Дітей запросили пройти «QR-код-квест» | «Медіа-центр»: телестудія «Тясмин», радіо FM «Тясмин»\nДітей запросили пройти «QR-код-квест»\n1 Червня 2019, 11:20 Сміла\nКвести – одна із улюблених ігор сучасних дітей. Нині учасники пришкільного табору, що діє у Березняківській школі з великим захопленням вперше грали у “QR-код – квест”. Його підготувала Ольга Запорожець.\nQR-код – це сучасний штрих-код із закодованою інформацією, яку легко розпізнати фотокамерою мобільного телефону. Дітей попередили про гру, тож багато хто з них установив спеціальну програму для розпізнавання QR-кодів.\nУчасники розділилися на три команди (“червону”, “синю” та “зелену”), які мали знайти на території школи заздалегідь розміщені аркуші із QR-кодами, розпізнати закодовані загадки та розгадати їх.\nКоманди чудово впоралися із завданнями, а переможцями журі визначило “синю” команду, яка набрала максимальну кількість балів. Такі ігри, які поєднують сучасні технології та відпочинок на свіжому повітрі, неодмінно стануть корисними для дітей, зазначають у Березняківській школі.


До "чорного списку" ЄС додадуть чиновників і сепаратистів - Korrespondent.net\nДо "чорного списку" ЄС додадуть чиновників і сепаратистів\nBBC Україна, 5 лютого 2015, 11:17\nЗа повідомленнями ЗМІ, до "чорного списку" можуть додати до 19 людей\nДжерело в Брюсселі повідомило агентству, що "чорний список" поповниться іменами п'ятьох російських громадян і 14 сепаратистів.\nЄС розглядає розширення "чорного списку" громадян Росії та України щодо яких застосують візові та банківські обмеження. Перелік може поповнитися російськими депутатами і чиновниками.\nЯк повідомило російській агенції ТАСС європейське дипломатичне джерело, до списку можуть потрапити близько 15 осіб та чотири організації. Це, перш за все, будуть лідери сепаратистів на сході України.\n"Обговорення цього питання ведеться від початку тижня на рівні Комітету постійних представників ЄС. Рішення передбачається ухвалити до кінця цього тижня, щоб додатки до "чорного списку" оприлюднили до засідання Ради ЄС на рівні голів МЗС 9 лютого", - сказав він.\nКореспондент "Радіо Свободи" у Брюсселі Рікард Йозвяк написав на своїй сторінці у Twitter, що до нового списку увійдуть 19 осіб та 9 організацій.\nЗа інформацією німецького інформаційного агентства DPA, до санкційного списку можуть увійти російські депутати і заступники міністрів. На них очікує заборона на отримання шенгенських віз і заморозка банківських рахунків на території ЄС.\nДжерело в Брюсселі повідомило агентству, що "чорний список" поповниться іменами п'ятьох російських громадян і 14 українських сепаратистів.\nКінцеве рішення щодо нових санкцій, як очікується, ухвалять на зустрічі міністрів закордонних справ країн-членів ЄС у наступний понеділок.\nОсіб, яких планують додати до "чорного списку", не розголошують доти, доки вони не будуть оприлюднені в офіційному бюлетені Євросоюзу.\nЗа словами джерела DPA, до нового списку, судячи з усього, не увійде міністр оборони Росії Сергій Шойгу, оскільки в ЄС припускають, що запровадження проти нього санкцій може ускладнити переговорний процес в Україні.\nВостаннє "чорний список" ЄС поповнювався 29 листопада 2014 року. Наразі до нього входять 132 людини і 28 організацій з Росії та України.\nУ липні минулого року ЄС також запровадив проти Росії секторальні економічні санкції, в тому числі обмеження у доступі до європейського кредитування для п'яти російських банків: "Сбербанку", ВТБ, "Газпромбанку", "Внєшекономбанку" і "Россєльхозбанку".


У Мексиці пройде найбільша виставка Фріди Кало (ФОТО) | Новини на Gazeta.ua\nУ Мексиці пройде найбільша виставка Фріди Кало (ФОТО)\nСереда, 30 травня 2007 15:26\nМехіко відзначить сторіччя з дня народження відомої художниці Фріди Кало найбільшою в історії виставкою її робіт. У експозиції буде представлено 354 картини з мексиканських і зарубіжних зборів. Третина з представленого ніколи не показувалася раніше. Виставка працюватиме з 13 червня по 16 серпня 2007 року.\nОстання крупна монографічна виставка Кало з успіхом пройшла в 2005 році в лондонській галереї Tate, але на ній було представлено всього 87 робіт художниці.\nФріда Кало (1907 - 1954) почала займатися живописом після важкої аварії, що понівечила її в молодості. Вперше її роботи були показані благодяря участі в її долі знаменитого мексиканського художника-монументаліста Дієго Рівери. Кало двічі була за ним заміжня. Померла вона від наркотиків.\nПісля смерті Рівери про живопис Фріди Кало довго не згадували, і відновлення інтересу до її робіт відбулося тільки в 1980-х. У 2002 році фільм Джулі Теймор "Фріда" з Сальмой Хайек в головній ролі завоював дві премії "Оскар", повідомляє afp.\nЗараз ви читаєте новину «У Мексиці пройде найбільша виставка Фріди Кало (ФОТО)». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


На Полтавщині затримали водія, який нелегально перевозив близько 2 тисяч літрів спирту | archive.kolo.poltava.ua\n+9°C ПН 22:29 29.11.2021 USD 25.99 EUR 29.15 RUR 0.41 Курс НБУ\nГоловна»Новини»Кримінал»На Полтавщині затримали водія, який нелегально перевозив близько 2 тисяч літрів спирту\nАліна Літвінова3 березня 2015 о 13:27768\t2015-03-03T13:27 Kolo.poltava.ua (Новини Полтави) Полтава, вул. Фрунзе, 65 +380532613245 Аліна Літвінова\nУ селі Нехвороща Новосанжарського району зупинили автомобіль «ФІАТ Дукато», в якому транспортували спирт без належних документів.\nfirtka.if.uaЯк повідомляє УМВС України в Полтавській області, працівниками взводу дорожньо-патрульної служби із забезпечення супроводів був зупинений автомобіль «ФІАТ Дукато». Під час перевірки цього авто було виявлено, що 38-річний полтавець перевозив у пляшках і каністрах рідину із характерним запахом спирту загальним обсягом близько 2 тисяч літрів.\nЯк виявилося, документів у водія на багаж не було. На місце події виїхала слідчо-оперативна група Новосанжарського райвідділу міліції. Проводиться перевірка, правоохоронці з’ясовують всі обставини події.


Прибуток банків України у серпні скоротився у 1,8 раза — Мінфін\n23 вересня 2020, 16:30 Читать на русском\nПрибуток банків України у серпні скоротився у 1,8 раза\nПлатоспроможні банки України в серпні 2020 року одержали 4,252 млрд грн чистого прибутку, що в 1,8 раза менше, ніж за аналогічний період 2019 року (7,567 млрд грн). Про це йдеться в даних НБУ.\nПлатоспроможні банки України в серпні 2020 року одержали 4,252 млрд грн чистого прибутку, що в 1,8 раза менше, ніж за аналогічний період 2019 року (7,567 млрд грн).\nЗа вісім місяців 2020 року чистий прибуток банків зменшився на 26,3% — до 32,641 млрд грн щодо відповідного показника роком раніше (44,294 млрд грн).\nДоходи банків за січень — серпень збільшилися на 2,4% порівняно з аналогічним періодом минулого року — до 168,992 млрд грн. У тому числі результат від переоцінки і від операцій купівлі-продажу зріс в 1,4 раза (до 20,414 млрд грн), комісійні доходи — на 7,2% (до 42,949 млрд грн), тоді як процентні доходи скоротилися на 3% (до 99,557 млрд грн).\nЧитайте також: Скільки і на чому банки заробляли в першому півріччі\nВитрати банківської системи за вісім місяців 2020 року становили 136,351 млрд грн, що на 13% більше, ніж за відповідний період 2019 року. Зокрема, відрахування в резерви зросли в 2,6 раза (до 20,403 млрд грн), комісійні витрати — на 27,8% (до 14,937 млрд грн), а процентні — скоротилися на 10,9% (до 44,381 млрд грн).\nЯк повідомлялося, за перше півріччя 2020 року українські банки отримали 23,79 млрд грн чистого прибутку, що на 23% менше аналогічного показника торік.\nЗокрема, прибуток банківської системи становив за:\nсічень — 6,592 млрд грн;\nлютий — 9,285 млрд грн;\nберезень — 244 млн грн (на тлі різкого зростання обсягів відрахувань до резервів);\nквітень — 9,087 млрд грн;\nтравень — 3,756 млрд грн;\nлипень — 4,599 млрд грн (у червні банки отримали 5,174 млрд грн збитку).\nВідкрий депозит в надійному банку та отримай бонус від «Мінфіну»\nПлатоспроможні вітчизняні банки отримали чистого прибутку: в 2019 році — 59,634 млрд грн; в 2018 році — 21,7 млрд грн.\nРейтинг стійкості банків за підсумками 2 квартала 2020\n23 вересня 2020, 17:09\n23 вересня 2020, 18:11\nИ депозиты рекордно возросли…\nне говоря про 5-7-9\nДаже поднятые тарифы на обслуживание не спасли «реформированную» банковскую систему!!!\n24 вересня 2020, 6:13\n24 вересня 2020, 9:20\nНічого страшного, в кризу це природне явище. Але при тому, що Україна менше Росії доходи наших банків на 274% більше російських, що говорить про більшу стійкість нашої банківської системи. А також про ефективність реформ останніх двох років.\n24 вересня 2020, 9:48\nТю, а я не зал, что они реформированные!\nНа депозиты понесли, а доходнось снизилась???


