V. Розвиток неформальних організацій та їх характеристики. - реферати та учбові матеріали на um.co.ua\n5.1. Виникнення неформальних організацій.\nФормальна організація створюється з волі керівництва. Але як тільки вона створена, вона стає також і соціальним середовищем, де люди взаємодіють аж ніяк не за приписами керівництва. Люди з різних підгруп спілкуються під час зборів, за обідом і після роботи. З соціальних взаємовідносин народжується безліч дружніх груп, неформальних груп, які разом представляють неформальну організацію.\nНеформальна організація - це спонтанно утворилася група людей, які всту-пают в регулярну взаємодію для досягнення певної мети. Як і у формальних організацій, ці цілі є причиною існування такої неформальної організації. Важливо зрозуміти, що в великій організації існує не одна неформальна організація. Більшість з них вільно об'єднані у свого роду мережу. Для утворення таких груп осо-бенно сприятлива трудова середу. Завдяки формальній структурі організації та завданням одні і ті ж люди зазвичай збираються разом щодня іноді протягом багатьох років. Люди, які в інших умовах навряд чи б навіть зустрілися, часто змушені проводити більше часу в товаристві своїх колег, ніж у своїй власній родині. Більш того, характер завдань, які вони вирішують в багатьох випадках, змушує їх часто звертатися і взаємодіяти один з одним. Члени однієї організації в багатьох аспектах залежать один від одного. Природним результатом цього інтенсивного соціальної взаємодії є спонтанне виникнення неформальних організацій.\nУ неформальних організацій багато спільного з формальними організаціями, в які вони виявляються вписаними.\nВони до певної міри організовані так само, як і формальні організації, - у них є ієрархія, лідери та завдання. У спонтанно виникли організаціях також є неписані правила, звані нормами, які служать для членів організації еталонами поведінки. Ці норми підкріплюються системою заохочення і санкцій. Специфіка в тому, що формальна організація створена за заздалегідь продуманим планом. Неформальна ж організація скоріш є спонтанною реакцією на незадоволені індивідуальні потреби.\nСтруктура і тип формальної організації будуються керівництвом свідомо за допомогою проектування, в той час як структура і тип неформальної організації виникають в результаті соціальної взаємодії.\nЛюди зазвичай знають, чому вони вступають у формальні організації. Як правило, вони або хочуть здійснювати мети організації, або їм потрібно винагороду у вигляді доходу, або ними керують міркування престижу, пов'язані з приналежністю до цієї організації. У людей також є причини і для вступу в групи і неформальні організації, але вони часто не усвідомлюють їх. Як показали відповідні експерименти, приналежність до неформальних груп може дати людям психологічні висновки, не менш важливі для них, ніж одержувана зарплата. Найважливіші причини вступу до групи: почуття приналежності, взаємодопомога, взаимозащита, тісне спілкування і зацікавленість.\nНалежність. Найпершою причиною вступу в неформальну групу є задоволення потреби в почутті приналежності, - однієї з найсильніших наших емоцій-ональних потреб. Ще Елтон Мейо виявив, що люди, чия робота не дає можливості встановлювати і підтримувати соціальні контакти, схильні бути незадоволеними.\nІнші дослідження показали, що можливість належати до групи і підтримка з її боку тісно пов'язані з задоволеністю співробітника. І все ж, незважаючи на те що потреб-ність в приналежності широко визнається, більшість формальних організацій свідомо позбавляють людей можливостей соціальних контактів. Тому робочі часто змушені звертатися до неформальних організацій, щоб ці контакти знайти.\nДопомога. В ідеальному варіанті підлеглі повинні мати можливість без всякого Стесі-вати звертатися до свого безпосереднього начальства за порадою або для обговорення своїх проблем. Якщо цього не відбувається, то начальнику слід уважно розібратися у своїх взаєминах з підлеглими. У будь-якому випадку, правильно це чи неправильно, багато людей вважають, що їх начальник у формальній організації погано про них подумає, якщо вони будуть питати його, як їм виконати певну роботу. Інші бояться критики. Більш того, в кожній організації є безліч неписаних правил, які стосуються дрібних процедурних питань і протоколу, як, наприклад: якої тривалості має бути перерва на каву, яке ставлення начальника до разг-злодіям і жартів, як слід одягатися, щоб заслужити загальне схвалення, а також наскільки всі ці правила обов'язкові. Зрозуміло, що працівник ще подумає, чи варто звертатися за допомогою до начальства з усіх цих питань.\nУ цих та інших ситуаціях люди часто вважають за краще вдаватися до допомоги своїх колег. Наприклад, новий робітник, зайнятий у виробництві, швидше попросить іншого робочого пояснити йому, як зробити ту чи іншу операцію. Це призводить до того, що нові робочі теж прагнуть брати участь у вже сформувалася соціальної групи, де є досвідчені робітники. Отримання допомоги від колеги корисно обом: і тому, хто її отримав, і тому, хто її надав. В результаті надання допомоги дає її набуває престиж і самоповагу, а отримав - необхідне керівництво до дії. Таким чином, потреба в допомозі приводить до виникнення неформальної організації, і відбувається це двома шляхами.\nЗахист. Люди завжди знали, що сила - в єдності. Усвідомлена потреба в захисті продовжує залишатися важливою причиною вступу людей в ті чи інші групи. Хоча в наші дні дуже рідко можна говорити про існування реальної фізичної небезпеки на робочих місцях, найперші профспілки зародилися саме в соціальних групах, які обговорювали свої претензії до начальства.\nІ сьогодні члени неформальних організацій, що складаються з працівників низових рівнів, захищають один одного від завдають їм шкоди правил. Вони, наприклад, пробивають один за одного хронометражні карти, щоб приховати допущені помилки. Або можуть об'єднати зусилля, щоб опротестувати шкідливі умови роботи. Не дивно, що ця захисна функція набуває ще більш важливе значення, коли начальству не довіряють.\nІноді керівники також утворюють неформальні організації для захисту своїх колег. Їх метою зазвичай є захист своєї зони вторгнення інших підрозділів організації. Наприклад, співробітники відділу маркетингу можуть спробувати домогтися прерогатив, які в іншому випадку можуть виявитися у виробничих і фінансових підрозділів, і використовувати при цьому такі способи, як неформальні зібрання для вироблення шляхів протидії конкурентам.\nСпілкування. Люди хочуть знати, що відбувається навколо них, особливо якщо це зачіпає їх роботу. І все ж у багатьох формальних організаціях система внутрішніх контактів досить слабка, а іноді керівництво навмисно приховує від своїх підлеглих певну інфор-мацію. Тому однією з важливих причин приналежності до неформальної організації є доступ до неформального каналу надходження інформації - чуток.\nТісне спілкування і симпатія. Люди часто приєднуються до неформальних груп просто для того, щоб бути ближче до тих, кому вони симпатизують. Наприклад, клерки і інженери відділу часто працюють у великих кімнатах, де немає перегородок між столами. Ці люди мають багато спільного і відчувають симпатію один до одного частково від того, що виконують аналогічну роботу.\nПроцес розвитку неформальних організацій і причини, за якими люди в них вступають, сприяють утворенню в цих організацій властивостей, які роблять їх одночасно і схожими, і несхожими на формальні організації.\nСоціальний контроль. Як виявили вчені, неформальні організації здійснюють соціальний контроль за своїми членами. Першим кроком до цього є встановлення і укреп-ня норм - групових еталонів прийнятного і неприйнятного поведінки. Щоб бути прийня-тим групою і зберегти в ній своє становище, особистість повинна дотримуватися ці норми. Цілком природно, наприклад, що у неформальній організації є свої чітко сформульовані правила щодо характеру одягу, поведінки, прийнятних видів роботи і протоколу. Щоб зміцнити дотримання цих норм, група може застосовувати досить жорсткі санкції, а тих, хто їх порушує, може чекати відчуження. Це сильне і ефективне покарання, коли людина залежить від неформальної організації в задоволенні своїх соціальних потреб (а це трапляється досить часто).\nСоціальний контроль, здійснюваний неформальною організацією, може вплинути і направити до досягнення цілей формальної організації. Він також може вплинути на думку про керівників і справедливості їх рішень.\nОпір змінам. Люди можуть також використовувати неформальну організацію для обговорення передбачуваних або фактичних змін, які можуть відбутися в їх відділі або організації. У неформальних організаціях спостерігається тенденція до опору змін. Частково це пояснюється тим, що зміни можуть нести в собі загрозу подальшому існуванню неформальної організації. Реорганізація, впровадження нової технології, розширення виробництва і, отже, поява великої групи нових співробітників і т.п. можуть призвести до розпаду неформальної групи або організації, або до скорочення можливостей взаємодії і задоволення соціальних потреб. Часом такі зміни можуть дати можливість конкретним групам домогтися положення і влади.\nОскільки люди реагують не на те, що відбувається об'єктивно, а на те, що відбувається з їх поданням, запропоновані зміни може здатися групі набагато небезпечнішим, ніж воно є насправді. Наприклад, група керуючих середнього рівня може сопротив-ляться впровадженню обчислювальної техніки з побоювання. Що ця техніка забирає у них роботу саме в той момент, коли керівництво збирається розширити сферу їх компетенції.\nОпір виникатиме щоразу, коли члени групи будуть вбачати в перервах загрозу подальшому існуванню своєї групи як такої, їх загального досвіду, задоволення соціальних потреб, загальним інтересам або позитивним емоціям. Керівництво може послабити цей опір, дозволяючи і заохочуючи підлеглих брати участь в ухваленні рішень.\nНеформальні лідери. Так само як і формальні організації, неформальні мають своїх лідерів. Неформальний лідер здобуває своє становище, домагаючись влади, застосовуючи її по відношенню до членів групи аналогічно тому, як це робить лідер формальної організації. По суті, немає ніяких серйозних відмінностей в засобах, що застосовуються лідерами формальних і неформальних організацій, для здійснення впливу.\nОпора неформального лідера - визнання його групою. У своїх діях він робить ставку на людей і їх взаємини. Сфера впливу неформального лідера може виходити за рамки формальної організації. Незважаючи на те що неформальний лідер одночасно є одним з членів управлінського персоналу формальної організації, дуже часто він або вона займають там порівняно невисоку ступінь в організаційній ієрархії.\nІстотні чинники, що визначають можливість стати лідером неформальної органі-зації, включають: вік, посадове становище, професійну компетентність, располо-ються робочого місця, свободу пересування по робочій зоні і чуйність. Точні характеристики визначаються прийнятої в групі системою цінностей. Так, наприклад, в деяких неформальних організаціях літній вік може вважатися позитивною характеристикою, а в інших - навпаки.\nНеформальний лідер має дві першорядні функції: допомагати групі в досягненні її цілей і підтримувати і зміцнювати її існування. Іноді ці функції виконуються різними людьми. Якщо це так, то в неформальній групі виникають два лідери: один для виконання цілей групи, інший для соціальної взаємодії.\n5.2. Управління неформальною організацією.\nДуже важливо, щоб керівники розуміли, що неформальні організації динамічно взаємодіють з формальними. Одним з перших, хто став приділяти увагу цьому чиннику, а також утворення неформальних організацій, був Джордж Хоманс, теоретик в області дослі-нання груп. У моделі Хоманса під видами діяльності розуміються завдання, що виконуються людьми. В процесі виконання цих завдань люди вступають у взаємодію, яке, в свою чергу, сприяє появі почуттів - позитивних і негативних емоцій у відношенні один до одного і начальства. Ці емоції впливають на те, як люди будуть здійснювати свою діяльність і взаємодіяти в майбутньому.\nКрім того, що модель демонструє, як з процесу управління (делегування заду-ний, що викликають взаємодія) виникають неформальні організації, вона показує необ-ходимость управління неформальною організацією. Оскільки групові емоції впливають як на завдання, так і на взаємодію, вони можуть також впливати і на ефективність формальної організації. Залежно від характеру емоцій (сприятливих чи несприятливих) вони можуть приводити або до підвищення, або до зниження ефективності, прогулів, плинності кадрів, скарг та інших явищ, які важливі для оцінки діяльності організації. Оскільки, навіть якщо формальна організація створена не з волі керівництва і не перебуває під його повним контролем, нею завжди необхідно ефективно управляти, щоб вона могла досягти поставлених нею цілей.\nОдна з найбільших і поширених труднощів, що заважають ефективному управлінню групами і неформальними організаціями, - це спочатку невисока думка про них керівників. Деякі керівники вперто продовжують вважати, що неформальна організація - це результат неефективного управління. По суті, виникнення неформальних організацій, явище природне і дуже поширене - вони є в кожній організації. Подібно до багатьох інших факторів, що діють в області управління, вони несуть в собі як негативні, так і позитивні моменти.\nДійсно, деякі неформальні групи можуть поводитися непродуктивно, так, що це буде заважати досягненню формальних цілей.\nЗа деяким каналам можуть поширюватися неправдиві чутки, що призводять до виник-новению негативного ставлення до керівництва. Прийняті групою норми можуть призвести до того, що продуктивність організації буде нижчою за ту, що визначена керівництвом. Тенденція до опору всяким змінам і тенденція до збереження укорінених стереотипів можуть затримати необхідну модернізацію виробництва. Однак таке контрпродуктивно поведе-ня часто є реакцією на ставлення начальника в цій групі. Правильно чи ні, але члени групи вважають, що до них ставляться несправедливо, і відповідають так, як відповів би будь-яка людина на те, що йому здається несправедливим.\nТакі випадки негативної реакції іноді заважають керівникам бачити многочіс-лені потенційні вигоди від неформальних організацій. Оскільки для того, щоб бути членом групи, треба працювати в даній організації, відданість групі може перейти в відданість організації. Багато людей відмовляються від більш високооплачуваних посад в інших компаніях тому, що не хочуть порушувати соціальні зв'язки, які вони придбали в даній компанії. Цілі групи можуть збігатися з цілями формальної організації, а норми ефективності неформальної організації можуть перевищувати норми формальної організації. Наприклад, сильний дух колективізму, характерний для деяких організацій і породжує сильне прагнення до успіху, часто виростає з неформальних взаємовідносин, мимовільних дій керівництва. Навіть неформальні канали зв'язку можуть іноді допомагати формальної організації, доповнюючи формальну систему комунікацій.\nНе знаходячи способів ефективної взаємодії з неформальними організаціями або намагаючись придушити їх, керівники часто втрачають ці потенційні вигоди. У будь-якому випадку незалежно від того, чи є неформальна організація шкідливою або корисною, вона існує і з нею потрібно рахуватися. Навіть якщо керівництво і зруйнує якусь групу, на її місці обов'язково виникне інша, у якій, можливо, складеться свідомо негативне ставлення до керівництва.\nКрім завдання управління неформальними організаціями з метою використання їх потенційних вигод і зменшення негативного впливу керівництво, очевидно, має також підвищувати ефективність командних груп і комітетів. Як і всієї організації в цілому, щоб домогтися ефективності функціонування, групам потрібно планування, організа-ція, мотивація і контроль діяльності. Залежно від характеристики групи, способу руко-ництва нею збори можуть бути безплідним вправою або надзвичайно ефективним інструментом, де з'єднуються талант, досвід і здатність генерувати нові ідеї.\nГрупа зможе більш-менш ефективно йти до досягнення своїх цілей в зави-ності від впливу наступних факторів: розміру, складу, групових норм, згуртованості, конфліктності, статусу і функціональної ролі її членів.\nРозмір. Теоретики управління присвятили багато часу визначенню ідеального розміру групи. Автори школи адміністративного управління вважали, що формальна група повинна бути порівняно невеликою. На думку Ральфа К. Девіса, ідеальна група повинна складатися з 3 - 9 чол. Його думка схильний розділити Кіт Девіс, сучасний теоретик, що присвятив багато років дослідженню груп. Він вважає, що переважне кількість членів групи - 5 чоло-вік. Дослідження показують, що фактично на збори в групу приходять від 5 до 8 осіб.\nЗа деякими дослідженнями можна зробити висновок, що групи, що налічують від 5 до 11 членів, зазвичай приймають точніші рішення, ніж ті, які виходять за межі цієї чис-лінощів. Наявні дослідження показали, що в групах з 5 чоловік її члени зазвичай досл-ють велику радість, ніж в групах більшого або меншого розміру. Пояснення цьому, очевидно, полягають в тому, що в групах з 2 або 3 чоловік її члени можуть бути стурбовані тим, що їх персональна відповідальність за прийняті рішення занадто очевидна. З іншого боку, в групах, що складаються з більш ніж 5 осіб, її члени можуть відчувати скруту, боязкість у висловленні своєї думки перед іншими.\nЗагалом у міру збільшення розміру групи спілкування між її членами ускладнюється і стає більш важким досягнення згоди з питань, пов'язаних з діяльністю групи і виконанням її завдань. Збільшення розміру групи також підсилює тенденцію до неформалів-ному поділу груп на підгрупи, що може привести до появи не узгоджуються цілей.\nСклад. Під складом тут розуміється ступінь подібності особистостей і точок зору, подхо-дов, які вони проявляють при вирішенні проблем. Важливою причиною винесення питання на ре-шення групи є використання різних позицій для знаходження оптимального рішен-ня. Тому не дивно, що на базі досліджень рекомендується, щоб група складалася з несхожих особистостей, так це обіцяє більшу ефективність, ніж якби члени групи мали схожі точки зору. Деякі люди звертають більше уваги на важливі деталі проектів і проблем, а інші хочуть поглянути на картину в цілому, деякі хочуть підійти до проблеми з системних позицій і розглянути взаємозв'язок різних аспектів.\nГрупові норми. Як було виявлено першими дослідниками груп у трудових колективах, норми, прийняті групою, роблять сильний вплив на поведінку окремих особистостей і на те, в якому напрямку буде працювати група: на досягнення цілей організації або на протидію їм. Норми покликані підказати членам групи, яка поведінка і яка робота очікуються від них. Норми роблять сильний вплив тому, що тільки за умови сообразованія своїх дій з цими нормами окрема особистість може розраховувати на приналежність до групи, її визнання і підтримку. Це відноситься як до неформальних, так і до формальних організаціям.