Новий адміністративно-територіальний устрій: як громадам взяти на баланс заклади охорони здоров'я? | Еженедельник АПТЕКА\nАптека online » Новини фармацевтики та фармації » Новий адміністративно-територіальний устрій: як громадам взяти на баланс заклади охорони здоров’я?\nНовий адміністративно-територіальний устрій: як громадам взяти на баланс заклади охорони здоров’я?\n24 Грудня 2020 11:12 Поділитися\n21 грудня в Українському кризовому медіацентрі відбулася пресконференція на тему «Новий адмінтерустрій — нова система управління: алгоритм дій комунальних медичних закладів та їх власників». Доповідачами виступили Андрій Віленський, т.в.о. голови Національної служби здоров’я України (НСЗУ), В’ячеслав Негода, заступник міністра розвитку громад та території України, Ірина Микичак, заступник міністра охорони здоров’я України, Ірина Донець, директор юридичного департаменту НСЗУ, Степан Махсма, голова Маріупольської районної ради, Віктор Лисак, директор Департаменту охорони здоров’я Полтавської обласної державної адміністрації, Павло Мірошниченко, перший заступник голови Сновської громади Чернігівської обл. Захід відбувся в рамках комунікації реформи місцевого самоврядування та територіальної організації влади за ініціативою Міністерства розвитку громад та територій України (Мінрегіон) і НСЗУ за партнерської підтримки Українського кризового медіацентру та Програми USAID DOBRE.\nВ’ячеслав Негода зауважив, що реформа децентралізації передбачає перехід повноважень та фінансових ресурсів з місцевого рівня на рівень територіальних громад. Раніше ж заклади охорони здоров’я, які були в управлінні районних рад та районних державних адміністрацій, фінансувалися з районних бюджетів. Тому Мінрегіон разом з МОЗ, територіальними громадами, районними радами, обласними адміністраціями, які мають скоординувати цю роботу, працюють над визначенням політики щодо адміністративно-територіального устрою в межах госпітальних округів, які на сьогодні визначені в межах кожної області. Зокрема, вони повинні визначитися, фінансування яких закладів охорони здоров’я перейде з районного рівня на рівень громад, а які управлятимуться в інший спосіб.\n«Або заклад охорони здоров’я передається безпосередньо в громаду і вона сама вирішує це питання, або декілька громад, жителі яких обслуговуються безпосередньо у тому чи іншому закладі, повинні вирішити, в рамках закону «Про співробітництво територіальних громад» чи в іншій формі забезпечуватиметься функціонування саме цих закладів», — зазначив В. Негода та додав, що заробітна плата в цих закладах фінансуватиметься за рахунок укладених з НСЗУ договорів про надання медичних послуг, а завдання місцевого самоврядування полягає в утриманні закладів (оплата комунальних послуг та інші поточні видатки).\nІрина Микичак повідомила, що первинна медична допомога — це рівень сімейного лікаря, терапевта, педіатра, фінансування яких відбувається шляхом укладання закладом охорони здоров’я договорів з НСЗУ та в разі підписання декларацій з пацієнтами. Такі заклади потребують лише незначного фінансування за оплату комунальних послуг з місцевих бюджетів, і з цим громади впораються. На сьогодні значно складніша ситуація із вторинною ланкою медицини, яка є розгалуженою і найбільш витратною в частині фінансування. До 1 квітня 2020 р. вона фінансувалася за кошти державної медичної субвенції. Після цієї дати заклади вторинної ланки медицини почали фінансуватися за рахунок договорів з НСЗУ в рамках Програми медичних гарантій (ПМГ).\nНа сьогодні в процесі децентралізації новостворені громади отримали великий обсяг повноважень і відповідний фінансовий ресурс. Однак в МОЗ «не відчувають» готовності громад брати на себе відповідальність за утримання цих закладів. Міністерство зробило відповідний аналіз та з’ясувало, що порівняно з 2019 у 2020 р. органи місцевого самоврядування, приймаючи цільові бюджетні програми, значно зменшили фінансування закладів охорони здоров’я після того, як ці заклади почали працювати в рамках ПМГ. Тобто органи місцевого самоврядування прийняли для себе рішення, що в такому випадку ці заклади мають фінансуватися виключно за договорами з НСЗУ. Однак органи місцевого самоврядування повинні підтримувати власним коштом заклади охорони здоров’я. І. Микичак додала, що обласні Департаменти охорони здоров’я не мають прямого впливу на роботу лікарень та громад.\n«Для нас є вкрай складним завданням не просто зберегти мережу стаціонарної допомоги чи вторинку, а зберегти і розвинути спроможну мережу надання медичної допомоги громадянам. Госпітальні ради повинні, взаємодіючи з громадами, створити маршрути пацієнтів, карту надання медичної допомоги, мережу, яка власне збереже медичні кадри, забезпечить роботу лікарень і доступну якісну медичну допомогу кожному громадянину», — зауважила посадовець.\nАндрій Віленський зазначив, що за ПМГ медичні послуги надаються за одним стандартом. Тобто НСЗУ при укладенні договору із закладом охорони здоров’я висуває однакові вимоги незалежно від того, в якій області України він розташований. Тому за відповідність чи невідповідність закладу цим вимогам відповідають місцеві органи влади.\nСтосовно діяльності закладів у рамках адміністративно-територіальної реформи А. Віленський поінформував, що раніше підписані договори НСЗУ із закладами охорони здоров’я залишаються чинними. Єдине, що в разі зміни назви закладу у зв’язку зі зміною власника, яким виступають органи місцевої влади, заклад повинен:\nпровести державну реєстрацію змін щодо найменування закладу охорони здоров’я та повідомити про це НСЗУ офіційним листом;\nвнести зміни до статуту закладу охорони здоров’я щодо нового органу місцевого самоврядування, до сфери управління якого він належатиме;\nповідомити МОЗ як орган ліцензування в сфері медичної практики про зміну даних, зазначених у заяві, документах та відомостях, що додавалися до заяви про отримання ліцензії;\nвнести зміни щодо найменування до реєстраційних даних в електронній системі охорони здоров’я.\nСтосовно переукладення декларацій пацієнтів А. Віленський зазначив, що зміна власника закладу не є підставою для цього. Однак у разі звільнення лікаря всі підписані з ним декларації анульовуються, і закладу потрібно буде їх переукладати для отримання коштів від НСЗУ. Такі ситуації часто виникають у випадку, коли власник закладу приймає рішення про перепрофілювання закладу.\nІ. Микичак додала, що наразі вже є випадки такого перепрофілювання із подальшим звільненням працівників. З цього питання спільна позиція МОЗ та НСЗУ полягає в тому, що така реорганізація тільки шкодить громаді. У зв’язку з цим МОЗ постійно звертається до керівників областей, щоб вони відслідковували такі рішення громад та попереджували очільників громад про можливі наслідки.\nПро досвід м. Маріуполь у частині адміністративно-територіальної реформи розповів Степан Махсма. Він повідомив, що м. Маріуполь та Маріупольський район — це нове адміністративно-територіальне утворення, до складу якого входять 5 об’єднаних територіальних громад. Маріупольська районна рада розробила дорожню карту для повноцінного впровадження адміністративно-територіальної реформи.\nЗгідно із Законом України від 17.11.2020 р. № 1009 «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій» до 1 липня 2021 р. громадам необхідно передати у комунальну власність усі об’єкти спільної власності територіальних громад району, які знаходяться на території цих територіальних громад, відповідно до розмежування видатків між бюджетами, встановлених Бюджетним кодексом України. Однак Маріупольська районна рада вже виконала цю вимогу закону, завдяки чому з 2021 р. заклади охорони здоров’я, освітні заклади та заклади культури фінансуватимуться громадами. Стосовно закладів вторинної ланки медицини він зазначив, що наразі є питання щодо спроможності громад фінансувати видатки цих закладів. При цьому є громади, на територіях яких відсутні такі заклади, і для отримання відповідної медичної допомоги вони повинні будуть укладати договори із суміжними громадами, де ці заклади функціонують.\nВ. Негода, в свою чергу, додав, що хоча законом № 1009 надається можливість прийняти рішення про передачу громадам бюджетних закладів, які знаходяться на їх території, до 1 липня 2021 р., районним радам не слід затягувати це рішення аж до цієї дати. Оскільки видатки на фінансування старої моделі адміністративно-територіального устрою не настільки великі, щоб могли забезпечити фінансування цих закладів протягом 6 міс наступного року.\nТому щоб з 1 січня 2021 р. бюджетні заклади продовжували свою діяльність, при прийнятті бюджетів територіальними громадами на наступний рік повинно бути передбачене їх фінансування. Для цього районні ради мають об’єднати зусилля з територіальними громадами й прийняти до кінця 2020 р. рішення про передачу цих закладів.\nВіктор Лисак повідомив, що наразі в Полтавській обл. відмічають ситуації, коли один заклад вторинної ланки медицини має обслуговувати населення трьох новостворених територіальних громад, однак поки одна з них відмовляється від співфінансування цього закладу, тому що він не знаходиться безпосередньо на її території. Проте доповідач поінформував і про певні приклади вдалої співпраці громад у цьому напрямку. Тому на сьогодні ще тривають дискусії між громадами стосовно фінансування цих закладів.\nПавло Мірошниченко повідомив, що Сновська громада Чернігівської обл. створена 4 роки тому, на її території розташована колишня Сновська районна лікарня, яку громада забрала на свій баланс. При цьому через невелику народжуваність у цій лікарні було ліквідовано пологове відділення, але в цілому великих скорочень через отримання лікарні на баланс громади не було. Наразі для кадрового укомплектування лікарні не вистачає 4 лікарів. Для вирішення цього питання громадою прийнято програму, за якою спеціалісту надаватиметься житло в разі його відсутності у нього, одноразова матеріальна допомога в розмірі 100 тис. грн.\nПід час заходу доповідачі отримували багато запитань щодо дій громади в рамках адміністративно-територіальної реформи, у зв’язку з цим деякі з них НСЗУ узагальнить та оприлюднить на власному вебсайті. Також доповідачі рекомендували громадам користатися вебсайтом, присвяченим реформі децентралізації, на якому вони можуть знайти відповіді на запитання, які їх цікавлять.


Вчена рада створена для визначення пріоритетних напрямів наукових досліджень та управління їх якістю\nБодров Володимир Григорович, голова Вченої ради, доктор економічних наук, професор, заслужений діяч науки і техніки України.\nЗавідувач кафедри економічної теорії та історії економіки Національної академії державного управління при Президентові України, Генеральний директор Всеукраїнської громадської організації «Інститут досліджень економіки і суспільства 21 століття».\nБажал Юрій Миколайович, доктор економічних наук, професор.\nЗавідувач кафедри економічної теорії Національного університету «Києво-Могилянська академія».\nБалдич Наталія Іванівна, кандидат наук з державного управління, доцент.\nДоцент кафедри економічної теорії та історії економіки Національної академії державного управління при Президентові України, фінансовий директор Всеукраїнської громадської організації «Інститут досліджень економіки і суспільства 21 століття».\nБистряков Ігор Костянтинович, доктор економічних наук, професор.\nЗавідувач відділу комплексної оцінки та управління природними ресурсами Державної установи «Інститут економіки природокористування та сталого розвитку НАН України».\nДиректор Інституту підвищення кваліфікації керівних кадрів, завідувач кафедри парламентаризму та політичного менеджменту Національної академії державного управління при Президентові України, член Наглядової ради Всеукраїнської громадської організації «Інститут досліджень економіки і суспільства 21 століття».\nДементьєв Вячеслав Валентинович, доктор економічних наук, професор.\nПроректор з науково-педагогічної роботи Донецького національного технічного університету, завідувач кафедри економічної теорії.\nДєгтяр Андрій Олегович, доктор наук з державного управління, професор.\nЗавідувач кафедри економічної теорії та фінансів Харківського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України.\nІльїн Володимир Васильович, доктор філософських наук, професор.\nПрезидент Українського філософсько-економічного наукового товариства, професор кафедри економічної теорії Київського національного університету імені Тараса Шевченка, член Наглядової ради Всеукраїнської громадської організації «Інститут досліджень економіки і суспільства 21 століття».\nЛагутін Василь Дмитрович, доктор економічних наук, професор.\nЗавідувач кафедри економічної теорії Київського національного торгівельно-економічного університету.\nМанойленко Олександр Володимирович, доктор економічних наук, професор.\nПрофесор кафедри, м. Харків, директор з наукових програм Всеукраїнської громадської організації «Інститут досліджень економіки і суспільства 21 століття».\nМельник Віктор Павлович, кандидат економічних наук, старший науковий співробітник.\nСтарший науковий співробітник відділу економічної теорії Інституту економіки та прогнозування НАН України.\nМонаєнко Антон Олексійович, доктор юридичних наук, доцент.\nПроректор з наукової роботи Класичного приватного університету, м. Запоріжжя, директор з юридичних питань Всеукраїнської громадської організації «Інститут досліджень економіки і суспільства 21 століття».\nОсецький Валерій Леонтійович, доктор економічних наук, професор.\nПрофесор кафедри економічної теорії Київського національного університету імені Тараса Шевченка.\nПротасова Наталія Георгіївна, доктор педагогічних наук, професор.\nЗавідувач кафедри управління освітою Національної академії державного управління при Президентові України.\nРадіонова Ірина Федорівна, доктор економічних наук, професор.\nПрофесор кафедри макроекономіки та державного управління Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана.\nСафронова Ольга Миколаївна, кандидат наук з державного управління, доцент.\nДоцент кафедри економічної теорії та історії економіки Національної академії державного управління при Президентові України, директор з освітніх програм Всеукраїнської громадської організації «Інститут досліджень економіки і суспільства 21 століття».\nСиняков Сергій Васильович, доктор філософських наук, професор.\nПрофесор кафедри філософії та педагогіки Національного транспортного університету, м. Київ, член ревізійної комісії Всеукраїнської громадської організації «Інститут досліджень економіки і суспільства 21 століття».\nСкринник Зоя Едуардівна, доктор філософських наук, професор.\nЗавідувач кафедри суспільних наук Львівського інституту банківської Університету банківської справи Національного банку України.\nТарасевич Віктор Миколайович, доктор економічних наук, професор.\nЗавідувач кафедри політичної економії Національної металургійної академії України, м. Дніпропетровськ.\nФіліпенко Антон Сергійович, доктор економічних наук, професор, заслужений діяч науки і техніки України.\nПрофесор кафедри світового господарства і міжнародних відносин Інституту міжнародних відносин Київського національного університету імені Тараса Шевченка, Президент Всеукраїнської громадської організація «Українська асоціація економістів-міжнародників».\nХалецька Аліна Анатоліївна, доктор наук з державного управління, доцент.\nДоцент кафедри загального та адміністративного менеджменту Донецького державного університету управління, член ревізійної комісії Всеукраїнської громадської організації «Інститут досліджень економіки і суспільства 21 століття».


