МОВИ НАРОДНОСТЕЙ - Введення в мовознавство - Підручники для студентів онлайн\n§ 269. З поширенням родоплемінних об'єднань людей, з розширенням займаних ними територій, первіснообщинний лад починає розкладатися. Цей лад "існує до появи права приватної власності і поділу суспільства на класи". З розвитком приватновласницьких відносин і поділом суспільства на класи на зміну родового ладу приходить епоха рабовласництва і феодалізму, яка характеризується утворенням держав різних типів.\nПерші державні об'єднання виникають на Азіатському і Африканському континентах. Одним з найдавніших держав світу є Китай, утворення якого відноситься до II тисячоліття до н.е., коли на території племені інь склалося раннерабовладельческое держава\nІнь. В середині I тисячоліття до н.е. в результаті розкладання первіснообщинного ладу виникає ряд ранніх рабовласницьких держав в Індії. В Африці, в долині річки Ніл, з найдавніших часів існувало раннє рабовласницьку державу Єгипет (Древній), на території якого в IV тисячолітті до н.е. утворилося близько 40 рабовласницьких держав (номів); приблизно в середині IV тисячоліття на їх основі було створено два великих держави - Верхній Єгипет і Нижній Єгипет, які близько 3000 р до н.е. були об'єднані в єдину державу. На європейському континенті ранніми державами були Греція (Древня Греція), на території якої вже в II тисячолітті до н.е. існували ранні рабовласницькі держави, і Древній Рим, де перехід від первіснообщинного ладу до рабовласницького суспільства відбувається в VIII-VI ст. до н.е. Давня Русь (Київська Русь) як ранньофеодальна держава слов'ян з центром у Києві існувала в IX - початку XII ст. н.е., хоча "зачатки державності у сх. слов'ян складалися до 9 ст.".\nВ епоху розкладання первіснообщинного ладу, з виникненням приватновласницьких відносин, класовим розшаруванням суспільства і утворенням держав племена і племінні союзи перетворюються в народності. Під народністю розуміється "спільність людей, що історично склалася в процесі розкладання племінних відносин на базі єдності мови і території і розвивається спільності економічного життя і культури". При рабовласницькому ладі народностями були, наприклад, давньоєгипетська, давньогрецька, в епоху феодалізму утворилися французька, польська, давньоруська та ін. Процес перетворення племен у народності триває в епоху капіталізму і соціалізму. В цей час утворюються багато народностей Азії і Африки. Десятки народностей утворилися в СРСР - в Сибіру, на Крайній Півночі, на Далекому Сході. До них відносяться, наприклад, ханти, манси, ненці, евенки та багато інших.\nЗ формуванням народностей складаються загальні для кожної з них мови - мови народностей. Мовою давньоруської (східнослов'янської) народності, наприклад, був давньоруську мову, яким користувалися предки всіх нинішніх східних слов'ян, тобто жителі Київської Русі.\n§ 270. Характерною особливістю мови народності в умовах державності є його роздвоєність, або, за висловом деяких лінгвістів, "двухслойность". Ця особливість мови народності полягає в тому, що мова пануючої частини населення, знатного товариства, феодальної знаті істотно відрізняється від мови решти населення, селян і городян даної держави. В якості мови вишуканого товариства часто використовувався чужий літературна мова. Так, наприклад, в Англії після її норманського завоювання в 1066 році як мови нової феодальної знаті довгий час використовувався французьку мову, тоді як основне населення користувалося англійським (давньоанглійськім). В Індонезії до XV в. феодальна знати "користувалася санскритом та іншими індійськими мовами, в той час як кріпосне селянство говорило на різних мовах малайської, або індонезійської, групи".\nВ утворюються державах створюються спеціальні державні мови, тобто мови державних актів, ділового листування, науки, літератури, богослужіння, які протиставляються місцевим, народним мов і діалектів. У середньовічну епоху як такої мови нерідко використовується будь-якої мертву мову зі збереженою писемністю. У багатьох країнах Сходу, наприклад, такою мовою служив арабська (в його класичній формі) або давньогрецький, в ряді західноєвропейських держав - латинь, в Київській Русі аналогічні функції виконував церковнослов'янську мову, тобто русифікований старослов'янську.


системний.підхід.як.метод.пізнання.світу:світ.у.світлі.системних.уявлень [Українська філософія]\nВідвідано: » світ.у.світлі.системних.уявлень\nІснують ясні експериментальні докази існування такої структури й маса різноманітних засобів її вивчення. Але що являє собою структура елементарної частки, а тим більше її вузлові «точки» залишається поки неясним.\nЯкщо припустити думку про частку як вищу форму розвитку матерії поля, то природно припустити існування визначених «цеглинок”, які утворять таку частку, і є тим, із чого складається фізичне поле взагалі, тобто елементами системи фізичного поля. Їхня взаємодія (польова форма руху) і призводить до утворення елементарної частки того або іншого типу.\nЗемля, як планета, виступає поряд з іншими планетами елементом Сонячної системи. У свою чергу, Сонячна система входить у таку грандіозну космічну систему як Галактика. Взаємодіючі галактики утворять системи галактик, що входять у Метагалактику і т. д. При цьому на кожному рівні розвитку неживої природи, поряд із загальними, є і свої системотворчі чинники, свої особливі зв'язки і взаємодії. Водночас, принцип організації множини в єдність залишається тим самим. Не змінюється він і при переході до систем живої природи .\nЯк і усе в природі, живі організми складаються з молекул і атомів, але, де межа між живим і неживим? Існує межа, після якого втрачають силу наявні системотворчі чинники, і неживе переходить у розряд живого. Так, наприклад, молекула, що складається з 5000000 атомів являє собою вірус тютюнової мозаїки - найменше відоме живе утворення, спроможне до самостійного існування .\nсистемний.підхід.як.метод.пізнання.світу/світ.у.світлі.системних.уявлень.txt · В останнє змінено: 09.01.2011 14:27 (зовнішнє редагування)


Монкарт Трансформер Мегароід Данте ігрова фігурка монстр 330012 - купити в Україні • за ціною 440 грн\nОпис - Монкарт Трансформер Мегароід Данте ігрова фігурка монстр 330012\nЗавжди дивлячись видовищні сцени з улюбленого фантастичного фільму, кожен мріє хоч на секунду зануритися в цей дивовижний світ і відчути себе героєм, який рятує Всесвіт від напастей. Або навпаки опинитися по той бік барикади і творити темні справи, будучи сильним і непереможним лиходієм.\nУнікальність лінійки дитячих іграшок зі світу Монкарт, в тому, що кожен зможе вибрати собі персонажа до душі, і перенестися в події мультсеріалу «Monkart» - історію про гонки і змагання з міфічного світу в стилі Середньовіччя.\nУ вас є можливість подарувати дитині море позитивних емоцій і дати можливість для польоту його фантазії. Мегароід Данте (або «примарний гонщик») - диявол-трансформер і один з ключових персонажів історії Монкарт, який боровся з монстром Бійка. Дайте шанс навіть самому слухняного малюкові на секунду побути дьяволенка, в придуманому світі, що б не було спокуси бути їм в цьому.\nДо того ж, іграшка Данте може сподобатися і дорослому, допоможе вам скрасити сімейний вечір і перетворити його в захоплюючу, захоплюючу рольову гру. Можна перетворювати свого Мегароіда як завгодно, наприклад, зібрати в єдиного і непереможного робота, брати участь в боях і перемагати суперників, як Вейн.\nЧому оригінальний Мегароід Данте краще\nДитяча фігурка виготовлена з надійного пластика, який не шкодить здоров'ю і відповідає всім стандартам якості. Виробник Young Toys уважно стежить за асортиментом товару, гарантує міцність матеріалу, що скріплюють елементи і найголовніше - задоволення від покупки.\nГоловною відмінністю від інших іграшок є сама ідея, Мегароід Данте має чорний колір корпусу з сірими і червоними елементами на ньому. Зовнішній вигляд «примарного гонщика» однозначно привертає увагу і показує справжній характер героя.\nРобот Мегароід Дантеа складається з 2 частин: нижня частина, це велика машинка з головою, а верхня частина Мегароіда - маленька машинка-трансформер. Великий автомобіль так само може служити гаражем, або трейлером для перевезення машини поменше, для цього є спеціальний відсік для заїзду. Гра буде сприяти розвитку пам'яті та уяви дитини, логічного мислення і дрібної моторики рук.\nЗі свого боку, можемо гарантувати вам швидку доставку по всій Україні, зручний особисто вам спосіб оплати, високий професіоналізм персоналу, така іграшка стане винятковим подарунком, здатним порадувати дітей різного віку. Всю інформацію про оформлення замовлення та оплати послуги ви можете знайти на нашому сайті.


Головна > Новини > Авто > Bentley показала в США ексклюзивний седан Flying Spur\nКузовний підрозділ Bentley Mulliner презентував новий седан Flying Spur Mulliner. Покупці новинки отримають можливість вибирати з трьох силових агрегатів, включно з гібридним.\nПро це повідомляє пресслужба компанії. Світова прем’єра моделі відбулася в межах фестивалю Monterey Car Week у Каліфорнії. Новинка створена фахівцями найстарішого кузовного ательє і є квінтесенцією досвіду майстрів Mulliner, накопиченого за довгі роки роботи.\nАвтомобіль відрізняється від інших представників сімейства Flying Spur ексклюзивним облицюванням радіатора “Подвійний діамант”, двоколірними 22-дюймовими колісними дисками з емблемами по центру, що сами вирівнюються, та декоративними повітроводами на крилах із фірмовою символікою.\nСалоні отримав вишукане шкіряне оздоблення трьох кольорів та глянцеві декоративні панелі з цінних сортів дерева. Всі роботи над створенням інтер’єру виконуються вручну, включаючи особливу строчку, що складається зі 712 індивідуальних стібків.\nШкала приладів – повністю цифрова з особливою графікою в класичному стилі. По центру приладової панелі розташовується фірмовий обертається блок з трьома панелями. У спинках передніх крісел розміщені відкидні столики з електроприводом.\nПокупці Flying Spur Mulliner можуть вибрати з трьох силових агрегатів. Гібридна установка з мотором V6 дозволяє розганятися до першої “сотні” за 4,3 с, а максимальна швидкість досягає 285 км/год. Нове покоління 4-літрового V8 з двома турбінами забезпечить динаміку розгону на рівні 4,1 с та максимальну швидкість 318 км/год. З флагманським мотором 6.0 W12 Flying Spur Mulliner витрачає на спринт 0-100 всього 3,8 секунди і здатний розігнатися до 333 км/год.