\nЗгуртованість. Згуртованість груп - це міра тяжіння членів групи один до одного і до групи. Високо згуртована група - це група, члени якої відчувають сильну тягу один до одного і вважають себе схожими. Оскільки згуртована група добре працює в колективі, високий рівень згуртованості може підвищити ефективність всієї організації, якщо цілі і тієї й іншої узгоджуються між собою. У високо згуртованих груп зазвичай буває менше проблем у спілкуванні, а ті, що бувають, - менш серйозні, ніж у інших. У них менше непорозумінь, напруженості, ворожості і недовіри, а продуктивність їх праці вище, ніж в НЕ згуртованих групах. Але якщо цілі групи і всієї організації не узгоджуються, то висока ступінь згуртованості негативно позначиться на продуктивності праці в усій організації.\nНегативним потенційним наслідком високого ступеня згуртованості є однодумність.\nГрупове однодумність - це тенденція придушення окремою особистістю своїх дійсно-вих поглядів на яке-небудь явище, з тим щоб не порушувати гармонію групи. Члени групи вважають, що незгода підриває їх почуття приналежності, і тому незгоди слід уникати. Щоб зберегти у членів групи то, що розуміється як згода і гармонія, член групи вирішує, що краще не висловлювати своєї думки. В атмосфері групового однодумності першочергове завдання для окремої особистості - триматися загальної лінії в обговоренні, навіть якщо він або вона має іншу інформацію або переконання. Ця тенденція самоукрепляется. Оскільки ніхто не висловлює думок, відмінних від інших, і не пропонує іншу, протилежну інформацію або точку зору, кожен вважає, що всі інші думають однаково. Оскільки ніхто не висловлюється, ніхто не знає, що інші члени можуть теж бути скептично налаштовані або стурбовані. В результаті проблема вирішується з меншою ефективністю, так як вся необхідна інформація і альтернативні рішення не обговорюються і не оцінюються.\nСтатус членів групи. Статус тієї чи іншої особистості в організації або групі може визначатися низкою факторів, включаючи такі, як старшинство в посадовій ієрархії, назва посади, розташування кабінету, освіта, соціальні таланти, інформованість і накопичений досвід. Ці фактори можуть сприяти підвищенню і зниженню статусу залежно від цінностей і норм групи. Дослідження показали, що члени групи, чий статус досить високий, здатні надавати великий вплив на рішення групи, ніж члени групи з низьким статусом. Однак це далеко не завжди веде до підвищення ефективності.\nЛюдина, яка попрацювала на компанію нетривалий час, може мати більш цін-ні ідеї і кращий досвід щодо якогось проекту, ніж людина з високим статусом, придбаним завдяки багаторічній роботі в керівництві компанії. Те ж саме відноситься і до керівника відділу, статус якого може бути нижче віце-президента. Щоб приймати ефективні рішення, необхідно враховувати всю інформацію, що стосується даного питання, і об'єктивно зважувати всі ідеї. Щоб ефективно функціонувати, групі, можливо, доведеться докладати спільні зусилля заради забезпечення того, щоб думки членів, що мають більш високий статус, що не домінували в ній.\nРолі членів групи. Критичним фактором, що визначає ефективність роботи груп-пи, є поведінка кожного з її членів. Щоб група функціонувала ефективно, її члени повинні вести себе таким чином, щоб сприяти досягненню її цілей і соціальній взаємодії. Існують дві основні спрямованості ролей для створення нормально працюючої групи. Цільові ролі розподілені таким чином, щоб мати можливість відбирати групові завдання і виконувати їх. Підтримують ролі мають на увазі поведінку, що сприяє підтриманню і активізації життя і діяльності групи.\nКонфліктність. У разі конфлікту спостерігається протиставлення інтересів людини і групи і боротьба між ними за вирішення цього протиріччя в свою користь. Конфлікти можуть бути породжені двома групами факторів: організаційними факторами, емоційними факторами.\nПерша група чинників пов'язана з відмінністю в поглядах на цілі, структуру, взаємовідносини-носіння, розподіл ролей в групі і т.п. Якщо конфлікт породжений цими чинниками, то його відносно легко вирішити. До другої групи факторів відносяться такі чинники, як недовіра людині, почуття загрози, страх, заздрість, ненависть, злість і т.п. Конфлікти, породжувані цими чинниками, слабо піддаються повному усуненню. Конфлікт між членом групи і групою невірно розглядати тільки як несприятливий, негативний стан відносин в групі. Оцінка конфлікту принципово залежить від того, до яких наслідків для людини і групи він наводить. Якщо конфлікт перетворюється в антагоністичне протиріччя, дозвіл якого носить руйнівний характер для людини або для групи, то такий конфлікт повинен бути віднесений до розряду небажаних і негативних форм взаємовідносин людини і групи.\nАле дуже часто конфлікт у відносинах всередині групи носить позитивний характер. Це пов'язано з тим, що конфлікт може привести до наступних сприятливих наслідків. По-перше, конфлікт може підвищити мотивацію на досягнення цілей. Він може викликати додаткового-тільну енергію до дії, вивести групу зі стійкого пасивного стану. По-друге, конфлікт може привести до кращого розуміння відносин і позицій в групі, до з'ясуванню членами їх ролі і місця в групі, до більш чіткому розумінню завдань і характеру діяльності групи. По-третє, конфлікт може грати творчу роль в справі пошуку нових шляхів функціонування групи, пошуку нових підходів до вирішення завдань групи, в генеруванні нових ідей і думок із приводу того, як будувати відносини між членами групи, і т.п. По-четверте, конфлікт може привести до прояву міжособистісних відносин, до виявлення відносин між окремими членами групи, що в свою чергу може запобігти можливий негативний загострення відносин в майбутньому.\n1. Формальна організація не створюється з волі керівництва.\n2. Неформальна організація - це спонтанно організована злочинна група людей, які вступають в регулярну взаємодію для досягнення певної мети.\n3. Структура і тип неформальної організації не виникають в результаті соціальної взаємодії.\n4. Процес розвитку неформальних організацій і причини, за якими люди в них вступають, сприяють утворенню в цих організацій властивостей, які роблять їх одночасно і схожими, і несхожими на формальні організації.\n5. Неформальний лідер здобуває своє становище, домагаючись влади, застосовуючи її по відношенню до членів групи аналогічно тому, як це робить лідер формальної організації.\n6. У моделі Хоманса під видами діяльності розуміються завдання, що виконуються людьми.\n7. За неформальними каналами не можуть поширюватися неправдиві чутки, що призводять до виникнення негативного ставлення до керівництва.\n8. Неформальна група зможе більш-менш ефективно йти до досягнення своїх цілей в залежності від впливу наступних факторів: розміру, складу, групових норм, згуртованості, конфліктності, статусу і функціональної ролі її членів.\n9. Під складом неформальної групи розуміється ступінь подібності особистостей і точок зору, підходів, які вони проявляють при вирішенні проблем.\n10. Негативним потенційним наслідком високого ступеня згуртованості не є групова однодумність.\n11. Критичним фактором, що визначає ефективність роботи групи, є незнання кожного з її членів.\n12. Конфлікти в неформальній групі не можуть бути породжені організаційними факторами.\nУправління в суспільстві як вид діяльності вже давно існує в формі синтезу науки і мистецтва, причому питома вага наукових знань поступово зростає. Разом з тим і саме мистецтво управління якісно змінюється в нових умовах, насичуючись новими формами, асоціаціями та уявленнями.\nМистецтву управління будь-який керівник навчається все життя як сукупності певних підходів і прийомів, використовуючи поради експертів. Поступово ті чи інші правила, норми управління викристалізовуються і перетворюються в склепіння правил, закріплюються в законах.\nВисоке мистецтво управління повинно базуватися на фундаментальній науковій основі, глибоких знаннях. Одним словом, наука управління виступає як синтез різноманітних наукових знань, причому конкретні форми цьогосинтезу, їх можливості багато в чому визначаються мистецтвом, багатством мислення, рівнем моральних, етичних і культурних уявлень конкретного керівника. Вивчення наукових основ управління необхідно кожному менеджеру незалежно від того, на якому рівні управління і в якій сфері він працює.\nВ умовах соціально-економічної нестабільності будь-який керівник повинен реагувати на непередбачені явища, вміти їх прогнозувати, передбачати і приймати заздалегідь надійні і ефективні заходи. Тому аналітичні і прогностичні якості керівника, їх формування та розвиток висуваються на передній план теорії і практики управління.\nНа передній план управління повинні висуватися відповідні фахівці, що володіють необхідними знаннями і доповнюють їх в повсякденній діяльності.\n2. Основна мета менеджменту.\n3. Фактори, що впливають на становлення і розвиток менеджменту.\n4. Зміст менеджменту.\n5. Категорія менеджменту.\n6. Суб'єкти менеджменту.\n7. Загальний і функціональний менеджмент.\n8. Стратегічний менеджмент.\n9. Оперативний менеджмент.\n10. Функції менеджменту.\n11. Методи менеджменту.\n12. Принципи менеджменту.\n13. Централізація і децентралізація в менеджменті.\n14. Поділ праці.\n15. Спеціалізація і кооперація.\n16. Промислова інженерія.\n17. Адміністративний підхід.\n18. Бюрократична модель.\n19. Психологічний підхід.\n20. Школа людських відносин.\n21. Емпірична школа.\n22. Поняття організації.\n23. Відкриті соціально-економічні системи.\n24. Виробничий процес.\n25. Предмети і засоби праці.\n26. Засоби праці.\n27. Праця, загальне поняття.\n28. Стадії життєдіяльності організації.\n29. Загальні завдання менеджерів.\n30. Якості менеджера.\n32. Природа і визначення поняття лідерства.\n33. Лідер і менеджер.\n34. Модель ситуаційного лідерства Фідлера.\n35. Модель ситуаційного лідерства Херсея і Бланшарда.\n36. Модель ситуаційного лідерства Стенсона - Джонсона.\n37. Ефективність менеджменту.\n38. Ефективність управління.\n39. Коефіцієнт чисельності управлінських працівників.\n40. Коефіцієнт витрат на управління.\n41. Ознаки ефективного менеджменту.\n42. Заходи щодо підвищення ефективності менеджменту.\n43. Причини опору людей нововведень.\n44. Функції менеджменту.\n45. Загальні функції.\n46. ??Технологічні функції.\n47. Соціально-психологічні функції менеджменту.\n48. Процес управління.\n51. Потреби і спонукання.\n53. Основні завдання комунікацій.\n54. Управлінське рішення.\n55. Вимоги, що пред'являються до управлінських рішень.\n57. Завдання планування.\n58. Принципи планування.\n59. продуктово-тематичне планування ..\n60. Об'ємно-календарне планування.\n61. Необхідність планування на фірмі.\n62. Завдання планування діяльності фірми.\n63. Рушійні сили, здатні впливати на ринкові умови та інтенсивність дії сил конкуренції.\n64. Фактори, що впливають на силу конкурентної боротьби.\n65. Умови фірми для адекватної відповіді на виклик зовнішнього середовища.\n66. Загальні цілі фірми при плануванні.\n67. Специфічні цілі фірми при плануванні.\n68. Методи планування і прогнозування\n69. Якісні методи планування.\n70. Структурна схема планування на підприємстві.\n71. Основні області довгострокового планування.\n72. Схема роботи з об'єктом довгострокового планування.\n73. Короткострокове планування.\n74. Етапи складання короткострокового плану.\n75. Предмет процесу планування персоналу.\n76. Основні завдання кадрового планування.\n77. Сходи кадрового планування.\n78. Процес кадрового планування.\n79. Стадії процесу кадрового планування.\n80. Визначення впливу організаційних цілей підрозділу організації.\n81. Визначення майбутніх потреб.\n82. Визначення додаткових потреб в персоналі при обліку наявних кадрів організації.\n83. Методи для прогнозування потреб у персоналі.\n84. Розробка конкретного плану дії по ліквідації потреб у персоналі.\n85. Основні види кадрового планування.\n86. Планування потреби в персоналі.\n87. Планування використання персоналу.\n88. Планування навчання персоналу.\n89. Планування скорочення чи вивільнення персоналу.\n90. Тимчасові рамки кадрового планування.\n91. Складнощі на шляху процесу кадрового планування.\n92. Предметні області організації.\n93. Суб'єкти організації.\n94. Лінійна структура управління.\n95. лінійно-штабна структура управління.\n96. Багатолінійні структура управління.\n97. Контроль і його функції.\n98. Завдання контролю.\n100. Попередній контроль.\n101. Поточний контроль.\n102. Заключний контроль.\n103. Оперативний контроль.\n104. Фінансовий контроль.\n105. Повний і вибірковий контроль.\n106. Рішення в менеджменті.\n107. Вимоги до управлінського рішення.\n108. Типологія управлінських рішень.\n109. Проблема і завдання.\n110. Критерій, загальні поняття.\n111. Кількісна і якісна оцінка варіантів рішень.\n112. Принципи неусунення проблеми.\n113. Переваги розробки нормативних документів.\n114. Методи менеджменту.\n115. Інструменти менеджменту.\n116. Система управління по цілям.\n117. Міжособистісні комунікації.\n118. Формальні і неформальні комунікації.\n119. Елементи процесу комунікацій.\n120. Десять заповідей успішної комунікації.\n121. Цілі делегування.\n122. Процес делегування.\n123. Єдиноначальність, відповідність, відповідальність.\n124. Лінійні повноваження.\n125. Консультаційний апарат.\n126. Особистий апарат.\n127. Поняття мотивації.\n128. Ієрархія потреб по А. Маслоу.\n129. Рівні ієрархії по А. Маслоу.\n130. Теорія двох факторів Герцберга.\n131. Теорія мотивації Мак-Клелланда.\n132. Процесуальні теорії мотивації.\n133. Теорія очікування і її види.\n134. Розширена модель очікування Л. Портера і Е. Лоулера.\n135. Теорія справедливості С. Адамсона.\n136. Теорія управління В. Скіннера.\n137. Гроші як мотивація.\n138. Стиль керівництва.\n139. Авторитарний стиль.\n140. Демократичний стиль.\n141. Ліберальний стиль.\n142. Прихильність до себе людей.\n143. Правила при обговоренні спірних питань.\n144. Поняття неформальних організацій.\n145. Виникнення неформальних організацій.\n146. Управління неформальними організаціями.\nПитання для іспитів.\n3. Зміст менеджменту.\n4. Категорія менеджменту.\n5. Загальний менеджмент.\n6. Функціональний менеджмент.\n7. Стратегічний менеджмент.\n8. Оперативний менеджмент.\n9. Функції менеджменту.\n10. Методи і принципи менеджменту.\n11. Поділ праці.\n12. Спеціалізація і кооперація.\n13. Адміністративний підхід.\n14. Школа людських відносин.\n15. Поняття організації.\n16. Виробничий процес.\n17. Стадії життєдіяльності організації.\n18. Загальні завдання менеджерів.\n19. Якості менеджера.\n20. Менеджер- керуючий.\n21. Природа і поняття лідерства.\n22. Лідер і менеджер.\n23. Модель ситуаційного лідерства Фідлера.\n24. Модель ситуаційного лідерства Херсея і Бланшарда.\n25. Модель ситуаційного лідерства Стинсона - Джонсона.\n26. Ефективність менеджменту.\n27. Ефективність управління.\n28. Коефіцієнт чисельності управлінських працівників.\n29. Коефіцієнт витрат на управління.\n30. Ознаки ефективного менеджменту.\n31. Заходи щодо підвищення ефективного менеджменту.\n32. Принципи опору людей нововведень.\n33. Функції менеджменту.\n34. Загальні функції.\n35. Технологічні та соціально-психологічні функції менеджменту.\n36. Процес управління.\n37. Делегування і мотивація.\n39. Завдання комунікацій.\n40. Управлінське рішення.\n41. Планування і його завдання.\n42. Принципи планування.\n43. Необхідність планування на фірмі.\n44. Завдання планування діяльності фірми.\n45. Рушійні сили, здатні впливати на ринкові умови та інтенсивність дії сил конкуренції.\n46. ??Фактори, що впливають на силу конкурентної боротьби.\n47. Умови фірми для адекватної відповіді на виклик зовнішнього середовища.\n48. Загальні цілі фірми при плануванні.\n49. Специфічні цілі фірми при плануванні.\n50. Методи планування і прогнозування\n51. Якісні методи планування.\n52. Структурна схема планування на підприємстві.\n53. Основні області довгострокового планування.\n54. Схема роботи з об'єктом довгострокового планування.\n55. Короткострокове планування.\n56. Етапи складання короткострокового плану.\n57. Предмет процесу планування персоналу.\n58. Основні завдання кадрового планування.\n59. Сходи кадрового планування.\n60. Процес кадрового планування.\n61. Стадії процесу кадрового планування.\n62. Визначення впливу організаційних цілей підрозділу організації.\n63. Визначення майбутніх потреб.\n64. Визначення додаткових потреб в персоналі при обліку наявних кадрів організації.\n65. Методи для прогнозування потреб у персоналі.\n66. Розробка конкретного плану дії по ліквідації потреб у персоналі.\n67. Основні види кадрового планування.\n68. Планування потреби в персоналі.\n69. Планування використання персоналу.\n70. Планування навчання персоналу.\n71. Планування скорочення чи вивільнення персоналу.\n72. Тимчасові рамки кадрового планування.\n73. Складнощі на шляху процесу кадрового планування.\n74. Предметні області організації.\n75. Суб'єкти організації.\n76. Лінійна структура управління.\n77. лінійно-штабна структура управління.\n78. Багатолінійні структура управління.\n79. Контроль і його функції.\n80. Завдання контролю.\n82. Попередній контроль.\n83. Поточний контроль.\n84. Заключний контроль.\n85. Лінійна структура управління.\n86. лінійно-штабна структура управління.\n87. Багатолінійні структура управління.\n88. Контроль і його функції.\n89. Завдання контролю.\n90. Попередній і поточний контроль.\n91. Заключний контроль.\n92. Оперативний контроль.\n93. Фінансовий контроль.\n94. Повний і вибірковий контроль.\n95. Рішення в менеджменті.\n96. Вимоги пред'являються до управлінського рішення.\n97. Типологія управлінських рішень.\n98. Принципи неусунення проблеми.\n99. Методи менеджменту.\n100. Інструменти менеджменту.\n101. Міжособистісні комунікації.\n102. Формальні і неформальні комунікації.\n103. Елементи процесу комунікацій.\n104. Десять заповідей успішної комунікації.\n105. Цілі делегування і процес делегування.\n106. Лінійні повноваження.\n107. Консультаційний і особистісний апарати.\n108. Поняття мотивації.\n109. Ієрархія потреб по А. Маслоу.\n110. Рівні ієрархії по А. Маслоу.\n111. Теорія двох факторів Герцберга.\n112. Теорія мотивації Мак-Клелланда.\n113. Процесуальні теорії мотивації.\n114. Теорія очікування і її види.\n115. Розширена модель очікування Л. Портера і Е. Лоулера.\n116. Теорія справедливості С. Адамсона.\n117. Теорія управління В. Скіннера.\n118. Гроші як мотивація.\n119. Стиль керівництва.\n120. Авторитарний стиль.\n121. Демократичний стиль.\n122. Ліберальний стиль.\n123. Рекомендації по розташуванню до себе людей.\n124. Правила при обговоренні спірних питань.\n125. Поняття неформальних організацій.\n126. Виникнення неформальних організацій.\n127. Управління неформальними організаціями.\nIV. Соціально-психологічний аспект менеджменту. | Тлумачний словник.\nВступ. | I. Методологічні основи менеджменту. | Менеджер-керуючий. | Менеджер-дипломат | II. Система функцій менеджменту. | Організація в системі менеджменту. | Многолинейная (функціональна) структура | Контроль і регулювання в системі менеджменту. | III. Технологія і методи менеджменту. |