kornienko » Вс ноя 18, 2018 01:37\nСлід відмітити, що завдяки віднайденому листу галерея директорів розпорядників скляних заводів та агентів Брюсселю поповнилася ще одним ПІБ - Густав Єгорович Крушель. Питання чи був він перший в списку ще не відомо. Крушель на прикінці 1903 році був похований на території лютеранського цвинтаря в м. Харків, а трохи пізніше рядом поховали і його брата. Певно, Крушель проживав при костянтинівських заводах тільки будучи на посаді відповідального агента і розпорядника бо така вже була вимога найму в ті часи. Про Валентина Гомона, бельгійського підданого, написано хоч і не багато про те достатньо для достовірної історії. Окрім прямих обов’язків, ця непересічна особистість сприяла поширенню освіті, культури, спорту та відпочинку місцевого люду. Є ще один маловідомий факт з діяльності Валентина- це сприяння місцевому соціал – демократу Г. Білоусову стати депутатом Держдуми другого скликання 1907р. від робітничої курії, для чого кандидата фіктивно зараховано до робітників скляних заводів. Це пояснюється тим, що бельгійська інтелігенція прагнула демократизувати тодішній московський деспотизм на європейський зразок . Що з цього вийшло покажуть 1917-24 роки. А поки буремні часи не настали гомони будували для робітників житло на колонках, лікували хворих, започатковували сади, бібліотеки, школи. Не забував і про себе В. Гомон. На правому березі Кривого Торцю недалеко від прохідної заводу побудував і собі гарний двоповерховий будиночок. Світлина особняка, яку я викладаю, не одна із найкращих зате найдавніша від вже оприлюднених бо зроблена ще у 20-ті роки минулого століття і найбільш правдиво відображає первинний фасад. Пізніше на другому боці Торця, проти особняка Гомона, директор дзеркального заводу Плояр – молодший збудував собі теж будинок, який зберігся до цього часу. Цікаво, що між цими будівлями був потайний тунель під Кривим Торцем. І це не примха розбагатілих іноземців, бо погром садиб бельгійських колоністів 1900р. від рук місцевих люмпенів де чого навчив. Треба ще відзначити – перший у списку членів ради Катеринославського товариства заводчиків і фабрикантів за 1914 рік числиться В. Гомон, як директор Товариства Донецьких скляних заводів в Костянтинівці. Відповідно моїм архівним знахідок одного із протоколу від 5 жовтня 1917р.ст./ст. об’єднаного засідання виборчих від робітників і службових уповноважених членів центрального бюро проф. союзів, заводських комітетів і виконавчого комітету С.Р. і С.Д. з одної сторони і з другої адміністрації Костянтинівських заводів у засіданні брав участь і Гомон. На засіданні адміністратори заводів погодилися, в зв’язку з стрімким зростанням цін, ввести надбавку всім робітникам і службовцям на 25% із 1-го вересня 1917р. У недосересерівській історії про В. Гомона пишуть, що буцім то він виїхав з Костянтинівки за кордон відразу ж після військового перевороту більшовиків. І це останнє є фальшованою неправдою бо відповідно віднайденого листа Л.Ф. Бришана, писаною французькою мовою , пан Гомон знаходиться в Харкові звідти керує ввіреними заводами. Лист із Костянтинівки датовано 30-тим квітнем 1918р., а це дата коли українське військо разом із союзниками прогнали московських інтервентів за межі Донбасу. В той час бельгійські акціонери оцінювали шкоду завдану від спланованого московськими більшовицькими бандами грабунку заводів. Точна дата від’їзду Гомона за кордон поки що не відома. Вже будучи в безпеці він для преси, між іншим , пророкував- «Ради блефують, але їх положення критично, чим більше від них будемо вимагати, тим більше отримаємо. Якщо ми будемо непорушні, ми побачимо їх зігнутими, вони раді будуть поступитися. З точки зору економіки вони приперті до стінки».\nСлід відмітити, що завдяки віднайденому листу галерея директорів розпорядників скляних заводів та агентів Брюсселю поповнилася ще одним ПІБ - Густав Єгорович Крушель. Питання чи був він перший в списку ще не відомо. Крушель на прикінці 1903 році був похований на території лютеранського цвинтаря в м. Харків, а трохи пізніше рядом поховали і його брата. Певно, Крушель проживав при костянтинівських заводах тільки будучи на посаді відповідального агента і розпорядника бо така вже була вимога найму в ті часи. Про Валентина Гомона, бельгійського підданого, написано хоч і не багато про те достатньо для достовірної історії. Окрім прямих обов’язків, ця непересічна особистість сприяла поширенню освіті, культури, спорту та відпочинку місцевого люду. Є ще один маловідомий факт з діяльності Валентина- це сприяння місцевому соціал – демократу Г. Білоусову стати депутатом Держдуми другого скликання 1907р. від робітничої курії, для чого кандидата фіктивно зараховано до робітників скляних заводів. Це пояснюється тим, що бельгійська інтелігенція прагнула демократизувати тодішній московський деспотизм на європейський зразок . Що з цього вийшло покажуть 1917-24 роки. А поки буремні часи не настали гомони будували для робітників житло на колонках, лікували хворих, започатковували сади, бібліотеки, школи. Не забував і про себе В. Гомон. На правому березі Кривого Торцю недалеко від прохідної заводу побудував і собі гарний двоповерховий будиночок. Світлина особняка, яку я викладаю, не одна із найкращих зате найдавніша від вже оприлюднених бо зроблена ще у 20-ті роки минулого століття і найбільш правдиво відображає первинний фасад. Пізніше на другому боці Торця, проти особняка Гомона, директор дзеркального заводу Плояр – молодший збудував собі теж будинок, який зберігся до цього часу. Цікаво, що між цими будівлями був потайний тунель під Кривим Торцем. І це не примха розбагатілих іноземців, бо погром садиб бельгійських колоністів 1900р. від рук місцевих люмпенів де чого навчив. Треба ще відзначити – перший у списку членів ради Катеринославського товариства заводчиків і фабрикантів за 1914 рік числиться В. Гомон, як директор Товариства Донецьких скляних заводів в Костянтинівці. Відповідно моїм архівним знахідок одного із протоколу від 5 жовтня 1917р.ст./ст. об’єднаного засідання виборчих від робітників і службових уповноважених членів центрального бюро проф. союзів, заводських комітетів і виконавчого комітету С.Р. і С.Д. з одної сторони і з другої адміністрації Костянтинівських заводів у засіданні брав участь і Гомон. На засіданні адміністратори заводів погодилися, в зв’язку з стрімким зростанням цін, ввести надбавку всім робітникам і службовцям на 25% із 1-го вересня 1917р. У недосересерівській історії про В. Гомона пишуть, що буцім то він виїхав з Костянтинівки за кордон відразу ж після військового перевороту більшовиків. І це останнє є фальшованою неправдою бо відповідно віднайденого листа Л.Ф. Бришана, писаною французькою мовою , пан Гомон знаходиться в Харкові звідти керує ввіреними заводами. Лист із Костянтинівки датовано 30-тим квітнем 1918р., а це дата коли українське військо разом із союзниками прогнали московських інтервентів за межі Донбасу. В той час бельгійські акціонери оцінювали шкоду завдану від спланованого московськими більшовицькими бандами грабунку заводів. Точна дата від’їзду Гомона за кордон поки що не відома. Вже будучи в безпеці він для преси, між іншим , пророкував- «Ради блефують, але їх положення критично, чим більше від них будемо вимагати, тим більше отримаємо. Якщо ми будемо непорушні, ми побачимо їх зігнутими, вони раді будуть поступитися. З точки зору економіки вони приперті до стінки». [url=https://c.radikal.ru/c43/1811/6d/25106052877c.jpg][img]https://c.radikal.ru/c43/1811/6d/25106052877ct.jpg[/img][/url] [url=https://b.radikal.ru/b26/1811/07/4beffbf04547.jpg][img]https://b.radikal.ru/b26/1811/07/4beffbf04547t.jpg[/img][/url]\nkornienko » Вт ноя 27, 2018 22:02\nІз розповідей старожилів нам достеменно відоме місце поховання двох братів Гомонів на території нашого міста. Один з них був лікарем в при заводській лікарні. Під час епідемії помер. Вдячні робітники скляних заводів, за свій рахунок, на його могилі поставили пам’ятника з відповідним текстом подяки. Інший брат був службовцем на заводі і завідував спортивним сектором.\nІз розповідей старожилів нам достеменно відоме місце поховання двох братів Гомонів на території нашого міста. Один з них був лікарем в при заводській лікарні. Під час епідемії помер. Вдячні робітники скляних заводів, за свій рахунок, на його могилі поставили пам’ятника з відповідним текстом подяки. Інший брат був службовцем на заводі і завідував спортивним сектором. [url=https://c.radikal.ru/c41/1811/d1/bdc4db31244a.png][img]https://c.radikal.ru/c41/1811/d1/bdc4db31244at.jpg[/img][/url]\nКапитан » Вт мар 30, 2021 13:48\nСтекольный и бутылочный завод в Константиновке.\nСтекольный и бутылочный завод в Константиновке. [url=https://radikal.ru][img]https://b.radikal.ru/b29/2103/39/4793bfc930f3.png[/img][/url] [url=https://radikal.ru][img]https://d.radikal.ru/d07/2103/c7/1c854f2178a1.png[/img][/url]\nКапитан » Вс авг 15, 2021 13:16\nЦинковый завод. [url=https://radikal.ru][img]https://d.radikal.ru/d06/2108/fd/cd4af4ed9e73.jpg[/img][/url]


Володимир Семиноженко: В основі реформ - національні цінності - Новини - Громадянський рух «Нова Україна»\nВерсія для друку 19 вересня 2011\nВін підкреслив, що уроки столипінських реформ не мають терміну давності і є важливими як для сьогоднішньої України, так і для сьогоднішньої Росії.\nПо-перше, реформи зазнають краху, коли їх, як чуже плаття, намагаються натягнути на свою країну. «Джерела модернізації неможливо знайти за межами країни. Ті ж самі зовнішні інвестиції - це, перш за все, наслідок наших власних зусиль», - зазначив Володимир Семиноженко.\nПо-друге, проводячи реформи, влада не повинна «захоплюватися чимось одним». Успіх перетворень великою мірою залежить від їхнього системного характеру. «Проблеми України та Росії в сфері економічних реформ сьогодні однакові. Це бідність і сировинний характер економіки. Тому всі рішення по решті позицій - соціальній модернізації, бюджетній політиці, політичній та адміністративній реформах - мають працювати на вирішення цих проблем, які є ключовими для нашої конкурентоспроможності», - сказав глава Держінформнаукі.\nНарешті, модернізація - це «спільна справа». «Досвід Столипіна та інших реформаторів, які залишили слід в історії, говорить про те, що реформи здійснюються в трикутнику державна влада, суспільство та економіка. Коли ці три суб'єкти модернізації виступають союзниками, щось виходить. Якщо десь втрачається зв'язок й тим більше виникає ворожнеча, реформа провалюється», - підсумував Володимир Семиноженко.\nДжерела модернізації неможливо знайти за межами країни.\nОпределенно, модернизацию необходимо проводить на основании национальных ресурсов.\nУспіх перетворень великою мірою залежить від їхнього системного характеру.\nЗгоден, для покращення ефективності реформування необхідно зміцнити рівень систематизації економіки.