Презентація "Героєм народжуються чи стають?"\nС. Палій — державний та військовий діяч Українського гетьманату, полковник Фастівського полку (Білоцерківського полку), один з керівників повстання на Правобережжі проти Корони Польської. У презентації показані місця, пов'язані з його іменем.\nУчнівська презентація Автори (учні 8-Б класу): Хоменко Тетяна Давиденко Вікторія Маєвська Діана “Героєм народжуються чи стають?” (на прикладі легендарного фастівського полковника С. Палія)\nНаша група досліджувала: Як Фастівщина вшановує Семена Палія? Ми відвідали Фастівський краєзнавчий музей. Поспілкувалися зі старожилами міста, записали їхні спогади. Побували в пам’ятних місцях Фастівщини, пов’язаних з ім’ям С. Палія та сфотографували ці пам’ятки. Зустрілися з автором пам’ятника С.Палію скульптором А. Древецьким. Взяли участь у читацькій конференції “Образ Семена Палія у творах місцевих поетів.” Створили карту – схему пам’ятних місць С.Палія.\n1 Фастівське лісництво. 300-літній дуб Семена Палія. Пам΄ятка природи. Дуб Семена Палія\n2 Вулиця Семена Палія\n3 “Захищав він не раз наш народ, І до нині стоїть, як підкова. І здається, бува, що от-от Палія ми почуємо слово” В.Булах Пам’ятник Семену Палію\n4 Встановлено з нагоди 357-ї річниці з дня народження козацького полковника Семена Палія. Пам’ятний знак\n5 Семен Палій з козаками у Фастові стояв. Над річкою Унавою Церкву збудував. Люди прославляють Героя-козака. І храм цей називають “Церква Палія” П.Гриб Покровська церква Архітектурна пам΄ятка ХVІІІ ст., заново збудована на місці старої “Палієвої” церкви.\nКазнівка - назва мікрорайону міста пов‘язана з козацькими часами, коли на околиці містечка у лісі “казнили” шляхту, яка не визнавала владу Семена Палія. Казнівка ( З Гімну Фастівської ЗОШ №7) Біля річки Унава розташовується городище. Згідно з народними оповідями - це Палієво замковище ( Згадується в роботі В.Антоновича “Археологічна карта Київської губернії “, 1895 р.) Поряд - Палієві вали. Це напівзруйновані колові вали у казнівському лісі.\nКарта-схема пам’ятних місць С. Палія\nМи переконалися, що героями не народжуються, а стають. Будемо гідні пам'яті великого патріота Семена Палія!\n↓Завантажити документ Отримати свідоцтво VG603500


Твістери та віброхвости - Штучні приманки - Рибальство - Риба - Все про рибу, Всьо о рыбе, All about fish\nТвістери та віброхвости\nПерші твістери (twister) з'явилися наприкінці 80-х років, вони були розроблені американськими технологами. У Росії ці принади з'явилися в середині 95х років. Вітчизняні рибалки виявили підвищений інтерес до лову твістером. Але з-за великого числа підробок у спінінгістів склалося стійке недовіру до цієї уловистої приманки.\nТвістери та віброхвостиПроізводітелі не стоять на місці і поступово доводять твістер до досконалості. З кожним днем з'являються нові модифікації. Класичний твістер складається з ребристого або кільчастого веретеноподібної тіла, схожого на велику гусеницю і плоского загнутого хвоста. Під час руху у воді хвіст постійно намагається випростатися, але замість цього коливається, згинається і вібрує. При цьому різноманітні рухи хвоста тілу не передаються. Твістер дивно схід з живим організмом, тому безвідмовно привертає до себе рибу.\nЯкого розміру купити твістер? В основному застосовуються твістери розмірами від 3 до 20 см. Більш дрібні моделі 1 - 1,5 см застосовуються для зимової ловлі мирної риби. Більш великі, до 35 см, застосовуються для лову морських хижаків. Деякі спінінгісти використовують 25 або 35 см твістери в поєднанні з не найважчими головками для лову сома. Дрібний твістер важко змусити рухатися у воді належним чином, для цього твістер потрібно вести досить швидко.\nСпінінгісти воліють твістери довжиною 6 - 16см. Вони добре працюють при будь-якому темпі проводки в будь-якій воді.\nНа практиці рибалки рекомендують використовувати твістери жовтого, помаранчевого і червоного кольору, самими уловистими є твістери білі, сріблясті й золотисті. Зелені та сині твістери на риболовлі взагалі краще не використовувати. Спінінгістові краще всього зробити висновок на основі власного досвіду.\nТвістер - це фантазійна приманка. Виробники постійно намагаються доповнити твістер новими рухомими елементами. Ці рухливі елементи вельми сумнівні. Вони робить приманку більш метушливого під час проведення. Приманки-монстри годяться хіба що для лову ненажерливого молодого окуня.\nКупити твістер можна в будь-якому рибальському магазині. Купуючи твістер, слід звернути на якість пластику, з якого він виготовлений. Тіло твістера може бути досить твердим і навіть грубим. Від хвоста, від його м'якості й еластичності, залежить гра приманки. Якщо взяти твістер за тіло і злегка струсити, то у якісної моделі хвіст почне коливатися, тремтіти й викручуватися. Ці рухи повинні затухати поступово, протягом 2-3с, не менше. Оптимальним вважається хвіст, рівний по довжині тіла твістера або трохи довше.\nДля швидкої проводки можна застосовувати твістери з більш жорсткими хвостами, а для лову твістером в стоячій воді або при повільній проводці треба використовувати приманки з м'якими та еластичними хвостами.\nЗ твістером використовують гачок з подовженим цівкою. Лоб гачка повинен повністю виступати їх тіла приманки біля основи її хвоста.\nТвістери можуть використовуватися не тільки як самостійна приманка, але і як доповнення до блешень.\nВіброхвости це пластикові динамічні приманки другого покоління. Родоначальником віброхвостов був твістер. Зазнавши ряд змін, твістери здобули свою класичну форму. Між базовими моделями цих двох приманок існують принципові відмінності.\nУ віброхвоста, як і у твістера, рухомим елементом є хвіст. Його рух обумовлено тією ж причиною, від якої залежить гра твістера, тобто опором зустрічного потоку води. Але пристрій хвоста віброхвоста досконале. Його хвостова пластина розташована під прямим (або близьким до нього) кутом до поздовжньої осі тіла. При русі приманки у воді її хвіст здійснює горизонтальні коливання, частота і амплітуда яких залежить і від швидкості проводки, і від площі хвостовій пластини, і від кута її розташування, і від діаметра підстави хвоста, і, нарешті, від м'якості і пружності самої принади. А коливання хвоста завдяки властивостям матеріалу, з якого виготовлений віброхвост, передаються тілу приманки. Якісний віброхвост, рухаючись горизонтально, злегка звивається і виляє хвостом так природно і натурально, що здатний ввести в оману не тільки рибу, а й людину. Ще більша схожість із пливучого рибкою йому надають розмір, форма і забарвлення. Існують моделі віброхвостов, що імітують зовнішність риб того чи іншого виду настільки точно, що їх варто було б вважати творами мистецтва. Є й інші моделі, схожість яких з рибою досить умовна, проте саме вони вважаються найбільш уловистими.\nМоделей віброхвостов поки не так багато як моделей твістеров. Але і серед наявних віброхвостов зустрічаються екзотичні екземпляри. Рекламовані гідності приманок з хитаються бічними кишенями і лопатями явно перебільшені. Така приманка втрачає головну свою гідність - смертельну для хижих риб схожість з природним кормовим об'єктом.\nВіброхвост ніколи не застосовується у поєднанні з іншими принадами. Сам по собі віброхвост дивно уловиста і придатний для лову практично будь-якої риби. Дрібні 2см віброхвости, забезпечені головкою з нейтральною плавучістю, є відмінною приманкою для ляща, головня, язя, чехоні, коропа, крупної плітки і т.д. Правда дрібні принади грають гірше, і закидати їх складніше, а плотву або підлящика можна ловити звичайної вудкою на тісто. Більш стабільною, правильною грою відрізняються віброхвости середнього розміру, 7-16см.