Радіо Крим.Реалії: Заборона Меджлісу. Чи варто чекати нових репресій\n30 Вересень 2016, 08:11\nУ ранковому ефірі Радіо Крим.Реалії поговорять про рішення Верховного суду Росії, яке поставило крапку у справі про заборону Меджлісу. Що далі мають намір робити представники організації? Чи варто очікувати нових арештів в анексованому Криму? І чи будуть введені нові санкції проти Росії?\nВсе це ведучий Максим Кошелєв обговорить з членом Меджлісу кримськотатарського народу Гаяною Юксель, адвокатом, юристом правозахисного центру «Меморіал» Кирилом Коротєєвим, а також із першим заступником голови Меджлісу Наріманом Джелялом.


Модельні параметри – це мрія багатьох дівчат. Дійсно, стрункі точені фігурки моделей не можуть не вражати і не захоплювати. І ясно, що для отримання такого результату їм доводиться йти на багато жертв. Звичайно, багатьом неймовірно цікаво, на яких дієтах сидять моделі. Існує безліч варіацій модельних дієт, як жорстких, так і не дуже. Взагалі моделям потрібно бути в тонусі завжди, тому правильне харчування для них незамінне. Але також вони люблять експрес-дієти, розраховані на кілька днів, до яких найчастіше вони вдаються перед показами або фотосесіями. Одна з них так і називається — дієта моделей або модельна дієта.\nОсобливості та принципи модельних дієт\nМоделі вдаються не тільки до жорстких дієт, але і дотримуються правильного харчування, вживаючи їжу, багату вітамінами і мінералами. Це дає їм можливість зберігати життєву енергію і здоров’я, незважаючи на недосипання і фізичні навантаження.\nКласична дієта для моделей триває три дні, передбачає жорсткі обмеження, раціон на білках і практично повна відсутність вуглеводів. Ефективність дійсно висока – декількох кілограм як не бувало. Ідеальний варіант, якщо вам належить серйозний захід, і необхідно швидко прийти у форму.\nЗвичайно, дієта моделей на 3 дні має як переваги, так і недоліки. Так, завдяки дуже малому білкового раціону організм швидко розвантажується, а зайві обсяги йдуть. Через відсутність вуглеводів можна відчути слабкість, але три дні – це термін, за який організм не встигне виснажитися. Також, таким чином ми можемо поліпшити травлення і наситити організм білком.\nПри цьому дієта досить важка, і якщо підійти до неї неправильно, вона може погіршити наявні захворювання, в тому числі і хронічні.\nДієта топ моделей має ряд протипоказань. Вона не рекомендується людям зі слабкою травної, ендокринної, серцево-судинною системою, ослабленим імунітетом і, звичайно, вагітним і годуючим жінкам.\nДієта моделей 2-4 кг 3 дні ґрунтується на білкових продуктах. Їх перевага в тому, що вони чудово насичують, тому мучитися від голоду сильно не доведеться. Крім того, вживання білків допомагає запобігти втрати м’язової маси. Організм засвоює такі продукти дуже довго, витрачаючи на це більше енергії, ніж отримує. За рахунок цього і відбувається швидке схуднення, так необхідне моделям перед показами, а нам – перед важливим заходом або після рясних застіль.\nЩо стосується модельного харчування, то їм завжди рекомендується пити багато води, відмовлятися від шкідливих звичок і харчуватися помірно і збалансовано. Крім того, щоб виглядати стрункіше на показі, протягом 12 годин до нього вони не вживають рідини.\nНижче будуть розглянуті найбільш ефективні дієти моделей. Що стосується результатів, то за три дні така експрес-система дозволить скинути 1-4 кілограма. Додатково ви зможете позбутися від зайвої рідини в організмі. Відповідно, підуть набряки, і обсяги тіла стануть менше.\nТриденна модельна дієта\nДієта топ моделей на 3 дні дозволяє позбутися від 2-4 кілограмів. Вона передбачає вживання білкових продуктів, а також абсолютна відсутність вечері. Отже, протягом трьох днів меню буде наступним:\nСніданок: варене всмятку яйце без солі, чай або кава без цукру.\nДругий сніданок і обід повинні бути однаковими. Інтервал між ними становитиме три години. Потрібно взяти пачку знежиреного сиру 250 грам розділити на дві частини. Це і будуть ці два прийому їжі. Також можна пити несолодкий чай, трав’яні відвари, воду. Сіль, цукор і спеції заборонені.\nОстанній прийом їжі, в даному випадку обід, повинен бути не пізніше 16.00. Ця дієта дуже сувора, і не можна дотримуватися її довше, ніж три дні. Часто повторювати її також не варто. І справа не тільки в убогість раціону. У перші три дні зайва вага йде швидко, а потім ефективність дієти знизиться, оскільки організм, який зрозуміє, що його обмежують, буде готуватися до наступних голодовок і намагатися всіма силами втримати «запаси». Тому вага буде йти повільно. Взагалі таку дієту варто розглядати лише як експрес-міру, адже, хоча вона і короткострокова, для організму це стрес, причому існує ймовірність дефіциту необхідних компонентів.\nІснують і менш суворі дієти для схуднення моделей. Ця дієта розрахована на 3-4 дні і дозволяє позбутися від 1-2 кілограмів. Крім зеленого чаю ви можете пити воду, яка не повинна бути холодною. Отже, меню буде наступним:\nСніданок. Два зварених некруто яйця або ж 50 грам вареного м’яса, тост з тонким шаром вершкового масла, зелений або трав’яний чай.\nДругий сніданок. Гарячий чай (трав’яний або зелений).\nОбід. 100 грам нежирного м’яса або риби, приготовлених в духовці або на грилі, 300 грам салату з бобів, листового салату і масла оливи, 1-2 будь-якого фрукта, той же чай.\nПолуденок. Гарячий чай.\nВечерю. 300 грам салату із зелених овочів, парочка тостів, чай.\nПеред сном можна випити трав’яний або гарячий чай.\nЦе теж дуже сувора дієта, тому не варто повторювати її часто і збільшувати тривалість.\nДівчата-ангели VICTORIA’S SECRET зобов’язані мати ідеальну фігуру подвійно, адже стильні купальники і спокусливе білизна має сидіти на них приголомшливо. Причому якщо ви подивитеся на цих моделей, ви не побачите болючою анорексичних худорлявості. Дівчата стрункі, красиві, граціозні, але при цьому тіло їх виглядає абсолютно здоровою. Моделі VICTORIA’S SECRET, дієта яких розрахована на два тижні, повинні постійно дотримуватися правильного харчування.\nЩо стосується чотириденної дієти для схуднення, то вона ефективна суворим кількістю порцій і наявністю білка. Хоча дієта тривала, повторювати її часто не рекомендується. Оптимальна періодичність – раз на півроку.\nДієта моделей вікторії сікрет передбачає вживання різних продуктів щодня. Важливо відмовитися від солі і цукру. Їжа, у тому числі м’ясо і риба, повинна готуватися на пару або запікати в духовці. Важливо пити воду – не менше двох літрів в день. Щоб зберегти хороші результати, калорійність продуктів не занадто підвищена або знижена, а закінчення дієти максимально м’яке, по суті, є і виходом з неї.\nОтже, дієта моделей вікторія сікрет перед показом передбачає наступне зразкове меню на тижні:\nНа сніданок – салат з тертої моркви і кави.\nНа обід – салат з помідорів і зелені, пара варених яєць.\nМожна перекусити фруктом.\nВечеря – морквяний салат і гречка без спецій і солі.\nСніданок – вівсянка на воді.\nОбід – печені овочі, чай.\nВ якості перекусу склянку кефіру.\nВечеря – картопля в мундирі.\nСніданок – йогурт з парою хлібців або тостів.\nОбід: суп-суп без м’яса, салат з овочів.\nУ перерві випийте трав’яний чай.\nВечеря – кілька печених яблук.\nСніданок – гречка без солі, чай.\nОбід – запечена в духовці цвітна капуста з сиром.\nПерекус – кілька горішків.\nВечеря – запечена риба і помідор. Можна випити чай або каву.\nСніданок – склянка соку або чашка чаю.\nОбід – приготована на пару з овочами риба.\nПерекусити можете бананом.\nНа вечерю – картопля в мундирі і овочі на пару.\nОбід – овочевий супчик з додаванням сухарів.\nПерекусіть склянкою йогурту і бананом.\nВечеря – яйце і салат із зелені і овочів.\nСніданок – зварений на воді рис без добавок.\nОбід – суп з овочів і пара тостів.\nПерекусити можна звареним некруто яйцем.\nВечеря – запечена картопля з салатними листами, чай.\nПід час дієти моделей VICTORIA’S SECRET пийте достатньо води. Не забувайте про фізичні навантаження. Хоча б помірні, але вони повинні бути присутніми у вашому житті.\nЯк виходити з модельних дієт\nЖорсткі модельні дієти вганяють організм в стан стресу, і він починає витрачати все зайве. Тому після того як ви закінчили, не варто відразу об’їдатися жирною та солодкою їжею. Їжте невеликими порціями, збережіть в раціоні корисні продукти, на яких будувалася дієта. В ідеалі варто постаратися повністю перейти на правильне харчування — тоді проблема зайвої ваги більше вас не торкнеться.\nДієта моделей для схуднення, здорове тіло для яких – основний пріоритет, досить популярна в різних варіаціях, тому можна почитати відгуки про таких системах і зробити для себе висновки.\nМожна зустріти різні відгуки про модельних дієтах. Багато зриваються на солодке і не можуть витримати їх. Але ті, кому вдається їх витримати, досягають хороших результатів. Щоб не зірватися, варто постаратися добирати прийнятні для вас продукти (якщо дієта передбачає можливість вибору). Таким чином, відгуки та результати дієти моделей індивідуальні, але в цілому вона ефективна. Хоча дієтологи наполягають на тому, що все експрес-дієти – це не панацея, так як убогий раціон і недолік поживних компонентів може негативно позначитися на здоров’ї. Крім того фахівці з правильного харчування і самі моделі дають наступні рекомендації:\nСеред моделей популярно роздільне харчування, яке дозволяє отримати хороші результати.\nЯкщо ви практикуєте строгі дієти, приймайте полівітамінні комплекси, які допоможуть заповнити недолік поживних компонентів.\nУважно ставитеся до того, що ви їсте. Перед тим як вжити щось калорійне і шкідливе, подумайте, чи варто воно зіпсованої фігури і необхідності дотримуватися строгих дієт.\nУ вашому житті повинна бути фізична активність. Навіть звичайна прогулянка пішки – це вже користь для організму.\nА відома супермодель Клаудія Шифер рекомендує їсти з маленьких тарілочок – так ви зможете обдурити себе і привчитися насичуватися меншою кількістю їжі.\nПравильне харчування – це, насамперед, любов до себе і турбота про свій зовнішній і внутрішньому здоров’я. Експрес-дієти можна взяти на озброєння, але використовувати їх тільки при необхідності. При частому повторі такої міри організм скаже вам за це «спасибі».