Як робити чорно-білі фотографії |ЯкПросто\nЯк відомо, чорно-білі фотографії мають певним шармом, переносять людини в історію. Колір на фотографіях заважає фотографу сконцентрувати основну увагу на предметі. На допомогу в цьому випадку приходять чорно-білі фото. В даний час весь процес виготовлення чорно-білих фотографій займає не більше 3 хвилин. Не потрібно шукати закріплювач, розчинник і під ліхтарем червоної лампи в темній кімнаті займатися цим творчістю.\nДля виготовлення чорно-білих фотографій перевірте, чи є на вашому комп’ютері програма Photoshop, якщо є — чудово, якщо ні — встановіть її (скачайте з інтернету або придбайте в спеціалізованих комп’ютерних магазинах).\nПотім перенесіть фотографію зі свого телефону, фотоапарата, флеш-карти на зручний для вас місце на комп’ютері (робочий стіл, диски D, E і т.д.).\nДалі відкриваєте Photoshop і в основному меню вибираєте розділ «файл» а в ньому підпункт «відкрити». За допомогою провідника у вікні, в рядку «папка» знайдіть файл своєї фотографії і клацніть по ньому, а потім натисніть кнопку «відкрити». Тепер фотознімок завантажений в Photoshop для редагування.\nУ головному меню програми Photoshop оберіть розділ «зображення», його пункт «режим» далі підпункт «градації сірого». У вікні «повідомлення» натисніть кнопку «скасувати» для згоди зміни кольору фотографії в чорно-білий, або «скасування», для відмови від цієї дії.\nВизначтеся, яким принтером і на якому папері ви будете друкувати свої фотографії. Для чорно-білих фотографій вам не потрібен суперсучасний принтер. Матричний легко дозволить домогтися газетного якості, лазерний зробить фотографію, як на глянцевому журналі, струменевий принтер надрукує фото відмінної якості.\nІснує велика кількість різновидів папери: глянсова, матова, звичайна та ін Фахівці радять для цих цілей використовувати глянсову фотопапір з щільністю від 140 до 220 г/м2, а фотографії найкращої якості виходять на Суперглянцевая папері і сатині.\nСлідуючи цим простим правилам, ви заощадите час та кошти, які надалі можна буде витратити на матеріали для свого захоплення або роботи. Не доведеться бігати по фотосалонах і чекати днями, поки роздрукують ваші фотографії, або переплачувати за термінового замовлення.


Далекозорість - Лаборатория коррекции зрения “Око-Плюс”\nВи тут: Треба знати укр Захворювання Далекозорість\nДалекозорість або гіперметропія - це патологія рефракції ока, при якій зображення предметів формується не на сітківці, а за нею. Іншими словами, особливість рефракції очного апарату при далекозорості полягає в тому, що промені, що йдуть від предметів, перетинаються за сітківкою, тому далекі предмети далекозорі бачать краще, ніж близькі. на увазі цього для отримання чіткого зображення на сітківці доводиться посилити рефракцію особливими двоопуклоюлінзами стеклами\nПри далекозорості може бути значно вкорочені очна вісь - менше 23,5 мм - так звані "короткі очі", або ослаблена заломлююча сила рогівки.\nНайчастіше, люди, що страждають далекозорістю, не пред'являють скарг по зору. При слабкому ступені далекозорості (2 діоптрії) зір вдалину й поблизу досить гарний, але можуть бути скарги на швидку стомлюваність, головний біль при значних зорових навантаженнях. Перші симптоми з'являються в дитинстві і здаються далекими від очних хвороб. Діти погано вчаться, швидко втомлюються, не можуть зосередитися на виконанні роботи, вередують, погано сплять. Рання діагностика та призначення оптичної корекцiї (окуляри, контактні лінзи) дозволяє зменшити виникнення таких ускладнень далекозорості, як косоокість і амбліопія.\nПри середньому ступені далекозорості (від 2 до 5 діоптрій) - зір вдалину залишається хорошим, а ближній затруднений.\nПри високій ступені далекозорості (вище 5 діоптрій) - зір поганий і вдалину, і поблизу, так як вичерпані всі можливості очей фокусувати на сітківці зображення, навіть далеко розташованих предметів.\nКорекція далекозорості може бути окулярною або хірургічною. Окуляри - найпоширеніший метод корекції далекозорості. Але окуляри не забезпечують 100% корекції зору й істотно обмежують бічний зір, порушують стереоскопічний ефект і просторове сприйняття, що особливо важливо для водіїв.\nКонтактні лінзи - контактні лінзи застосовуються для корекції далекозорості, яка часто супроводжується амбліопією (слабкозорістю). У цих випадках користування контактними лінзами набуває лікувального значення, бо тільки створення чіткого зображення на очному дні є найважливішим стимулом до розвитку зору.\nІснує кілька видів операцій по усуненню далекозорості.\nГіперметропічний Лазік - з поверхневих шарів рогівки формується клапоть, його відкидають і ексимерним лазером випаровують периферію центральної оптичної зони у вигляді кільця, в результаті чого рогівка стає більш опуклою і як наслідок збільшується її заломлююча сила, що і дозволяє отримати ефект від операції.\nГіперметропічена Артіфакія - сутність операції - у видаленні власного кришталика і установки штучного більшої оптичної сили.


Від ножових поранень помер депутат Запорізької міськради від Партії регіонів - Korrespondent.net\nВід ножових поранень помер депутат Запорізької міськради від Партії регіонів\nКорреспондент.net, 4 травня 2006, 08:06\nДепутат міської ради Запоріжжя від Партії регіонів Володимир Разгуляєв, на якого наприкінці минулого тижня напали невідомі, помер після отриманих ножових поранень, повідомляє Інтерфакс-Україна.\n"Володимир Разгуляєв помер, не приходячи до свідомості, о 20:49 2 травня", - повідомили в обласному центрі екстремальної медицини.\nУ п’ятницю, 28 квітня, близько 20:30 був вчинений напад на депутата Запорізької міської ради, комерційного директора ТОВ "Олександр ЛТД" Володимира Разгуляєва.\nДвоє невідомих у під’їзді його будинку на вулиці Космічній, напали на депутата, здійснили ножові поранення і втекли. Володимир Разгуляєв був доставлений у 5-ю міську лікарню Запоріжжя, де був прооперований.\nЗа фактом нападу на депутата порушено кримінальну справу. Слідство розглядає декілька версій події, в тому числі професійну і громадську діяльність Разгуляєва.\nРаніше представники запорізької організації Партії регіонів заявили про політичні мотиви нападу на Разгуляєва. Напередодні нападу кандидатура Володимира Разгуляєва була висунута на посаду заступника мера Запоріжжя.\nУ понеділок, 1 травня, виконком Запорізької міськради категорично відкинув політичні звинувачення, висловлені представниками Партії регіонів у зв’язку з нападом на Володимира Разгуляєва.


Заступник начальника Київської митниці арештований за хабарництво - Новинарня\nHome / Україна / Межа закону / Заступник начальника Київської митниці арештований за хабарництво\nСпівробітники Служби безпеки України спільно з військовою прокуратурою викрили на хабарі заступника начальника Київської міської митниці.\nПравоохоронці встановили, що посадовець через посередника систематично вимагав гроші від суб’єктів зовнішньоекономічної діяльності. За неправомірну вигоду чиновник гарантував підприємцям безперешкодне митне оформлення імпортованих товарів, повідомляє прес-центр СБУ 8 лютого.\n“Оперативники спецслужби задокументували отримання спільником понад 4,5 тисяч доларів США в інтересах посадовця. Співробітники СБ України «взяли» посередника під час передачі комерсантом чергової частини хабара у розмірі більше ніж 1100 доларів”, – сказано в повідомленні.\nЗаступника начальника столичної митниці правоохоронці затримали згідно зі ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України.


Жіноча олімпійка iз ніжно-рожевими вставками у вигляді блоків на рукавах. Вишитий логотип Semi Palla і Ellesse на грудях. Еластичний низ та манжети iз зав'язками. Внутрішня підкладка з поліефірної сітки. Виріб застібається спередi на блискавку.


Ці 3 правила в стилі, роблять кожну жінку 45+ по-справжньому розкішною - Мода - 2020\nЦі 3 правила в стилі, роблять кожну жінку 45+ по-справжньому розкішною\nСтиль дорослої жінки багато в чому відрізняється від стилю юної дівчини. Він більш відточений, усталений і елегантний. У дам за 40 є, чому повчитися. Наприклад, варто взяти до уваги ці модні правила:\nУсталений стиль в одязі\nСтиль дорослої жінки не такий різнобічний, як у молодих жінок. Як правило, це жіночний і елегантний стиль, яким залишається таким, навіть якщо вона одягла кросівки. Вона не носить все підряд, вибираючи лише те, що їй дійсно йде, підкреслює її фігуру і відповідає образу її життя. Дивлячись на неї, можна зробити висновки про те, що є справою її життя, що їй подобається робити, наскільки жінка себе цінує і як подає.\nНавіть якщо вам всього 20, вам теж напевно є, що розповісти світові. Який стиль імпонує вам найбільше, як ви відчуваєте себе дійсно комфортно? Шукайте себе, і всі погляди будуть прикуті саме до вас.\nАкуратність в кожній деталі\nОбраз жінки може бути недбалим, але не може бути неохайним. Її речі обов'язково випрасувані і акуратні, чисті і з повним набором гудзиків. Вона ніколи не піде в м'ятою футболці, навіть якщо її не видно під блейзером, і не одягне діряві колготки під штани.\nТака акуратність властива справжнім леді, яка вміє доглядати за собою і правильно себе подавати, але її не завжди можна помітити у юних дівчат, які розмірковують над більш важливими, на їх погляд, речами. Якщо ви ще молоді, і при цьому можете цим похвалитися, це прикрасить вас ще більше.\nУміння себе подати\nВи ніколи не побачите дорослу жінку з гарним смаком, яка одягне коротку спідниці за умови, що у неї далеко не ідеальні ноги. Але зате вона ж сміливо одягне блузу з декольте, володіючи пружною, підтягнутою грудьми, і виявиться в центрі уваги у чоловіків. Вся справа в тому, що дорослі жінки вміють подавати себе, чому ще не встигли навчитися молоді дівчата. Придивіться до cебе, звертайте увагу на те, що вам дійсно йде і відмінно виглядає, і акцентуйте увагу саме на цьому.\nЦі 11 речей в будинку принесуть щастя і легкість\nЯк ви виходите з незручних ситуацій згідно вашому знаку Зодіаку\nЖіноче меню: 9 продуктів, які продовжать вашу молодість і красу\nБіг як мистецтво: 5000 любителів спорудили арт-об'єкт в центрі Москви\n6 швидких способів виглядати надзвичайно, якщо ви спізнюєтеся\nCopyright 2020 \_ none \_ Ці 3 правила в стилі, роблять кожну жінку 45+ по-справжньому розкішною