Тема. Як люди дбають про охорону тварин у твоєму краї? Мета - Комунальний вищий навчальний заклад «херсонська академія...\nТема. Як люди дбають про охорону тварин у твоєму краї?\nМета. Збагатити знання дітей про охорону і збереження природи рідного краю, охорону тварин; розвивати спостережливість, кмітливість; виховувати любов до природи, турботливе ставлення до тварин\nМетодично-дидактичне забезпечення: таблиці, ілюстрації із зображенням тварин лісу, підручник, картки, опорні схеми,\nГільберг Т. Г. Природознавство : підруч. Для загальноосвіт. навч. закл.: 1–й кл. / Т. Г. Гільберг, Т. В. Сак. – К. :\nГенеза, 2012. – 112 с..\n– Діти, ви вже багато знаєте про тварин. Як ви вважаєте, чи потрібно охороняти тварин?\n– Сьогодні на уроці ви дізнаєтесь навіщо потрібно охороняти тварин.\n– Діти, пропоную вам розгадати загадки:\n«Ху - гу - гу!» – кричить вона.\nВідгадали? – Це…(Сова).\n– Діти, тварини, назви яких ви розгадали знищують шкідників рослин. Так, дятел – лікар лісу. Він видовбує хворі дерева дзьобом і довгим язиком виймає\n174 з-під кори жучків-короїдів, личинки. Сова – корисний птах, тому що знищує мишей. Мурашки є санітарами лісу.\nАле, на жаль, щороку тварин стає все менше, тому їх обов’язково потрібно охороняти. Для цього створюються заповідники, заказники, національні парки.\nКрім того, люди створюють зоопарки, де на відміну від заповідників, люди постійно турбуються про тварин, готують їм їжу, будують для них приміщення, доглядають за ними.\n– Хто з вас був у зоопарку?\n– Яких тварин ви там бачили?\n– Як ви думаєте, де краще живеться тваринам – в зоопарку чи в заповіднику? Чому?\n– Оберіть лідера, який буде представляти групу.\n– Перестав букви, щоб вийшли нові слова. ведьдмі лицяси лібка жолабд квов\nЯкщо Ви любите природу встаньте зі своїх парт.\nЯкщо ви не ламаєте гілки в лісі, то плесніть 3 рази в долоні.\nЯкщо ви не смітите в лісі, то нахиліться вліво, а тоді вправо.\nЯкщо у вас болить душа, коли бачите зламану гілку, то покладіть руку на серце.\nЯкщо ви посадили хоч одне деревце – підстрибніть 2 рази.\nЯкщо ви любуєтесь весняними квітами в лісі, то поверніться навколо себе.\nЯкщо хочете дружити і бути в злагоді з природою – весело посміхніться один одному.\n– Складемо закони природи, яких будемо дотримуватись.\nБережи тварин, пташок та їх ( ….)\nПам’ятай! Ти в природі (…)\nПосади (…). Полий (…)\nВзимку нагодуй (…)\nНе засмічуй (…)\nЛюби рідний (…)\nСлова для довідок : дитинчат, гість, дерево, квітку, пташок, природу, край.\n– На закінчення прослухайте вірш:\n– Як ви розумієте його?\n– Ми з вами повинні дбати охорону навколишнього середовища і не повинні завдавати шкоди природі.\n– Чим люди можуть допомогти тваринам?\nМетодично-дидактичне забезпечення: завдання на картках, музичний матеріал, гербарії, картини, малюнки із зображенням листяних і хвойних дерев; матеріали для ігор; пов’язки із зображенням квітів; дитяча енциклопедія\n«Рослини», наочні посібники та демонстраційні матеріали видавництва\n«Ранок»: плакати «Фрукти. Що росте в моєму саду»; «Овочі»; «Дерева, кущі, гриби»; «Трав’янисті рослини»; Природознавство»; «Що росте на грядках»,\nГільберг Т. Г. Природознавство : підруч. Для загальноосвіт. навч. закл.: 1–й кл.\n/ Т. Г. Гільберг, Т. В. Сак. – К. : Генеза, 2012. – 112 с..\nСонце встало – запалало.\nЗнайомство з групами культурних рослин.\nРобота в парах. Гра «Знайди пару».\nГра «Культурні рослини».\nГра «Потрібно – не потрібно».\nСам червоний, сахаристий, жупан зелений, оксамитний.\nУ золотому решеті чорних хатинок повно.\nЗнайомство з групами культурних рослин\n– Культурні рослини можна розподілити на групи. Наприклад, овес, пшениця, жито – це зернові рослини.\n– У нашому краї вирощують багатий урожай пшениці, жита, ячменю, кукурудзи, рису, соняшника.\nУ нашому краї збирають багатий урожай овочевих рослин – помідори, огірки, перець, баклажани, цибуля.\nЛьон, бавовна – це рослини, з яких виготовляють або прядуть тканину, і тому їх називають прядильними. Це дуже цінні рослини, що дають прекрасне волокно, з якого виробляють нитки, а потім – і тканини: ситець, сатин, бязь.\nПостільна білизна і вафельні рушники – це льон і бавовна.\nСаме наш край – Південь України – прославився вирощуванням кавунів, динь та помідорів. Ці культурні рослини користуються попитом навіть за межами нашої країни.\n– До кожного слова першого стовпчика знайдіть пару з другого стовпчика і з’єднайте лінією, обґрунтовуючи свій вибір. цибуля льон груша жито пшениця картопля бавовна слива піон нарцис\n– Чи все у вас гаразд? Чому? (Овочі поклали в одну тарілку, фрукти – в\nіншу, а колосок залишився.)\n– Де люди можуть вирощувати всі ці культурні рослини? (У саду, в городі, в полі) Яку першу пару ви знайшли? (Цибуля – картопля.)\n– Щодня ви їсте хліб. Його печуть із борошна, а борошно отримують із зерен пшениці, жита, ячменю, вівса. Як вони називаються? (Це зернові рослини.)\n– Хто знає, що це за рослини наступної пари? (Бавовна – льон.)\n– А як можна назвати рослини цієї пари? (Піон – нарцис.)\n5. Робота за підручником с.106 – 107\n– Пригадайте, які умови потрібні для вирощування рослин?\n– Для життя рослин потрібні певні умови. Умови життя залежать від впливу різних факторів природи. Дуже важливу роль у житті рослин віді- грають фактори неживої природи: світло, вода, температура, мінеральні солі. На рослини впливають також фактори живої природи: діяльність різних живих організмів, у тому числі й людини.\nПодивіться на малюнок і дайте відповідь на запитання.\nЯкі рослини зростають у нашому краї на полях….?\nЯкі рослини зростають у нашому краї на городах ….?\nЯкі рослини зростають у нашому краї у садках….?\nПоміркуйте чи всім культурним рослинам потрібна однакова кількість сонячного тепла і світла, а також води?\nНаведіть приклади рослин, яким потрібно багато води?\nПодивіться на малюнки на с.106 та прочитайте текст.\nПригадайте , який шлях проходить хліб, щоб потрапити до нас на стіл?\nРозгляньте малюнки і розкажіть, які культурні рослини вирощують у нашому краї? (Кавуни, помідори, дині, виноград, персики.)\n– Молодці! Всі гарно працювали і запам’ятали, які культурні рослини вирощують на Півдні України.\n– У кожного парті картки із зображенням рослин. На звороті – загадка.\nВідгадати її та помістити малюнок туди, де рослину вирощують люди (сад, город чи поле).\nЦе – солодкий... (виноград).\nЦе солодкий, що…?\nВін поважний і огрядний, він червоний і смачний,\n8. Гра «Потрібно – не потрібно»\n– «Я хочу посадити овочі на городі. Картопля потрібна?». Діти відповідають:\n«Потрібна». Учитель називає овочеві рослини, називає також фруктові. Коли закінчили «висаджувати» овочі на городі, гра триває – «саджають» фрукти та ягоди в саду.\nДітей об’єднують у команди. Одна з них «збирає» овочі, інша – фрукти.\nЗбирати можна реальні предмети або малюнки з їх зображенням. Перемагає команда, яка швидше виконала завдання.\nV. Контрольнооцінювальний етап\n– Послухайте віршик – пораду. Як ми повинні поводитися у природі!\nМетелика ловити я не хочу; він – квітка неба, хай живе собі!\nїї додому я не понесу, бо вдома їй джмеля не погойдати\nБо в кожній з них живе тремка живинка, що світиться довірою до всіх...\n– Дякую всім за роботу!\nМетодично-дидактичне забезпечення: предметні малюнки свійських тварин; сюжетні малюнки про значення свійських тварин у житті людини; загадки; календар природи; матеріал до гри «Нагодуй тварину»,\nНародився бородатим, та не зміг нас здивувати.\nБігає туди – сюди,\n– Як назвати відгадки за загальною назвою?\nІІІ Етап проектування уроку\nПригадування учнями ознак свійських тварин. Ігрова ситуація «Так чи ні».\nПригадати, де живуть свійські тварини. Гра «Хто де живе?».\nБесіда про представників вивчених свійських тварин.\nІнтерактивна вправа «Мікрофон». Пояснення господарського значення свійських тварин своєї місцевості.\nIV Етап організації виконання плану діяльності\nВчитель читає речення. Якщо воно правильне, діти повинні сказати «так», якщо неправильне – «ні»:\nкоза, корова, півень, гуска – це свійські тварини (так). б) Бесіда про свійських тварин за предметними малюнками.\nАле кожна з них має своє місце для житла у домашньому господарстві.\nПропоную пограти в гру «Хто де живе?» і розмістити усіх тварин по своїх будиночках.\nБджоли корівник в) Робота з підручником на сторінці 108\nВідгадати загадки. (Індик, вівця, качка)\nНазвати цих тварин чоловічої статті; жіночої статі; їх дитинчат.\nЯк називають людей, які доглядають за свійськими птахами? Людей, які пасуть овець? г) Підготовлений учень за допомогою електронної презентації розповідає про роль тварин у житті людини.\n– Які тварини працюють разом із людьми?\nВправи на узагальнення і систематизацію знань та вмінь учнів.\nНазвати свійських тварин на малюнках у підручнику.\nЩо дає корова?\nЩо дає вівця?\nЩо дає свиня?\nЩо дає гуска?\nЩо дає курка?\nЗ чого зроблено тканину і носки?\nЗ чого зроблено сир, морозиво?\nЗ чого зроблено ковбасу?\n1 група – Яка користь від вівці;\n2 група – Яка користь від коня;\n3 група – Яка користь від поросяти;\n4 група – Яка користь від корови;\n5 група – Яка користь від курей. в) Робота в парах\nГра «Нагодуй тварину» г) Перегляд відеофільму з метою спостереження за свійськими тваринами. д) Інтерактивна вправа «Мікрофон». Пояснення господарського значення свійських тварин своєї місцевості. на основі спостережень з відеофільму.\n«Під час спостереження за _______ я побачив ___ (звернув увагу на ___ )».\nЯкі тварини є у вас вдома?\nЯку користь приносять свійські тварини людям?\nНазвіть продукти харчування від тварин.\nНазвіть предмети одягу, взуття, побуту, сировини, для яких дають тварини.\nЯкі загадки про свійських тварин ви запам’ятали?\nТема. Як люди дбають про свій рідний край?\nМетодично-дидактичне забезпечення: електронна презентація «Професії мого краю», Гільберг Т. Г. Природознавство : підруч. Для загальноосвіт. навч. закл.: 1–й кл. / Т. Г. Гільберг, Т. В. Сак. – К. : Генеза, 2012. – 112 с., картки до гри «Хто де працює?», картки для роботи в парах, демонстраційний матеріал для роботи в групах, ілюстрації із зображенням різних професій та продукції, що виготовляють у нашій місцевості.\nНа екрані висвітлюються набір слів. Слід переставити їх і утворити речення. людину, Праця, а, марнує, лінь, годує; нема, охоти, Без, роботи;\nГубами, а, руками, говори, роби; величає, Діло, майстра;\n– Як можна назвати утворенні речення одним словом?\n– Яка головна думка висловлена в утворених прислів’ях?\nГра «Хто де працює»\nБесіда про бережливе ставлення до природних ресурсів рідного краю.\nСядьте зручно на своїх місцях, ми розпочинаємо подорожувати нашим краєм.\nУявіть собі, що ми подорожуємо автобусом. Погляньте у вікно. Що ви бачите?\n(На екрані з’являється ілюстрація пшеничного поля.)\nЩо комбайни роблять на полі?\nЯк називають людей, які вирощують і прибирають зернові культури?\nНелегка праця землероба. Не у затишному приміщенні під дахом вирощують хліб. Усім вітрам і зливам, усім примхам природи відкрите пшеничне поле.\nТой, хто вирощує хліб, цінує кожний шматок хліба. Учіться і ви з малих літ цінувати працю інших.\nПропоную помандрувати разом із пшеницею. З поля пшениця переїздить на елеватор (фото елеватора на екрані). Елеватор – це приміщення для збереження зерна.\nА як називають людей, які водять машини?\nЗ елеватора пшениця потрапляє на млин, де перетворюється на борошно\n(фото млина на екрані).\n– Люди яких професій задіяні для випікання хліба?\nСтоїть палиця, на палиці хатинка, а в тій хатинці – повно людей\n– Як ви розумієте значення слів ферма, фермер?\nЛюди яких професій працюють у магазинах?\nА чиї батьки працюють у магазинах?\nЯкі професії вам ще відомі?\n– Так, чи залежать професії від місця проживання людей?\n– Що вирощують та яких тварин розводять люди в селі?\n– За малюнками в підручнику розподілити, що вирощують у селі, а що виготовляють у місті.\n1. Яку професію не може мати міський житель? а) лікар; б) доярка; в) учитель.\n187 2. Яку професію не може мати сільський житель? а) артист; б) водій; в) хлібороб;\n– Як народжується книга?\n– Як виготовляють хутряні речі?\n– Звідки беруться виделки, ложки і ножі?\nУсе це зроблено руками людини з природних матеріалів – дерева, металу, шерсті.\nДобуваючи різні матеріали, люди змінюють природу, досить часто завдають\nїй шкоди. Природні багатства потрібно берегти – адже вони не безмежні. І до навчального приладдя слід відноситись бережливо, адже кожен зошит і підручник – це вирубані ліси. А ліс – це дім для тварин, їжа, ліки.\n1 група З’єднати стрілками питання і відповідь на нього.\nХто пише книги?\nХто учить дітей?\nХто лікує тварин?\nХто пече хліб?\n2 група Робота за малюнками. Вибрити і закреслити предмети, які виготовлені не за допомогою тваринницької продукції.\n3 група Дати відповідь за допомогою стрілки. Що з чого зроблено?\nВисновок: місто не може вижити без села, а село – без міста.