26.01.2015 Наші читачі зустрілися з Володимиром Рутківським за допомогою скайпу\nОпубліковано: 02 лютого 2015\nПодробиці про нову книгу, домашнього орла та майбутню екранізацію творів Володимира Рутківського тепер знають учні 6-А, 6-Б та 7-Б класів ЗОШ І – ІІІ ступенів № 12. А все завдяки тому, що 26 січня вони завітали до бібліотеки на зустріч з автором, яка відбулася у форматі скайп-спілкування. Відомий майстер історичної прози, поет, лауреат Національної премії України ім. Т. Г. Шевченка, премії ім. Лесі Українки, ХІІІ Всеукраїнського рейтингу «Книжка року», переможець конкурсу «Книга року ВВС» розповів присутнім про дитинство, плани на майбутнє та охоче відповів на запитання читачів.\nВолодимир Григорович підказав читачам-хлопцям, як треба чинити, аби сподобатися дівчатам; зачитав уривок з автобіографічної книги «Потерчата» та пригадав, як відбувалася робота над химерними й виразними ілюстраціями до «Джур» (автор ілюстрацій – Максим Паленко).\nДіти дізналися надзвичайно приємну новину – улюблений автор щойно завершив четверту книгу із серії «Джури», в якій мова йтиме від імені тварин-компаньйонів звичних головних героїв. Також читачі мали можливість розпитати письменника, як саме й чому він розпочав літературну кар’єру; з кого списує своїх колоритних персонажів – Швайку, Санька з Грициком, Демка Манюню; чи вірить у надприродну силу козаків.\nЧи не найоригінальніше питання поставив хлопець, який провів паралель між книжковим образом – Саньковою матір’ю Мокриною – та реальною людиною – мамою Володимира Рутківського, про чию дивовижну фізичну силу письменник розповідав на початку зустрічі. Хлопця цікавило, чи випадковий такий збіг. Автор із задоволенням підтвердив здогад свого уважного й допитливого читача: Мокрину він створював, пригадуючи рідну мати.\nПитань до письменника було так багато, що довелося тут-таки домовлятися про нову зустріч, – на цю пропозицію Володимир Рутківський охоче пристав. Тож сподіваємося, що незабаром прекрасний автор ще не раз побачиться із земляками й відданими шанувальниками в стінах нашої бібліотеки.