Як зробити красиву сторінку в Instagram - Блог\nЯк зробити красиву сторінку в Instagram\nСьогодні Instagram для багатьох людей – це вже традиція, як чашка кави, з якої починається ранок. Кожен знаходить тут нові області, відкриває цікаві теми, знайомиться з продуктами, знаходить друзів або читає новини. Ця соціальна платформа вже давно обійшла Facebook, Twitter, Pinterest, демонструючи велику залученість.\nМи допоможемо зробити ваш Instagram своїм союзником у досягненні мети і навчимо використовувати його найкращим чином. Якщо ви просуваєте торговельну марку або хочете розповісти про свої життєві історії та переживаннях, то наведені нижче поради допоможуть зробити це максимально цікаво.\nНаша стаття не про те, як ефективно використовувати хештеги і не розповість вам про те в який час найкраще публікувати пост. Тут подано інформацію про те, як зробити обліковий запис надавши їй унікальний вид.\nСтарт роботи в Instagram\nПерше, що варто зробити після реєстрації – це додати своє фото і написати трохи інформації про себе. І тут постає питання: а які фотографії найкраще завантажувати? Природно, що кожен користувач хоче показати класний матеріал, цікавий для відвідувачів. І незалежно від призначення сторінки: будь то бренд або особистий аккаунт, потрібно вибрати щось, що буде виділяти її з інших аналогічних профілів.\nКорисні поради для тих, хто хоче створити унікальну, впізнавану обліковий запис:\n1. Стратегія. Це перше, про що варто подумати, особливо це важливо для сторінок бренду. Потрібно чітко розібратися з питанням, що робить цей бренд унікальним і конкурентним на ринку, в чому його плюси і особливості.\n2. Маркетинговий аналіз. Другий крок – це дослідження споживчого інтересу, розуміння мотивації та інтересів потенційних клієнтів.\n3. Підписка. Важливий етап – це пошук відповіді на питання: чому користувачі захочуть підписатися на мою сторінку?\nПерш, ніж починати, варто проаналізувати сторінки конкурентів, знайти там плюси, посилити їх і впровадити у себе.\nДизайн сторінки в Instagram\nЄ кілька принципів, дотримуючись яких, сторінка в Instagram буде завойовувати популярність і залучати передплатників. Важливим моментом є відгук передплатників і користувачів. Саме тому, візуалізація кожного поста і зовнішній вигляд сторінки повинні створити емоційний зв’язок з глядачами:\n• варто розміщувати візуальні ефекти, в одному стилі і якості;\n• вибрати тип континенту для публікацій: фото, дизайн, рукоділля, ілюстрації, візуалізація і інше;\n• підібрати стиль: студія, спосіб життя, робота та інше.\nЦе дозволить вийти на свою аудиторію, отримати відгук від неї і налагодити міцний зв’язок. Головне правило: зберігати прийняту візуальну естетику і тематику.\nБрендинг не обмежується розміщенням імені або логотипу на зображеннях. Коли говорять про Instagram, то ще мають на увазі деяку візуальну ідентичність, що виділяє його серед аналогів.\nТільки сильна естетична атмосфера і оригінальність можуть звернути увагу користувачів на вашу сторінку.\nБрендинг Instagram означає, що ви повинні налаштувати тон вашої сторінки, підібрати колірну гамму і композицію.\nПри цьому загальний вигляд не повинен страждати, залишаючись комплексним. Важливо, щоб фото в сітці виглядали гармонійно.\nВибір кольору – один з ключових моментів. Він відображає корпоративну палітру, безпосередньо впливають на сприйняття дивиться. Створюють належне настрій, стиль і несуть в собі смисловий підтекст. Наявність основного, ключового кольору надає сторінці більше ваги і стилю.\nДругий момент – це певні шрифти, що теж є частиною брендингу. Це формує асоціативний зв’язок з брендом і сторінкою. Для просунутих користувачів є круті пакети Instagram, які допомагають просувати компанію, легко редагувати і надавати корпоративний вид.\nРозміщення фото в Instagram\nЩе недавно Instagram давав можливість публікувати тільки квадратні фото. Але цього було недостатньо, щоб користувачі могли повноцінно показати бажане. Сьогодні платформа дозволяє вибирати не тільки квадрат, а й альбомний, портретний варіанти публікацій. Ви можете вибирати будь-який з цих типів, але для кращої картинки варто дотримуватися одного напрямку в усіх постах.\nЩе один цікавий варіант – це фотоколажі, створювані додатками.\nЗнання фільтрів, вміння робити мінімальну ретуш допоможуть навіть посередній знімок перетворити в вдалу, творчу картинку. Це важливо для краси сторінки, збереження її стилю.\nПожвавити невдале фото можна, використовуючи перспективу, змінюючи яскравість і контраст, додаючи теплих відтінків, насиченості і, грою кольору. Природно, що ніхто не відміняв Photoshop, Lightroom.\nУ Instagram можна використовувати вбудований набір фільтрів, які можна налаштувати за замовчуванням. Тут є налаштування, які допомагають упорядкувати список доступних фільтрів. Це дозволить виділити часто використовувані варіанти і приховати ті, що не потрібні. Таке сортування заощадить час і дозволить не наплутати з фільтрами.\nЧисло користувачів Instagram перевищує 250 мільйонів. І не можна упускати цю можливість просунути свій бренд, сторінку. Ми розповіли про простих і легких принципах ведення аккаунта. Дотримуючись цих порад можна залучити передплатників, зав’язати нові цікаві знайомства і отримати максимум задоволення від соціального майданчика Instagram.\nБезкоштовні онлайн курси з сертифікатом\nІдея бізнесу: виробництво гамаків і парасольок


УРОК № 41. Тема. О. Кобилянська. Повість «Земля». Модерністична проблема сакрально-містичного зв'язку людини із землею. Композиційно-характеротворчі принципи контрасту, українська література 10 клас\nУРОК № 41. Тема. О. Кобилянська. Повість «Земля». Модерністична проблема сакрально-містичного зв’язку людини із землею. Композиційно-характеротворчі принципи контрасту, українська література 10 клас\nМета: допомогти учням глибше усвідомити ідейно-художні особливості твору, його проблематику та майстерність письменниці у творенні характерів героїв, новаторському підході до їх зображення; розвивати навички виділення ключових епізодів та деталей, коментування, аналізу та узагальнення; поглиблювати вміння порівнювати й зіставляти літературні явища між собою та з явищами життя; виховувати усвідомлення того, що злочин — хибний шлях до щастя, прагнення до чесного й справедливого життя.\nТеорія літератури: композиція, засоби характеротворення, детективний жанр.\nХІД УРОКУ № 41. Тема. О. Кобилянська. Повість «Земля». Модерністична проблема сакрально-містичного зв’язку людини із землею. Композиційно-характеротворчі принципи контрасту, українська література 10 клас\n«Факти, що спонукали мене написати «Землю», правдиві,— зізнавалася О. Кобилянська.— Особи майже всі до одної також із життя взяті. Я просто фізично терпіла під з’явиськом тих фактів, і коли писала — ох, як хвилями ридала!..» Ці почуття, це хвилювання письменниця зуміла передати й нам, своїм читачам. І не просто як незвичайний факт, наприклад, братовбивства, а як широке узагальнення життя селянина з його одвічною, побожною прив’язаністю до землі, хліборобської праці, з його уявленнями та мораллю і навіть із тими містичними явищами та причинно-наслідковими зв’язками, що не такі вже й рідкісні в людському житті.\nРозбиратися у змістових, сюжетно-композиційних таємницях твору «Земля» ми й будемо на сьогоднішньому уроці.\n— Чи очікуваним виявився для вас кінець твору?\n— Хто з героїв вас здивував і чим саме?\n— Які елементи детективного сюжету ви помітили? (Таємниці навколо виявлення вбивці, так і не встановленого слідством, і т. ін.)\n(Учні з допомогою вчителя складають «сюжетний ланцюжок» XVI-XXXII розділів повісті.)\n3. Проблемні завдання.\n1) Прокоментуйте уривки з роздумів героїв про землю, зробіть висновки.\n«— Не для тебе, синку, була вона, а ти для неї! Ти ходив по ній, плекав її, а як виріс і став годний, вона отворила пащу і забрала тебе! Дурень був ти на ній, дурень. Ходив, говорив, робив та гадав, що для себе… наймитом був ти, наймитом!» (Івоніка про загиблого Михайла.)\n«Лише землею не наділи його.\nТої чорної, пожаданої, дорогої землі, без якої йому годі було як слід проживати, в якій був би день і ніч грібав, життя своє добував,— її не дав він йому…» (Івоніка Саві.)\n«За землю підняв Сава руку на брата свого, лиш за землю! Що іншого не могло тут бути, а чужий не сповнив сього страшного злочину…» (Роздуми Івоніки.)\n«Я лишу вам усе поле, скажу я їм, тіштеся ним, а я беру собі Анну й верну назад до міста. Там я же найду собі роботу і не згину. Тепер я вже інакше думаю, як давніше. Я вже обглянувся трохи по світі і знаю, що чоловік, який має добру волю до праці і здорові руки, не згине з голоду. В місті живуть люди і без землі. Тяжко живуть вони, се правда, але все-таки живуть, а часом і не гірше од нас…» (Михайло до Анни.)\n«Придумали його віддати до школи. Нема йому що до землі прив’язуватися. вона іноді лише самого горя наносить! Нема що до неї приростати! Вона не кожного щастям наділяє!» (Петро й Анна про свого сина.)\nДобра й розумна споконвічна любов людини до землі-годувальниці, землі — основи життя, землі — краси.\nАле коли людина живе лише цим, не бачить нічого іншого у світі, її може чекати гірке розчарування, горе. Так трапилося і з героями твору О. Кобилянської. Івоніка боготворив землю й працю, але не догледів власних синів і втратив їх обох.\nМихайло побачив й інший шлях — життя без землі, але з коханою людиною. Петро й Анна, пройшовши неймовірно важкий шлях випробувань, зовсім відмовилися пов’язувати долю і щастя своєї дитини із землею (хоча традиція лишається — записане Івонікою на хлопця поле Михайла). Через увесь твір проходить символічний персоніфікований (олюднений) образ землі. Він — основа конфлікту, ставленням до землі герої перевіряються на людяність та справедливість.\n2) Одним із композиційно-характеротворчих принципів у повісті «Земля» є принцип контрасту. Визначте контрастні (протилежні) логічні пари й поясніть, за якою ознакою вони протиставляються (де це потрібно).\nМихайло — Сава;\nІвоніка — Марійка (розум — інтуїція);\nАнна — Рахіра;\nДокія — Домніка (безкорисливість — користолюбство) та ін.\n«Найбільше мене вразило …»\n«Про образ землі у творі я думаю…»\n«З героїв твору мені запам’яталися …»\nПовторити зміст повісті, вміти характеризувати героїв, аналізувати літературні прийоми та засоби виразності у творі.


Обрізка Волчков на яблунях і грушах - схема навесні, влітку, під час цвітіння, восени, відео\n1 особливість Волчков\n2 Різниця в обрізанні яблуні і груші\n3 Технологія обрізки груш\nМетою формування крони дерева є надання рослині споживчих властивостей — декоративності або збільшення врожаю. Обрізка Волчков на яблунях і грушах звільняє дерево від гілок, які не працюють на урожай, але забирають харчування і загущающих крону. Заросле дерево не пропускає світло до плодовим гілках, на ньому розвиваються хвороби. Дзигою називають гілку, що виростає вертикально на стовбурі або на скелетної гілці.\nДзига — неплодоносних гілка, яка забирає харчування у дерева. Але так як ця частина груші не віддає сили на формування врожаю, вона дає сильний приріст і складає конкуренцію центральному провіднику. Позбутися від Волчков можна, вирізаючи їх на кільце або поступово окультурівая щорічним формуванням.\nКільце це наплив в місці виходу гілки з підстави живильної його, підошви. Саме в цьому місці рани, нанесені дереву, заживають швидше. При обрізанні Волчков на яблунях і грушах є небезпека, що замість одного, вирізаного на кільце стовбура, з’явиться кілька. Яблуні менше схильні до відновлення пагонів, а груші на кільце навесні вирізати не можна:\nВирізка на кільце Волчков не вирішує проблему. З кожного гнізда до осені з’явиться кілька і більш потужних пагонів-холостяків.\nПотрібно приручити дзиги, змусити його працювати на врожай. Чи не вирізати на кільце пагони від стовбура або гілок першого порядку, працювати над їх включенням в плодоносні яруси.\nПильно стежити влітку за свіжої порослю, видаляючи прищипуванням намітилися дзиги. Надалі не розвинеться гілка, яку потрібно видаляти.\nРізниця в обрізанні яблуні і груші\nВідомо, що побегообразующая здатність груші набагато вище, ніж яблуні. Це означає, що вирізаний за всіма правилами, гострим інструментом, дзига на яблуні швидко заросте, так як в клітини в напливі здатні ділитися і затягувати зріз. Якщо операція пройде вище, або нижче, відкритий зріз може прийняти інфекцію. Обрізка може бути виконана так, щоб гілка росла в іншому напрямку. Називається такий рез «на зовнішню, або на внутрішню нирку». Цей спосіб використовують для обрізки яблунь і груш.\nУ кроні завжди один втечу домінує, він називається центральним. Не можна допускати, щоб його наздоганяли або послаблювали дзиги. Ріст пагонів потрібно регулювати, обрізаючи на кілька нирок і направляючи знову утворюється гілка на формування плодової крони. При цьому на груші обрізка Волчков ведеться на бічний пагін.\nЯкщо грушу вирізати на кільце, до осені буде вже кілька таких втеч з одного гнізда. Якщо яблуню не видаляти на кільце, зріз буде сохнути, з’явиться гниль. Тому вимоги з видалення жирують гілок на цих деревах протилежні. Цим і відрізняється обрізка Волчков на яблунях і грушах.\nДзиги на груші обрізають так, щоб отримати відгалуження, яке можна відігнути і включити гілку протягом декількох років в перший або другий ярус. Після настання плодоношення, груша обростає менше, тим більше, потрібно запобігти утворенню Волчков або включити їх за допомогою грамотної обрізки і відтягування в один з плодових ярусів. Як правильно провести обрізку груші подивіться відео:\nТехнологія обрізки груш\nВсі роботи, пов’язані з обрізанням плодових дерев і чагарників виробляються гостро заточеним і відрегульованим інструментом. Ніж повинен бути як лезо-гострим. Будь-який інструмент повинен залишати рівний рез без замінанія кори і камбію. Всі рани повинні бути закриті садовим варом.\nМетою обрізки груші є запобігання загущенности, підвищення врожайності, формування крони. розрізняють:\nобрізку Волчков під час цвітіння;\nосінню обробку грушевого дерева.\nНавесні, як тільки температура навколишнього повітря стане +5, пора приступати до обрізання груші. Як формують молоді саджанці, видно на схемі. Але і в подальшому, в міру дорослішання дерева, щорічна обрізка гілок необхідна, так як плодові бруньки закладаються на прирості. Рання обрізка сприяє високій врожайності груші. В результаті обрізки груші навесні за схемою дерево направляє харчування на цвітіння і наливання плодів:\nВсе жируючі гілки прибираються. Кожна гілка в ярусі отримує максимальний обігрів і освітлення.\nОбмеження зростання вгору досягається укорочуванням стовбура на чверть минулорічного приросту.\nНе залишати відкриті зрізи, використовувати садовий вар.\nВидаляються гілки, що ростуть в неправильному напрямку, тобто не горизонтально по відношенню до землі.\nНавесні ж проводиться омолоджує обрізка запущеного дерева, але тільки частково. Її можна проводити при нульовій температурі. Одночасно прибрати все зарості можна, дерево загине. Процес слід розтягнути на 3-4 роки.\nПісля появи листя і до збору врожаю догляд за деревом вважається річним. Влітку догляд за кроною полягає в вищипуванні молодих верхівок гілочок, ще не здерев’янілих. Їх легко видалити, не травмуючи грушу. Ранка затягується моментально. Саме прищипка або пинцировка вважається обрізанням груші влітку. Під час сокогонних наносити дереву рани секатором або ножем можна в крайніх випадках.\nПісля збору врожаю дерево необхідно підготувати до зими. Фахівці вважають, для ранніх і середніх сортів восени допускається тільки санітарна обрізка. Для пізніх груш можна вести щадну обрізку Волчков восени в жовтні. Пізніше дерево може бути ослаблене і отримає морозобоїни.\nОтримані рани при обрізанні груша буде прагнути закрити, при цьому витрачаючи запаси життєвих сил, потрібних взимку. Восени, якщо гілка видаляється, то в кільце, пеньок не залишає.\nРегулярна обрізка груші, видалення Волчков, укорочення центрального пагона — необхідний агротехнічний прийом, спрямований на збільшення врожайності і профілактику хвороб.\nОбрізка Волчков на яблунях і грушах — схема навесні, влітку, під час цвітіння, восени, відео Ссылка на основную публикацию