на початку служби в збройних силах США підполковник авіації Лоренс - Електронна бібліотека Бібліограф\n«Я НЕ ВІРЮ В НАДПРИРОДНЕ...»\nВ молодості, на початку служби в збройних силах США підполковник авіації Лоренс Ст. Кармон, матеріаліст до мозку кісток, зіткнувся з невідомим.\n«Я ніколи не вважав себе зеленим новачком, - згадував підполковник, - навіть коли тільки що закінчив коледж ВПС. Тому, почувши по прибутті на авіабазу острова Гуам історію про „кричущій Чарлі", просто не повірив своїм вухам.\nПідходила до кінця перший тиждень, дана мені і ще дюжині таких же, як я, молодиків для ознайомлення з новим місцем служби. Йшов дощ, і всі ми сховалися від негоди в ремонтному ангарі. Там в дальньому кутку працював літній механік з цивільних. Те, над чим він займався, привернуло мою увагу. Це був уламок літака.\n«Підходь ближче, не соромся», - сказав механік, не відриваючись від своєї роботи. Я трохи здивувався - він стояв спиною до мене і не міг бачити, як я наближався. Повинно бути, підказало шосте почуття. «Давай, синку, можеш помацати», - продовжував він. Я торкнувся холодного шматка металу. Раніше він був частиною бойового літака, тепер це лише уламок марного іржавіючого заліза. Нічого особливого. І все ж...\n«Мій приятель отримав своє на цьому літаку, - промовив механік, відірвавшись нарешті від роботи. - Його звали Чарлі. Це було ближче до кінця війни. Хоча наші хлопці повністю контролювали небо над Тихим океаном, японці ні-ні та й з'являлися. Особливо докучала нам одна парочка винищувачів. Ми прозвали їх „самурай і його леді". Хлопці з розвідки підказали нам, що „самурай" цей - аристократ, чи не нащадок Токугави (правителя Японії, що майже чотири століття тому. - Н. В.). „Леді" - благородна дама, навчалася в Європі, знала мови. Як стала пілотом - один Бог знає. Так ось, ця парочка завжди літала разом, він - ведучим, вона - веденим. Добре літали. Збили тринадцять наших „мустангів". Ще на фюзеляжі у нього і в неї були якісь рисочки та кружечки. Один знавець сказав, що це письмена японської чорної магії. Не знаю, чи це так, але хлопці йому повірили. Тому що не могли збити цю зловісну пару. Ось тоді-то і прибув до нас Чарлі. Його прислали з Європи, де на його рахунку було близько двадцяти збитих ворожих машин. Ми з ним зійшлися на ґрунті загальної любові до футболу. Пам'ятаю, коли він дізнався про японських винищувачах, загорівся, став говорити, що, дайте тільки термін, зіб'є він цю парочку! Чарлі не просто хвалився, що він насправді класний був пілот. Як-то раз брав участь у повітряному патрулі. Раптом на них з хмар виринули японці. Зав'язався бій. Тоді ми втратили одного нашого спільного друга. Він не встиг навіть викинутися з палаючого „мустанга". Це була робота „самурая і його леді". Всі хлопці розгубилися, крім Чарлі. Він зайшов у хвіст парочці і зняв по черзі її і його! Чарлі долетів до аеродрому, але, коли заходив на посадку, несподівано відмовили двигуни. Його розмазало по злітній смузі, як підсмажений телячий паштет. Кажуть, що так помстилися бідоласі Чарлі „самурай і його леді".\nПомовчавши, механік сказав, що начебто дух Чарлі не зовсім покинув цей світ. Протягом багатьох років його фігуру бачать і військові льотчики поліцейські поблизу злітної смуги. Зазвичай ці зустрічі супроводжуються моторошними криками, а бліде страшне обличчя пілота наганяє на людей панічний жах.\nМинуло кілька днів. Якось вночі я стояв в караульній зміни, в дальньому кінці льотного поля. Крізь накрапає теплий дощ були видні лише літак, який я охороняв, та темна стіна джунг-' лей. Я дивився в туманну ніч. Зависла навколо тиша тільки поглиблювала наростаюче почуття самотності. І раптом пролунав пронизливий крик, майже вереск! Я зірвав з плеча автомат і завмер. Тоді я побачив на краю поля самотню фігуру. Незнайомець ішов впевненим кроком. Пересмикнувши затвор, я крикнув: «Стій! Хто йде?» Чоловік не зупинився. Машинально я потягнувся за рацією, щоб повідомити про те, що відбувається. Але виявилося, що батарейки обесточились...\nНезнайомець був на відстані декількох метрів від мене, коли я вдруге крикнув «Стій!». На цей раз він підкорився, і я зміг розглянути його. На ньому був дірявий брудний льотний комбінезон оливкової кольори. Бліде обличчя покривав шар в'ївся кіптяви. Я повісив автомат на груди і спитав: «М-да. містер, ну і що ж ви робите у таку пору в такому місці?» Незнайомець посміхнувся: «Дивно, що ти ще не чув про мене. Хіба вони не розповіли тобі про пілота, який розбився тут тридцять п'ять років назад?» «Чарлі?» - запитав я. «Кричущий Чарлі, - відповів незнайомець, - так, по принаймні, мене тут називають». І він простягнув руку для рукостискання: «Я дивлюся, ти мені не віриш?» Чарлі підняв праву руку і хитро примружився. Його кінцівка почала перетворюватися в білу дымообразную субстанцію. Дим піднімався вгору і коливався від вітру. Минуло кілька секунд, і все стало, як раніше - рука Чарлі знайшла свій колишній вигляд. «Ну як, тепер віриш?» - запитав він. Я промимрив у відповідь щось невиразне. Потім Чарлі дістав з-за спини потертий льотний мішок. «Ця сумка була зі мною, коли я отримав своє. З тих пір я не розлучаюся з нею ні на хвилину», - сказав він, виймаючи з мішка сигнальний пістолет. Я знову схопився за автомат, але він заспокоїв мене і простягнув зброю ручкою вперед. «На, подивися», - запропонував мені Чарлі. Пістолет виявився незвичайним. Вороніння сталь просвічувала зсередини, а спусковий гачок був відсутній. Більш того, пістолет був легким, майже невагомим. Дивно, подумав я і сказав: «Я чув історію про вас від нашого механіка з старого ангара». Чарлі мовчки кивнув: «Все правильно. Кожен робить помилки. Важливо, щоб був час їх виправити. Мені його не дали».\nМи трохи поговорили про льотчиків і нових літаках, а потім Чарлі сказав, що йому пора. «Було приємно поговорити з вами, сер», - попрощався я. Вже збираючись іти, Чарлі раптом згадав щось важливе. «Ось, передай це механіку, - сказав він, простягаючи мені загорнуте в папірець маленький предмет. - Хочу віддати давній борг». Чарлі зробив кілька кроків у напрямку до лісі, і незабаром його постать зникла в тумані...\nЯ придивився до того, що він залишив. Це були загорнуті в стару стодоларову банкноту льотні «крильця», - значок пілотів-винищувачів часів другої світової війни. Коли на наступний день я віддав все це механіку, він ні про що не запитав. Лише подякував і вийшов в задумливості.\nЯ більше ніколи не зустрічав Чарлі і не чув історій про привид з бази ВПС в Гуамі. Я не вірю в надприродне і важко сказати, що ж насправді сталося зі мною тоді. Сподіваюся лише на одне: коли-небудь я отримаю відповідь на це питання».


Конкурси у ДБР: статистика – річ уперта — Срочно.Инфо\nЯк відомо, навесні розпочались відразу 3 паралельні конкурси на посади до новоствореного органу правопорядку – Державного бюро розслідувань.\nЗовнішня конкурсна комісія, що складається з «політичних репрезентанів» (по 3 особи від уряду, парламенту і президента), відбирає керівників середньої ланки. Про це я писав у попередньому блозі. Ситуація тоді склалась не дуже радісна, адже згідно аналізу «Автомайдану», що здійснений за методологією експертної організації StateWatch, лише 45% осіб не мали репутаційних плям у біографії та професійній діяльності. Більше про «теплові пастки» і політичні договорняки, описував на шпальтах «Дзеркала тижня». Цього разу розповімо паралельні історії.\nВ цілому, результати по відбору керівництва середньої ланки ДБР мало кого задовольнили. У більшості випадків звучала критика і вона дійсно заслуговує на те, щоб її почули. Тим більше, коли до керівництва потрапили особи з украй негативною репутацією:\n– перше слідче управління довірили Євгену Шевцову, який має не тільки негативну репутацію серед правоохоронців, але й чия дружина є мультимільйонеркою з бізнесом, що працює в досить неоднозначній сфері (онлайн-ігри, беттінг);\n– третє слідче управління (військові злочини) очолив одіозний прокурор Артем Бугаєць;\nЧитайте также: Що вони собі нарозслідували: кандидат до Державного бюро розслідувань Віталій Малех\n– керівником управління внутрішнього контролю став екс-СБУшник Богдан Чобіток;\n– відділ по роботі зі ЗМІ та громадськістю віддали Мар’яні Гайовській-Ковбасюк, яка не змогла пояснити джерела походження коштів на майно чоловіка, що все життя працював прокурором, а тому вибула з конкурсу на головного спеціаліста цього ж відділу при спілкуванні з комісією N1 (центральний апарат).\nЗгадаємо і про те, що конкурсна комісія N2 проводила своє тестування в Сервісних центрах МВС (екс-МРЕО) без анонімізації даних – кандидатів просто саджали за попередньо визначені комп’ютери. Потім дивним чином відмінили поліграф і почали втрьох (загалом в комісії 5 членів) проводити співбесіди. Звісно, очолював цю комісію радник директора ДБР Олег Шрам. Як свідчать джерела, саме його свого часу «поперли по статті» з прокуратури за неподачу документів до суду по справі «ЛАЗу».\nТут варто згадати і за так званого представника громадськості адвоката Петра Варишко.\nВін дивним чином повністю підтримував УСІ рішення – починаючи від тестування у будівлях екс-МРЕО і до голосування за одіозних заступників керівників територіальних управлінь. Чи то за нерозумінням, чи то за злим умислом репрезентант однієї відомої ГО просто підіграє провладним елітам у встановленні контролю над ДБР.\nА тепер про приклад того, коли громадськість усіма силами бореться за результат і отримує відповідний результат. Мова йде про спроби StateWatch та «Автомайдану» досягти успіху під час відбору держслужбовців та слідчих центрального апарату ДБР. Як вже зазначалось вище, нами попередньо була розроблена методологія аналізу кандидатів, за якою аналітики профільтрували всіх (!!!) кандидатів на посади слідчих до центрального апарату. І саме ця інформація використовувалась мною, як секретарем конкурсної комісії, під час співбесід для відсіювання недоброчесних кандидатів.\nТаким чином повз посади пролетіли кілька «цікавих» осіб: Антон Дрозд з прокурорського угрупування «Лисі птахи», «євромайданівський» прокурор Павло Головко, вищезгадана дружина екс-прокурора Львівщини Мар’яна Гайовська-Ковбасюк та ще кілька одіозних осіб.\nСтатистика – річ уперта. І зараз продемонструю результати спільної роботи.\nЗа квотами «а» (слідчі прокуратури) та «б» (слідчі інших підрозділів) було обрано 75 кандидатів і саме їх рекомендуємо на посади. Всі вони поділялись на три категорії (по «репутаційних» кольорах) – зелені (ризики відсутні), жовтні (невеликі ризики) та червоні (високі ризики).\nЯк наслідок, серед вищезгаданих 75 потенційних слідчих:\n58 осіб – «зелені».\n17 осіб – «жовті».\nЧитайте также: Що вони собі нарозслідували: прокурор Київської прокуратури Павло Безмащук\nСеред цих 17 осіб, що мають певні ризики, 11 – не знали про обов’язок декларування нерухомістю, яка не є у власності, а знаходиться у них на праві користування. 3 – мають окремі запитання по майну. 1 – мутна ситуація, коли й ніби можна поставили «зелений» колір. Ще 2 – сумнівне закриття кримінальних проваджень. І останній – згадувався на блогах одного не дуже об’єктивного ресурсу під назвою «Кореспондент».\nЯк наслідок, маємо майже 80% потенційних слідчих, що не «засвітились» у мутних справах за свою професійну кар’єру. Ще 11-ом потрібно уважніше прочитати Закон «Про запобігання корупції», щоб право користування квартирою було зазначене в е-декларації. В цілому, якщо підрахувати їх разом, то більше 90% тих, хто буде розслідувати справи ДБР – можуть стати опорою для громадянського суспільства.\nВже зустрічав на просторах Інтернету слова директора ДБР Романа Труби про успіх роботи конкурсної комісії N1. Але відповідально заявляю, що жодної ролі Труби в роботі нашої комісії НЕ БУЛО. Більше того, він створював непересічні перепони для нашої діяльності. Хотів би порадити Роману Михайловичу асоціювати себе з роботою комісії N2 (для територіальних управлінь), що повністю (!!!) йому підконтрольна. Ми обов’язково проаналізуваємо кого саме обрав радник Труби Олег Шрам разом з адвокатом Варишко і співробітницею Мінюсту Якимчук. І опублікуємо ці дані.\nІ наостанок, ми не будемо закривати очі на те, що відіграє ледь не ключову роль у роботі органів правопорядку. Мова про те, ЯК і ХТО буде керувати слідчими. І тут без тотального контролю з боку ЗМІ та громадськості не обійтись. Може бути програно кілька битв, але поки це ще далеко не поразка у війні. Тим більше, коли на носі наступні президенські та парламентські перегони, під час яких політична мапа буде перерозподілена заново і, як наслідок, керівництво ДБР почне орієнтуватись на нові еліти. Дай Б-же, щоб ці еліти були проєвропейськими за цінностями і підходами в управлінні державою.


Буде налагоджено активну співпрацю між армією і Верховною Радою та іншими державними органами, що будуть здійснювати контроль за реалізацією оборонної політики та матеріально-фінансовим забезпеченням Збройних Сил України. Видатки військового міністерства, заплановані в державному бюджеті на кожен наступний рік, обговорюватимуть міністр оборони і представники всіх фракцій парламенту. Якщо вірити плану, на колегіальних засіданнях керівництва міністерства будуть присутні Уповноважений Верховної Ради України з прав людини та його представник у справах захисту прав військовослужбовців.\nЗбройні Сили будуть більш відкритими. Так, керівництво видів Збройних Сил й оперативних командувань будуть проводити дні преси. До миротворчих частин у різних кінцях планети будуть здійснювати прес-тури. Журналісти матимуть змогу брати участь у інтернет-прес-конференціях Збройних Сил. Сторінка в мережі міністерства оборони стане більшою за обсягом. На ній розміщуватимуть матеріали про хід виконання програм реформування Збройних Сил та переходу їх на комплектування військовослужбовцями за контрактом, створення і розвиток виробництва нових видів озброєнь і військової техніки, військове формування, фінансове забезпечення і виконання оборонного замовлення. Серед інших розділів -- військово-політичне та військово-технічне співробітництво з іншими державами та міждержавними союзами.