Квитки по соціології » Реферати українською\nРеферати українською » Социология » Квитки по соціології\nРеферат Квитки по соціології\nКОНТРОЛЬНЫЕ ЗАПИТАННЯ До ЭКЗАМЕНУ ПО КУРСУ СОЦІОЛОГІЮ\n1. Особливе™ наукового знання про соціальний дійсності.\n2. Позитивістська соціологія Про. Конта.\n3. Эволюционистская соціологія Р. Спенсера.\n4. Соціологічні погляди Еге. Дюркгейма ("соціологічний реалізм").\n5. "Понимающая соціологія" М. Вебера.\n6. Соціологічні погляди До. Маркса. Марксистська школа в соціології.\n7. Система соціологічних поглядів П. Сорокіна.\n8. Поняття статусу, ролі, інституту.\n9. Теорія соціальної класифікації та концепцію соціальної стратифікації.\n10. Поняття соціального простору, види соціальної стратифікації.\n11. Економічна стратифікація і його параметри.\n12. Параметри політичної й професійної стратифікації.\n13. Соціальна мобільність, її види й параметри.\n14. Канали соціальної мобільності.\n15. Соціальні організації, їх типи, особливості будівлі.\n16. Соціальні інститути, їх види, функції, формальне вираз. Умови інституціоналізації.\n17. Поняття соціального взаємодії і його виникнення.\n18. Трактування соціального взаємодії соціологічних теоріях (теорії соціального обміну і символічного интеракционизма).\n19. Мала соціальна група: поняття, основні характеристики. Види малих груп.\n20. Первинні і вторинні малі групи та його роль життя суспільства.\n21. Динамічні процеси у малій групі.\n22. Соціалізація особистості: зміст, механізми й освоєно основні агенти.\n23. Взаємодія соціальної структури та особистості. Соціальний\n24. Типи соціального поведінки особистості (по Р. Мертону).\n25. Соціологічні механізми виникнення отклоняющегося поведінки особистості.\n26. Соціальний характер: сутність, види, сучасний тип.\n27. Формационная теорія розвитку суспільства. Типи й характерні риси суспільно-економічних формацій.\n28. Цивілізація як соціологічне поняття. Цивілізаційні теорії в соціології.\n29. Концепції локальних цивілізацій (М. Данилевський, Про. Шпенглер, А. Тойнбі).\n30. Еволюційні теорії розвитку суспільства.\n31. Соціологічні концепції соціальної революції.\n32. Глобальні революції" і їхнього впливу процес розвитку суспільства.\n33. Теорія індустріального суспільства: поняття, суть і характерні риси.\n34. Концепція постіндустріального суспільства.\n35. Порівняльний аналіз різних типів товариств: примітивне, традиційне, індустріальне, постіндустріальне.\n36. Вплив соціальної мобільності на характер розвитку суспільства.\n37.Виды і типи прикладних соціологічних досліджень*.\nОгюст Конт (1798-1857) реформуючи систему громадського знання запропонував нову науку про суспільство — соціологію. Конт запропонував створити науку і спочатку назвав її на соціальну фізикою, припускаючи, що її як й у фізиці слід вивчати суспільство накопичуючи факти переконливо дозволяють робити правильні висновки. Трохи згодом Конт запропонував іншу назву — соціологія (соці — суспільство, лот — знання, наука). Він вважає, головним методом, інструментом, з допомогою якого вчені вивчатимуть суспільство — спостереження, порівняння й другий експеримент.\nСистема наук, по Конту, представляє порядок, відтворений у логічного формі історичний процес розвитку знання простого до складного, від нижчого до вищої, про загального до специфічного. Конт висував до соціології вимога — вивчати закони явищ, а чи не шукати трансцендентних причин, засновувати достовірність своїх висновків на фактах і зв'язку, а чи не на філософської інтерпретації. У Конта соціальний закон — це закон трьох стадій історичного поступу, за яким все пізнання проходить три стадії: теологічну, метафізичну і позитивну стадію (наукову).\nКонт ділив соціологію на частини: соціальну статику і соціальну динаміку.\nСоціальна статика вивчає умови і закони функціонування громадської системи може цілісності і рівноваги всіх елементів, у цьому підрозділі розглядаються основні суспільні інститути (сім'я, держава, релігія тощо.) та його функції і у встановленні згоди у суспільстві. У цьому основним законом Конт вважав закон соціальної гармонії.\nСоціальна динаміка розглядала суспільство, у русі, розвиток —це теорія громадського прогресу, вирішальний чинник якого став духовний розвій людства. Тут основним законом Конт вважав — закон зміни соціальних станів. Конт створив методологічну базу соціології.\nОсновними методами по Конту були: спостереження соціальних фактів, експеримент, порівняльний метод (він мав на оці порівняння життя різних груп, націй тощо.).\nГерберт Спенсер (1820-1903) — англійський філософ і соціолог, одне із основоположників позитивізму. Він чимало часу приділяв взаємозв'язку природи й суспільства. Базуючись на наукових фактах і передачею даних Спенсер поширив ідею еволюції попри всі без винятку явища і процеси у природі й суспільстві — космічні, хімічні, біологічні і соціальні. Спенсер вважав, що й психологія і культуру природні за походженням і тому всі природне, і природне розвивається за законам природи, отже— еволюції. Суспільство, будучи формою природного буття, підпорядковується тим самим законам еволюції. Аналіз органічної природи для Спенсера виявився однією з методологічних основ дослідження суспільства і його процесів. Ці дві початку: опис структури суспільства як особливого організму, що ідеї еволюції — визначили те що, що Спенсер вважається основоположником двох напрямів в соціології: органицизма і еволюціонізму. Эволюционная теорія Герберта Спенсера — одне з найпопулярніших теорій о 19-й в.\nСоціологічна система Спенсера виходить з з трьох основних елементах:\n· вченні про соціальний організації — структурних механізмах і інститутах.\nЗа аналогією з біологічним організмом Спенсер розглядав суспільство як складний організм, вихідним елементом, якого став індивід. Щоправда співвідношення частини й цілого він трактував певним чином. Індивід, хоча й виступає частиною цілого (суспільства), тим щонайменше це звичайна частина органічного цілого, а така, що характеризується багатьма ознаками цілого, але має відносної свободою на рамках цілісної структури громадської організації. Спенсер виділяв риси подібності біологічної та соціальної організмів:\n1.рост, збільшення обсягом,\n4.рост взаємодії структури та функцій,\nможливість тимчасового існування частин при розладі\nАналогія з біологічним організмом позначилася і трактуванні ідеї еволюції Спенсера. Теоретично еволюції він виділив дві сторони: інтеграцію і диференціацію:\n· інтеграція — у поєднанні індивідів до груп (органи з аналогії з біологічним організмом), кожен із яких виконує властиві їй функції. Суспільство виник як об'єднання індивідів у зв'язку з зростанням чисельності чи поступовим злиттям маленьких володінь в великі феодальні, у тому числі виростають провінції, королівства, імперії.\n· диференціація залежить від русі від однорідної до разнородному, в ускладненні будівлі. Первісне суспільство — просте та однорідне. Однак у згодом з'являються нові соціальні функції, відбувається розподіл праці, відбувається подальша різнорідність структури та функцій, що зумовлює виникненню іншого складнішого типу суспільства.\nСпенсер сформулював основні засади функціонального підходу, які потім розвинув Парсонс. Ці принципи листувалися наступному:\n1.Общество сприймається як цілісна структура, єдиний організм, що з безлічі частин: економічної, політичної, військової, релігійної тощо.\n2.Каждая частина може існувати лише у рамках цілісної системи, де виконує певні функції.\n3.Функции частин завжди означають задоволення будь-якої суспільної потреби. Разом функції спрямовані для підтримки стійкості суспільства і його відтворення.\n4.Поскольку кожна гілка частин виконує лише йому притаманну функцію, у разі порушення діяльності частин, виконують певні функції, що більше цих функцій відрізняються, важче іншим частинам заповнити порушені функції.\nЕміль Дюркгейм (1857-1918).\nДюркгейм був прибічником класичного наукового методу в соціології. Основні засади класичної методології зводяться ось до чого:\n· соціальні явища підпорядковуються законам, загальним для всієї дійсності,\n· соціологія має будуватися за образом природних «позитивних» наук,\n· метод соціального дослідження може бути точним й суворим. Соціальні явища мають бути описані кількісно,\n· важливим критерієм науковості є об'єктивність. Це означає, що соціологія має утримувати суб'єктивних вражень і умоглядних висновків.\nНайчіткіше цих принципів науковості Дюркгейм сформулював у роботі «Правила соціологічного методу». У роботі він викладає основні вимоги до соціальним фактам, яка б соціології існувати як науки:\n1.Первое правило у тому, щоб «розглядати соціальні факти як річ». Це означає, що соціальні факти: а) внешни для індивідів, їх матеріальні, наблюдаемы і безособові, в) що існують між фактами відносини причинності дозволяють сформулювати закони функціонування суспільства.\n2.Второе правило у тому, щоб соціологія має підпорядковуватися ніякої ідеології, особистим пристрастям і забобонам, які мають індивіди.\n3.Третье правило полягає у визнанні визнання примату (пріоритету) цілого над складовими його частинами. Це означає, що: а) джерело соціальних фактів перебуває у суспільстві, а чи не в мисленні й поведінці індивіда, б) суспільство є автономну систему, керована своїми законами не сводимыми свідомості чи діям кожного індивіда.\nТеоретична концепція Дюркгейма називається соціологізму чи соціального реалізму.\nТипологія товариств Дюркгейма виходить з закономірності структурної організації товариства. Він обертається до поняття «орда», «клан», яким характерно відсутність диференціації на спільності, індивіди тут розташовані поруч як атоми — це прості суспільства. Прості полисегментарные суспільства виникають внаслідок об'єднання простих товариств.\nДюркгейм дуже висока оцінював роль поділу праці.\nВін виділяв такі ознаки хвороби суспільства:\n· аномію, тобто. такий стан суспільства, у якому немає чіткої моральна регуляція поведінки індивіда (аморальність),\n· соціальну нерівність,\n· неадекватне розподіл праці.\nДалекий від матеріалістичного розуміння причин кризи суспільства Дюркгейм бачив їхні в відставанні культури з розвитку економіки, у недосконалості моральних норм, регулюючих поведінка членів товариства. Можна сміливо сказати, що концепцію Дюркгейм будувалася за принципами наукової раціональності, але з розкривала всю складність соціального об'єкта у його статиці і динаміці.\nНекласичний тип наукової соціології розроблений німецьким мислителем Макс Вебером (1858-1918). У основі цієї методології лежить уявлення про принципової протилежності законів природи й нашого суспільства та, отже визнання необхідності існування двох типів наукового знання: наук про природу (природознавства) і наук культуру (гуманітарного знання). Соціологія ж — прикордонна наука, які мають запозичати вони краще. У математично-природничої грамотності — відданість точним фактам і причинно-наслідкове пояснення дійсності, у гуманітарних наук — метод розуміння. Тому соціологію Вебера називають розуміє. Як предмета соціології Вебер розглядав не поняття «народ», «суспільство» тощо.\nСпостерігаючи ланцюжок реальних дій індивіда соціолог повинен сконструювати їх пояснення з урахуванням розуміння внутрішніх мотивів цих дій.\nДержава по Веберу буває кількох видів:\n1.Легальный, у яких панування зумовлено інтересами, тобто. раціональними міркуваннями повинующихся. Панування держави Вебер визначав як «шанс зустріти послух певному наказу». Бюрократія є чистим типом легального держави. Цей тип держави представлено Англії, Франції, США.\n2.Традиционный, він обумовлюється просто мораллю, звичками до якогось поведінці. Цей тип панування схожий із сім'єю, він патриархален, тут є пан, особисто залежать від нього слуги і апарат управління. Традиційні панування своєю чергою підрозділяється на дві формі: суто патріархальну і станову структури управління. Перша форма проявилася, наприклад, у Візантії, друга — в феодальних державах Західної Європи.\n3.Харизматическое панування. Харизматичні якості — це особливі здібності, й не так придбані, скільки даровані понад, які виділяють лідери з середовища сучасників. Ними мали, по Веберу, Будда, Ісус, Магомет, Цезар, Наполеон й великі суб'єкти. Тут особливо велика роль авторитарності, власне, заперечується традиція, право, раціональність, велика роль випадковості.\n1. Маркс зробив внесок в теорію стратифікації суспільства, тобто. розшарування суспільства, основу якого володіння власністю, тобто. економічний чинник. Економіка й економічна чинник домінують все соціальні відносини у суспільстві.\n2. Будь-яке суспільство розділене на імущі і імущі класи. Між цими класами існує непримиренні протиріччя.\n3. Ці протиріччя можуть бути усунуті внаслідок класової боротьби, що є двигуном розвитку суспільства.\n4. Рівність людей, отже справедливе громадське пристрій, можна досягнути внаслідок соціальної революції. Завдання якої перерозподіл власності, через передачу його володарем державі.\n5. Історія показала, що цю схему Маркса утопічна, а соціальну нерівність неможливо усунути, його можна лише згладити.\nСуспільство як і кожна складна самоорганізуюча система змінюється розвивається, проходячи певні історичні стадії. Основними вважатимуться 2 підходи до аналізу історії всього людства: формаційний і цивілізаційний. Маркс представляв історію як зміну суспільно-історичних формаций.Формационный підхід називається як і стадиальным і прогрессистским. Вперше його сформулював До. Маркс, висунувши ідею 5 послідовно змінюваних суспільно-економічних формаціях: первіснообщинна, рабовласницька, феодальна, капіталістична, комуністичне (чи соціалістична). Відповідно до марксисткою традиції, формація визначається способом виробництва, тобто. тим як використовують і контролюються экон. ресурси. Общественно-экономические формації містять у собі все явища, які у суспільстві: матеріальні, духовні, політичні, соціальні, сімейні цінності та т.д.). Стрижнем формації є спосіб виробництва матеріальної життя. Общественно-экономическая формація — це історично конкретне суспільство поки що його розвитку та водночас — це певна щабель у розвитку історичного процесу з висхідній прямій. Причому, якщо за Марксом, кожна наступна формація є прогресивної проти попередньої. Але в Маркса є й світло розподіл історії на 3 формації: первинна формація (первісне суспільство), вторинна формація (рабство, феодалізм, капіталізм) і третинна формація (комунізм). Їм розробили класова теорія стратифікації суспільства; концепція відчуження праці; матеріалістична концепція розвитку суспільства (полягає в пріоритеті экон. чинників у розвитку суспільств —історичний матеріалізм).\nТворчу діяльність Сорокіна ділять на два періоду - російський (початку 10-х по 1922г.) і американський. На початку 1960-х років П. Сорокін вже близько сорока був "американським соціологом, міцно обіймав одна з місць у першої "десятці" провідних соціологів світу.\nУ 1922г. опублікована робота Сорокіна "Система соціології", що був представлений на публічний диспут як докторську дисертацію.\nУ "Системі соціології" П.О. Сорокіним висуваються основні засади, з урахуванням що їх пропонував створити соціологію. Він розробив структуру соціології, головні її напрямки та основні завдання кожного їх.\n"Соціологія вивчає суспільство із трьох головних точок зору:\n1) його будівлі та складу\n2) даних у ньому процесів або його життєдіяльності\n3) походження і розвитку суспільства і суспільної практики - такі основні завдання вивчення соціології"\nСорокін розділив соціологію на теоретичну і практичну. Теоретична соціологія вивчає явища людського взаємодії з погляду сущого.\nРеферат на тему: Вплив ЗМІ формування суспільної думки\nГлава I. Ставлення до сучасні засоби масової інформації 1.1 Види засобів масової информации(СМИ)\nСамая актуальная информация hesi coco на сайте. | Букет невесты из орхидей купить свадебный букет с орхидеями 15-roz.ru/bukety-tsvetov/.