У Канаді видали путівник українським книжковим ринком | Український тижневик Міст\nПутівник вийшов французькою й англійською мовами\nУ Канаді видали та виклали у вільний доступ на сайті Livres Canada Books (LCB) путівник «Український книжковий ринок: перспективи та можливості» французькою й англійською мовами. Його презентація відбулася 16 вересня ц. р. під час 28-го Міжнародного фестивалю BookForum у Львові. Видання підготували у межах співпраці Українського інституту книги (УІК) із Посольством Канади в Україні за фінансової підтримки Посольства Канади в Україні. Авторки путівника — Ірина Батуревич та Ірина Бєлкіна.\nУ збірнику оприлюднили результати усіх основних досліджень УІК, найновіших опитувань видавців і все те, що повинно допомогти канадським видавцям краще зрозуміти український ринок і налагодити партнерства з українськими видавцями. Путівник містить детальний огляд книжкового ринку, зокрема, таку інформацію:\nзвички читання та покупок; ціни на друковані й електронні книжки; найважливіші книжкові ярмарки та події;\nдержавна підтримка книговидання; продаж прав і переклади; важливі організації та контакти компаній.\n«Цей путівник — результат тривалого процесу: зустрічей на міжнародних книжкових ярмарках, участі України як почесного гостя на Монреальському ярмарку, віртуальних зустрічей із розбіжністю в часі сім годин, і звісно, партнерства з Посольством України в Канаді та LCB. Поява цього путівника означає, що Україна стала фокусною країною для LCB, які щороку представляють лише кілька нових ринків на рік, і раніше Україна ніколи не була у полі зору канадців для міжнародної співпраці», — зазначила Ірина Батуревич, заступниця директорки УІК.\n«Цього року Канада — почесний гість Франкфуртського книжкового ярмарку, тож видання путівника значно посилює видимість і надійність України як партнера, а у майбутньому відкриває додаткові можливості для співпраці. Ми впевнені, що вихід путівника саме по Україні та приїзд канадського видавця на BookForum до Львова свідчить про те, що міжнародна активність Канади буде й надалі спрямована в бік нашої країни», — додала Ірина Бєлкіна, аналітикиня УІК.\n«Завдання Комерційного відділу Посольства, у якому я працюю, полягає у розвитку взаємовигідних економічних відносин між Канадою й Україною, у т. ч. у секторі креативних індустрій. Тут ми вже маємо тісні культурні зв’язки між нашими двома країнами, які формувалися поколіннями, починаючи від перших українських міґрантів. Комерціалізація цих зв’язків, тобто розкриття їхнього економічного потенціалу, є нашою метою», — розповіла Дар’я Лисак, радниця з питань розвитку бізнесу та креативних індустрій Посольства Канади в Україні.\nЗа її словами, ініціюючи співпрацю між УІК і LCB, прагнули перевести книговидання з культурної в економічну площину. Результатом стало дослідження The Ukrainian Book Market — Prospects & Opportunities, яке провели дві інституції, воно отримало безліч схвальних відгуків серед експертів ринку і деяких видавців. Те, що це дослідження опубліковане на офіційному сайті LCB, свідчить про серйозність сприйняття України як книжкового ринку в Канаді.\n«Ми будемо продовжувати співпрацю з УІК, LCB, а також із видавцями обох країн, щоби більше канадських книжок з’являлись на українських полицях і навпаки, і щоби взаємини між видавцями ставали більш сталими та взаємовигідними», — поінформувала п. Лисак.\nЯк повідомляв «Міст», у Канаді видали книжку Володимира В’ятровича про польсько-українську війну.


Двоколірний манікюр: поєднання кольорів. Як зробити двоколірний манікюр з плавним переходом? | Цікаво знати\nДвоколірний манікюр: поєднання кольорів. Як зробити двоколірний манікюр з плавним переходом?\nГоловна › Цікаво знати › Двоколірний манікюр: поєднання кольорів. Як зробити двоколірний манікюр з плавним переходом?\n— вертикальний або горизонтальний градієнт, який передбачає плавний перехід кольорів;\n— манікюр в стилі фен-шуй;\n— класичний або кольоровий френч;\n— місячний дизайн;\n— інші оригінальні дизайнерські рішення.\nВарто відзначити, що деякі варіанти оформлення нігтів вже широко використовуються в салонному і домашньому манікюрі, а деякі – тільки починають набирати популярність. Щоб оформлення було ефектним, кольори повинні бути підібрані правильно.\nПоєднувати кольори лаків у манікюрі можна у відповідності з різними принципами. Це можуть бути близькі відтінки або ж повністю протилежні один одному. У майстрів манікюру в арсеналі є спеціальні схеми, які дозволяють зорієнтуватися в підборі кольорів. У спеціалізованих магазинах можна придбати їх для домашнього користування. З часом ви самостійно, на рівні інтуїції, зможете підбирати вдалі поєднання.\nМонохромність передбачає поєднання в рамках одного манікюру різних відтінків одного і того ж кольору. Якщо ви не впевнені у своєму умінні комбінувати кольори, то даний варіант буде безпрограшним. Найпростіший варіант – це нафарбувати нігті близькими за кольором лаками, починаючи з темного на великому пальці і закінчуючи світлим на мізинці. Зовсім не обов’язково мати в арсеналі кілька лаків, близьких по відтінку. Досить придбати насичений колір і розбавляти його з білим в різних пропорціях.\nПоєднання червоних лаків у двоколірному манікюрі\nЯкщо говорити про родинні кольорах, то до них належать ті, які в колірному колі, розташовані по сусідству. В даному випадку оформлення нігтів буде насиченим і дуже неординарним. Якщо у вас немає колірного кола, то скористайтеся найбільш популярними поєднаннями, такими як жовтий, коричневий, блакитний із салатовим, а також червоний з жовтогарячим і інші.\nПриклади вдалих поєднань пастельних відтінків.\nЯкщо ви хочете створити помітний і виразний манікюр, то використовуйте для оформлення контрастні кольори. Досить цікаво виглядають поєднання фіолетового і жовтого, синього з помаранчевим або ж класичний чорно-білий варіант. Якщо ви не хочете, щоб манікюр був надто зухвалим, зверніть увагу на пастельні лаки контрастних відтінків.\nВарто відзначити, що місячний манікюр – це далеко не нове явище. Він здобув популярність ще в початку минулого століття. Зараз подібне оформлення знову в моді і, схоже, не втратить своїх позицій ще тривалий час. Головне – це дотримуватися основні правила і дотримуватися рекомендацій, які допоможуть зробити манікюр акуратним і красивим:\n— щоб місячна частина вийшла бездоганною, використовуйте спеціальні наклейки-трафарети. Для початку нігті покривають лаком і дають йому добре просохнути. Тепер варто наклеїти трафарет і фарбувати ніготь контрастним кольором. Коли лак підсохне, повільним рухом зніміть трафарет і покрийте результат закріплювачем;\n— щоб промальовувати лунку вручну, можна використовувати тонкий пензлик. Важливо розуміти, що такий прийом піддасться вам не з першого разу, а тому буде краще, якщо ви потренуєтеся на типсах. Намагайтеся підбирати не надто густий лак.\n— якщо у вас немає під рукою спеціальних трафаретів, їх можна виготовити самостійно. Візьміть шматочок скотчу або пластиру і виріжте відповідну форму;\n— щоб манікюр виглядав ще оригінальніше, покрийте контрастним кольором не тільки лунку біля основи, але також і краєчок нігтя.\nМанікюр з рамкою вважається однією з різновидів місячного. Для початку ніготь покривають світлим лаком. Після того, як він просохне, наносять більш темний, але не на весь ніготь, а на меншу площу. Таким чином створюється ефект, ніби ніготь в рамці. Якщо у вас правильна форма нігтя і досить довге нігтьове ложе, то рамку цілком можна зробити суцільний. Якщо ж нігтики короткі, то нехай рамка не захоплює верхній край нігтя. Для цього нанесіть основний колір, після чого пензликом намалюйте тонку смужку рамки, намагаючись не зачіпати кутикулу. Щоб було зручніше малювати, вибирайте інструменти з довгим ворсом пружним. В кінці процедури на всю поверхню нігтя наносять закріплювач.\nВажливо розуміти, що «рамковий» манікюр не підходить дівчатам з дуже короткою нігтьової пластиною. А ось якщо ви хочете візуально звузити занадто широкий ніготь, то цей дизайн ідеально вам підійде. При цьому, перш ніж приходити до виконання оформлення, неодмінно потренуйтеся на типсах або звичайному аркуші паперу. Якщо ви ще не впевнені у своїх навичках, після нанесення основного кольору, закрийте скотчем ту частину, на яку не будете наносити рамку. Якщо врахувати той факт, що «рамковий» манікюр тільки набирає популярність, цілком логічно, що він ще довго буде утримувати свої позиції, а тому неодмінно опануйте даною технікою.\nНезважаючи на уявну простоту, двоколірний манікюр може мати безліч варіацій. Крім зазначених шаблонів оформлення нігтя, ви також можете спробувати наступні варіанти:\n— візьміть два контрастних лаку, розділіть ніготь на дві частини вертикальною смугою і зафарбуйте різними кольорами вільні ділянки. Можна залишити кордон строгої, а можна зробити плавний перехід. Також цікавим буде варіант з безліччю тонких чергуються вертикальних смужок;\n— двоколірний манікюр дає велике поле для творчості любителям френча. Ви можете зробити лінію посмішки самої несподіваної форми;\n— якої б форми не був перехід між двома відтінками, не обов’язково залишати кордон неоформленим. Можна задекорувати її блискітками або стразами.\nОднотонне покриття нігтів вже давно набридло модницям, а велика кількість фарб, часом, може здатися занадто кричущим і вульгарним. Саме тому оптимальним варіантом для декорування нігтів стане поєднання двох кольорів. Щоб не помилитися у виборі, керуйтеся спеціальними кольоровими схемами, які допоможуть вам підібрати оптимальні поєднання відтінків. А головне, на основі всього лише двох лаків, майстри створюють величезну кількість варіантів оформлення нігтів.\n← Модний педикюр зі стразами на літо Манікюр Котяче око (з дизайном і без) гель-лаком і шелаком →