Як людині з особливими потребами, яка не має права на пенсію, отримати довідку для пільг? | Вчасно\nАвтор Вчасно Служба новин 05.11.2015 18:25 | Залишити коментар\nІз таким питанням достатньо часто звертаються до фахівців соціальних служб міста. Так, за словами начальника управління соціального захисту населення Придніпровського району Катерини Бінусової, така довідка видається структурними підрозділами соцзахисту, виконавчими органами міськрад за місцем проживання інваліда.\nДовідка є документом, який дозволяє інвалідам (що не мають права на пенсію або соціальну допомогу) користуватися пільгами, встановленими Законом «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» та іншими актами законодавства.\nДовідка видається структурними підрозділами соціального захисту населення, районних у містах держадміністрацій, виконавчими органами міськрад за місцем проживання інвалідам, які не мають права на пенсію або соціальну допомогу, або їх законним представникам.\nДовідка видається безоплатно на підставі заяви інваліда або його законного представника. До заяви додаються:\n– копія паспорта інваліда (у разі якщо звертається його законний представник – копії паспорту представника документа, що підтверджує його повноваження);\n– копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, наведеною в первинної облікової документації № 157-1/о «Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією», затвердженої наказом МОЗ від 30 липня 2012 № 577;\n– одна кольорова фотографія інваліда розміром 3,5 х 4,5 см.\nСтруктурний підрозділ соцзахисту, виконавчий орган міської ради, до якого надійшла заява про надання довідки, перевіряє інформацію про перебування інваліда на обліку та отриманні пенсії чи соціальної допомоги в органах Пенсійного фонду або соцзахисту.\nТермін розгляду заяви інваліда (або його законного представника) про видачу довідки або повідомлення інваліда про відмову у її наданні становить 5 робочих днів від дня отримання такої заяви структурними підрозділами соціального захисту, виконавчими органами міськрад.\nПідставами для відмови у видачі довідки є надання недостовірних даних, виникнення у особи права на пенсію або соціальну допомогу та призначення пенсії або соціальної допомоги.\nДовідка дійсна на строк встановлення інвалідності.\nКатегорії Гарячі новини, Закон, Новини, Область, Суспільство Теги люди з особливими потребами, пільги, Черкаси


У Китаї зафіксували спалах невідомої раніше пневмонії – oстанні новини світу Depo.ua\nУ Китаї зафіксували спалах невідомої раніше пневмонії\nФахівці Державного комітету з питань охорони здоров'я Китаю прибули в місто Ухань в провінції Хубей, де зафіксовані випадки захворювання невідомої пневмонією\n31 грудня 2019 08:48\nПро це йдеться в повідомленні місцевої влади, передає Depo.ua із посиланням на "РИА Новости".\n"В цей час група фахівців державного комітету у справах охорони здоров'я вже прибула в Ухань і розпочала відповідну роботу", – йдеться в заяві прес-служби адміністрації міста Ухань.\nМісцевий комітет охорони здоров'я опублікував екстрену заяву з повідомленням про випадки пневмонії невідомого походження і зажадав від медичних установ вести статистку хворих і повідомляти до вищої інстанції.\nТим часом в інтернеті поширилися чутки про те, що це може бути SARS, однак в одній з лікарень міста Ухань, куди надійшли хворі, цю інформацію спростували виданню Beijing News. За їх словами, поки підозр таких немає і діагнозів таких поставлено не було.\nНагадаємо, у Китаї раніше кілька разів мали місце спалахи атипової пневмонії. За даними ВООЗ, за час епідемії в 2002-2003 роках в материковому Китаї від захворювання померли близько 350 осіб, а загальне число хворих перевищило 5 тисяч. Всього в 30 країнах світу були зареєстровані майже 8,5 тисячі випадків захворювання, більше 900 людей загинули.


Лікар за покликом серця | Український тижневик Міст\nАвтор фото: Мар’яна Гордейчук\nУ цьогорічному звіті Jersey Magazine Top 10 doctors, а також у престижному виданні Castle Connolly Top doctors було відзначено Михайла Левка, відомого в Нью-Джерзі лікаря-ревматолога та геронтолога, засновника NJ Arthritis & Osteoporosis Center. Мені пощастило зустрітися з д-ром Левком у його приватній клініці. Найперше, про що він запитав у мене, — як моє здоров’я.\n— Сьогодні я вже прийняв 30 хворих, і в кожного хотів вселити надію на видужання, — розповідає д-р Левко. — Лікарі тільки лікують недуги, а здоров’я треба здобувати самому. Знаєте, кожна людина повинна бути сама собі лікарем, щодня дбати про своє здоров’я, щоби не допустити до хронічних захворювань, це по-науковому називається профілактичною медициною.\nПричиною недуг може бути неправильне харчування, згубні звички, звикання до алкоголю та куріння, емоційні стреси, неправильний спосіб життя, травми внаслідок нещасних випадків, вплив шкідливих чинників навколишнього середовища. Також буває, що хвороби спричинено генетичною спадковістю.\nУ своїй практиці застосовую традиційну медицину та нетрадиційну, але мушу сказати, що нетрадиційна медицина — масаж, гомеопатія, акупунктура — набуває все більшої популярності. Сучасна медицина почала зближуватися зі стародавніми методами зцілення людини, і це насамперед пов’язане з духовністю й спрямоване на покращення людства.\nНа моє запитання, чому Михайло Левко обрав фах лікаря, він відповів:\n— За покликом серця. Так склалося в моєму житті, що моя старша сестра Дануся, коли мала всього два рочки, захворіла на поліомієліт. На той час ми жили в Польщі. Тоді ще не було вакцини від цієї недуги, і я бачив страждання моєї єдиної сестри й дуже переживав, що медицина на той час була безсила вилікувати її. Наслідки хвороби були для неї важкими, її паралізувало. Я дуже хотів допомогти сестрі й поставив собі за мету вивчитися на лікаря, щоби вилікувати її.\n— Пане Левко, чому так сталося, що ваша родина емігрувала з Польщі до Америки?\n— Мої батьки — родом із Рава-Руського району Львівської області. Мій тато Петро Левко, колишній вояк Української повстанської армії, як свідок трагічних подій виселення українців зі споконвічних українських земель, що мало назву «акція «Вісла», написав книгу спогадів «Село Вербиця». Під час цієї акції село Вербиця було спалене, і мої батьки змушені були переїхати до Східної Пруссії.\nТоді багато українців з історичних прадідівських земель Лемківщини, Сянщини, Холмщини та Підляшшя, що перебувають зараз у складі Польщі, виїхало до Америки та Канади. Мого батька за приналежність до ОУН-УПА жорстоко переслідували у комуністичній Польщі, наша родина зазнала скільки принижень і поневірянь тільки тому, що ми — українці. Це була трагічна сторінка в історії українців, котрі залишали назавжди свої споконвічні землі, окуповані чужинцями, і шукали порятунку за океаном.\n— Скажіть, пане Михайле, чому ваш батько вирішив написати книгу «Село Вербиця» наприкінці свого життя? Чи розповідав він вам про ті трагічні події, які пережила ваша родина?\n— Мій батько хотів донести до всіх правду про акцію «Вісла» на основі історичних фактів. Ми ще досі не маємо повного наукового дослідження про цю трагічну подію, внаслідок якої мільйони українців були вимушені залишати свої села й еміґрувати на чужину. Вербиця — лише одне село з-поміж тисяч українських поселень, яке було знищене поляками. А там жили українці, котрі, замість вирощувати хліб, виховувати дітей і внуків, ставали на двобій із окупантом, захищаючи свої споконвічні землі. Сто вояків УПА із цього села віддали свої життя, обороняючи рідні терени. Після проголошення незалежності України батько ініціював спорудження у Вербиці пам’ятника на честь загиблих.\n— Чи пригадуєте, як починалося нове життя в Америці?\n— Дуже добре пам’ятаю, як після довгих поневірянь батько отримав дозвіл на виїзд до США у травні 1964-го, і ми кораблем, на якому було 150 родин, щасливо прибули до Монреалю, а звідти — потягом за ніч приїхали до Нью-Йорка. Першим нашим помешканням була парафіяльна школа у Джерзі-сіті. Я ходив до Рідної школи, вчився гри на бандурі та фортепіано, пройшов вишкіл у «Пласті», також належав до СУМ. Студіював у Нью-йоркському університеті. Медичні студії закінчив 1985 року в медичній школі ім. Роберта Вуда Джонсона у Кемдені (штат Нью-Джерзі). У 1985-1988 рр. в університетському шпиталі Нью-Брансвіка зацікавився геронтологією, наукою, що займається вивченням особливостей захворювань осіб похилого віку та методів лікування і запобігання їх. На якийсь час переїхав до міста Провіденса, де продовжував студії та практику в Ровд-Айленд-Бравн університеті, у Медичному центрі для ветеранів, а спеціалізацію з геронтології проходив у шпиталі Раджерс-Вілямс-Дженерал і продовжував свої медичні студії в Пенсильванському університеті. Одержав дипломи з геронтології та ревматології.\nПершу свою працю почав при шпиталі імені св. Йосифа у Патерсоні (штат Нью-Джерзі). Пізніше очолював відділ геронтології, був одним із провідних спеціалістів із геронтології, а також вишколював випускників медичних шкіл різних університетів.\nТепер я є власником Центру ревматології в Нью-Джерзі, отримав відзнаки і нагороди від багатьох медичних товариств, є членом Американської колегії ревматологів, Українського лікарського товариства Північної Америки, Американського товариства геронтологів, написав багато наукових праць на медичні теми. Мої досягнення занотовані у довідниках «Хто є хто серед професіоналів» і в інших американських виданнях.\n— Чи, незважаючи на те, що ви досягли такого успіху і професійних вершин в Америці, все-таки глибоко в душі усвідомлюєте, що ви — українець?\n— Так, я є свідомим українцем, хоча ніколи в Україні не жив. Американська земля дала мені притулок і захист, можливість реалізувати себе та проявити свої здібності. За це я вдячний своїм батькам. І вони виплекали в мені любов до України. Тато казав: «Як переступив поріг хати, розмовляй українською». Батько для мене був прикладом, гідним наслідування, він був вимогливим і справедливим, людиною благородної душі.\nПригадую 1987 рік. Мій тато як голова Товариства колишніх вояків УПА в Ірвінгтоні організував урочисте відзначення 45-річчя Української повстанської армії. Мені випала честь виголосити доповідь про бойовий шлях УПА. Не пропали даремно лекції з історії у школі українознавства.\nТоді Джерзі-ситі жило досить активним українським громадським життям. Моя мама Стефанія Солодуха-Левко була активною діячкою Союзу українок Америки, співала в хорі, була заступницею голови товариства приятелів «Пласту». Вона дотримувалась українських традицій в усьому: на столі у нас були завжди українські страви, на свята ми ходили до церкви у вишиванках, любили співати українських пісень. Мама була дуже духовною жінкою, берегинею нашого роду, виховувала мене у дусі високих християнських цінностей.\nВ офісі д-ра Левка я побачила багато дипломів, почесних нагород і подяк від студентів-медиків, лікарів-інтернів, медсестер, а також родинні фото з донечкою Мартою та дружиною Світланою, є велика світлина, на якій він і його сестра Дануся у вишиванках — їхні щасливі обличчя були сповнені якоїсь незбагненної духовної краси і випромінювали родинне тепло. Я зупинила погляд саме на цій фотографії. Він помітив і сказав:\n— Цю знимку нам зробили в день сім’ї в нашій католицькій церкві Святого Миколая в Пасейку. Моя сестра живе з мамою, увесь свій вільний час я присвячую моїм рідним. Дануся потребує постійної опіки та допомоги. Але в неї – настільки сильний характер, що вона, людина з обмеженими фізичними можливостями, прагне жити повноцінно.\nКоли я відвідав Україну, був дуже розчарований тим, що не побачив там у жодному громадському закладі спеціально облаштованих місць для пересування інвалідів у візочках. В Україні про людей із обмеженими фізичними можливостями та розумовими вадами не дбають, не існує соціальних програм допомоги. Медицина в Україні потребує змін на краще й у ставленні до людей, і в обслуговуванні, особливо це стосується інвалідів. Моя мама вже два роки прикута до ліжка через невиліковну хворобу Паркінсона. Як лікар, я роблю все можливе, щоби полегшити її страждання, та, на жаль, медицина безсила вилікувати цю недугу.\nКоли ми розмовляли з д-ром Левком про події в Україні, він сказав:\n— Головна війна, яку має виграти український народ, — це війна проти тотальної корупції. Українці мають раз і назавжди побороти страх бути українцями. Коли я відвідав Київ, то почувався чужинцем на рідній землі. Коли кажеш, що ти — американець, то тебе добре приймають там, а як назвешся українцем, то відчуваєш цілком інакше ставлення до себе, я би сказав — зневагу. Це — той комплекс меншовартості, якого українці після Революції гідності мають позбутися раз і назавжди.\nВ Америці я можу вільно заявити, що я — українець, і буду пошанований і почутий в уряді як представник української діаспори. Тому вся надія — на нове покоління українців, котрі мають людську гідність і національну свідомість, готові відмовитися від збагачення і власних політичних амбіцій заради майбутнього країни. Увесь світ із тривогою спостерігає вторгнення на територію України її північного сусіда. Українцям по всьому світу треба об’єднатися й допомагати Батьківщині. Сьогодні від кожного з нас залежить її майбутнє.\nД-р Левко є ініціатором багатьох благочинних акцій в українській громаді Нью-Джерзі, він є шанований американcько-українською громадою і визаний як успішний лікар у галузі ревматології та геронтології. Він – прихильник «Нової хвилі» в Пасейку, віце-президент дирекції федеральної кредитівки «Самопоміч» у Нью-Джерзі. Михайло Левко передав щедрі пожертви на допомогу сім’ям героїв «Небесної сотні», для українських військових і на Фонд розвитку Українського католицького університету у Львові.