\nВіброхвост умовно можна розділити на 4 частини: голову, тіло, підставу хвоста і хвіст (лопата). Голова (передня її третина) повинна бути досить щільною та міцною. Наступне за нею тіло - більш м'яким і пружним, підставу хвоста - дуже м'яким і рухливим. Лопата хвоста, якщо вона зовсім плоскі, може бути досить жорсткою і навіть важкою. У такої приманки, коли її тримають в горизонтальному положенні, хвіст трохи опущений вниз.\nВсі пластикові приманки легко плавляться при температурі 150-180 градусів, тому порвані віброхвости і твістери можна спаяти за допомогою паяльника чи розігрітого ножа. Досить часто самими уловистими виявляються пошарпані, надірвані віброхвости, а після ремонту вони стають малоефективними.\nВіброхвости використовуються з джиг-головками у яких короткі гачки. Довжина цівки гачка повинна бути дорівнює довжині головки віброхвоста, тобто приблизно 1 / 3 всієї приманки. Якщо використовувати більш довгий гачок, то цівку, пронизав тіло приманки, зробить його жорстким, це негативно позначиться на грі. Хвіст буде вібрувати як слід, а от тіло виляти і звиватися не зможе.\nВажливим фактором, що впливає на уловістость віброхвостов, є їх колір. Їх розфарбування повинна відповідати розфарбовуванні реальної рибку або, у всякому разі, не суперечити їй. Виробники випускають приманки, пофарбовані в основному в кольори теплого спектру: червоні, помаранчеві, жовті, зеленуваті. Але є і білі, і сірі, і блакитно-сірі, і навіть прозорі, з розкиданими по тілу блискітками. Двох або триколірні віброхвости розфарбовані більш природно, ніж їх одноколірні побратими: темний верх, світлий низ, помаранчеві або малинові плавники. Приманки незрозумілих, брудних забарвлень або надто яскраві й контрастні можуть бути віднесені до підробок. Краще користуватися тими приманками, колір яких відповідає забарвленні мешкають у водоймі рибок. Найчастіше це світлі, не дуже яскраві приманки. Яскраво-жовті і яскраво-червоні віброхвости використовують зазвичай для вудіння в каламутній воді і для лову на значній глибині. Доведено, що в похмуру погоду більш уловисті жовті або золотисті віброхвости, а при яскравому сонячному світлі - сріблясті і сірі. Все ж колір і розмір приманки слід підбирати, виходячи з конкретних обставин. Цей процес непростий, але цікавий і творчий.


«Весна надії» завтра в Сумах | Соціальне Телебачення Сумщини\n«Весна надії» завтра в Сумах\n12:50 / 24 марта\nУ Сумах у виставковому центрі «Іллінський» 25 березня з 10.00 по 18.00 відбудеться благодійний захід, який проходить в рамках фестивалю «Весна надії». Зібрані кошти будуть спрямовані на закупівлю ліків і перев’язувального матеріалу для гематологічного відділення Сумської обласної дитячої лікарні.\nОрієнтовна програма заходу\n10.00-13.00 — виступи вокальних, хореографічних, художніх колективів м Суми, благодійний ярмарок, ігрова зона, майстер-класи.\n14.00-17.00 — запальна ZUMBA-вечірка, виступи хореографічних шкіл міста, розіграш призів, чаювання.\n17.00-18.00 — танцювальний майстер-клас від школи Having Funk, закриття фестивалю.


Експресивно забарвлений — Студопедія\n2. Термінологічна і професійна лексика, її відмінність від загальновживаної.\n3. Функції та структурно-граматичні особливості слів-термінів.\nІсторія українського термінотворення. Термін. Терміносистема. Характерні ознаки терміна. Загальнонаукова та вузькоспеціальна термінологія. Відмінність термінологічної і професійної лексики від загальновживаної ( загальномовна лексика, термінологізована лексика термінологія, власне ділова лексика (канцеляризми).\nФункції термінів у професійному мовленні. Структура термінів (одно-,\nдво-, три- багатокомпонентні терміни). Способи творення термінів (суфіксальний, безафіксний, префіксальний, префіксально-суфіксальний, основоскладання, абревіація). Джерела та походження термінів.\n- історію виникнення термінів свого фаху;\n- сферу вживання термінів;\n- мету, потребу у вживанні їх;\n- специфічні особливості вживання термінів певної галузі;\n- влучно, доцільно, доречно використовувати терміни у професійному мовленні;\n- визначати їх у тексті, пояснювати значення;\n- надавати перевагу власне українським термінам у побудові думок;\n- добирати відповідні синонімічні, антонімічні варіанти для більш конкретного пояснення мовних ситуацій;\n- працювати з термінологічними словниками для вибору потрібних термінів, фразеологізмів;\n- виконувати різноманітні практичні завдання, спрямовані на засвоєння теми;\n- орієнтуватися у фахових текстах, використовуючи їх дидактичні можливості.\nТЕМА 3.1 . Терміни і термінологія. Загальнонаукові терміни\n3.2.Спеціаальна термінологія і професіоналізми\n1) слово або словосполучення, що означає чітко окреслене спеціальне поняття якої-небудь галузі науки, техніки, мистецтва, суспільного життя тощо;\n2) слово або вислів, що вживається в тому чи іншому середовищі, на певній території, людьми певного фаху.\nПрофесіоналізм, -у - слово або зворот, властиві мовленню людей певної професії.\nПрофесійний жаргон, -у – слово якоїсь соціальної чи професійної гурпи, що відрізняється від загальнонародної наявністю специфічних слів і виразів, властивих цій групі; сленг.\nФразеологізм, -у – усталений зворот, стійке поєднання слів, що виступає в мові як єдиний, неподільний і цілісний за значенням вислів.\nВивчивши тему студент повинен\n- історію виникнення термінів, професіоналізмів;\n- сфери вживання термінів, професіоналізмів;\n- специфічні особливості вживання;\n- відмінності, пов’язані зі сферою професійної діяльності.\n- влучно, доцільно, доречно використовувати терміни, професіоналізми, фразеологізми в усному і писемному мовленні ;\n- виконувати різноманітні практичні завдання, спрямовані на засвоєня теми;\nУкраїнське термінотворення бере свій початок у витоках української писемності, о ще у пам’ятках ХІ століття , зокрема в Ізборнику Святослава і 1073, і 1076рр., а згодом у Руській правді фіксуються вислови, які можна назвати термінолексемами.\nУтверджуючись на національній основі, термінологія засвідчує інтелектуальні підвалини народу, його державності.\nЗагальнонаукова термінологія використовується в усіх галузях науки, виробництва, суспільного життя, як-от: аналіз, синтез, держава, проблема, право.\nБільшість термінів – іменники, є терміни – прикметники, що переважно є прикметниками. Які перейшли в іменник (типове, парнокопитні), рідко зустрічаються інш чатини мови, зокрема, прислівники (пристрасно в музиці) тощо.\nВиділяються однослівні (аванс, капітал, патент) та терміни-словосполучення ( разове доручення, банківський білет).\nОдні слова-терміни є власне українськими (позивач, правник), а інші – іншомовними за походженням (авізо, конверсія).\nТрапляється, що»чуже» слово знаходить синонім у мові, до якої прийшло, тоді утворюються терміни-дублети, наприклад: експорт – вивіз.\nДіловодство, що обслуговує управління, галузі культури, науки, освіти, має свою термінологію. Треба пам’ятати: укладаючи документ, необхідно враховувати його адресат, не вводити спеціальні терміни до тих документів, що адресуються широкому загалові.\nВід слова термінутворено слово термінологія, яке означає сукупність термінів з усіх галузей знання (або однієї галузі знання).\nТерміносистема – опрацьована фахівцями певної галузі та лінгвістами підмножина термінів, яка адекватно й однозначно відображає систему понять цієї галузі.\nДо номенклатури входять серійні марки машин, приладів, найменування підприємств, установ, організацій, географічні назви тощо.\nб) наявність визначення\nє) відсутність експресивності, образності, суб’єктно-оцінних відтінків.\nДжерела походження термінів:\nа) власне терміни - лексичні одиниці, які називають ключові поняття терміносистеми й відповідають усім вимогам до терміна;\nб) професійна лексика (спеціальні лексичні одиниці, що вживають представники певних професій, переважно в усному мовленні: професіоналізми, жаргонна лексика, професійний жаргон);\nв) запозичені з інших наук (ретермінологізація);\nг) запозичені із загального вжитку (загальнолітературні мовні одиниці, що входять до складу термінів)\nТерміни поділяють на загальнонаукові та вузькоспеціальні.