Макіяж очей для блондинок, що відкриває очі ... оточуючим » У світі жінок...\nІдеї сучасних візажистів дозволяють зробити яскравим і помітним будь-яка особа, але, в той же час, яскравості не слід бути надто крикливою. Так і макіяж очей для блондинок повинен підкреслювати жіночу елегантність, підходити до обраного стилю і гармоніювати зі світлим відтінком волосся, колір шкіри і очей.\nОсобливо суворі вимоги до денного макіяжу - в ідеальному випадку він повинен створювати враження відсутності. Дуже простий і практично непомітний на обличчі варіант денного макіяжу для блондинок пропонує Джеймс Каліардос, візажист міжнародного рівня.\nДжеймс Каліардос: чарівність природності\nУ першу чергу використовується тональний крем-основа, відтінок якого трохи світліше або ж точно відповідає відтінку шкіри. Невеликі мазки крему слід нанести у вигляді точок на лоб, ніс, підборіддя, після чого акуратними поплескуваннями подушечок пальців розподілити по шкірі, рухаючись у напрямку до зовнішніх кордонів особи. Починати бажано саме від центру, оскільки, як правило, саме тут знаходяться проблемні зони на шкірі, і саме тут потрібно найбільшу кількість основи.\nНаступний крок у створенні образу - використання рум'ян. Рум'яна необхідні, щоб надати шкірі «живий» і більш природний вигляд. Дуже добре виглядають рум'яна, які, до того ж, містять світловідбиваючі частинки - вони надають шкірі додаткове сяйво. Їх потрібно нанести на вилиці, уникаючи щік біля самого носа, так як, якщо рум'яна у великій кількості потраплять туди, це безумовно буде виглядати непривабливо. На цьому робота з шкірою в цілому закінчується, можна переходити безпосередньо до макіяжу очей.\nВиразні очі при мінімумі зусиль\nЯкщо брови дуже світлі, їх варто підфарбувати, але не дуже - вони не повинні опинитися темніше, тим коріння волосся. Якщо ж брови чорні або темні, їх не варто підфарбовувати зовсім, а можна відразу ж перейти до макіяжу для очей. Для даного варіанту денного макіяжу знадобляться два відтінки матових тіней одного і того ж кольору - темно-бежевий, наближається за кольором до коричневого, і світло-рожевий, майже білий. Спочатку наносяться тіні темного відтінку - за допомогою спонжа їх необхідно розподілити по верхньому століттю, як би «окреслити» його, залишаючи середину вільною. На зовнішній куточок ока тіней потрібно більше, на внутрішній ж, навпаки, практично нічого. Після нанесення потрібно розтушувати їх по поверхні століття, можна зробити це подушечками пальців, акуратно поплескуючи.\nТіні світлого відтінку, навпаки, слід нанести на центр верхнього століття і на шкіру внутрішнього кута ока, за допомогою пензлика або спонжа розтушовувавши їх до верху. Світлі тіні бажано легенько розтушовувати також у напрямку до кордону темних - в результаті, змішавшись, вони будуть виглядати однорідними, а макіяж - практично непомітним. Для додання очам ще більшої виразності і залучення до них уваги можна використовувати олівець для очей білого кольору: одна з дуже ефективних його застосувань - промальовувати тонку лінію по внутрішній стороні нижнього століття. Він малопомітний, але виділяє білки очей, таким чином, роблячи очі помітніше, більш «відкритими» і привабливими. Останній етап - туш. Її необхідно наносити, акуратно почавши від підстави вій і рухаючись до внутрішнього кута - так фарба розподілиться максимально однорідний і по всій довжині.\nПідбір помади і невеликі хитрощі\nДо описаного макіяжу підійде безбарвний блиск або помада природного рожевого відтінку. Яскраві, тим більше, червоні, або подібні впадають в очі кольору, використовувати небажано - вони виглядатимуть фальшиво, так як весь інший макіяж виконаний у стриманих, природних тонах. Можна використовувати також помади матових, блідих відтінків, або простий безбарвний бальзам для губ. При виборі бальзаму або безбарвного блиску замість помади макіяж і раніше виглядає добре - створюючи нейтральний, але привабливий образ. Помада рожевого чи інших відтінків трохи «оживляє» його, змінюючи акценти і враження від особи. Цей макіяж, всього за кілька хвилин, легко доповнити і перетворити на яскравий вечірній, доречний на дружньому святі, корпоративній вечірці або дні народження.


Де зупинитися у місті Вотертаун?\nОцінки гостей6,4.Добре119 відгуків гостей Hotels.com\nТЦ "Salmon Run"\nХто ж не любить шопінг. Якщо це про вас, тоді у місті Вотертаун на вас чекає ТЦ "Salmon Run".\nЗоопарк штату Нью-Йорк в парку Томпсон\nУ зоопарку час годувати тварин! Якщо ви хочете подивитися на рідкісних тварин, що населяють нашу планету, таку можливість вам пропонує Зоопарк штату Нью-Йорк в парку Томпсон, розташований всього за 1,7 км від центру міста Вотертаун. Якщо вам подобається у такому місці, як Зоопарк штату Нью-Йорк в парку Томпсон, неодмінно відвідайте також місцеві цікавинки, Науково-технологічний центр Північного Нью-Йорку та Сидрове господарство "Burrville Cider Mill".\nГромадський коледж "Джефферсон"\nЯкщо ви хочете дізнатися більше про студентське життя у місті Вотертаун, вирушайте оглянути Громадський коледж "Джефферсон", розташований за3,4 км від центру містаl Вотертаун.\nГірсько-лижний курорт "Драй Гілл" (Dry Hill)\nГірсько-лижний курорт "Драй Гілл" (Dry Hill) і його засніжені схили чекають на вас за 4,4 км від центру міста Вотертаун.\nМеморіальна бібліотека Росвелла П. Флаввера\nТаке місце, як Меморіальна бібліотека Росвелла П. Флаввера, варто відвідати, адже воно розташоване всього за 0,6 км від центру міста Вотертаун. А ще тут є багато магазинів та ресторанів, куди можна завітати по обіді.\nПарк "Томпсон", що за 1,4 км від центру міста Вотертаун, точно варто відвідати під час вашої поїздки.\nТранспорт у м. Вотертаун\nВотертаун, Нью-Йорк (ART-Вотертаун, міжнародний аеропорт)\nУ пошуках культурного середовища у м. Вотертаун відвідайте історичні пам'ятки, а потім зайдіть до ресторанів по місцеві смаколики. Чому б не завітати до таких місць, як Меморіальна бібліотека Росвелла П. Флаввера та Історична спільнота округу Джеферсон? Не проґавте шанс побачити такі атракції, як Науково-технологічний центр Північного Нью-Йорку та Парк "Томпсон".\nГотелі: Історична спільнота округу Джеферсон – Вотертаун\nГотелі: Винарня «Yellow Barn» – Місто Гаунсфілд\nГотелі: Науково-технологічний центр Північного Нью-Йорку – Вотертаун\nГотелі: Kostyk Field – Вотертаун\nІнші готелі в місті Вотертаун, Нью-Йорк\nГотелі з найвищим рейтингом у місті Вотертаун\nНещодавно додані готелі у місті Вотертаун\nВотертаун – міста поблизу\nГотелі в місті Браунвілль\nГотелі в місті Калсіум\nГотелі в місті Фелтс-Міллс\nГотелі в місті Rodman\nГотелі в місті Адамс-Сентр\nГотелі в місті Еванс Міллс\nГотелі в місті Грейт-Бенд\nПереглянути ще готелі в місті Вотертаун


Як тебе не любити… – Несkучний weekend\nМені пощастило народитися в Києві. Не те щоб я цим пишалася, але це таки приємно усвідомлювати. Більш того, я закохана в своє улюблене місто, обожнюю його вулички та дворики, пам’ятники та музеї, трохи знаюся на історії. Сама можу розказати безліч історій, іноді навіть думаю, чи не почати за собою записувати? Буде що почитати нащадкам)))\nСім’я батька також родом з Києва. Рідний дядя, до речі, занотував деякі свої згадки про життя в нашому місті. Бережу ці папірці як найдорожче. Мрію поєднати їх зі своїми знаннями та історіями – тоді обов’язково поділюся і з вами.\nА згадати у родича було про що – як його батька-інваліда – мого діда – під час війни звинуватили в крадіжці, якої він не скоював, бо елементарно його навіть не було в місці злочину… Як засадили після цього на рік у в’язницю, а після того відправили воювати. А перед тими подіями родина жила у підвальному приміщенні на розі Великої Васильківської та Рогнідинської. І як під час окупації діда ледь не розстріляли німці, але потім таки дозволили позбирати залишки чи то дерев’яних стовпів, чи чогось подібного для обігріву приміщення… Дядько кілька років тому хотів зайти у двір того будинку, де на той час розташувався відомий ресторан. Охоронець його не пустив, вірніше намагався не пустити… але не вийшло)))\nУ новій книзі спогадів киян поважного віку «Щоб жити. Розуміючи Київ» натрапила на силу-силенну згадок щодо рідного міста. Які кінотеатри відвідувала молодь тих часів, як важко було потрапити до ресторану. Проте люди не шкодували грошей на хороший концерт чи театральну постановку. І звісно ж, в книзі мова йшла і про київські двори, про які люди старшого покоління можуть, мабуть, згадувати годинами!\nВеличезна кількість цих двориків настільки прихована від сторонніх очей, що навіть в самому центрі міста, де ми з вами бували сотні разів, їх можна не помітити. Мандруючи по місту велосипедом, знаю як важливо влітку перепочити в затишному та тінистому закуточку – випити кави, з’їсти морозива і просто помилуватись краєвидами. Тому і маю на прикметі декілька таких непримітних задвірків, з радістю розкажу і вам про них.\nСпочатку зверніть увагу на сам будинок – старий, не в дуже хорошому стані, але який гарний! Підніміть голову, щоб зустрітись поглядами з трьома дівчатами з давніх часів. У самому дворику ви побачите маленький дитячий майданчик, поряд з яким, серед дерев та кущів встановлено декілька лавочок. Тиша і спокій панують тут!\nШикарний та просторий двір, дитячі гойдалки, квіти, і безліч чорних котів! Колись звідси сходами можна було потрапити на Хрещатик. І хоча сходи залишились на тому самому місці, і навіть їхній стан я б назвала задовільним, проходу давно нема – хіба що майнути через паркан…\nНе так просто сюди потрапити… Треба знайти вхід зі сторони Хрещатика, який часто закривають (праворуч від Будинку профспілок) або зайти через наступну арку. На задвірках шукайте сходи біля самого смітника. Інший варіант – зайти в під’їзд будинку зі сторони Костьольної, підібравши код для входу, а вже потім вийти наскрізь і потрапити у цей двір. Враження таке, що ви знаходитесь не в самому центрі столиці, а десь у дворі приватного будиночка в передмісті.\nА який Київ любите ви? 🙂\nНазад Previous post: Екскурсія «Древній Київ»\nНаступн. Next post: Прогулянки Києвом