п'ятниця, 10 березня, 2017, 14:30 Політика\nПрем’єра авторського проекту Наталії Влащенко «HARD» відбудеться на телеканалі ZIK вже у понеділок, 13 березня, о 19:30. В ефір вийде перший випуск програми, гостем якого стане міністр внутрішніх справ Арсен Аваков. А вже наступного дня на відверту розмову прийде і генеральний прокурор України Юрій Луценко.\nВиходитиме «HARD» із Наталією Влащенко чотири рази на тиждень – кожного понеділка, вівторка, четверга та суботи о 19:30.\nТакож ведуча та за сумісництвом креативний продюсер Наталія Влащенко підготувала для глядачів телеканалу ZIK нове недільне ток-шоу. Називатиметься воно «Перші другі», й у ньому Влащенко розповідатиме про чоловіків і дружин публічних людей, які зазвичай залишаються у тіні своїх обранців.\nЗМІТелеканал ZIKНаташа Влащенко


Прес-клуб: Назвали престижні райони для оренди землі на Львівщині\n< Власники землі втрачають 13-15 тисяч гривень за пай на рік,- експерт\nНазвали престижні райони для оренди землі на Львівщині\n30.05.2018 14:18 Категорія: Економіка\nУ Львівській області є понад 4 тисячі земельних ділянок загальною площею 55,4 га, які нині не використовують.\nПро це сьогодні, 30 травня, під час прес-конференції на тему: «Земельна реформа: тенденція та прогнози для Львівщини і всієї України», яка відбулася у Львівському прес-клубі, повідомила начальник управління економічного розвитку та підприємництва департаменту агропромислового розвитку ЛОДА Людмила Гончаренко.\n- Торік у Львівській області розпочали аудит земель сільськогосподарського призначення. Всі земельні ділянки внесені до електронної бази. Ми побачили скільки у нас є земель державної форми власності, які не використовують або використовуються без правовстановлюючих документів; скільки у нас є неуспадкованих земель, які використовуються непрозоро та правильно; скільки ми маємо земельних ділянок, які не розподілені, - розповідає вона.\nАудит також виявив, що в області є понад 30 тисяч неуспадкованих земельних ділянок. З них на 16 тисяч ділянок громадяни самі вже оформляють документи.\n- Раніше цей процес взагалі не рухався. А тепер люди активно почали успадковувати землю, на яку вони мають право, - каже начальник управління економічного розвитку та підприємництва департаменту агропромислового розвитку ЛОДА.\nЩе 22 тисячі земельних ділянок мають статус невитребуваних. З них уже на 17 тисяч ділянок видані розпорядження голів районних адміністрацій та органів самоврядування про передання їх в оренду.\n- Ми вже бачимо, що торік наші посівні площі збільшилися на 17 тисяч гектарів. Цього року – на 15 тисяч. Мабуть, вони і раніше використовувалися. Але зараз це вже є офіційне використання землі, - констатує вона.\nЗа її словами, зараз середня вартість оренди одного гектара землі в області складає 1500 гривень.\n- Престижні райони для оренди – це Бродівський, Золочівський, а Турківський, Самбірський, Старосамбірський - менше, - розповідає Людмила Гончаренко.


Львів обрав найчарівнішу дівчину 2013 року | Львівський портал\nЛьвів обрав найчарівнішу дівчину 2013 року\n30 листопада 2012, 13:54 |\nУчора на сцені Львівського національного театру опери та балету ім. Соломії Крушельницької відбувся найкрасивіший конкурс – «Міс Львів-2013», у якому за право носити корону найгарнішої львів’янки змагалось 14 конкурсанток. Перемогу здобула студентка стоматологічного факультету Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького Корнелія Готра. Першою віце-міс конкурсу стала Маріне Агабабова, а другою віце-міс стала Яна Зельман.\nЯк поділилася сьогодні своїми враженнями під час брифінгу Корнелія Готра, вона не очікувала отримати титул «Міс Львів 2013», оскільки усі конкурсантки були достойними суперницями.\n«Спершу я не зрозуміла, що перемогла, відповідно спокійно підійшла і мені одягнули корону. А вже потім я зрозуміла, що стала Міс Львів. Це був такий сплеск емоцій, були шалені емоції. Адже в мене були достойні конкурентки. Мені дуже приємно, що ця корона дісталася саме мені. Тепер вперед… на Міс України, виступати за Львів», – з посмішкою розповіла найкрасивіша львів’янка 2013 року.\nЗа словами голови оргкомітету конкурсу «Міс Львів 2013» Володимира Місяйла, тепер титулована Корнелія Готра буде представляти Львів на Всеукраїнському конкурсі краси, який відбудеться навесні наступного року. «З точки зору оргкомітету конкурс вдався, все пройшло так, як і було заплановано. Такий конкурс зокрема показує, що Львів вміє робити гарні і якісні заходи. Захід пройшов на достойному рівні, жодних зауважень не було. Журі наше працювало об’єктивно, чесно і обрало достойну переможницю, достойну володарку корони Міс Львів 2013», – сказав В.Місяйло.\nЯк розповіла сама Корнелія Готра до Міс України вона готуватиметься дуже ретельно, а також пообіцяла, що спробує усіх вразити не лише своєю красою, а й своїми талантами.\n«Наступний рік буде для мене насиченим, бо я буду продовжувати навчатися і буду займатися благочинною діяльністю, буду підтримувати соціальну ініціативу. Крім того, я буду готуватися до Міс України. Це будуть репетиції, буде серйозна підготовка. Я спробую усіх вразити», – зазначила красуня.