\nЗагальнонаукові терміни - це звичайні слова, які набули значного поширення, найменування предметів, якостей, ознак, дій, явищ, які однаково використовуються в побутовій мові, художній літературі, ділових документах. Такі терміни прості, доступні, зрозумілі, вони ніякого спеціального змісту не мають (ідея, гіпотеза, формула, аналіз, синтез, закон, документ)\nВузькоспеціальні терміни – це слова чи словосполучення, які позначають поняття, що відображають специфіку конкретної галузі, наприклад мистецтва:-------------------------------------.\nДля таких термінів характерна семантична конкретність, однозначність.\n1. Терміни різноманітні за структурою::\n- однокомпонентні терміни –\n- двокомпонентні терміни – найчастіше це словосполучення іменник + іменник (_____), прикметник + іменник (____)\n- трикомпонентні конструкції, до складу яких можуть входити прийменники:\no прикметник+прикметник+іменник (необхідний робочий час, пересувна телевізійна установка)\no прикметник+іменник+іменник ( типовий носій запису);\no іменник+прикметник+іменник ( плинність робочої сили);\n- багатокомпонентні аналітичні терміни , що мають чотири і більше компонентів (міжнародний комерційний арбітражний суд)\nКожна галузь науки, техніки, виробництва, мистецтва , культури має свою термінологію. Загалом серед термінологічної лексики можна виділити суспільно-політичну, науково-технічну, природничу, адміністративно-ділову тощо. Кожна з них має свої підсистеми:\n- політичну (демократія, інтеграція, уряд, соціал-демократ);\n- юридичну (законодавство, апеляція, позов, адвокат, прокурор);\n- фінансову (кредит, банк, вклад, депозит);\n- музичну ( квартет, адажіо, піанісимо)\n- хореографічну (батман, );\n- образотворчу ( палітра, мольберт, сюжет, скульптура)\nБільшість термінів творяться морфологічним способом:\n-нн(я) – малювання, усічення\n-ість -теплобарваність, гнучкість\n- ач – підсилювач, переривач, вмикач;\n- ств(о) – підприємство, законодавство\n-аці(я) – міграція\nнульовий суфікс – обіг, примус, осад\nпрефіксальний – піддіапазон, антидемократичний, дезінфекція;\nпрефіксально-суфіксальний - безстроковий, сузір’я\nосновоскладання – пермер-міністр, супермаркет\nабревіація – піар, біоніка\n40% різногалузевих термінів – слова, запозичені х інших мов. Багато термінів – слова інтернаціональної лексики з грецькими і латинськими коренями.\nЗ грецької мови прийшла значна частина медичних, природничих, суспільно-політичних термінів.\nЗапозичення з латинської мови також пов’язане з філософією,….\nЗ французької мови українська мова запозичила терміни мистецтва ( сюжет, увертюра, режисер, ансамбль )\nЗ англійської –\nЗ італійської мови прийшло в українську багато слів-термінів музичного мистецтва (віолончель, композитор, тенор, піаніно, адажіо, опера)\nТермінологічна і професійна лексика, її відмінність від загальновживаної\n1. Загально мовна ( між стильова) лексика.\nЦе назви людей за професією, національністю, соціальними\nхарактеристиками, суспільно-політичними вподобаннями: батько, мати, вчитель, інженер, українець, робітник, селянин, демократ.\nВелику групу між стильової лексики становлять назви трудових\nпроцесів, різних дій і станів: будувати, працювати, поставляти;\nНазви різноманітних об’єктів , зокрема промислових, культурно-освітніх, що є результатом діяльності людей: завод, ферма, школа, магазин, будинок побуту.\nНазви суспільно-політичних понять ( народ, нація, власність, населення, політика, релігія )\nОтже, перша категорія лексики офіційно-ділового стилю містить переважно слова з конкретним лексичним значенням.\n2. Термінологізована лексика. Характеризує певні галузі знань,\nвиходячи за їхні межіта потрапляючи у сферу ділового мовлення термінологізована Лесика у певному лексичному значенні має вужчу сферу вживання. Наприклад багатозначне слово «рада» має кілька значень. Як загальновідоме поняття, воно вживається у значенні «порада». Друге значення слова «рада» - обговорення чого-небудь, тому й кажуть «держати раду». Саме на основі цього утворилося значення «збори, зібрання з метою обговорення чогось» ( козацька рада). Це значення покладено в основу найменування суспільно-політичних організацій на зразок Центральна\nСтилістика. Тема .Лексика ОДС\nРада,Верховна Рада, всесвітня Рада Миру. Таким чином, шлях слова від широкого загально мовного значення до вузького офіційно-номенклатурного ( його термінологізація)\nТермінологізована лексика –мовні одиниці, які широко вживаються у повсякденному житі, але водночас зорієнтовані на якусь певну сферу людської діяльності. Це насамперед суспільно-політична лексика, яку популяризують ЗМІ і яка широко представлена в офіційно-діловому мовленні: держава, влада, партія, коаліція, опозиція, оренда, владні структури, національна політика, національні відносини, демократизація закон, конституційне право.\n3.Термінологія. У діловому мовленні широко використовується термінологія з різних галузей людської діяльності, залежно від того, яку з них воно обслуговує: економічну( прибуток, дохід, обіг, податок, інвестиція), фінансову(витрати, видатки, баланс, кредит, кошторис), наукову ( полімер, вектор, рівняння, дифузія), вузько виробничу (карбюратор, ґрунтування, дискування).\n4. Власне ділова лексика (канцеляризми) У процесі свого розвитку офіційно-діловий стиль виробив велику кількість ділової термінології, яка за походженням є переважно загальновживаною лексикою або похідною від неї. Передусім це назви ділових паперів: акт, грамота, декрет, декларація, догана, звіт, контракт, трудова угода, меморандум, запрошення\nДо власне канцелярської лексики також належать канцеляризми на зразок : атестація, виконання документа, кадровий резерв, печатка, підпис, надходження документа.\nУ канцелярській лексиці поширені активні і пасивні дієслівні форми актово-ділового вжитку, наприклад: надавати (ся), відмовляти ( ся), адресувати ( ся), звільняти ( ся), вимагати, а також номінативні утворення від них : утворення, відшкодування, визнання, підпорядкування.\nЗагальновживана лексика – це слова, які використовують усі носії мови незалежно від рівня освіти, фаху, місця проживання тощо. Насамперед це назви життєво необхідних для кожної людини понять, які зв’язані з побутом, суспільним життям, виробничою діяльністю.\nЗагальновживана лексика стилістично нейтральна (між стильова) тому вільно, без будь-яких обмежень вживається в усіх функціональних стилях мови. У зв’язку з підвищенням загального рівня культури, освіти, наукових і технічних знань народу, активною участю його й політичному, громадському житті, суспільному виробництві, корінними змінами у побуті загальновживана лексика поповнюється словами, які впродовж десятиліть складали спеціальну лексику з обмеженою сферою вживання.\nЛексика обмеженого вживання співвіднесена зі сферами суспільного життя і функціональними стилями мови. Її поділяють на:\nРозмовну лексику – слова, поширені в розмовному варіанті усного літературного мовлення.\nКнижну лексику – слова, що вирізняються на тлі стилістично нейтральної та розмовної лексики літературної мови вузькою сферою вживання і вносять у спілкування відтінок офіційності, урочистості , науковості.\nКнижні слова Загальновживані Розмовні\nУсвідомлювати розуміти кумекати\nВирушити піти вшитися\nКнижну лексику активно використовують у функціональних стилях, пов’язаних з професійною, науковою, офіційно-діловою сферами.\nМова професійного спілкування передбачає широке використання професійної та науково-термінологічної лексики.