Серед опублікованих документів є Директива про «Порядок відповідей на запити громадян про долю засуджених до вищої міри покарання (розстрілу — ЦДВР) у 30-і роки». На документі стоїть гриф «совершенно секретно».\nЗокрема Директива постановляє, що органи КҐБ мають усно відповідати на запити про долю заарештованих за «контрреволюційну діяльність» та розстріляних у 30-х роках громадян. В усній бесіді правоохоронці мають повідомити родичам, що засуджені отримали вирок до 10 років виправно-трудових таборів та померли у місцях відбування покарання. Однак для вирішення правових та соціальних питань допускається можливість зареєструвати смерть засудженого заднім числом у відповідному органі та надати письмову довідку.\nЯк виконувалась ця Директива, ілюструють витяги зі справ на деяких репресованих представників українського культурного та політичного життя. До онлайн-колекції увійшли документи зі справ на Миколу Зерова, Леся Курбаса, Валер’яна Підмогильного, Андрія Паніва (Панова — так він записаний у матеріалах справи) та Сергія Остапенка (прем’єр-міністра уряду УНР).\n«Цинічно, що в офіційних версіях про долю засуджених, які КҐБ озвучував рідним, основними причинами смерті ставали серцеві захворювання: як-то “параліч серцево-судинної системи” у Зерова, “інфаркт міокарда” у Сергія Остапенка чи “інфаркт серця” у Андрія Паніва», — коментує координатор Електронного архіву Денис Пасічник.\nМатеріали службової кореспонденції показують, як віддавались вказівки про реєстрацію фіктивних причин та дат смерті.\nНаприклад, серед опублікованих архівних матеріалів є звернення дружини Миколи Зерова, Софії, яка через 20 років після розстрілу чоловіка звернулась з проханням видати довідку про його смерть. На що співробітники правоохоронних органів віддали розпорядження постфактум зареєструвати у паспортному столі смерть громадянина Зерова. При цьому там мало бути вказано, що літератор помер у 1941 році (а не від розстрілу у 1937-му) у місцях позбавлення волі. Офіційна причина смерті — параліч серцево-судинної системи.\nСаме така довідка мала бути надіслана Софії Зеровій для надання у соціальні служби. Відповідні рішення викладені у секретному висновку, який підписали співробітники органів за погодженням заступника начальника УВД Ленобласті підполковника Єрмолаєва.\nОднак були випадки, коли родичам вдавалось досягти вказування справжньої дати та причини смерті в документах. Сестра літератора Андрія Паніва, Клавдія Клименко, починаючи з 1937 року, писала в органи листи з проханнями надати їй інформацію про смерть брата і про обставини справи. Їй кілька разів повідомляли офіційну причину смерті — інфаркт у 1942 році. Зрештою у 1989 році, після тривалих листувань з різними установами, їй вдалось досягнути того, щоб в органах реєстрації виправили інформацію у документах про смерть Паніва: вказали коректну дату і справжню причину смерті — розстріл.\nОнлайн-колекцію «Приховування правди про жертв Великого терору» можна переглянути та завантажити за посиланням.\nКолекція публікується до Дня пам’яті жертв політичних репресій, який в Україні відзначається щороку у третю неділю травня.\nБільше документів про сталінські репресії 1937–1938 років на сайті Електронного архіву в розділі «Великий терор».\n60 протоколів про ліквідацію наслідків Чорнобильської катастрофи доступні онлайн\nЦентр досліджень визвольного руху спільно з Галузевим державним архівом Служби безпеки України публікує на сайті Е-архіву оцифровані примірники Протоколів засідань Оперативної групи бюро Київського міського комітету КПУ.\nОперативна група бюро Київського міського комітету КПУ була створена на початку травня 1986 року. Вона займалася питаннями, пов’язаними з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.\nГоловне завдання Групи — вирішувати питання функціонування соціальної і транспортної інфраструктури у межах міста Києва та Київської області. А саме:\nстворювати контрольно-пропускні пункти на в’їздах до Києва;\nформувати Штаби Цивільної оборони;\nконтролювати дезінфекцію міст та проведення дозиметричного контролю;\nперевіряти виробничі приміщення і навчальні заклади;\nконтролювати якість продукції на ярмарках;\nзабезпечувати евакуацію, розміщення та забезпечення населення житлом і роботою;\nзабезпечувати дезактивацію територій та техніки, що була задіяна для ліквідації наслідків.\nНаприклад, одним із розпоряджень у протоколі №3 від 7 травня 1986 року Оперативна група вимагала: «категорично заборонити сушку білизни на відкритому повітрі. Посилити контроль за дотриманням даної вимоги». А в протоколі №2 засідання Оперативної групи бюро Київського міського комітету КПУ від 6 травня 1986 року була пропозиція: «дозволити у торговельній мережі продаж червоного вина і забезпечити додаткове отримання з відповідних фондів».\nДенис Пасічник, координатор Електронного архіву, пояснює: «Документи містять інформацію про діяльність партійного керівництва Київської міської ради в умовах техногенної та екологічної катастрофи. Дають можливість дізнатися, які методи застосувала місцева влада для боротьби з наслідками аварії».\nЧастина оцифрованих матеріалів раніше була опублікована у збірнику документів «Чорнобильське досьє КҐБ». Книгу можна завантажити за посиланням.\nТакож на сайті Електронного архіву доступна до перегляду колекція документів про причини, перебіг та наслідки катастрофи «Чорнобильська трагедія — злочин радянської влади», оприлюднена у 2016 році.\nДовідка: Чорнобильська трагедія — найбільша техногенна катастрофа за час існування ядерної енергетики, що сталася 26 квітня 1986 року о 01:25 неподалік м. Прип’ять. Вибух четвертого ядерного реактора Чорнобильської АЕС, спричинив викид радіоактивних речовин у повітря. Радянське керівництво намагалося приховати інформацію про вибух та справжні масштаби забруднення. Радіоактивний пил поширювався територією України, Білорусії (60%), Росії, країнами Європи, Прибалтики, Скандинавії. Понад 8 млн. осіб у перші дні аварії отримали значну дозу опромінення, близько 500 тисяч — померли від радіації. Значну частину населення було евакуйовано за межі 30-кілометрової зони — Чорнобильської зони відчуження.\nБільше 70-ти листів президента УНР в екзилі Андрія Лівицького на сайті Е-архіву\nЦентр досліджень визвольного руху підготував описи та опублікував на Е-архіві збірку листів Андрія Лівицького з колекції документів, раніше оцифрованої архівом Служби зовнішньої розвідки України.\nДобірка документів публікується до дня народження Андрія Лівицького — громадського і політичного діяча, дипломата, члена Центральної Ради, прем’єр-міністра Уряду УНР, президента УНР в екзилі.\nЗбірка включає листування Андрія Лівицького з представниками Уряду УНР в екзилі, міністрами закордонних справ, представниками посольств та надзвичайних дипломатичних місій, очільниками Армій УНР — Мурським, Удовиченком, Токаржевським-Карашевичем, Прокоповичем, Пилипчуком, Забелло, Смаль-Стоцьким, Сальським, Мацієвичем, Шульгіним, Целевичем та ін.\nЛисти були вилучені радянськими спецслужбами: іноземним відділом контролю ОДПУ та відділом контррозвідувальної діяльності.\nЛистування дає можливість поглянути очима Лівицького на тогочасну геополітичну ситуацію. Документи інформують про український державотворчий рух того періоду, який привертав увагу таких країн як США, Англія, Німеччина, Франція, Італія, Польща, Болгарія, Румунія, Туреччина, Грузія та ін.. Розкриваються особливості функціонування Уряду УНР в екзилі: провадження зовнішньої та внутрішньої політики, організації дипломатичних та військових осередків, пошук фінансування.\nКолекція включає більше ніж 70 документів. Охоплює період з 1925 по 1931 рік. Оцифровані листи Андрія Лівицького зберігаються в архіві ГДА СЗРУ. Окрім листування на сайті СЗР можна знайти інші документи, що відображають діяльність української еміграції у міжвоєнний період.\nДовідка. Андрій Лівицький — народився 12 квітня 1879 року на Полтавщині (хутір Красний Кут). Навчається на математичному та юридичному факультетах Київського університету Святого Володимира. По закінченню навчання — працює у суді присяжним, а згодом суддею. Розпочинає партійну діяльність у лавах Революційної української партії (реорганізована у УСДРП). За активну громадянську позицію, декілька разів відбуває ув’язнення та перебуває під наглядом поліції. З 1 серпня 1917 року поєднує посади губерніального комісара Полтавщини, гласного Золотоніського повітового і Полтавського губернського земств, а також голови Золотоніських повітових і Полтавських губернських земських зборів, почесний мировий суддя Золотоніського повіту і повітового комітету, член Полтавського губернського комітету УСДРП. Провадить українізацію у сфері діловодства. Січень 1919 року — тимчасово керує Міністерством внутрішніх справ УНР і перебуває на посаді заступника міністра юстиції УНР. Очолює Міністерство закордонних справ УНР, головує дипломатичною місією УНР У Польщі. У 1920 році Лівицький ініціює підписання Варшавського договору. По завершенню Української революції емігрує у Варшаву. У 1922-1926 роках — голова уряду УНР в екзилі. Після смерті Симона Петлюри — Голова Директорії УНР і Головний Отаман військ УНР. У 1945 році — Лівицький переїздить до Німеччини. У 1948 році за його ініціативи створено Українську Національну Раду. Помер 17 січня 1954 року в Карлсруе (Німеччина). Похований на кладовищі Вальдфрідгоф у Мюнхені. Перепохований в Саут-Баунд-Брук (США).


Ірися Ликович. “Віртуалка” – Коронація слова\nКнижкова премія ВВС Україна Книга року ВВС-2012 представляє кожну з книжок “довгого списку” (претендентів на звання Книги року).Видавництво “Фоліо” презентує книгу Ірисі Ликович “Віртуалка”:\nІрися Ликович (нар. 1984 р.) закінчила філологічний факультет Ужгородського Національного університету. Працювала журналістом у газеті “Думська площа” (м. Одеса). Переможець українсько-німецької премії Олеся Гончара та премії “Дебют”.\nАвтор трьох прозових книжок: “Перелітна” (2006), “Твоя дитинка” (нагороджена відзнакою “Вибір видавців” Всеукраїнського конкурсу “Коронація слова – 2010”) і “Татцельвурм. Тірольська історія” (2011) – номінант на премію “Книга Року” за версією ВВС.\nРоман “Віртуалка” отримав спеціальну відзнаку Австрійського культурного форуму на “Коронації слова – 2012”. Хобі – літературні переклади з угорської та німецької мов. Живе і працює у Відні.\n“У її буднях присутні Майорка, темна кімната, сліпі та веб-камера. У її житті не залишилося місця для себе, хоча вона щодня бачить тільки власне зображення на моніторі. Віртуальна любов – така ж залежність, як наркотики чи алкоголь, – втеча від себе. Діана розуміє це, тому і зважується на бунт – бунт, за межами якого на неї чекає ПРАВДА про працівниць Інтернет-бізнесу. Але чи можливо розпочати нове життя після того, як твоє оголене тіло бачили тисячі чоловіків?..”\nКнига “Віртуалка” потрапила до премії Книга року ВВС-2012. Усього до нього увійшли 20 книжок.\nСербія видала двомовну збірку Анни Багряної!\tнаступна новина\nhttp://koronatsiya.com Premium WordPress Themes DownloadDownload WordPress Themes FreePremium WordPress Themes DownloadDownload Best WordPress ...