Поетичний білорусько-український діалог - 5 Травня 2016 | Litcentr\n/ Події / Поетичний білорусько-український діалог - 5 Травня 2016\nДата: 05 Травня 2016 (Четвер)\nОрганізація «Література.РВ» запрошує рівнян на один із завершальних заходів сезону «Зима-весна 2016», а також другу подію міжкультурного літ.проекту #RV_Dialogue. До Рівного приїде рівнянин Олександр Ірванець та білоруський письменник Андрей Хадановіч. Читання відбудуться у четвер 5 травня о 19.00.\nПроект #RV_Dialogue стартував 6 лютого, коли до Рівного завітав молодий харківський поет Выдумайэхо. «Діалог» із ним вела рівнянка Вікторія Дикобраз. Вечір пройшов у форматі почергових читань кожного із запрошених поетів. #RV_Dialogue - це серія парних літературних виступів, сенс яких полягає в налагодженні діалогів між авторами, що пишуть різними мовами (російсько-, українсько-, білорусько-, польськомовні та ін.).\n5 травня організатори вирішили запросити всіх на білорусько-український «діалог». Одним із гостей буде білоруський письменник та перекладач Андрій Хаданович, який, до слова, у Рівному був вже минулого року. З іншого боку #RV_Dialogue з ним буде Олександр Ірванець – рівненський письменник, частий гість на заходах від Літератури.РВ.\nАндрій Хаданович – поет, перекладач із Мінська. За освітою філолог, спеціаліст з французької літератури. Закінчив філологічний факультет Білоруського державного університету (1995) і аспірантуру БДУ (1999). Викладає в БДУ історію французької літератури; також викладає в Білоруському гуманітарному ліцеї ім. Якуба Коласа. Член Союзу білоруських письменників і Білоруського ПЕН-Центра. Перекладає з французької, української і польської мови.\nЗахід відбудеться у рівненському конференц-залі готелю «Оптіма».\nПочаток о 19:00. Вхід на вечір платний (25-40 грн.)\nПодія у Facebook: http://facebook.com/events/514070815461109/


Гормональні порушення - симптоми » Діагноз\nГормональні порушення - симптоми\nГормональні порушення доставляють чимало неприємностей як чоловікам, так і жінкам. Найчастіше подібні порушення зустрічаються у жінок.\nЯк визначити гормональні порушення?\nОзнаки порушення гормонального фону можуть бути зовнішніми, обумовленими при візуальному огляді або на основі скарг пацієнта, а також внутрішніми, тобто тими, які неможливо встановити без проведення відповідних лабораторних аналізів. Щоб визначити, чи є у вас гормональний збій , слід звернутися до лікаря гінеколога-ендокринолога (для жінок) або андролога (для чоловіків). В крайньому випадку, для визначення гормонального порушення можна звернутися до терапевта.\nЛікар в обов'язковому порядку призначить проведення загального аналізу крові та аналізу крові на гормони.\nСимптоми гормональних порушень можуть бути наступними:\nЗниження ваги при нормальному апетиті. Найчастіше, це говорить про проблеми з щитовидною залозою. Слід в обов'язковому порядку звернутися до ендокринолога, якщо схуднення при гормональних порушеннях супроводжується такими проявами як:\nпідйом субфебрильної температури до 37-375 градусів, особливо якщо така температура тримається тривалий час;\nтремтіння пальців рук (так званий тремор);\nбезсоння, кошмарні сни і інші порушення сну;\nрізкі перепади настрою, нервозність.\nНадмірно швидкий набір ваги без будь-яких видимих причин і при нормальному харчуванні. Більшість розладів ендокринної сфери можуть давати такий ефект.\nНенормальне оволосіння. Зазвичай з такою проблемою стикаються жінки, у яких завищений рівень тестостерону.\nРозтяжки багряного кольору на тілі, що може говорити про патологію наднирників.\nАкромегалія - ендокринні зміни зовнішнього вигляду людини, які проявляються в огрубінні рис обличчя, випинанні щелепи, збільшення надбрівних дуг.\nШкірний свербіж, який часто сигналізує про початковому цукровому діабеті.\nВиділення при гормональних порушеннях у жінок, що супроводжуються порушеннями менструального циклу, межменструальними кровотечами .\nГормональні порушення і прищі\nЧасто зовнішнім проявом гормонального збою можуть бути прищі. Засоби боротьби з таким проявом повинні бути направлені на причину, а не на нівелювання естетичного ефекту. Різноманітні мазі, засоби для миття та очищення шкіри можна використовувати лише як допоміжну терапію.\nЛікування гормонального збою у жінок Гінекологія Гормональне порушення у жінок - симптоми Гінекологія Гормональний дисбаланс Хвороби Про що свідчать прищі на жіночих статевих органах? Народне лікування Причини, ознаки і симптоми гормональних порушень у жінок і чоловіків. Поруш ... Хвороби Підступна заліза Хвороби


Автор: Редакція Journey в Україні | 11 лют. 2016\nДжерело зображення: Gautier Poupeau\nПоп-арт як напрям мистецтва був сформований на основі конфлікту копірайта та, власне, мистецтва. Митці не стільки створювали щось нове, скільки робили ребрендінг вже існуючих речей, сприяли їх популяризації. І Рой Ліхтенштейн не збирався вигадувати велосипед — він знаходив у коміксах випадкові зображення, які його надихали, і переробляв їх, даруючи нове значення та вселяючи нове життя.\nАвтор зображення: Pixel Addict\nРой Ліхтенштейн (1923-1997) почав створювати свої перші роботи в стилі поп-арт на початку 1960-х років. До цього часу він вже встиг здобути степінь магістра мистецтв в університеті Огайо і змінити кілька видів діяльності. Довгий час Рой не міг визначитися зі своїм власним стилем. Шукаючи себе, наприкінці 1940-х і впродовж 1950-х він намагався визначити манеру і досить довго експериментував з різноманітними стилями - то з сюрреалізмом, то з кубізмом, то з абстрактним експресіонізмом. Зробити перший крок на шляху до відомого стилю художнику допоміг американський економічний бум, коли звідусіль надходили заклики до споживання - яскраві картинки, що зображують побутову техніку, продукти, взуття, сміттєві корзини. У 1961 році Ліхтенштейн отримав ще одну підказку ззовні - син попросив його намалювати щось таке ж гарне, як комікс.\nДжерело зображення: Playing Futures: Applied Nomadology\nТож на перші нариси поп-арту його надихнули саме малюнки з коміксів і за основу своєї техніки він вирішив взяти крапкову технологію промислового друку (CMYK), доповнюючи її характерними для коміксів чорними лініями.\nВін був одним з перших, чия творчість зверталась не до індивідуальності, а до масової свідомості. Спочатку саме це було основною причиною його несхвалення критиками, але пізніше більш молоді колеги визнали Роя Ліхтенштейна одним з найвпливовіших художників XX століття. Здобув популярність він після персональної виставки в галереї Кастелло у 1962 році.\nКращою ілюстрацією того, в чому звинувачували Ліхтенштейна, є його «Автопортрет» 1978 року із зображенням футболки, де на бирці навіть немає марки виробника, і дзеркалом на тому місці, де мала б бути голова. Одночасно це і прекрасне підтвердження думки, що поп-арт - дзеркало «одноразового» суспільства, як визначають стиль самі художники.\nДжерело зображення: pinterest.com\nСвою версію «Спальні в Арлі» Ван Гога Ліхтенштейн створив у 1992 році. «Я тут трошки прибрався у нього. Думаю, він зрадіє, коли повернеться з лікарні і побачить, що я розвісив його сорочки і навіть купив нові меблі», - жартував Рой у відповідь на звинувачення в плагіаті.\nАвтор зображення: Selena N. B. H.\nНе зважаючи на загальне визнання і рекордно високі ціни, за якими роботи Ліхтенштейна йдуть з молотка, багато критиків і досі вважають його творчість поверхневою, а самого художника - заручником свого стилю, за межами якого він ризикував не здобути жодного успіху. Інші ж стверджують, що індивідуальна манера художника навпаки допомогла йому стати більш вільним у творчості. Як би там не було, за допомогою своєї техніки точок і ліній, Рой відбив основну ідею стилю, в якому всі об'єкти зчитуються завдяки універсальному коду. Поряд з Енді Уорхолом, він змінив скептичне ставлення до поп-арту і своїми алюзіями на роботи попередників поставив знак рівності між високим і комерційним мистецтвами. У його роботах було набагато більше зрозумілого всім контексту та сучасної культури, ніж світовідчуття самого художника, що цінителі досі вважають як головним недоліком, так і основним досягненням Ліхтенштейну.\nЧас від часу все ще виникають суперечки, чи можна вважати ці «ребрендінгові» роботи мистецтвом. Джек Ковот, керівник фонду Ліхтенштейна, каже: «Роботи Роя - поєднання дивовижних графічних формул і почуттів, якими досі захоплюється увесь світ. Зображення змінили в масштабі, кольорі, обробці і у їх значенні загалом. Про точну копію не йде і мови».\nЗараз роботи Роя Ліхтенштейна знаходяться в найбільших державних колекціях по всьому світу, включаючи Музей сучасного мистецтва в Нью-Йорку, Музей Людвіга в Кельні і Музей сучасного мистецтва в Лос-Анджелесі.\nЯк започаткувати власну колекцію Coca-Cola