\nПрофесійна лексика - це слова чи словосполучення, які пов’язані з певною сферою діяльності (назви процесів,знарядь праці) та професії.\nПрофесійна лексика тісно пов’язана зі спеціальною термінологією окремих галузей науки, освіти.\nНауково-термінологічна лексика - один з основних лексичних компонентів таких функціональних стилів писемного мовлення, як науковий, офіційно-діловий, публіцистичний.\nТерміни притаманні більше науковому стилю, що є складовою професійної мови. Основними мовними засобами наукового стилю є велика кількість термінів, схем, таблиць, графіків, абстрактних( часто іншомовних) слів, наукова фразеологія (стійкі термінологічні сполучення), і цитати, посилання; уникання емоційно-експресивних синонімів, суфіксів, багатозначних слів, художніх тропів, індивідуальних неологізмів.\nМовні засоби в науковому стилі.\nЛексика та фразеологія. Загальновживані слова, загальнонаукова лексика й терміни визначають мовні особливості стилю творів, у яких ідеться про результати досліджень, досягнення науковців. Слова у таких тестах вживаються у своїх прямих значеннях, синонімів майже немає.\nФразеологія наукової мови також вельми специфічна. Вона покликана , з одного боку, визначати логічні зв’язки між частинами висловлювань ( стійкі словосполучення: навести результати, як показав аналіз, на підставі отриманих даних), з іншого боку, позначати певні поняття, будучи термінами (вільна економічна зона, струм високої напруги)\nПрофесійна лексика і терміни (тема 3.2.)\nБільшість слів сучасної української літературної мови є загальновживаними. Ними користуються у всіх сферах життя і діяльності. Значно менше слів вузькоспеціальних, які вживаються окремими групами людей у різних галузях науки, культури тощо.\nСлова або звороти, властиві мовленню людей певної професії, називаються професійними.\nПрофесійні слова ( або професіоналізми) – це назви понять певної галузі виробництва, роду занять. За межами певного професійного середовища ці слова не завжди зрозумілі або не становлять інтересу.\nЗначна частина професіоналізмів – неофіційні розмовні замінники термінів.\nЯк утворюються професіоналізми?\nПо-перше, завдяки вживанню слова загальнонародної мови у специфічному значенні , наприклад: вікно у мовленні викладачів – не заповнений між лекціями час.\nПо-друге, шляхом усічення основ слів на зразок кібер (кібернетик), фіз-мат ( фізико-математичний факультет).\nПо-третє, через зміни в наголошенні слів (компас-компас, рапорт-рапорт).\nПо-четверте,звичайна потреба професіоналізмів визначити деталі виробничого процесі чи виробу приводить до появи фахових назв. Наприклад: частини глечика – дно- нижня частина виробу; утір – лінія, що окреслює дно, пук – середня опукла частина виробу, а також вінця, пелюстка, плечі, карнизик.\nДе ж вживаються професіоналізми? Найчастіше в усному неофіційному мовленні людей певної професії. У писемному мовленні професіоналізми вживаються в науково-технічних професійних виданнях, призначених для фахівців ( журналах, буклетах).\nНайбільше інформації професіоналізми несуть тоді, коли ними користуються фахівці.\nУ практиці ділового спілкування треба бути обережнішими щодо їх уживання в ділових паперах. Документ може перетворитися з офіційного в неофіційний або викликати непорозуміння, ускладнити ділові стосунки.\nОкрім професіоналізмів, існує ще група вузько вживаних слів – це терміни. Термінами послуговуються науковий та діловий стилі.\nКожна вузька галузь має свої терміни: медичні, юридичні, філологічні, історичні тощо. Група таких слів-термінів утворює термінологію певної галузі науки, тобто вузькоспеціальну термінологію.\n1. Термін мусить бути стандартним, тобто його потрібно вживати лише в\nтій формі, що зафіксована у словнику ( напр.. діловодство, а не діловедення, автобіографія, а не життєпис)\n2. Термін має вживатися з одним значенням, теж зафіксованим у словнику.\n3. Якщо термін є багатозначним, то висловлювання слід будувати так, щоб було зрозуміло, яке значення терміна маємо на увазі.\nНаприклад: справа – особова справа, судова справа.\nФразеологічні одиниці, кліше та використання їх у мовленні.\nФразеологія - розділ мовознавства, у якому вивчають лексично неподільні поєднання слів ; сукупність властивих мові усталених зворотів і висловів.\nОдиницю фразеологічної системи називаютьфразеологізмомі визначають як лексико-граматичну єдність двох і більше окремо оформлених компонентів, впорядкованих за принципом словосполучення чи речення. Він має цілісне значення, тому відтворюється в мові за традицією\nОсновними ознаками фразеологізмів є:\n- відтворюється як готова значеннєва одиниця;\n- має стійку структуру;\n- значення фразеологізму єдине, узагальнене й експресивне;\n- характеризується стійкістю граматичної форми й сталим порядком слів;\n- слова у складі фразеологізму часто мають переносне значення.\nКласифікація фразеологізмів (за В.Виноградовим):\nа) фразеологічні зрощення – стійкі сполучення слів, значення яких не виводиться зі значень компонентів: точити ляси, терпець увірвався\nб) фразеологічні єдності – цілісні сполучення слів, у яких значення частково мотивується значеннями окремих слів: мілко плавати, товкти воду у ступі\nв) фразеологічні сполучення – стійкі мовні звороти, у яких кожний компонент має власне значення: брати близько до серця, насупити брови\nДо фразеологізмів також належать такі сталі словосполучення, як прислів’я, приказки, крилаті вислови.\nФразеологія ділової мови – це сукупність стійких, цілісних за складом і лексичним значенням словосполучень, наприклад : питома вага, нагальна потреба, на повну потужність, громадська думка.\nВ офіційно-діловому мовленні вживають переважно книжні фразеологізми. Насамперед це безобразні фразеологізовані словосполучення – звороти, що містять слова з обмеженою сполучуваністю: завдавати шкоди , потребувати допомоги, втілювати в життя, привертати увагу.\nІноді в діловому спілкуванні трапляються фразеологічні єдності – образні словосполучення, зміст яких певною мірою мотивований лексичним значенням слів, наприклад: зелена вулиця ( вільно); відкривати Америку ( давно відоме подавати як нове).\nУ діловому мовленні майже не вживають фразеологічні зрощення ( ідіоми) – стійкі образні словосполучення, значення яких не можна встановити з лексем, що є компонентами звороту: бити байдики ( ледарювати), пекти раків ( червоніти), глека розбити ( посваритися).\nДо типових фразеологізмів, які вживають в офіційно-діловому стилі мови, належать:\n- власне книжні фразеологічні одиниці ( водити в оману, дамоклів\nмеч, відволікати увагу);\n- термінологічні назви предметів, явищ , понять ( атмосферний тиск,\nкишені пам’яті, автоматична телефонна станція, ланцюгова реакція, земна вісь)\n- номенклатурні найменування ( білий гриб, антонівські яблука,\nміністерство закордонних справ, старший науковий співробітник, військовий аташе);\n- складені термінологізовані назви ( суспільно-політична термінологія : країни, що розвиваються, Соціалістична партія України, Європейське Економічне Співтовариство).\nДілове мовлення виробило власну фразеологію. Передусім це різноманітні назви ділових паперів : Почесна грамота, пояснювальна записка, витяг з трудової книжки, безперервний стаж, авторське право….\nДілове мовлення багате на стійкі дієслівні сполучення, наприклад: порушувати питання , надавати відпустку, приймати на посаду, доводити до відома.\nНаведені канцеляризми як стандартизовані мовленнєві одиниці виконують різні функції – номінативну, інформативну.\nЗавдання 1. Прочитайте текст, визначте основну думку його, випишіть ключові поняття-терміни, пояснивши їх значення.\nЗавдання 2. У словнику іншомовних слів знайдіть значення нижчеподаних слів. Доберіть антоніми до виділених слів, уведіть їх у речення.