушкодженим. Заплутатися в режимах, персонажах і нюансах рівнів неможливо, адже аркада на російській мові.\nКерамік 15-02-23 12:57\ncтара добра гра про бомермена на новий лад. з основою ігри все зрозуміло, але все рівно нудьгувати не прийдеться бо тут багато різних бонусів, і чудова можливість вибирати свого персонажа і локацію. І тут єє не тільки бомби, а і інша руйніван зброя. Мені цю гру порекомендувала молодша сестра(!) і теперь ми насправді фени Бомби 6.