Це інша планета: про життя українки в найсучаснішій країні - новини подорожей - Японія - фото | Подорожі Обозреватель\n20 жовтня • оновлено в 15:03\n"Це інша планета": про життя українки в найсучаснішій країні\n12 серпня 2018, 12:40 35.1т Читати матеріал російською\nКиянка Ольга Даншина 9 років живе в найбільш передовій країні планети - Японії. Приїхавши вчитися, дівчина закохалася в культуру і комфорт і вирішила залишитися назавжди! Її чоловікові українцеві заради коханої довелося вивчати японську мову, і зараз вони обоє успішні в своїх професіях.\nЧому, навіть знаючи мову, спочатку складно дістатися до потрібного пункту, які чарівні пігулки врятують від усіх хвороб і що з японських товарів обов'язково бере з собою в подорож Ольга - читайте в ексклюзивному інтерв'ю на OBOZREVATEL.\nМоя перша спеціальність - філолог, викладач і перекладач японської мови. З 2000 року я вивчала японську мову і культуру в університеті Шевченка, і, звичайно, була захоплена цією країною. Навчання в Японії є обов'язковою умовою для роботи за фахом, оскільки японська мова досить складна. Ієрогліфіка, багато ступенів ввічливості, кардинальна відмінність письмової та розмовної мов - без навчання та відшліфовування знань у середовищі не досягти необхідного професійного рівня.\nЯпонський уряд пропонує іноземним студентам кілька безкоштовних програм навчання в японських університетах. За однією з таких програм у 2010 році я і приїхала в Японію. Два роки навчалася за програмою "Студент-дослідник" за своєю другою спеціальністю "маркетинг", вивчаючи тонкощі японської реклами. Потім вступила на магістра і через два роки закінчила бізнес-школу при університеті Аояма в Токіо, отримала диплом МВА. Разом зі мною приїхав і мій чоловік - вивчив японську мову в мовній школі і влаштувався тут на роботу за своєю спеціальністю в сфері IT.\nЯпонія - дивовижна і дуже не схожа на увесь інший світ країна. Незважаючи на те, що протягом п'яти років вивчення японської мови в університеті Шевченка я була занурена в японську культуру, вивчала географію, історію та літературу, спілкувалася з японцями в Києві, по приїзду в Японію мене чекало безліч відкриттів і здивувань. Японія відрізняється від України в усьому - побут, система освіти, спосіб мислення людей, турбота про навколишнє середовище, міжособистісні відносини і рівень сервісу, ставлення до релігії і закону. Японія - це інша планета, життя на якій неможливо уявити, не побувавши там.\nМабуть, першим найбільш незабутнім враженням було моє знайомство з системою громадського транспорту. Гуртожиток знаходився за годину їзди від університету. Добиратися треба було на метро з трьома пересадками. Мало того, що необхідно було вибрати правильний напрямок проходження, так ще й сісти на той поїзд, який зупиняється на потрібній станції, а не пролітає її, опинившись експресом. Ускладнювалось все тим, що в назвах станцій використовуються тільки ієрогліфи, які можуть читатися зовсім не за правилами... Загалом, сказати, що це було складно - це нічого не сказати. Це було непереборно. Щастя, що японські студенти, які жили з нами в одному гуртожитку, неодноразово викликалися супроводжувати нас до університету.\nСистема руху метро, приміських і міжміських електричок дуже заплутана, зате всередині дуже комфортно! Влітку в поїздах працює система кондиціонування, а взимку - підігріваються сидіння. Машиністи 24 рази повторюють назви станцій, дякують за користування їхньою залізничною компанією, бажають гарного дня, а в дощовий день дбайливо нагадують не забувати парасольки.\nСпочатку мене дуже вражало те, що ніхто не візьме чуже. Магазини спокійно викладають продукцію на вході, і сумка з продуктами, залишена в кошику велосипеда, благополучно чекає свого господаря.\nПерший час дуже незвично було сортувати сміття - горюче, не горюче (пластик), ПЕТ-пляшки, скляні банки, бляшані банки. Габаритне сміття й електроніка викидаються за окрему плату.\nДержавне страхування обов'язкове для всіх. Щомісячна сума залежить від рівня доходу. Працівникам підприємств 50% від суми оплачує роботодавець. Зазвичай страхові внески відраховуються із зарплати автоматично. Страховка покриває 70% витрат на лікування, 30% оплачує сам пацієнт. При госпіталізації і важких хворобах страховка покриває більше 70%, проте сума залежить від конкретного випадку. Страховка також оплачує пологи в розмірі 4000$. У деяких містах і районах Токіо для дітей відвідування лікаря і ліки за рецептом безкоштовно.\nТОП -10 найбільш смачних і корисних продуктів Японії\nУ японців особливе ставлення до здоров'я, медицини та ліків!\nЗ одного боку вони один раз на рік обов'язково проходять медичне обстеження. Лікарі користуються великою повагою в суспільстві, пацієнти вірять беззастережно їхній думці і беззаперечно виконують всі призначення.\nРазом з тим при проблемах зі здоров'ям лікарі не поспішають призначати обстеження і ставити діагноз.\nВаша хвороба через стрес - це, мабуть, найпоширеніша відповідь на скаргу пацієнта в Японії. Досі пам'ятаю ситуацію в японській дерматологічній клініці, яка стала анекдотом у нашій родині.\n- Лікарю, у мене сильна алергія, висип і свербіж!\n- Алергія - від стресу. Ви багато працюєте!\n- Лікарю, але я безробітний!\n- Ось звідси і стрес!\nЧарівна пігулка - це ще одна тенденція в традиційному підході до лікування будь-яких недуг! Не одна, так інша таблетка обов'язково допоможе, вважають японські лікарі.\nКоли я звернулася в клініку з проблемами шлунково-кишкового тракту, лікар вислухав мої скарги й одразу ж виписав 4 види різних таблеток. Я попросила провести обстеження і взяти аналізи перед тим, як призначати лікування. На що отримала відповідь: "Я так не лікую! Я призначаю курс ліків на 2 тижні, а якщо не допомагають, підбираю інші".\nЯпонські незвичайні товари\nЯпонці славляться винаходом незвичайних товарів, які ще більше полегшують життя своїм споживачам або краще колишнього вирішують якусь нагальну проблему!\nОдного разу спробувавши, ти вже не уявляєш життя без цього японського побутового або косметичного гаджета. За роки життя в наш сімейний побут міцно увійшли такі прості, але незамінні товари як сіточка для спінювання мила або японські ватяні палички. Сіточка прекрасно пінить! Не потрібно багато зусиль, щоб отримати щедру густу піну для ефективного очищення від бруду і знезараження шкіри. Мило не ковзає з рук, особливо дитячих! І економія - мило вимилюється до кінця! Тепер у нас вдома 4-5 подібних сіточок для всіх членів родини!\nВатяні палички порівняно з вітчизняними аналогами, значно тонші, а вата накручена більш щільно. Плюс до всього, ці палички не згинаються і не ламаються при використанні. Японські дизайнери попрацювали і над їхнім зовнішнім виглядом - вони бувають не тільки білі, а й чорні. Накрутка вати також буває не простою, а спіральною! Крім того палички зручно дістаються з банки з допомогою зручного важеля! Кажуть, японські ватяні палички дуже популярні у візажистів Голлівуду.\nУ подорожі я завжди беру дорожні набори косметики. Практично кожна косметична лінійка має міні-набори найнеобхідніших очищувальних і зволожуючих засобів. У довгих перельотах з Японії в Україну можу спати тільки завдяки паровим маскам для очей! Вони одягаються на очі і завдяки спеціальному складу при зіткненні з тілом розігріваються до 40 градусів. Очі і все тіло моментально розслабляються і хилить у сон. А впоратися з набряками ніг у польоті допомагають охолоджуючі пластирі для ніг. Вони наклеюються на ступні та ікри, завдяки ментолу і лікарським травам у складі охолоджують, розслаблюють ноги, а також налагоджують кровообіг.\nФілософія і якість їжі: чому в Японії і Китаї досі користуються паличками\nВ Японії українська діаспора невелика. У Посольстві України в Токіо офіційно зареєстровано всього близько 1500 наших співвітчизників. З народженням дитини ми переїхали в передмістя і тепер їздити в центр на будь-які заходи накладно. Знаю, що раз на рік у Токіо проводять марш вишиванок, але ми жодного разу не брали участь.\nЦього року зовсім випадково познайомилися з сім'єю одеситів, які живуть поблизу. Тепер кожні вихідні проводимо разом - гуляємо з дітьми, відвідуємо музеї та центри розваг, їздимо в гори і до океану.\nМаючи українські права можна досить легко конвертувати їх на японські! Основні умови:\n1. Проживати на батьківщині не менше року з моменту отримання українських прав;\n2. Здати тест на комп'ютері (10 нескладних питань);\n3. Здати практику водіння на майданчику.\nЯкщо отримувати права з нуля, необхідно пройти навчання в місцевій школі водіння і заплатити за це близько 2000$.\nЯпонія всесвітньо відома своїм висококласним сервісом! Туристи відчувають себе тут королями, а місцеві жителі бажаними гостями, куди б вони не вирушили!\nВвічливість, послужливість і задоволення будь-якого бажання клієнта в Японії негласний закон. Що ж є природним для жителів країни Висхідного сонця і що так дивує навіть досвідчених мандрівників?\nРесторани завжди подбають про вашу чистоту і комфорт - у кожному закладі вам принесуть вологий рушник або серветку для освіження обличчя і рук. Також чиста прохолодна вода - обов'язковий безкоштовний комплімент від закладу. А в сушечних завжди на столі пудровий зелений чай і краник з окропом. Наливай до повного задоволення! Дуже часто в ресторанах є дитяче меню, разом з яким вашій дитині подарують іграшку на вибір! Як альтернатива на виході запропонують якусь солодкість!\nУ супермаркетах і торгових центрах на касі вам завжди віддадуть здачу в руки новими і чистими купюрами. А дрібняки, на подив, отримаєте підігрітими! Вагітним і особам похилого віку кошик із покупками допоможуть перенести на стіл для упаковки. А поруч із ним можна взяти звичайний або сухий лід для охолодження куплених заморожених товарів.\nЗвичайних локерів в японських супермаркетах не знайдеш - ніхто не боїться, що товар буде вкрадений. А ось знову-таки для зручності покупців є локери з охолодженням. Поки ви робите покупки, ваші попередні товари в особистому міні-холодильнику!\nУ будь-якому закладі в дощові дні будуть виставлені стійки з пакетами для парасольок або спеціальні пристрої для позбавлення від крапель води. А в зимовий час у торгових і бізнес центрах на вході встановлюються апарати для автоматичного чищення взуття!\nУ країні з катастрофічним падінням народжуваності і проблемою старіючого населення діти - це великий скарб і повноцінні члени суспільства! Для їхнього комфорту передбачена маса зручностей, які годі й шукати в інших країнах! У кожному громадському туалеті є дитячі туалетики і пісуари, або накладки на дорослі унітази. Одна або кілька кабінок будуть пристосовані для батьків з дітьми - вони просторіші і всередині є безпечний стільчик для малюка. Поруч зі стандартними умивальниками буде один для діток - трохи нижче або підставочка, щоб малюк міг помити руки нарівні з дорослими!\nУ кожному торговому центрі і в багатьох громадських місцях є кімнати для зміни підгузників і годування груддю. Крім цього там є безкоштовний окріп для приготування суміші, іноді мікрохвильовка для розігріву дитячої їжі, а також автомати з підгузками і вологими серветками, де можна купити все на один раз.\nВоістину, в Японії турбота про людину та її потреби на висоті!\nТипові японці - це чоловік-білий комірець, пропадає на роботі цілодобово, дружина-домогосподарка, що присвячує своє життя домашнім клопотам та вихованню дітей. Старше покоління практично не бере участі в житті молодої сім'ї, не допомагає з онуками. У японських бабусь і дідусів насичене пенсійна життя - спортивні секції та гуртки за інтересами, прогулянки садами, сходження в гори, подорожі по Японії і за кордон. Крім цього після виходу на пенсію багато хто продовжує працювати неповний робочий день.\nЗ сусідами відносин практично жодних немає... Японці навіть намагаються не їхати разом у ліфті, щоб не бентежити один одного мовчанням... Я в перебігу декількох місяців привчала всіх мешканців свого під'їзду вітатися і дивитися в очі. Зате тепер є хоч якась подоба сусідства. Мені кажуть якісь загальні фрази про погоду, дивуються, як виріс мій синок, задають якісь питання!\nЯпонія і Китай пішли під воду: є загиблі, евакуйовані тисячі людей\nЯпонія досить закрита країна й емігрантів тут значно менше в порівнянні з іншими країнами. Тут досі присутній культ "білої людини" - американцями і європейцями захоплюються, на них рівняються і намагаються бути схожими. Якщо ж іноземець знає японську мову, а з ним і культуру, то він допускається в багато сфер японських реалій, куди не потрапити без цих знань.\nЖиття в іншій країні дає можливість розширити свій кругозір і отримати безцінний життєвий досвід, а Токіо як великий мегаполіс - дає масу можливостей для особистісної та професійної реалізації.\nТакож у японській столиці багате культурне життя - багато театрів і концертних залів, часто проводяться виставки східного і західного мистецтва, привозять експозиції з найвідоміших світових музеїв. Тут щорічно проходять фестивалі всіх країн світу, і раз на два роки проводять Токійський автосалон, де представляють передові досягнення світової автомобільної індустрії.\nМи з чоловіком завжди мріяли поїхати закордон і щасливі, що скористалися шансом побачити, випробувати, відкрити для себе стільки нового. Звичайно, життя вдалині від рідних і друзів - неабияке випробування, але переваг у житті за кордоном все ж більше!\nБільш докладно про життя в Японії можна прочитати на сторінках Ольги у соціальних мережах:\nФейсбук - https://www.facebook.com/olga.yaremchuk.37 і Instagram - https://www.instagram.com/olga_danshyna/\nВсегда с интересом читаю на Обозревателе стать о жизни наших соотечественников в других странах. Очень познавательно! Спасибо Анне Куделе за ее профессиональную работу. Ждем новые статьи, фото!\nSmit Airin, спасибо! Приятно ;)\nАвтору - Ання, хватит "мыло" гнать. Вы что - все страны переберете?? Так это еще Остап Бендер делал. Составлял для бесталанных трафарет с последующей вариацией вставок в ОКОШКАХ- Арык, ишак, грохот дней. И пример приводил - Встает заря под грохот дней, горит зарей кишлак, а средь арыков и аллей идет гулять ишак. Хватит полову гнать - все имеют доступ к интернету, видео и пр. Давно все расписано. Взяли бы тяпку - да буряки бы пропололи. И у нас был бы японский феньшуй. А то все только попиз...ть, как за бугром хорошо.\nКоманчо Горослав, Не интересно - не читай. Или тебе обязательно блевонуть надо?\nАндрій Рева 11.2т 166\nМикола Томенко 1.1т 3\nАндрій Ілларіонов 3.4т 4\nУріель Штерн 9.7т 11\nФашик Донецький 23.6т 87\nГеннадій Мохненко 9.2т 226


Долар подорожчав. Курс НБУ на 4 березня : 04:03:2019 - vsim.ua\nДолар подорожчав. Курс НБУ на 4 березня\nДолар додав 1 копійку, євро та злотий подешевшали.\n- долар додав 1 копійку та становить 26,86 гривні/долар.\n- євро впав на 9 копійок та становить 30,57 гривні/євро.\n- злотий подешевшав на 2 копійки та закріпився на позиції у 7,09 гривні.