\nАльтернатива, бюджет, прогрес, експорт, стабілізація, комунікація, розвиток, пролонгація, маркетинг.\nІмідж, дефіцит, фактор, компенсація, маркетинг, менеджмент, еквівалент, респектабельний, ліцензія, мораторій.\nЗавдання 4. Поясніть, чим відрізняються професіоналізми від термінів?\n· Які з них – конкретні, які – абстрактні?\n· Терміни чи професіоналізми не мають наукового визначення; не становлять цілісної системи?\n· Терміни чи професіоналізми позбавлені емоційно-експресивного забарвлення?\n· Терміни чи професіоналізми безпосередньо пов’язані зі сферою певної професії?\nЗавдання 5. Доберіть антоніми до нижчеподаних термінів, складіть текст, використовуючи (на вибір) антонімічні пари.\nКредит - …………. Актив - ……………………\nЕкспорт - ………….. Рейтинг - …………………\nВідкрити рахунок - …. Брутто - …………………..\nГрадація - ………….. Аргументи - ………………\nЗавдання 6. Поясніть значення професійних жаргонів, дібравши синоніми.\n«Липовий звіт» - ………………….\n« заморозити рахунки»-…………………\n«Тверді ціни» - …………………………..\n«Ліпити справу» - …………………………\nЗавдання 7. Уточніть відомості про терміни, підкресливши правильну думку.\nУ галузі однієї науки терміни (утворюють, не утворюють) систему(термінологію).\nТермін (повинен, не повинен манти) синоніми.\nТермін (може, не може) бути багатозначним.\nТерміни (позбавлені, не позбавлені) будь-якої образності.\nЗа структурою терміни можуть бути (одним лсовом, словосполученням).\nУ мові певне значення може виражатися не лише окремим словом, ай стійким словосполученням, які бувають термінологічні, офіційно-ділові, фразеологічні.\nТермінологічні – це назви певних наукових понять\nОфіційно-ділові – використовуються в різних ділових ситуаціях.\nФразеологічні –загальновживані, образно передають єдине поняття і супроводжуються певним емоційним забарвленням.\nЗавдання 8. Серед стійких словосполучень, що подані нижче, є термінологічні, офіційно-ділові, фразеологічні. Розподіліть їх відповідно до класифікації.\nПоточний рахунок, доводити до відома, пропускати повз вуха, брати участь. Точити ляси, орендна плата, додана вартість, узяти верх, вжити термінових заходів, штрафні санкції, дебіторська заборгованість, згідно з графіком, пекти раки, наріжний камінь, піймати облизня, мати на меті, розрахунковий рахунок, трудові спори, довготерміновий кредит, Содом і Гоморра, внести пропозицію, мати авторитет.\nЗавдання 9. Зробіть правильний вибір стійких словосполучень, часто вживаних у професійному мовленні.\nБрати участь ? приймати участь\nРозділяти думки ? поділяти думки\nСкладати іспити ? здавати іспити\nКористуватися авторитетом ? мати авторитет\nПродовжити контракт ? подовжити контракт\nДотримуватися правил ? дотримувати правил\nДоговірні обов’язки ? договірні зобов’язання\nПідводити підсумки ? підбивати підсумки\nМати за мету ? мати на меті\nМЕТА: -визначити правила вживання термінів;\n- визначити особливості термінів та професіоналізмів;\n- з’ясувати походження професіоналізмів;\n- визначити особливості вживання фразеологізмів у професійному мовленні та джерела їх походження;\n- формувати уміння використовувати терміни і фразеологічні одиниці у професійному мовленні;\n- розвивати словниковий запас майбутніх фахівців;\n- розвивати орфографічні навички написання слів-термінів;\n- розвивати уміння користуватися термінологічними словниками та словниками іншомовних слів\n- виховувати культуру професійного мовлення\nОбладнання:словники термінів, фразеологізмів\n2. Терміни і професіоналізми. Сфера вживання.\n4. Фразеологічні одиниці, мовні стереотипи, кліше та використання їх у мовленні.\n5. Джерела походження фразеологізмів.\nТермін. Професіоналізм. Професійний жаргон.. Фразеологізм.\nПравила вживання термінів: стандартність, однозначність.\nТворення професіоналізмів. Сфера вживання.\nФразеологічні одиниці. Класифікація фразеологізмів : фразеологічні зрощення, фразеологічні єдності, фразеологічні сполучення. Типові фразеологізми офіційно-ділового стилю: книжні фразеологічні одиниці; термінологічні назви предметів, понять; номенклатурні найменування; складені термінологізовані назви.\nФразеологізми у назвах ділових паперів.\n- особливості мови своєї професії;\n- правила вживання термінів;\n- особливості вживання фразеологізмів у ОДС;\n- джерела поповнення лексики професійної мови;\n- володіти літературною професійною мовою;\n- користуватися термінологічними словниками та словниками іншомовних слів;\n- правильно використовувати терміни свого фаху.\n3) слово або словосполучення, що означає чітко окреслене спеціальне поняття якої-небудь галузі науки, техніки, мистецтва, суспільного життя тощо;\n4) слово або вислів, що вживається в тому чи іншому середовищі, на певній території, людьми певного фаху.\n4. Термін мусить бути стандартним, тобто його потрібно вживати лише в\n5. Термін має вживатися з одним значенням, теж зафіксованим у словнику.\n6. Якщо термін є багатозначним, то висловлювання слід будувати так, щоб було зрозуміло, яке значення терміна маємо на увазі.\nТЕМА 3.3. ТИПИ ТЕРМІНОЛОГІЧНИХ СЛОВНИКІВ (відповідно до фаху)\nМЕТА: - ознайомити студентів з типами словників, що використовуються у професійний діяльності;\n- формувати уміння й навички правильного вживання термінів довго фаху;\n- формувати уміння й навички правильного правопису слів-термінів та слів іншомовного походження;\n- розвивати уміння працювати з термінологічним словником\n- виховувати культуру ділового мовлення\nОбладнання : схема «Класифікаційна схема термінологічних словників», різновиди термінологічних словників.\n1. Лексикографія . Термінологічний словник.\n2. Різновиди термінологічних словників.\n3. Вироблення умінь користуватись термінологічними словниками.\nЗапропонована тема виноситься на самостійне опрацювання. Передбачено роботу зі словниками у бібліотеці. Для цього студентам пропонується ознайомитись із «Класифікаційною схемою термінологічних словників» і виконати ряд завдань.\n- правила вживання термінів свого фаху;\n- правила слів-термінів та слів іншомовного походження;\n- різновиди термінологічних словників ; уміти знаходити потрібну інформацію\n- працювати з термінологічними словниками різних видів;\n- доречно використовувати терміни свого фаху\nТЕМА: ТИПИ ТЕРМІНОЛОГІЧНИХ СЛОВНИКІВ (відповідно до фаху)\nЛексикографія – галузь мовознавства, яка займається теорією і практикою укладання словників, що є довідковим зібранням слів ( у форму книги або комп’ютерному варіант0 та інших мовних одиниць з інформацією про їхнє значення, вживання, будову, походження чи з перекладом їх на іншу мову або про поняття та предмети, що ними позначаються.\nЗалежно від завдань словника їх поділяють на лінгвістичні та енциклопедичні.\nТермінологічний словник – один із різновидів лінгвістичного словника, у якому подано термінологію галузі (чи кількох) галузей знань.\nПитанням класифікації термінологічних словників посвячено низку праць В.Н.Сергєєва, Ю.В.Козлова,О.С.Герда, З.І.Комарової, М.В.Комової, С.В.Гриньова.\nКласифікація термінологічних словників тісно пов’язана з їхніми структурними особливостями та функціями. Відповідно до цього визначаємо сім специфічних ознак термінологічних словників.\n(Див. схему Класифікація термінологічних словників)\n1. У термінологічній роботі перш за все визначають тематичний обсяг термінологічної лексики, яка становитиме реєстр словника. У зв’язку з цим виділяють декілька типів термінологічних словників: поліфункціональний, багатогалузевий, галузевий, вузькогалузевий.\nПоліфункціональні термінологічні словники охоплюють термінологію всіх провідних галузей знань, загальнонаукову термінологію. (Наприклад: «Російсько-український словник наукової термінології», 2004)\nБагатогалузеві словники містять термінологію декількох суміжних галузей (Наприклад: Тараненко О.О., Бріцин В.