У Полтаві шампурами побили вісьмох осіб / Полтавщина\n18 квітня 2012, 08:56 Розмір тексту\nУ Полтаві шампурами побили вісьмох осіб\nНа Великдень під час бійки на березі Ворскли постраждало вісім осіб\nНа цих вихідних у Полтаві сталася бійка.\nЯк повідомили у ВЗГ УМВС України в Полтавській області, на пляжі Ворскли, розташованому по вулиці Сакко, дві компанії відпочиваючих не знайшли спільної мови. Під час сварки чоловіки застосували силу. Як наслідок, двоє полтавців з однієї компанії, 25-річний та 28-річний хлопці, побило вісьмох відпочиваючих з іншої компанії. У хід зловмисники пустили і шампури.\nНа даний момент потерпілі, віком від 21 до 33 років, перебувають на стаціонарному лікуванні. По даному факту слідчий відділ Ленінського райвідділу міліції порушив кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України (хуліганство). Санкція даної частини статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.\n18 квітня 2012, 08:56\nПолтавець вдарив ножем дружину і тещу на очах у дітей 17 квітня 2012, 15:48\nТеги: побиття, Великдень, хуліганство


Житомир.info | За тиждень у Житомирській області зареєстрували ще 13 випадків захворювання на кір\n18 січня 2021, 07:21\nЕпідемічна ситуація в Житомирській області по захворюваності кором ускладнюється. Кількість випадків щотижня зростає. Всього з початку року вже зареєстровано 106 випадків, в тому числі за останній тиждень – 13 випадків кору.\nПро це інформує завідувачка відділу епіднагляду (спостереження) та профілактики інфекційних захворювань ДУ «Житомирський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров’я України» Тетяна Лутай.\n«Питома вага дорослих в структурі захворюваності становить 72%, зареєстровано 76 випадків. Серед дітей (30 випадків) найбільш вразливими залишаються вікові категорії дітей до року та 5-9 років. Випадки кору реєструються на 16-ти адміністративних територіях. Найбільші рівні захворюваності відмічаються в місті Житомирі Коростенському, Попільнянському та Житомирському районах. У переважній більшості захворілих були відсутні щеплення. Вірусологічна лабораторія ДУ «Житомирський обласний лабораторний центр МОЗ України» продовжує лабораторну діагностику випадків», - зазначила Тетяна Лутай.\nЯк повідомляв Житомир.info, станом на 19 квітня у Житомирській області кількість хворих на кір становила 93 особи.\nТеги: Лутай епідемія кір лабораторний центр


Рівновага: тіло, відносини, самореалізація. Вебінар - Карітас України\nПід час вебінару ми дізнаємось: Тіло як опора в ситуації стресу. На що в тілі ми можемо опиратися. Як побудувати відносини в нових обставинах. Самореалізація — відкласти на потім чи стати сильнішим і ефективнішим спеціалістом? Завмирання чи рух вперед?\nВедуча Ірина Качура (Кобихно) — дитячий та сімейний психолог, спеціаліст по тілесно-орієнтованій психотерапії, ведуча навчальної програми по тілесно-орієнтованій психотерапії. Керівник Української спілки професійних тілесно-орієнтованих психотерапевтів..\nTags: #вебінар #карітас київ #простір підтримки\nPrevious Previous post: Як не просто вижити, а вийти з карантину сильнішим? Вебінар\nNext Next post: Нова Пошта та Карітас дарують книги дітям із соціально вразливих родин


Воднева вода - унікальний продукт, здатний значно поліпшити здоров'я людини. Для її створення використовують спеціальні пристрої - генератори водневої води. Користь збагаченої воднем води доведена науковими дослідженнями, тому з кожним роком генератори стають все більш популярні. На які характеристики при виборі пристрою потрібно звернути увагу в першу чергу? З цієї статті ви дізнаєтеся, як вибрати генератор водневої води.\nГенератор водневої води: огляд головних критерій вибору\nХарактеристик у генераторів водневої води досить багато і недосвідчений користувач може розгубитися при виборі. Далі ми перерахуємо головні поради щодо вибору пристроїв, на основі їх характеристик.\n1. Визначтеся, який вид генератора водневої води кращий для вашого способу життя\nГлобально є 2 види генераторів:\nСтаціонарний. Пристрої такого роду зазвичай підключаються до мережі і купуються для будинку або офісу. Наприклад, глечик Athabasca-101 на 2 літри. Водневий генератор створений з безпечного матеріалу - боросилікатного скла медичного класу, воно стійке до зміни температурного режиму. Додатково ця модель має функцію іонізації, тому разом з воднем організм отримує іони кисню. Це позитивно впливає імунну систему, зміцнюючи її, і підвищує рівень енергії людини.\nПортативний. Такі генератори мають зовнішній вигляд пляшки або склянки, їх можна завжди носити з собою. За об'ємом зазвичай розраховані на однієї або двох людей. Пристрій має вбудований акумулятор, так що їм можна користуватися без підключення до мережі. Дуже зручний генератор води на 450 мл - Tana-101. Він здатний наситити воду воднем всього за три хвилини, а акумулятор розрахований на 10-15 разів роботи без підзарядки.\nТакож існують генератори-інгалятори водневої води, це дозволяє використовувати генерований водень для вдихання. Така процедура, проведена протягом півгодини, може замінити 15 літрів водневої води з концентрацією Н2 1-1,2 ppm. Для цієї мети можна використовувати портативний водневий генератор-інгалятор Hanka-101. Пристрій заряджається через USB і довго тримає заряд, тому його можна брати з собою в подорож, тримати в машині або поставити в своєму кабінеті на роботі.\n2. Розрахуйте потрібний вам об'єм генератора\nДля індивідуального використання генератора слід вибирати ємності з невеликим об'ємом від 240 мл. Це дозволить за раз випити всю воду, насичену воднем, тому що за 40 хвилин в нормальних умовах концентрація кисню у воді зменшується вдвічі.\nПри необхідності використання водневої води великими компаніями, наприклад, в офісі, лікувально-оздоровчому закладі або вдома використовуйте стаціонарні генератори об'ємом від 1 літра.\n3. Зверніть увагу на концентрацію водню\nЯкісний генератор водневої води повинен генерувати не менше 1000 ppb водню. Портативний генератор Ontario-101 на 240 мл виробляє 2000 ppb водню. Ця кількість водню в воді утримується протягом двох годин завдяки технології Dual Chamber, яка забезпечує підвищений тиск в пляшці. Далеко не всі моделі дозволяють досягати таких результатів.\n4. Враховуйте окислювально-відновний потенціал (ОВП) води\nІдеальний ОВП організму знаходиться в межах від - 100 до -200 мВ. Воднева вода також має негативні значення ОВП. Саме тому вона не окисляє і не зношує організм, тому що на засвоєння не витрачається енергія, отже, воднева вода не викликає появу вільних радикалів. Вибирайте генератор, що забезпечує високе негативне значення ОВП. Для всієї сім'ї можна використовувати водневий глечик Toho-101, який генерує воду з ОВП -700мВ.\n5. Перевірте, щоб генератор був безпечний\nХороший безпечний генератор водневої води відповідає таким вимогам:\nКожен електрод повинен мати платинову оболонку. Це убезпечить готову воду від концентрації металевих іонів при роботі генератора;\nНеобхідна наявність протонообмінної мембрани SPE / PEM. Завдяки їй відбувається видалення шкідливих для людини продуктів електролізу - кисню, а також домішок хлору і озону;\nМатеріал пляшки або глечика повинен бути сертифікованим для харчового застосування. Це може бути скло або пластик харчового класу.\n6. Простежте, щоб генератор використовував технологію SPE / PEM\nВсі топ генератори водневої води обладнані протонообмінними мембранами, виготовленими за технологією SPE / PEM. Протонообмінна мембрана це твердий полімерний електроліт, завдяки якому виконується процес електролізу. Саме наявність мембрани робить можливим насичення Н2 дистильованої і очищеної за допомогою зворотнього осмосу води. Пристрої без технології SPE / PEM наситити воднем таку воду не зможуть.\nКрім цього, якщо в генераторі НЕ буде мембрани, ви зіткнетеся з неприємним запахом, який виділяє вода з домішками хлору під час електролізу.\nВперше матеріал для протонообмінної мембрани був запатентований американською фірмою DuPont. Саме нею обладнаний генератор водневої води Hanka-101. Однак сьогодні на ринку досить багато мембран японського, корейського, китайського походження високої якості.\n7. Вирішіть, який спосіб управління буде більш зручним для вас\nЗалежно від виду пристрою спосіб його управління відрізняється. Наприклад, для включення портативного генератора в пляшці Ontario-101 досить натиснути на кнопку для початку роботи. А ось генератори від 1 літра обладнані сенсорними екранами управління. Наприклад, глечик на 1,5 літра Toho-101, який до того ж має три режими насичення киснем.\n8. Визначтеся, чи потрібні вам додаткові функції\nГенератори водневої води можуть бути оснащені додатковими функціями:\nнагрів води до комфортної температури в 40°C за Цельсієм;\nочищення пристрою від хлору;\nзвуковий або світлодіодний сигнал при завершенні процесу насичення води воднем.\nНаприклад, всіма цими функціями володіє водневий глечик на 2 літри Athabasca-101. Його об'єм дозволяє використовувати генератор у великих колективах.\nЯкщо ви вирішили купити генератор водневої води для особистого користування, залишайте свій номер телефону в формі для зворотного зв'язку. Ми передзвонимо протягом робочого дня і допоможемо вибрати відповідний пристрій саме для вас.


Запахло виборами? Буряк зацікавився медициною - zaporizhzhia.one\nЗапахло виборами? Буряк зацікавився медициною\nЯк відомо, поточний рік не обіцяє бути спокійним і безхмарним. Оскільки в 2020 намічено проведення місцевих виборів (імовірно восени), всі ті, хто так чи інакше причетний до цієї події, приходять в хвилювання і намагаються будь-якими шляхами завоювати неприступні серця електорату від малого до великого. У хід йдуть обіцянки, дії, і навіть спроби розгребти ту купу проблем, яка традиційно склалася за час, що минув з минулих виборів, пише zaporizhzhia.one.\nГрадоначальник Запоріжжя Володимир Буряк, мабуть, дуже уважно читає періодику і інтернет-видання рідного міста. Настільки уважно, що помітив, що багато ЗМІ різного калібру і спрямованості наполегливо пишуть про серйозну загрозу, яка нависла над містом і його мешканцями. Тільки зовсім ліниве видання не написало про низку трагедій з дитячими смертями від туберкульозу в місті та області за останні пару місяців (докладніше дивіться тут і тут). Для європейського (майже!) І розвиненого (в основному) міста це не просто одинична трагедія, а справжня катастрофа, оскільки туберкульоз – надзвичайно заразне захворювання, яке в результаті неякісної терапії стає невиліковним і призводить до смерті хворого, а до того – до масового зараження оточуючих. Запоріжжя міцно лідирує по захворюваності та смертності від дитячого туберкульозу (вдумайтеся!) І так само міцно влаштувалося в трійці лідерів по захворюваності серед дорослих. Нещодавно Володимир Буряк на своїй сторінці в Фейсбук повідомив про те, що знає про існування проблеми, розділяє побоювання городян, і буде всіляко сприяти тому, щоб протитуберкульозні диспансери міста і області залишилися повноцінно функціонувати і приймати пацієнтів на лікування, а не були пущені під безжальний ніж медичної реформи.\nМожна говорити про те, що «крига скресла», тільки до фіналу цієї історії ще, звичайно, дуже далеко. Мер в своїй публікації повідомляє читачам про те, що проконсультувався з фахівцями медичної галузі і всі вони дали невтішний прогноз по захворюваності і смертності в разі ліквідації диспансерів і передачі хворих в загальну лікувальну мережу (хто б міг подумати ?!). З конкретних кроків, зроблених для того, щоб ситуацію утримати під контролем, перераховано звернення до Президента і Кабміну, а також обласної влади з проханням взяти участь у вирішенні проблем міста. Також Володимир Буряк за своєю ініціативою запропонував владі співфінансування утримання медичних установ фтизіатричної профілю.\nХотілося б звернути увагу запорожців на те, що цієї осені ми з вами набудемо ще й статусу виборців. І було б добре, якби соціальний запит суспільства включав до порядку денного врегулювання питання охорони здоров’я (хоча б в частині таких найнебезпечніших захворювань), тому що тоді можновладці точно не зможуть послатися на незнання і неактуальність, використовуючи гроші громади на передвиборний самопіар, а нас з вами і наших дітей піддаючи щоденній і всюдисущій небезпеці зараження. Якщо кожен виборець буде точно знати, що хотів би бачити себе і своїх близьких здоровими, то «правила гри» на передвиборчому полі не дозволять обійти це чутливе питання.\nзацікавлення мера медициною\nPrevious articleМедична реформа СТОП? Що обіцяє новий голова Міністерства охорони здоров’я\nNext articleДо уваги батьків. Ви особисто можете вплинути на якість шкільної освіти: що передбачено новим законом