Кличко боїться, що після Великодня ситуація з коронавірусом різко загостриться - Главком\n9 Квiтня, 2020, 15:47 glavcom.ua\nМер Києва Віталій Кличко з хвилюванням очікує цьогорічного Великодня\nКличко закликав киян не йти до церкви на Великдень\nМер Києва Віталій Кличко закликав представників церков дотримуватися обмежень під час Великодніх свят та усвідомлювати свою відповідальність за безпеку вірян. Про це він сказав під час онлайн-пресконференції.\n«Я кілька разів зустрічався з представниками всіх конфесій. Я говорив про дотримання обмежень церквами. Про те, що вони теж мають усвідомлювати свою відповідальність за безпеку вірян. Вчора теж була така зустріч. І ми обговорювали, що служби слід правити в обмеженому режимі – максимально задіяти онлайн-трансляції, - сказав мер. - Були на зустрічі і представники Національної поліції. Вони звернулися із тим, аби біля храмів не збирали масово людей. Обговорювали і обмеження щодо відвідування кладовищ в поминальні дні».\nКличко зазначив, що з випадків захворювання, зареєстрованих за минулу добу, 26 - у Києво-Печерській лаврі.\n«Складно уявити, яким може бути ланцюг подальшої передачі інфекції. Ось чому я з хвилюванням очікую цьогорічної Паски. Щоб після свят ситуація різко не загострилася. Щоб ми не мали сотень нових хворих! Я ще раз звертаюся до киян: будь ласка, залишайтеся на свята вдома – з найріднішими. Якщо ви нехтуєте своїм здоров'ям, подумайте про своїх дітей, батьків, дружин і чоловіків! Не дотримуючись правил, ви ставите під удар їх безпеку і їх життя! Бо ми відповідальні за наших рідних. Подумайте про це», - підкреслив Кличко.\nЯк повідомлялося, за даними Центру громадського здоров’я України, протягом 8 квітня за результатами досліджень вірусологічної референс-лабораторії у Києві підтверджено 300 випадків Covid-19.\nМер Києва Віталій Кличко повідомив про 335 підтверджених випадків захворювання на Covid-19, станом на ранок 9 квітня. За добу кількість підтверджених випадків зросла на 41. З випадків, зареєстрованих за минулу добу, 26 – у Києво-Печерській лаврі.\nНагадаємо, 8 квітня братія Києво-Печерської лаври отримала результати тестів на коронавірус, які було проведено 4 квітня. 30 духівників із 44 отримали позитивні результати.\nПерший заступник глави Офісу президента Сергій Трофімов: Нас всіх тестують на коронавірус\nВірусолог з Меріленда Юлія Петрова: І Україна, і США роблять однакові помилки – не тестують усіх


В центрі Львова карета з кіньми протаранила лавку. Є постраждалі — ОПОЛЧЕНЕЦ ИНФО\nВ центрі Львова карета з кіньми протаранила лавку. Є постраждалі\nУ суботу ввечері, 2 листопада, на просп. Свободи карета з кіньми в’їхала у лавку, на якій сиділа 15-річна дівчина. Про це Львівському порталу повідомили у патрульній поліції Львівщини. Об этом сообщает charter97.in.ua со ссылкой на СМИ.\nІнцидент стався орієнтовно о 18:30 год. За попередніми даними, коні перелякались салюту, який неподалік запускали іноземці, тому кинулись навтьоки і збили на своєму шляху лавку.\n«На лавці сиділа 15-річна дівчина. Її з травмами госпіталізували до Охматдиту. Зі слів очевидців, потерпілих було двоє, але старший чоловік, ймовірно фірман, відмовися від допомоги медиків», – розповіла речниця патрульної поліції Львівщини Катерина Рибій.\nЯк пишуть очевидці у спільноті «Варта 1», внаслідок наїзду травми отримав й сам кінь. Він пролежав близько двох годин, допоки його не оглянув ветеринар і не забрали.\nПодію кваліфікували як ДТП із потерпілими. Справою займаються слідчі.\nЯк пише Zaxid.net, карета із кіньми належить «Каретному двору», власницею якого є львів’янка Валентина Банас. Втім вона відмовилась спілкуватись із журналістами про інцидент, що трапився.\nФото: Варта 1, Ігор Зінкевич\nДжерело статті: “https://portal.lviv.ua/news/2019/11/03/v-tsentri-lvova-kareta-z-kinmy-protaranyla-lavku-ye-postrazhdali”


Рінгтон для iphone як зробити? + Відео уроки\nРінгтон - це звуковий сигнал, який видає ваш телефон під час дзвінка, приходу смс або ммс повідомлень. Ним може служити як простенька мелодія, так і уривок пісні. Однак пам'ятайте про те, що яка б улюблена не була пісня або її уривок, ви ризикуєте її зненавидіти, поставивши як дзвінок на виклик, особливо якщо вам часто телефонують.\nОтже, зараз ми розповімо вам, як зробити рингтон для iphone.\nВикористовуйте програму iTunes, вона дозволить вам змінити будь-який звуковий файл, або пісню, з вашого жорсткого диска комп'ютера. З її допомогою можна легко і швидко зробити рінгтон для свого iphone.\nОбираєте вподобану пісню, клікаєте на неї правою кнопкою миші і вибираєте рядок «Відомості».\nУ віконці, що відкрилося, переходите в пункт меню «Параметри», і ви побачите написи «Початок» і «Кінець». Потім лівою кнопкою миші ставите дві позначки на часі звучання пісні, перша означатиме початок, а друга кінець відтворення вашого рінгтона. Врахуйте, що час його звучання не повинно бути більше тридцяти секунд. Потім натискаєте на кнопку «Ок».\nЗнову клікаєте правою кнопкою миші на цю ж пісню, але тепер вибираєте рядок «Зробити версію у форматі ААС».\nПрограма почне обробку і в підсумку створиться інший файл невеликого розміру з відрізком, який ви зазначили. Він збережеться там же, де і оригінальний звуковий файл.\nЗнову клікаєте на нього ж правим кліком і тиснете на напис «Показати в провіднику». Близько вашої пісні ви побачите новостворений файл. Ви його відразу впізнаєте, бо у нього буде розширення .m4a. Перейменовуєте його в будь-яку назву, і поміняйте розширення на .m4r. тепер це повноцінний рінгтон для iTunes.\nТепер повертаєтеся в програму і видаляєте з медійної бібліотеки створений раніше файл з розширенням .m4a. програма запросить підтвердження видалення файлу, натискаєте «Залишити».\nПеремикаєтеся на Провідник і двічі клікаєте на файлі з розширенням .m4r, при цьому він додасться в медійну бібліотеку iTunes.\nПідключаєте iTunes до програми (його вибираєте в меню ліворуч) і переходите на вкладку «Звуки». Ставите галочку напроти пункту «Синхронізація звуків» і тиснете на напис «Синхронізувати», ваш рінгтон з'явиться на телефоні.\nЯк тільки синхронізація завершилася, включаєте телефон і заходите в його налаштування. У ньому вибираєте вкладку «Звуки» і відзначаєте галочкою нашу мелодію.\nІснують сервіси, за допомогою яких можна створити рінгтон в онлайн режимі. Цей спосіб зручний тим, що не потрібно завантажувати і встановлювати додаткові програми.\nОдин з таких сервісів - це сайт mp3cut.ru.\nВідкриваєте його за допомогою будь-якого браузера і вибираєте пісню, з якої потрібно створити рінгтон.\nМожете вибрати пісню із запропонованих в соціальних мережах або ж з жорсткого диска комп'ютера, використовуючи для пошуку провідник.\nУ вікні вибираєте потрібний інтервал, пересуваючи ведмедиком праву або ліву лінію на шкалі. Обраний ділянку можна попередньо прослухати, натиснувши зелену кнопку "Play» зліва. Так можна тонко коригувати початок і кінець звучання.\nНатискаєте на напис «Обрізати», а потім на «Скачати». Обираєте місце, куди потрібно зберегти уривок пісні і зберігаєте.\nВрахуйте, що довжина мелодії не повинна перевищувати тридцяти секунд. Якщо він більше по довжині, то буде обрізане сервісом автоматично.\nЗбережений файл з розширенням .m4r завантажуєте на свій телефон, використовуючи програму iTunes.\nПризначений для обробки музичних файлів у форматі мр3. На самому сайті є дуже докладна інструкція по обробці файлу, однак там все настільки просто, що навіть новачкові не складно в ньому розібратися.\nКоли файл завантажиться, знову ж вибираєте діапазон, обрізаєте і зберігаєте у форматі iphone.\nЯк відкотити ios 7 на ios 6\nЯк знайти програми на sony ericsson на безкоштовних сайтах\nЯк вирізати фрагмент з пісні\nяк вирізати фрагмент з пісніБезкоштовна онлайн програма для нарізки музики будь-яких форматів (mp3, wav, wma, ogg та ін.) Дозволяє не тільки створювати рінгтони, але і вирізати шматок або фрагмент з пісні (музичного файлу). Має додаткові функції:…\nIPhoneВ інструкції досить докладно розказано процес активація нового IPhone.ІнструкціяРівень складності: ЛегкоЩо вам знадобиться:IPhoneКомп'ютерІнтернет1 крок Доброго часу доби, дорогі друзі. Сьогодні я хочу вам розповісти про активацію чудового…\nЯк створити рінгтон не використовуючи ніяких спеціальних програм ?!\nЯкщо вам потрібен рінгтон, але ви не хочете нічого встановлювати собі на комп'ютер, то ця інструкція для вас.ІнструкціяРівень складності: НескладноЩо вам знадобиться:ваша піснядоступ в інтернет1 крокЙдемо на сайт https://audiko.net/ru.html2 крок…\nЯк створити рінгтон для iphone\nДаний метод заснований на роботі з програмою Itunes. створити рінгтон для Iphone цілком можливо!ІнструкціяРівень складності: Нескладно1 крокВключаємо Itunes. Натискаємо файл-додати файл в бібліотеку.І вибираємо пісню, з якої необхідно зробити…\nНе так давно була випущена новітня операційна система для пристроїв компанії Apple - iOS7. Випробувати її на своєму гаджеті може будь-хто. Підтримують оновлення телефони починаючи з iPhone 4, планшети з версії iPad 2, плеєри iPod touch 5. У мережі…\nЯк обрізати пісню прямо на телефоні за допомогою java додатки\nБувають такі випадки, коли скачувати пісню у одного з телефону на свій телефон. І під рукою немає комп'ютера. А в скачав тобою пісні є дуже приємний момент, який хочеться поставити як рінгтон на телефон. Тепер проблема вирішена. В інструкції…\nІконка AudacityНапевно всі дивилися програму "Хороші Жарти", там є конкурс "Апож", де перевертають пісні. Я подумав - чи можна перевернути пісню? Виявляється, можна, і це дуже просто. Тут розповім як.ІнструкціяРівень складності: ЛегкоЩо вам…\nЯк зробити власний рингтон для iphone\nНабридли нудні рінгтони на iPhone? Створіть свій власний!ІнструкціяРівень складності: ЛегкоЩо вам знадобиться:iPhoneiRingeriTunes1 крок Завантажуємо програму iRinger Завантажити можна тут: https://depositfiles.com/files/apw7v3zon Або тут:…\nКожен з нас стикався з ситуацією, коли необхідно вкоротити вподобану мелодію. Хтось хотів поставити нову пісню на дзвінок, комусь необхідно було зробити монтаж відеозапису, іншим набридла одноманітна мелодія будильника. Насправді причин набагато…\nКеш браузера - це спеціальне файлосховище, створюване браузером для збереження на комп'ютері користувача найбільш часто використовуваних зображень, відео-файлів та інших елементів веб-сторінок. В результаті досягається підвищення швидкості…\nПричини, через які може знадобитися зміна стандартних розширень файлів на комп'ютері, можуть бути самими різними. Наприклад, при установці свого рінгтона на iPhone потрібно змінити розширення створеного в iTunes музичного файлу з «.m4a» на «.m4r».…\nНезважаючи на те, що iPhone не дозволяє призначити мелодією для дзвінка музичні треки з медіатеки в телефоні, встановити свій рінгтон на нього все-таки можливо. Для цього існує два способи: платний і безкоштовний. Перший спосіб - це купити потрібний…\nСинхронізація є одним з ключових моментів, на яких побудовано використання різних пристроїв, що випускаються компанією Apple, включаючи iPhone. Спрощено можна сказати, що синхронізація являє собою копіювання і перенесення інформації з комп'ютера, на…\nНавіть перші покоління iPhone з дозволом дисплея 320х480 дозволяли цілком успішно читати електронні книги різних форматів з екрану телефону. З появою ж дисплеїв високої роздільної здатності Retina з 960х640 пікселів iPhone перетворився якщо не в…\nyaksZrobiti.ru » Як » Як зробити » Як зробити рінгтон для iphone?