М. Російсько-український словник для ділових людей (1996) містить термінологію ділової, суспільно-політичної, фінансово-економічної, комерційної, виробничої та деяких інших галузей суспільної діяльності).\nКласифікаційна схема термінологічних словників\n1. Тематичний обсяг\nполіфункціональні багатогалузеві галузеві вузькогалузеві\nсловники словники словники словники\n2. Спосіб семантизації і призначення словника\nтлумачні перекладні навчальні тлумачно-перекладні\nдовідники енциклопедії класифікатори рубрикатори\nенциклопедичні ілюстративні дескрипторні частотні\n4. Аспектна орієнтація\nсловники словники словники фразеологічні\nтермінів номенклатурних терміноелементів словники\nповні словники короткі словники словники-мінімуми\n6. Порядок розміщення лексичного матеріалу\nалфавітні алфавітно-гніздові тематично-алфавітні ідеографічні\n7. Носій інформації\nелектронні словники паперові словники\nНайчисельнішими є галузеві, які представляють термінологію однієї галузі, та вузькогалузеві словники, які репрезентують окремі галузеві підсистеми, термінологію певної навчальної дисципліни (________________)\n2. Залежно від способу семантизації термінів та призначення термінологічні словники поділяються на тлумачні, перекладні, тлумачно-перекладні, навчальні, енциклопедичні (енциклопедії, енциклопедичні словники довідники, ілюстративні словники) інформаційні (рубрикатори, класифікатори, дескрипторні, частотні словники).\nТлумачний словник - одномовний словник, у якому подається пояснення значення терміна, його граматичні та стилістичні особливості, синоніми та антоніми тощо. Саме цей тип спеціального словника містить найповнішу інформацію про термін, «що дозволяє використовувати його як основу для розроблення інших типів словників» (____ПРИКЛАДИ___)\nУ перекладному словнику до реєстрових слів однієї мови даються відповідники іншими мовами, відповідно він може бути дво- або багатомовним. Такий словник розрахований в першу чергу на перекладачів та тих, хто вивчає іноземні мови. (НАПРИКЛАД Російсько-український словник музичних термінів?)\nНа особливу увагу заслуговує тлумачно-перекладний тип термінологічного словника.\nНавчальні словники (одномовні та багатомовні) перш за все розраховані на викладачів і студентів, оскільки можуть бути використані ними як навчальні посібники. Вони місять найбільш уживані та розповсюджені терміни з певної галузі знань, характеризуються наявністю при кожному слові мінімально необхідної лексикографічної інформації, поділом лексики на продуктивну та рецептивну, наявністю методичних вказівок щодо оволодіння матеріалу, аналізу термінів (Наприклад…)\nЕнциклопедичні словники подають стислу характеристику подій, явищ, предметів, абстрактних понять, персонали. Їх реєстр становлять в основному іменники та іменникові словосполучення. Залежно від інформації, яка подається у словнику, та призначення виділяють: енциклопедії («Українська мова. Енциклопедія», «Енциклопедія українознавства» (гол.ред В.Куйбович), енциклопедичні словники, довідники, ілюстративні словники («Ілюстрований словник народної гончарської термінології лівобережної України» О.М.Пошивайло)\nДо інформаційного типу спеціальних слоників належать класифікатори, рубрика тори, дескрипторні, частотні словники, орієнтовані на виконання завдань інформаційного пошуку в різних автоматизованих системах. Саме тому їхній реєстр містить не лише терміни, але й номенклатурні одиниці, термінологічні словосполучення, необхідні для пошуку інформації.\n3. за диференційною ознакою «Функція словника» термінологічні словники поділяються на інвентаризаційні, метою яких є максимальне відображення лексики певної галузі знань, та нормативні, метою яких є встановлення норм терміновживання.\nІнвентаризаційні словники укладаються на етапі формування, швидкого розвитку або корінних змін термінології конкретної науки, особливістю якого є наявність великої кількості синонімів, багатозначне використання термінів, неусталеність значень термінів. Такими є словники кінця ХІХ – початку ХХ ст.., оскільки на цьому етапі розвитку української термінології основним завданням було інвентаризувати весь термінологічний матеріал для подальшого впорядкування.\nНормативний словник, з одного боку, є свідченням наявності сформованої системи понять та стабільності значення терміна. З іншого боку, нормативний словник покликаний допомагати у вивченні терміносистем української та інших мов (якщо він перекладний), сприяти розвиткові української літературної мови, становленню, нормалізації та впорядкуванню національної термінології, правильному вживанню термінів і номенклатурних одиниць у писемній та усній мові. Більшість сучасних термінологічних словників є нормативними.\n4. Важливим фактором, який визначає характер словника, є аспект описання лексики, який ґрунтується на рівнях мови і визначає аспектну орієнтацію словника, яка може бути орфографічною (орфографічний словниктермінів), словотвірною (словник терміноелементів) синтаксичною (фразеологічний словник – «Фразеологія ділової мови»» В. Підмогильного, Є.Плужника, 1927), семантичною( словник термінів, словник номенклатурних одиниць). Оскільки мова реагує на найменші зміни в нашому житті, а особливо і науці, її лексичний склад постійно поповнюється новими термінами, які відображаються у словникахнових термінів.\n5. У загальній лексикографії виділяють повні (понад 100 тис. слів,), середні (понад 40тис. слів), короткі (понад 10 тис.слів) словники та словники-мінімуми.\n6. Для ефективного розв’язання завдань словника необхідно визначити найбільш ефективний порядок розміщення лексичного матеріал, який може бути формальним або тематичним. При формальному розміщенні лексем словники можуть бути алфавітні - прямі, зворотні; алфавітно-гніздові , в яких у загальному алфавітному реєстрі всі або певні частина однокореневих слів подаються в одній гніздовій статті, завдяки чому висвітлюються їхні семантичні та словотворчі зв’язки.\nЗа тематичним принципом словники поділяються на ідеографічні (або тематичні) і тематично-алфавітні. Ідеографічний словник – це словник з розміщенням матеріалу за семантичними полями від родових до видових. В тематично-алфавітних словниках використовується комбінований спосіб подання лексики в основному покажчику з використанням елементів формального розміщення. Сюди належать словники, реєстр яких укладено за тематичними розділами, всередині яких використовується алфавітний або гніздовий спосіб розміщення лексики.\n7. Комп’ютеризація нашого життя передбачає наявність не лише традиційних паперових словників, але й електронних. Які є зручними в користування, зберіганні. Вони також мають ряд переваг у плані доопрацювання (внесення нових термінів) та перевидання.\nСловники і словникові видання\nДля того, щоб засвоїти норми української літературної мови, оволодіти українською лексикою, вміти користуватися стилістичним багатством мови, потрібно систематично читати найрізноманітнішу літературу. Крім цього, необхідно звертатися до словників, які дають певну інформацію щодо особливостей та правил використання мовних засобів. Словники відіграють величезну роль у піднесенні культури мови, адже вони радять мовцеві, як правильно, як краще висловити свою думку.\nТеорія і практика укладання словників називається лексикографією.\nпонятійно-довідкового характеру власне мовні\n( енциклопедичні словники) ( лінгвістичні словники)\nЕнциклопедичний словник містить найважливіші відомості про ту чи іншу галузь людських знань, про найважливіші події, явища, про найвідоміших осіб. У такому словнику розкриваються не значення й особливості вживання слів, а поняття. Тому до енциклопедичного словника, як правило, входять іменники . Енциклопедичні словники можуть містити ілюстрації, карти, схеми, таблиці.