За час свят на Буковині сталася 21 кражіка та незаконно торгували наркотиками | Новини\nЗа час свят на Буковині сталася 21 кражіка та незаконно торгували наркотиками\nЗа 4 дні нового року до буковинських правоохоронців звернулися майже 500 громадян, 35 звернень яких стосувалися кримінальних правопорушень. Про це повідомляє прес-служба обласної поліції.\nЗокрема, на Буковині сталася 21 крадіжка, 3 випадки нанесення тілесних ушкоджень, 1 шахрайство та один раз правоохоронці зафіксували незаконний обіг наркотичними засобами.\nУ 16 випадках поліцейські встановили осіб, яких підозрюють у вчиненні цих злочинів.\nНагадаємо, нещодавно правоохоронці затримали людей, які забігли до піцерії у Сторожинці в масках та з криками "Працює СБУ".\nбуковина 1-4 січня правопорушення


Суд у Севастополі почав розглядати справу щодо забудови фісташкового гаю (+фото)\n18 Жовтень 2019, 09:44\nПідконтрольний Кремлю Арбітражний суд Севастополя 17 жовтня розпочав засідання у справі про збереження червонокнижного фісташкового гаю в районі бухти Омега, повідомляє кореспондент Крим.Реалії.\nПозов подало російське Головне управління природних ресурсів та екології Севастополя проти департаменту архітектури і містобудування. Севприроднадзор вимагає визнати недійсним дозвіл міської влади на будівництво, виданий фірмі «Спеціалізований забудовник «Декор»». Підприємство має намір будувати житлові будинки на місці гаю фісташки туполистої.\nНа засіданні представники Севприроднадзору не змогли надати копії дипломів про освіту. Суд заявив, що з 1 жовтня за законодавством сусідньої Росії представник зобов'язаний пред'явити диплом про юридичну освіту або науковий ступінь. Через відсутність дипломів представникам Севприроднадзору не дозволили брати участь у засіданні. Щоб не порушити права позивача, суд вирішив не засідати й оголосив перерву.\nСевприроднадзор просив суд вжити забезпечувальні заходи і на час судового розгляду заборонити ТОВ «Спеціалізований забудовник «Декор»» будувати на території гаю. Російський арбітражний суд Севастополя відмовився задовольнити таке клопотання.


Військово-Морські Сили Збройних Сил України - Захист Вітчизни\nПісля окупації та анексії Кримського півострова Російською Федерацією Військово-Морські Сили опинилися у вкрай тяжкому становищі. Національний флот практично втратив понад 80% своїх активів і спроможностей, поніс значні кадрові, матеріальні та психологічні врати. Тому, серед інших, відновлення боєздатності стало головним завданням Командування ВМС після передислокації на материкову частину України.\nЗ квітня 2014 року Військово-Морськими Силами у взаємодії з органами місцевої влади, правоохоронними структурами та патріотичними волонтерськими організаціями постійно проводиться комплекс стабілізаційних і консолідаційних заходів. Тоді, навесні 2014 року, рішучі дії флоту сприяли стабілізації обстановки в Одеській та Миколаївській областях.\nВдалося нейтралізувати реальну на той час загрозу розширення російської агресії на території півдня України, забезпечити ефективну протидію розповсюдженню сепаратистських рухів.\nОдночасно було розпочато інтенсивну та кропітку роботу щодо відновлення та нарощування потенціалу ВМС та приведення його у відповідність до існуючих загроз з боку Російської Федерації.\nУ найкоротші терміни було відновлено і суттєво нарощено можливості морської піхоти та берегової артилерії. Вже з вересня 2014 року тактичні групи морської піхоти розпочали активну участь у проведенні антитерористичної операції на сході держави. Й до сьогодні до зони їх відповідальності належить один з найбільш важливих оперативних напрямків на півдні Донецької області в районі міста Маріуполь.\nВідновлено реалізацію заходів з будівництва корабельного складу. Зокрема, зрушено з місця заморожені минулим керівництвом держави і збройних сил проекти будівництва багатоцільових корветів і протикорабельних ракетних комплексів, малих артилерійських броньованих катерів.\nАктивно розвивається військово-морське співробітництво з країнами членами — НАТО і ЄС. Зокрема, введено в практику систематичне проведення в північно-західній частині Чорного моря навчань типу «ПАСЕКС». Нових форм та практичного змісту набули традиційні українсько-американські навчання «Sea Breeze». Активізовано співпрацю з румунською, турецькою, болгарською та грузинською сторонами щодо створення багатонаціонального військово-морського з’єднання та його застосування у Чорному морі для виконання визначених завдань по контролю обстановки і реагування на кризові ситуації на морі, проведення спільних заходів бойової підготовки та обміну досвідом розвитку флотів, реагування на сучасні виклики та загрози європейській ті світовій безпеці.\nПротягом 2016 року до виконання бойових завдань підготовлено 33 бойових кораблів (катерів) та суден забезпечення, 22 екіпажі морської авіації, шість військових частин артилерії та морської піхоти, дванадцять військових частин всебічного забезпечення.\nЗа три роки до військових частин ВМС надійшло більше 200 основних зразків озброєння і військової техніки. Загалом вдалося досягти зростання рівня укомплектованості військових частин та підрозділів ВМС основними зразками озброєння і військової техніки майже на 40%.\nЗа значної підтримки ОПК було відновлено більше 30 зразків ракетно-артилерійського озброєння, близько 400 одиниць озброєння і військової техніки. До військових частин додатково поставлено більше 1,5 тис. одиниць стрілецької зброї та оптичних приладів, у тому числі новітніх зразків та тих, які надійшли у якості міжнародної допомоги.\nНа сучасному етапі Згідно зі Стратегічним оборонним бюлетенем України однією з цілей оборонної реформи є відродження військово-морського потенціалу держави.\nЗа результатами оборонної реформи військово-морські спроможності України мають бути нарощені до рівня, достатнього для забезпечення:\nоборони морського узбережжя Чорного і Азовського морів;\nнедоторканості державного кордону та охорони суверенних прав держави в її виключній (морській) економічній зоні;\nучасті у міжнародних (спільних) операціях під проводом НАТО і ЄС;\nрозвитку інфраструктури базування сил.\nКонкретні заходи щодо виконання цих цілей на найближчу перспективу включені до Державної програми розвитку Збройних Сил України на період до 2020 року.\nДо їх складу будуть входити морська піхота та берегова артилерія, а також корабельні з’єднання, які будуть сформовані за рахунок новітніх бойових катерів вітчизняного виробництва.\nНадводні сили включають: дві бригади надводних кораблів, два дивізіони кораблів охорони і забезпечення, дивізіон пошуково-рятувальних суден. Флагманом Військово-Морських Сил ЗС України є фрегат «Гетьман Сагайдачний» (U130).\nПісля передислокації з Криму та Севастополя військовим морякам спільно з підприємствами військово-промислового комплексу довелося докласти значних зусиль для відновлення бойового ядра флоту. Незважаючи на численні організаційні, технічні, фінансові, кадрові та інші проблеми, за короткий проміжок часу вони відновили та наростили бойові спроможності надводних сил і приступили до виконання бойових завдань з викриття морської обстановки в зоні відповідальності, посилення охорони морської ділянки державного кордону України. У період до 2020 року уряд Сполучених Штатів пропонує передати Україні майно оборонного призначення та нові навігаційні комплекси.\nНаприкінці 2016 року надводна компонента флоту вперше за багато років поповнилась новими бойовими одиницями. До складу ВМС ЗС України включені два малі броньовані артилерійські катери (типу «Гюрза») «Аккерман» і «Бердянськ».\nПризначення таких маневрених і швидкісних катерів — охорона пунктів базування та портів, річкових та морських комунікацій у межах територіального моря, захист судноплавства на прикордонних річках, участь у пошуково-рятувальних операціях, у боротьбі з піратством, незаконною міграцією та контрабандою.\nПродовжується будівництво ще чотирьох катерів цієї серії та 2 десантно-штурмових катерів типу «Кентавр» проекту 58181 за державними контрактами, які укладені з Міністерством оборони України у 2016 році.\nМорська авіація організаційно зведена у морську авіаційну бригаду. Має на озброєнні літальні апарати наземного і корабельного базування та включає протичовнову, транспортну і пошуково-рятувальну компоненти.\nЕлітою національних Військово-Морських Сил є морська піхота.\nЯвляє собою передові сили висадки, що призначений для дій у складі тактичних і оперативно-тактичних десантів, а також оборони пунктів базування ВМС, островів, ділянок узбережжя, портів, аеродромів та інших важливих об’єктів.\nПісля передислокації з Криму, «чорних беретів» було менше батальйону. У стислі терміни в нових місцях дислокації морські піхотинці відновили свої бойові спроможності. Сформовано повноцінну бригаду морської піхоти, створено новий окремий батальйон морської піхоти, який отримав постійну «прописку» під Одесою.\nСьогодні у визначених районах на сході держави морські піхотинці з честю виконують бойові завдання по захисту незалежності та територіальної цілісності України.\nАртилерія Військово-Морських Сил ЗС України основним завданням має ураження надводних цілей противника в територіальному морі, вогневу підтримку дій морської піхоти на приморському напрямку. Має на озброєнні артилерійські комплекси та реактивні системи залпового вогню.\nСтруктуру сил забезпечення флоту, його надійний тил, складають частини та установи оперативного, бойового, технічного і тилового забезпечення.\nСистема військово-морських навчальних закладів наразі включає: Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», Військово-Морський ліцей, Навчальний центр Військово-Морських Сил ЗС України та Відділення військової підготовки Морехідного коледжу технічного флоту Національного університету «Одеська морська академія».\nПравонаступником Академії військово-морських сил імені Павла Степановича Нахімова, інфраструктура якої залишилася в тимчасово окупованому Криму, став факультет, а з 2016 року — Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія». Тут готують фахівців для національного флоту і студентів вищих навчальних закладів за програмою офіцерів запасу. Курсанти проходять морську практику та мають можливість стажуватись на кораблях і у військових частинах як національних Військово-Морських Сил ЗС України, так і країн-членів НАТО. Серед сьогоднішніх курсантів багато учасників антитерористичної операції.\nЛави майбутніх офіцерів кожного року поповнюють випускники Військово-Морського ліцею. Головна мета створення цього навчального закладу — забезпечення соціального захисту та державної підтримки у вихованні дітей, підвищення їх мотивації до служби на флоті.\nЩе одним навчальним закладом флоту є Відділення військової підготовки Морехідного коледжу технічного флоту Національного університету «Одеська морська академія». Молодших спеціалістів тут готують за п’ятьма спеціалізаціями. Випускники коледжу можуть займати старшинські посади техніків та старшин команд на кораблях різних класів або ж продовжити навчання у вищій школі.\nУЧАСТЬ У МІЖНАРОДНОМУ ВІЙСЬКОВОМУ СПІВРОБІТНИЦТВІ\nГоловною метою міжнародного військового співробітництва Військово-Морських Сил Збройних Сил України слід вважати отримання світового досвіду для вирішення довготривалих та поточних завдань розвитку Військово-Морських Сил ЗС України. Співробітництво проводиться як за програмами двостороннього співробітництва, так і в рамках Річної національної програми співробітництва Україна-НАТО на відповідний рік.\nчергування у складі Сил реагування НАТО та Бойової тактичної групи ЄС «ХЕЛБРОК»;\nсистематичне проведення в північно-західній частині Чорного моря навчань типу «ПАСЕКС».\nвиконання «Плану досягнення цілей партнерства силами та засобами Військово-Морських Сил ЗС України, виділеними для участі у Процесі планування та оцінки сил (ППОС) та Концепції оперативних можливостей НАТО (КОМ)»;\nвтілення в практику підготовки Військово-Морських Сил ЗС України передового досвіду з підготовки та участі багатонаціональних сил у миротворчих операціях;\nкоординація проведення на території України міжнародних навчань «Сі Бриз»;\nучасть в антитерористичних операціях НАТО «Активні зусилля» та ВМС Турецької Республіки «Чорноморська гармонія».\n07.2012 — 02.2014 — адмірал Іл’їн Юрій Іванович\nз липня 2016 року — віце-адмірал Воронченко Ігор Олександрович\nЗгідно з Указом Президента України від 12 червня 2015 року № 331/2015, своє професійне свято — День Військово-Морських Сил ЗС України — українські військові моряки відзначають щорічно у першу неділю липня.