Сьогодні 25-річний ювілей відзначають офіцери поліції, які захищають права та інтереси дітей - Стрічка новин Одеси\nПро команду ювенальної превенції Одещини, перед якою, без перебільшення, стоять найблагородніші завдання, її щоденну роботу, проблеми та сподівання розповідає головний «дитячий» поліцейський регіону Віталій Капуляк.\nВіталій Петрович займається проблемами дітей в правоохоронних органах від самого початку створення цієї служби і знає про неї все. Тому, як людина досвідчена та критична, а радше - самокритична, одразу розпочав з найважливішого - кадрів.\n«В нашій службі залишаються співробітники, які працюють з дітьми за покликанням, які люблять свою роботу. І мені хочеться підтримати цих людей і подякувати їм за те, що продовжують на високому рівні нести службу і допомагати дітям», - каже Віталій Капуляк.\nЗараз в одеських ювеналів найгарячіша пора, без перепочинку та вихідних, - зізнається полковник поліції. Влітку вони взагалі намагаються не брати відпустки, бо курортна Одещина наповнюється не тільки туристами, а й антигромадським елементом, які можуть використовувати дітей для жебракування та інших протиправних дій. А враховуючи ситуацію, що склалася через коронавірусну інфекцію і змусила призупинити роботу багатьох садочків, оздоровчих таборів тощо, до цього додалися ще й проблеми малечі, яка шукає собі на вулиці розваги.\n«Щодня наша вранішня "п’ятихвилинка" починається з вивчення подій з дітьми в області за минулу добу, яка, як правило, складається з кількох сторінок. Останнім часом там багато тілесних ушкоджень внаслідок падіння з велосипедів та дерев, травмування палками під час ігор, опіків. Починаємо розбиратися в причинах і в кожній ситуації розплутуємо клубок проблем, що вимагають кропіткої роботи і втручання спеціалістів з різних галузей», - каже Віталій Петрович.\n«Перед нами стоять завдання нескінченні, і можна тільки мріяти, щоб у поліцейському зведенні нічого не було про дітей. Але наша робота відіграє величезну роль у виявленні негативних явищ в дитячому середовищі, вихованні та формуванні здорового покоління. Я переконаний, що робота «дитячих» поліцейських найблагородніша. Особливо це розумієш, коли з плином років дорослі "бородаті" чоловіки підходять і дякують за допомогу, надану в дитинстві. Ось у такі хвилини ти бачиш результат своєї праці, розумієш, що завдяки твоїм зусиллям колишня дитина, яка мала життєві труднощі, стала на шлях виправлення і рада тобі. Це безцінне відчуття, яке тримає на цьому шляху».\nВітаємо співробітників ювенальної превенції з професійним святом і бажаємо їм невичерпного оптимізму, наснаги та міцного здоров’я. Нехай ніколи не покидає вас звитяга і не вичерпується любов до робити з підростаючим поколінням. Щастя та добробуту вам та близьким вашому серцю людям.


Латвія витратить 67 млн євро на рації з США для армії | Європейська правда\nЛатвія витратить 67 млн євро на рації з США для армії\nМіністерство оборони Латвії витратить приблизно 67 мільйонів євро на закупівлю американських тактичних радіостанцій Harris і комплектуючих до них.\nМова йде про моделі рацій Falcon-II і Falcon-III, які планується використовувати як для контрактників Національних збройних сил, так і для ополченців Земессардзе (добровільна озброєна організація, яка є частиною Національних збройних сил Латвії).\nFalcon-II і Falcon-III не будуть новинкою для латвійської армії - їх використовують ще з 1999 року. Мова йде про збільшення кількості цих радіостанцій для того, щоб поліпшити координацію військових підрозділів.\n"Щоб НВС могли успішно виконувати покладені на них завдання, паралельно з вирішенням питання про якість озброєнь і готовності персоналу слід створити таку систему зв'язку, можливості якої відповідали виконуваним завданням і вимогам НАТО", - повідомили в Міноборони.\nЛатвія включила в чорний список російського мільйонера\nЛатвія зафіксувала біля своїх берегів корабель ВМФ РФ


Біотин, пов'язаний з білками, за допомогою протеїназ переходить у вільний стан і всмоктується в тонкому кишечнику. При надходженні в кров він знову з'єднується з білками (в основному з альбуміном), потім велика його частина депонується в печінці. Коферментной формою вітаміну Н є А5-карбоксібіотін. Виведення вітаміну Н з організму походите сечею.\nБіохімічна роль біотину в основному проявляється в складі біотіно- вих ферментів - карбоксилаз. Біотин спочатку зв'язується з е-амі- ногруппой амінокислоти лізину, при цьому утворюється біоцітін - кофер- ментной форма вітаміну Н:\nБіотин, зв'язуючись з апоферментами, утворює ряд активних карбоксилаз, які каталізують дві групи біохімічних реакцій:\nреакції, що протікають за участю АТФ і пов'язані з утворенням кар боксілірованного біотину - донора карбоксильних груп. До цих карбокси- лазам відносяться: ацетил-КоА-карбоксилаза, пропіоніл-КоА-карбоксилаза, піруваткарбоксілази;\nреакції транскарбоксілірованія, що протікають без участі АТФ та полягають в тому, що біотіновие ферменти переносять карбоксильну групу від донора до акцептора (-КоА-карбоксилаза).\nВітамін Н бере участь в синтезі пуринів, при перенесенні С02, а також грає істотну роль в обміні жирних кислот, каталізує освіту Малоні-КоА з ацетил-КоА.\nОднією з основних реакцій вільного біотину є його здатність утворювати комплекс з токсичним білком курячих яєць - авіді- ном, здійснюючи таким чином його детоксикацію.\nБіотин широко поширений в живій природі. Він синтезується зеленими рослинами, грибами, бактеріями. Освіта біотину відбувається на основі пимелиновой кислоти. При взаємодії пімсліл-КоА з цистеїном через ряд проміжних реакцій утворюється біотин.\nНедостатність вітаміну Н проявляється в депігментації вовни у тварин. Розвиток авітамінозу Н пов'язано із запаленням шкіри, випаданням волосся, появою ексудативного дерматиту, паралічем. Авітаміноз Н у дорослих людей не проявляється. Гіповітаміноз Н був відтворений у волонтерів, які отримували з їжею велику кількість білка яєць - авідіна. У перший же місяць розвинувся дерматит, що супроводжувався м'язовими болями, підвищенням рівня холестерину в крові, блювотою. Ці симптоми усувалися за допомогою біотину.\nБіотин входить до складу ряду полівітамінних препаратів. Окремо в медичній практиці не застосовується.\nМетод спостереження за поведінкою тварини в різних умовах, при різному стані є найбільш простим і доступним для вивчення ВНД. Однак через суб'єктивної оцінки його можна використовувати тільки разом з іншими методами. Метод роздратування кори полягає в тому, що під наркозом оголюють ділянку


Це (не) твоя провина. Чому виникає ця емоція і як з нею боротися? - Urban\nЦе (не) твоя провина. Чому виникає ця емоція і як з нею боротися?\nПро що цей текст: Міленіали розповідають про те, коли вони відчували провину, а психологиня пояснює, що робити з цим почуттям.\nВіктор Літвак, 21 рік, помічник адвоката\nЯ професійно займаюсь боксом. Свої вміння ніколи не застосовую за межами рингу. Але декілька років тому я мав прикру ситуацію, коли не зміг себе стримати.\nУ моєї дівчини був друг, який нерозділено її кохав. Він всіляко намагався зіпсувати наші стосунки. Я хотів поговорити з ним, але хлопець не був налаштований на адекватну розмову: він зокрема говорив усякі нісенітниці про мою сім’ю. Я втратив над собою контроль і один раз його вдарив. Цього було достатньо, щоб зламати йому ніс.\nПро цю ситуацію одразу ж дізналися мої батьки. Мені було соромно за свій вчинок, тож я почав відбріхуватися, нібито не причетний до цієї історії. Мій обман швидко викрили і тато сказав, що я підірвав його довіру.\nЯ відчував нестерпну провину: і за те, що не стримав себе, і що не мав мужності зізначися в своєму вчинку. Довго картав себе, обдумував варіанти того, як насправді мав би вчинити. Зрештою, друзі порадили мені перепросити у того хлопця. Так я і зробив. І коли мене пробачили, відчуття було таке, ніби гора звалилася з плечей.\nТетяна Голубкіна, 28 років, стоматологиня\nДва роки тому, коли я почала працювати у стоматологічній клініці, до мене прийшов клієнт, якому я мала полікувати один зуб. Та під час процедури помітила, що проблема значно серйозніша, ніж здавалося. Ми домовилися про ще один сеанс. Клієнт був задоволений результатом. Але за кілька днів він залишив на сайті клініки негативний відгук про мою роботу. Написав, що я не попередила його, що друга процедура буде не безкоштовною, тож лікування виявилося дорожчим, ніж він очікував.\nДля мене це був перший подібний досвід, я відчувала себе винною за те, що чоловікові довелося заплатити значно більше. Я не могла нормально спати, бо прокручувала в голові сценарії того, як по-іншому могла вчинити. Картала себе і навіть плакала.\nІз цього стану мені допомогла вибратися мама — вона постійно нагадувала мені, що, помітивши проблему в того чоловіка, я змогла попередити її загострення, а тому навпаки — допомогла йому.\nЕмоція, яка з’явилася в процесі еволюції\n“Почуття провини у людини не закладене природою, на відміну від основних емоцій — страху, злості, радості, — каже Ірина Юськова, психологиня і тренерка з розвитку емоційного інтелекту. — Провина виникла еволюційно, коли люди почали об’єднуватись у групи й намагалися вживатися один з одним. Ця емоція потрібна для того, щоб регулювати стосунки між людьми в соціумі. Здорова провина ніби підказує нам, що ми зробили щось не правильно в стосунках з іншими. Це почуття з’являється, коли ми порушуємо правила, стандарти, догми”.\nЯкою буває провина?\nРаціональна провина — та, яку людина відчуває за власні дії, і може понести за неї відповідальність. З таким різновидом цієї емоції ми стикаємося постійно — вона виконує регулятивну функцію, тобто підказує нам, що і як треба робити: якщо порушив закон, маєш за це відповісти; якщо образив ближнього, слід попросити вибачення.\nНевротична провина — чужа провина, за яку людина не може понести відповідальність. У моїй практиці було багато людей, які відчували себе винними перед батьками. Багато з них змалку чули фрази на кшталт: “Через тебе я не одружилась вдруге/ не зміг закінчити університет/ не побудувала кар’єру…”.\nЦе найтоксичніший різновид провини, адже він будується на маніпуляції. Єдиний спосіб позбутись такої провини — зрозуміти свою відповідальність перед собою. Водночас, чужі емоції і негаразди нас стосуються лише опосередковано.\nЕкзистенційна провина — та, яку людина відчуває перед собою. Вона з’являється, коли є нереалізований потенціал у стосунках, роботі, захопленні. Зі знеціненням своїх досягнень легко працювати, але його небезпечно ігнорувати. Така провина може бути згубною, бо часто передує переддепресивним станам, може призвести до самогубств.\nЯкось до мене по допомогу звернувся ексколега. З психологічної практики він перейшов в IT-сферу, бо шукав додаткового заробітку. За декілька років він досягнув певного успіху в роботі і мав матеріальні блага, яких прагнув, але відчував, що не реалізував себе як особистість. Через це втратив задоволення від роботи та життя, відчував провину перед самим собою. За кілька зустрічей ми пропрацювали емоцію провини, чоловік вирішив повернутись до попередньої роботи.\nЩойно з’явилася така емоція, слід запитати себе: “Чи дійсно моя поведінка або вчинок призвели до того, що хтось страждає?”. Таким чином можна зрозуміти, хто відповідальний за ситуацію, яка виникла. Далі слід дотримуватися одного з чотирьох сценаріїв дій:\n1. Якщо людина винна. Найкращий варіант — понести відповідальність: заплатити штраф, попросити вибачення, компенсувати щось.\n2. Це не моя відповідальність. У такому випадку, найімовірніше, почуття провини хтось нав’язує. За допомогою цієї емоції маніпулятори часто змушують своїх жертв поводитися, як їм зручно. Та раджу нагадати собі, що ви в цьому житті не для того, щоб виправдовувати чиїсь очікування.\n3. Не моя відповідальність, але й не маніпуляція. Така провина виникає через ситуації, на які людина не могла вплинути. В такому разі слід нагадати собі, що це було поза зоною вашого впливу, і запитати себе: “Якщо я не міг на це вплинути, то навіщо мені картати себе через це?”.\nЩо подивитися на цю тему? Фільм “Обіцянка на світанку” режисера Еріка Барб’є. У ньому яскраво показано, як працює невротична провина і до чого це почуття може призвести.\nЩо почитати на цю тему? “Не заважай собі жити” Марка Гоулстона і Філіпа Голдберга, “Відповідальність, обов’язок, почуття провини” Ліз Бурбо і “Letting Go: The Pathway of Surrender” Девіда Р. Гокінса.


У Камбоджі хворих на СНІД ізолюють у колонії - Korrespondent.net\nУ Камбоджі хворих на СНІД ізолюють у колонії\n28 липня 2009, 17:52\nУряд Камбоджі переселяє хворих на СНІД з центру столичного міста Пномпень на околицю. Там люди живуть у будівлях з тонких залізних листів і відчувають брак чистої води.\nУряд почав виселяти ВІЛ-інфікованих і хворих на СНІД місяць тому. За інформацією сайту licadho-cambodia.org, 18 червня були вислані 20 сімей, ще 20 сімей прибули на околицю столиці минулого тижня. Кожна сім'я, незалежно від того зі скількох людей вона складається, живе у приміщенні розміром 3,5 на 4,8 метри, повідомляє CNN.\nПоселення на околиці Пномпеня називають колонією або селом хворих на СНІД.\nІніціатива влади Камбоджі викликала протест правозахисних організацій і груп. Їхні представники заявляють, що хворі люди змушені жити у жахливих умовах, далеко від медичних і соціальних служб, вони не мають можливості працювати. Правозахисники зазначають, що ізоляція заражених таврує їх в очах місцевих жителів.\nОрганізація Human Right Watch склала листа, адресованого прем'єр-міністру та міністру охорони здоров'я Камбоджі. Під ним підписалися понад 100 світових товариств, які займаються питаннями, пов'язаними з ВІЛ і СНІД, і соціальними проблемами.\nЗгідно із даними ООН, у Камбоджі зменшується кількість ВІЛ-інфікованих. Водночас існує загроза, що захворювання знову почне поширюватися. За оцінками, у 2008 році 67,2 тис. дорослих і 3,8 тис. дітей, були ВІЛ-інфіковані. Населення Камбоджі складає більше 13 млн. осіб.