Чи мають душу тварини і рослини? - Теревені - Сторінка 3\n#41 Посилання на це повідомлення #41 blackprinces\nВідправлено 11.11.2007 – 00:05\nЯ свято вірю в існування душі у тварин і рослин, але не бачу прямого зв*язка існування їхньої душі з здатністю передбачати природні катаклізми,або місце положення їх господарів!Скоріше це є інстинкт самозбереження.Натомість нам Бог дав розум щоб ми створили всякі прилади для передбачання погоди,чи програми які визначають місце положення істоти!Кому краще самі вирішуйте.\nВідправлено 19.11.2007 – 23:14\nblackprinces (11.11.2007 00:05) писав:\nНатомість нам Бог дав розум щоб ми створили всякі прилади для передбачання погоди,чи програми які визначають місце положення істоти!Кому краще самі вирішуйте.\nКраще б він нам дав програми для передбачання істоти і тоді ну в одне місце погоду\n#43 Посилання на це повідомлення #43 Вадя Ротор\nВідправлено 03.04.2010 – 13:47\nLady Of The Flowers (13.04.2006 11:24) писав:\nТака ж сама.\nТварини і рослини душу мають; рослини також мають і свідомість (хоча це не так очевидно, як у випадку тварин, адже рослини майже не мають засобів вияву своєї свідомості).\nВідправлено 04.04.2010 – 01:34\nВадя Ротор (3.04.2010 14:47) писав:\nрослини також мають і свідомість\nА можна якісь підстави для такого висновку?\nСвідомість неможлива без мозку.\nВідправлено 04.04.2010 – 09:35\nОчевидно, ви притримуєтеся погляду, що свідомість є функцією мозку.\nДля вас є авторитетом такий вчений як Павлов? або Наталя Бєхтєрєва, яка присвятила вивченню мозку все своє життя? Вони прийшли до висновку, що мозок - просто приймач, який ловить думки та ідеї із простору, наче радіо ловить раіохвилі (ті, на яку частоту воно налаштоване), свідомість має нематеріальне походження.\nМозок - це просто комп"ютер для раціонального мислення (тобто операцій з поняттями) і не більше, але сфера думок і сфера свідомості є поза ним.\nПро свідомість рослин: http://lebendige-eth...kie_u4onye.html\nОсь людина розмірковує щодо механізмів свідомості: http://cordially.nar...sciousness.html\nТакож почитайте, на мою думку, найкращу роботу Аліси Бейлі, її книгу "Сознание атома" - там вона вичерпно доводить, що свідомість є у всього сущого на світі, починаючи з найпростіших одноклітинних організмів і навіть атомів. Жодне твердження тієї книги спростованим поки що не було.\nПідставами для мого висновку є факти, а не видимість. Підставами для висновку про те, що у рослин нема свідомості є те, що вона не знаходить активного вияву; але це ж не значить, що її нема просто пануюче у Європі християнство до часів Реформації дискредитувало себе настільки, що наука, аби бути авторитетною, мусила стати йому в опозицію - у принципову опозицію, і ця принципова антирелігійність, ця упередженість впливала на наукові висновки. Отож і маємо.\nПовідомлення відредагував Вадя Ротор: 04.04.2010 – 09:48\nВідправлено 04.04.2010 – 13:00\nІ в тварин і в рослин є багато спільного. В тому числі і засоби комунікації. Ви дуже влучно написали, щодо рослин...\n"...майже не мають..." Якщо в живих обєктах циркулює живильний розчин, він же розносить елементи інформації, які\nвпливають на стан обєкту, він же є електролітом, який перетворює живі обєкти в антени різного типу...які можуть як приймати електромагнітне випромінювання так і транслювати...отже всі живі обєкти очевидно є інтегрованими в єдину\nенергетично-інформаційну Систему, поки вони живі. Після того, як живі обєкти припиняють своє фізичне існування вони\nочевидно продовжують своє існування в інформаційному плані...\nВідправлено 04.04.2010 – 13:19\nТварини— біороботи, т.я. не усвідомлюють себе, вони не знають що таке "Я"\n#48 Посилання на це повідомлення #48 Koda\nВідправлено 05.04.2010 – 12:27\nFT232BM (4.04.2010 14:19) писав:\nЗ якої то радості вони вдруг стали біороботами?\nПашші (29.10.2007 18:39) писав:\nТи хоть вчив біологію?\ndandeLion (1.11.2007 18:12) писав:\nКапитан знает все,но крысы знают больше...\nВідправлено 05.04.2010 – 14:00\nЛянка (5.04.2010 13:27) писав:\nЯ ж пояснив: вони не знають поняття "я", іншими словами кіт не може подумати "Я— кіт". А все інше можуть виконувати роботи. Вони можуть навчатись, можуть робити логічні висновки, можуть робити все, що роблять звичайні тварини, ооо так нейронні мережі роблять чудеса! І те, що ви називаєте душею(а я називаю це самоусвідомленням) в них відсутнє. Хоча що тут говорити про душу, якщо ніхто на цьому форумі не знає, що це таке.\n#50 Посилання на це повідомлення #50 Koda\nВідправлено 05.04.2010 – 15:23\nFT232BM (5.04.2010 15:00) писав:\nЯк ви знаєте,ви шо,читаєте їх думки?Це ми,люди,назвали його котом.Дитина до певного віку теж не знає що вона-людина,так що,вона без душі?\nНа мою думку душа-здатність відчувати біль,щастя,радість.Всі живі істоти мають душу-рослини відчувають перепад температур,схід і захід сонця,присутність людей.Що вже говорити про тварин!Тварини здатні любити когось,прив*язуватись до когось.Напевно,вони не знають що таке кохати,в них є просто інстинкт самозбереження і продовження роду,але те,що вони здатні любити чи ненавидіти якихось певних людей-це факт.\nДо речі,про роботів.Роботи-неживі створіння,які не можуть думати,не можуть діяти самостійно.Вони всього лиш програма.Вони запрограмовані діяти так чи інакше відповідно до тих чи інших ситуацій.Хіба тварини так діють?Тварини можуть мислити.Та й ,врешті,роботи створені людиною,отже діють так,як вона хоче і підлаштовуються під неї.Вони створені для того,щоб полегшити життя людини.Тварини ж створіння Божі,які не потерплять жорстокого поводження і рабства,бо вони не для цього.\nМій висновок-тварини мають душу однозначно.Що ж до рослин-скоріше всього ні,хоча хто зна...\nВідправлено 05.04.2010 – 17:45\nЛянка (5.04.2010 16:23) писав:\nТак, без душі. Людина яка виросла без інших людей теж є бездушною твариною. Бо людина— створіння соціальне і є людиною тільки із собі подібними. Те ж саме відноситься до дітей, поки вони не адаптуються до суспільства, то вони не є людьми, вони тільки людські організми. Хоча є масу теорій прожиттєдіяльність дітей ще улоні матері (натальні матриці і т.п.), але всетакии це ніяк не конфліктує з моєю теорією.\nЯ би не взявся судити так сміливо, що тварини відчувають щастя чи радість, це ми так надінтерпритуємо їх поведінку. Якщо песик весело повиляє хвостиком на автозаправці, то в нього є більше шансів отримати хавки у водія. Вірно сказано про інстинкт самозбереження, бо це і є любов в тварин і багатьох людей.\nЩо таке живе створіння? Якщо бради до уваги що рослини теж живі, а так зазвичай і беруть, то живі створіння— це всі карбонові організми, що здатні до розмноження. А тепер питання:\n1) Чи роброта можна зробити з карбону?\n2)Чи робот здатен себе відтворювати?\nНа обидва питання відповідь: "Так, не за горами цей час". Концепції та принципи вже розроблені.\nЯ взагалі то спеціалізуюсь на електронно- обчислювальній техніці і про роботів, нейронні мережі та штучний інтелект знаю не із журналів, а з лекцій.\nТи помиляєшся, якщо вважаєш, що робот не здатний вчитися, роботи вчаться і вчаться досить добре, можна кинути робота в невідоме середовище і він під нього запросто підлаштується. Так, тварини діють так як роботи. Роботи вміють мислити як тварини. Так, колись роботи виконували команди рядок за рядком, але наука штучного інтелекту пішла набагато далі. Запрограмуй робота на самозбереження і відновлення він теж не буде терпіти а ні рабства а ні знущання, саме тому цього не роблять, та і можливостей не мають, але скоро вони знайдуться. Божі? А якщо людина навчиться створювати організми на базі ДНК? Ти всерівно вважатимеш що бог є? Чому він має існувати, якщо з усіма функціями "бога" справляється звичайна людина?\nЯкщо ти сумніваєшся чи рослини мають душу, то твої аргументи ще легше піддати критиці. Бо тварини та рослини по принципу дії нічим не відрізняються між собою.\n#52 Посилання на це повідомлення #52 Koda\nВідправлено 05.04.2010 – 17:58\nЩо таке живе створіння? Якщо бради до уваги що рослини теж живі, а так зазвичай і беруть, то живі створіння— це всі карбонові організми, що здатні до розмноження.\nЛюди теж.І що,люди не мають душі?\nТи помиляєшся, якщо вважаєш, що робот не здатний вчитися\nХіба я таке кажу?\nЗапрограмуй робота на самозбереження і відновлення він теж не буде терпіти а ні рабства а ні знущання, саме тому цього не роблять, та і можливостей не мають, але скоро вони знайдуться. Божі? А якщо людина навчиться створювати організми на базі ДНК? Ти всерівно вважатимеш що бог є? Чому він має існувати, якщо з усіма функціями "бога" справляється звичайна людина?\nТак,запрограмуй!тщтбд!Хіба ти запрограмуєш тварину?\nА про Бога напиши в темі релігія,то побачиш суспільну думку.\nВідправлено 05.04.2010 – 18:17\nЛянка (5.04.2010 18:58) писав:\nЯ ж пояснив відмінність між людьми та тваринами.\nВласне так, можна. Є жорстка логіка (те що ти називаєш програмуваням) і є нечітка логіка яку часто використовують для створення інтелектуальних роботів. Остання починає чим далі, тим більше використовуватись. Взагалі то штучний інтелект товажке поняття для розуміння. Так, тваринни та рослини можна програмувати. Всі чули таке поняття як генна інженерія і знають хто такий Мічурін, але це тільки початок. Впевнений що скоро живий організм можна буде створити "з нуля".\nНе вважаю, що про релігію можна сперечатись взагалі, то як каміння об стінку кидати, также безкорисно, я просто беру за точку відліку, що бога нема.\nВідправлено 06.04.2010 – 12:37\nЩоб мати свою думку, треба, перш за все, знати, що таке душа. Я не певний, що поняття души має якийсь науковий сенс, тобто воно цілком є продуктом уяви віруючих людей. Тому, перш за все, треба чітко відповісти на запитання, що таке душа взагалі, а вже потім думати про рослин чи тварин.\nПовідомлення відредагував Василь: 06.04.2010 – 12:57\n#55 Посилання на це повідомлення #55 Вадя Ротор\nВідправлено 07.04.2010 – 05:25\nЯ ж пояснив: вони не знають поняття "я", іншими словами кіт не може подумати "Я— кіт".\nАга, кіт думає, що він собака\nА ви залазили в голову кота і точно знаєте його думки?\nВідправлено 07.04.2010 – 09:09\nАну припиняйте флейм! Християнство обговорюється у іншій гілці.\nМаю підозру, що душа = свідомість. Відповідно, питання душі у тварин зводиться до пошуку у них зачатків свідомості.\nВідправлено 07.04.2010 – 16:15\nFT232BM (5.04.2010 19:17) писав:\nДе саме те пояснення?\nТо Лянка слушно завважила, що ви думок тварин не читаєте, тож ваше самоусвідомлення чи не самоусвідомлення то чистісінька метафізика, про існування чи не існування самоусвідомлення ви ніяк не можете дізнатись на основі якихось дослідів.\nТак, без душі. Людина яка виросла без інших людей теж є бездушною твариною. Бо людина— створіння соціальне і є людиною тільки із собі подібними. Те ж саме відноситься до дітей, поки вони не адаптуються до суспільства, то вони не є людьми, вони тільки людські організми.\nТо безліч видів тварин теж високосоціальні істоти (вовки, мавпи, кози ...).\nЦе лише ваші гіпотези, звідки вам відомо, що тварини відчувають?\nТи помиляєшся, якщо вважаєш, що робот не здатний вчитися, роботи вчаться і вчаться досить добре, можна кинути робота в невідоме середовище і він під нього запросто підлаштується. Так, тварини діють так як роботи. Роботи вміють мислити як тварини. Так, колись роботи виконували команди рядок за рядком, але наука штучного інтелекту пішла набагато далі. Запрограмуй робота на самозбереження і відновлення він теж не буде терпіти а ні рабства а ні знущання, саме тому цього не роблять, та і можливостей не мають, але скоро вони знайдуться.\nВи видаєте бажане за дійсне щодо реальних досягнень сучасного штучного интелекту. Ті досягнення близькі до нуля, навіть найпростіші операції, як розпізнання образів, по справжньому не розв'язані.\nВзагалі з програмуванням маємо катастрофу, майже всі ідеї, що лежать в основі сучасних мов програмування, були закладені в фортрані (мова високого рівня), ліспі (функціональний підхід), та симулі (об'єктно-орієнтований підхід) ще на зорі виникнення програмування, з тих пір маємо переливання з пустого в порожнє цих принципів у десятках різних мов, й брак справді нових та цікавих ідей. В стрімкому розвитку комп'ютерів локомотивом є розвиток технологій, а гальмом - програмування. Ілюзія суттєвого прогресу в програмуванні існує лише завдяки потужному локомотиву технологій.\nВід 5.04.2010 19:17\nЯкшо ви приймаєте теорію Дарвіна, то неминуче десь має бути перехід від людиноподібної мавпи (тварини), до людини. Палеонтологу викопні рештки предків людини якось треба ідентифікувати як тварин, чи вже людей. Релігійні уявлення існували в людей, але не у тварин (людиноподібних мавп). Тому поява релігійних уявлень (напр. поховання за якимось ритуалом) відрізняє первісних людей від людиноподібних мавп.\nВідправлено 07.04.2010 – 18:45\n[b]FT232BM[/b] (5.04.2010 18:45) писав:\nяк сказала якось Марі де Рабютен-Шанталь "чим більше пізнаю людей, тим більше я люблю собак", як на мене ця фраза промовисто говорить про аналогічність тварин і людей, і про те що авторка спостеригла цікаві спільні риси так і відмінні\nякщо невипереджено спостерігати за людьми збоку то так промовисто видно нашу тваринну природу, що я б не брався позбавляти тварин душі, чи наділяти нею людей, для точності потрібно ввести дефініцію поняття, а вже потім рубити з плеча\nтварини в багато дечому мудріші за людей\nFT232BM, глянь, які бездушні в тебе дописи, обережно, ато в робопекло потрапиш\nВідправлено 07.04.2010 – 19:05\nА ну шо, поїхали?\nВадя Ротор (7.04.2010 06:25) писав:\nkalamar (7.04.2010 17:15) писав:\nА от і ні, можна дізнатись про що думає собака чи кіт. Як? У разі самоусвідомлення вони б ступили на набагато вищий щабель розвитку. Собаки б будували греблі, а коти вирощували опійний мак. ВОни б мали свої котячі та собачі церкви, так як самоусвідомлення приводить до думок про життя та смерть.\nСтадне життя— обов’язковий, але не достатній фактор.\nНу а шо ви скажете про нейромережі( вже втретє у темі згадую)? А розпізнання образів досить успішно прогресує, вже сформувалось як наука. Завітайте завтра в Полятех на конференцію Електроніка-2010, там будуть доповідати про розпізнання автомобільних номерів.\nНу що ж це і для мене загадка.\nKatod (7.04.2010 19:45) писав:\nТе що ми у тварин називаємо мудрістю насправді є раціональна поведінка. Звичайно люди ведуть себе як тварини, бо вони... тварини.\nВідправлено 07.04.2010 – 19:26\nМатеріал by Вікі:\nВ кожній колонії є вожак, який домінує над іншими котами і кішками . Кожна кішка дотримується своєї території в колонії (у котів своєї території більше, ніж у кішок). Коти, які знаходяться у пошуку самок, потроху крадуть територію інших кішок. Вони заходять на початок «кордону» і мітять його своїми пахучими мітками. Якщо кіт зайде на територію іншого, і кіт-власник помітить чужого, відбудеться бійка, або, в кращому разі, кіт-чужак просто втече. Хоч коти дуже не люблять чужаків на своїй території, нападають не одразу. Спочатку вони попереджують криками, або шипінням про своє невдоволення. Якщо кіт-власник не надто злий, то він дозволить коту-чужаку залишитися на своїй території. Якщо ж ні — бійки не уникнути. Зазвичай ці бійки не призводять до негативних наслідків, але деякі випадки закінчуються серйозними ранами...\nХоч кішки і живуть разом, вони завжди полюють самостійно.\nКішки мають вербальне спілкування і мову рухів. Їх вербальне спілкування: нявкання, муркотіння, шипіння, гарчання, писк, «щебетання», клацання, і іноді «хрюкання» . Мова рухів виражається у положенні вух, хвоста, лап, всього тіла. Хвіст і вуха мають в спілкуванні котів найважливіше значення. Високо піднятий хвіст свідчить про привітне відношення тварини. Хвіст також може розповісти про положення кішки в соціальній групі, домінування над людьми, чим менш часто піднімається хвіст, тим кішка більш піддається людям. Ніс в спілкуванні кішки також має свою важливу функцію. При зустрічі кішки, якщо вони відразу не налаштовані на бійку, труться носами, тим самим впізнаючи один одного. Деякі кішки в старості починають бути більш агресивними, особливо до молодого покоління. Такій поведінці навіть дали свою назву «Котяча Нетовариська Агресія» (англ. Feline Asocial Aggression)...\nЦе,по-вашому, звичайне стадне життя?Тоді люди- теж звичайне стадо!