\n( Завдання : порівняти тлумачення слова преамбула , подане в енциклопедичному та лінгвістичному словниках)\nПреамбула ( від лат. Praeambulus - той, що передує ) – вступна частина законодавчого акта, декларації, договору та інших важливих актів, у якій викладено обставини та мотиви , що були приводом для видання чи кладення даного акта, його цілі і завдання.\nПреамбула , и, ж. 1. Вступна частина якого–небудь важливого документа – законодавчого акта, міжнародного договору, декларації тощо, в якій викладено обставини та підстави його проголошення, укладення\n2. жарт. Вступ до чого-небудь. Куди там! Старий тільки договорював преамбулу. Він аж тремтів, знайшовши вдячного слухача.\nСеред філологічних ( лінгвістичних) словників виділяють словники дво- та багатомовні ( перекладні) і словники одномовні.\n- іншомовних слів;\n- міжслівних зв’язків ( синонімічні, антонімічні, омонімічні, патронімічні);\n- словники мовних труднощів.\nТлумачні словники мають на меті роз’яснити значення і показати використання слів сучасної української мови. Найвищим досягненням української лексикографії вважається одинадцятитомний «Словник української мови» ( 1971-1980) Він містить близько 135 тисяч слів.\nСтатті цього словника містять докладну інформацію про значення. Граматичні характеристики, стилістичне забарвлення слів, а також приклади використання слів у літературній мові.\nПохватом , присл., розм. Поспішно, квапливо. Вона похватом намагалась перевести розмову на іншу тему.\nПрикуплений, а, е. Дієпр. пас. мин. ч. до прикупити.Прикуплена земля давала йому право стати поруч з родом.\nУ 2001 році побачив світ однотомний «Великий тлумачний словник сучасної української мови» , який містить близько 170 тис. слів і словосполучень. У ньому, крім загальновживаної лексики, подані терміни сучасної науки і техніки, слова, що позначають явища і реалії виробничого, культурного і побутового життя українського народу, а також архаїзми, діалектизми, жаргонні слова. Словник фіксує слова, як поповнили українську лексику в останнє десятиліття.\nДіловитий, -а, -е. Працьовитий і знаючий. // Зайнятий справами; заклопотаний// Який виражає зайнятість, заклопотаність.\nДіловито, прися. До Діловитий.* У порівн..\nДіловодство, -а, с. Ведення справ канцелярії.\nХарактеризують слова запозичені українською мовою з інших мов. У них звичайно дається етимологічна довідка ( пояснення походження іншомовного слова) та визначення.\nФорс-мажор ( від фр.forse majeure – непереборна перешкода, обставина) – надзвичайні обставини, які примушують діяти інакше, ніж передбачалося.\nекспрес-лабораторія , -ї, ор. –єю\nекспрес-обстеження, р. мн. – ень\nОрфоепічні словники наводять відомості про наголошування слів і їхню правильну вимову, тобто характеризують звуки та їх зміни у певних фонетичних умовах.\nСловники синонімів фіксують синоніми, тобто слова тотожні або близькі зазначенням. У таких словниках наводяться значення слів, що утворюють синонімічний ряд, фіксуються особливості їх сполучення, стилістичне забарвлення, сфера вживання, даються приклади вживання кожного із синонімів у текстах.\nЛікар ( особа з вищою медичною освітою, яка лікує хворих) , медик, доктор розм., ескулап жарт., заст.., цілитель книж. уроч. коновал зневажл. (поганий лікар)\nУ словнику паронімів дається тлумачення паронімів, тобто слів, що мають подібне звучання, але розрізняються за значенням. У словниковій статті подаються також слова, з якими сполучається кожний із паронімів, наводяться приклади вживання паронімів у текстах.\nСловники антонімів розкривають значення антонімів – слів із протилежним значенням. Стаття словника має такий вигляд:\nКорисно – шкідливо\nУ словниках - довідниках правильного слововживання розглядаються складні випадки написання і наголошування слів, лексичної й синтаксичної сполучуваності, розмежування паронімів і синонімів, особливості вибору граматичних форм. До таких словників належить, наприклад, «Словник -довідник з культури української мови» (Львів, 1996)\nСловники й словникові видання. Робота зі словниками різних видів\nТермінологія:лексикографія,словник, види словників, енциклопедичні словники, лінгвістичні словники\n1. Пригадайте призначення словників:\n- енциклопедичний словник. Які відомості містить.\n- У чому різниця між енциклопедичним і лінгвістичним словниками?\nНазвіть найвідоміші українські енциклопедичні джерела.\n2. Назвіть види філологічних словників.\n3. Яке призначення тлумачного словника? Яка інформація подається у\nсловниковій статті тлумачного словника?\nЗа тлумачним словником поясніть значення слів:\nДіловий, діловодство, діловитий, діловитість, ділок\n4. Призначення словників іншомовних слів? Який вигляд має\nсловникова стаття? Яку інформацію можна дізнатись з такого словника?\nПоясніть значення і походження іншомовних слів, використовуючи словник іншомовних слів:\nАдаптуватися, аудит, бартер, еквівалентний, експорт, етикет, імідж. Імпорт, імунітет, інвестиція, компенсація, консенсус, ліміт, маркетинг, менеджмент, регламентувати, реєстр, реквізит, статус-кво.\n5. Призначення орфографічного словника. Які відомості можна з нього взяти?\nСкладіть словниковий диктант ( 15-20 слів) зі словами, написання\nяких можна перевірити за орфографічним словником, які використовуються у діловому мовленні?\n6. Користуючись синонімічним словником, запишіть синонімічний ряд до слів:\nАдаптація, саміт, абсолютний, справжній, адрес, аргумент, безперервний. Безпорадний, чемний, суперечка, суспільство, характерний, спадщина.\n7. Користуючись словником культури мови пояснити різні значення слів:\nАдресат-адресант, авторитарний-авторитетний, громадський - громадянський; особистий-особовий-особливий, абонент – абонемент, статут – статус; ефективний - ефектний, тактовний – тактичний.\n| Експресивно забарвлений


03.01.2019 20:29 Джерело: Четверта Студія\nВ Дрогобицький відділ поліції сьогодні, 3 січня, близько 13.30 надійшло повідомлення від медиків про те, що на вулиці Самбірській внаслідок вибуху петарди тілесні ушкодження отримав 9-річний місцевий хлопчик, пише - Четверта Студія.\nЛьвів'ян злякав вибух автомобіля\nЯк повідомили у відділі комунікації Головного управління Національної поліції у Львівській області, на місце події виїхала слідчо-оперативна група. Поліцейські встановили, що четвертокласник, перебуваючи вдома у квартирі, використав петарду, яку, за його словами, він знайшов на вулиці. Петарда вибухнула і травмувала його. Мама дитини в цей час була на кухні.\nДжерело: Четверта Студія Теги: #львів, #новини львова, #новини львівщини, #львівські новини, #вибух, #вибухівка, #петарда, #феєрверк


Накопичувальні водонагрівачі: електричні, газові, непрямого нагріву\nтрифазний однофазний однофазний, трифазний\nГоловна / Водонагрівачі / Водонагрівачі накопичувальні\nБойлер накопичувальний Atlantic Steatite Cube VM 150 S4 C\nОб'єм бака, л:150\nБойлер накопичувальний Atlantic Steatite Cube VM 100 S4 C\nБойлер накопичувальний Atlantic Steatite Cube VM 75 S4 C\nОб'єм бака, л:75\nБойлер електричний Atlantic Steatite Slim VM 80 D325-2-BC\nБойлер комбінований Atlantic ATL 200 Mixte DS PORT/DK (Combi Steatite)\nБойлер електричний Atlantic Steatite Slim VM 50 D325-2-BC\nБойлер комбінований Atlantic ATL 150 Mixte DS PORT/DK (Combi Steatite)\nБойлер електричний Atlantic Round VMR 100\nВодонагрівачі накопичувальні – це пристрої, що забезпечують накопичення, нагрів і безперебійну подачу гарячої води незалежно від централізованої системи ГВП. Використовують різні джерела теплової енергії. Встановлюються в житлових будинках і квартирах, на промислових об’єктах будь-якого призначення.\nПереваги водонагрівачів накопичувальних\nНакопичувальні водонагрівачі мають ряд переваг в порівнянні з проточними:\nстворюють запас води в баку, завдяки чому забезпечують одночасно кілька точок водозабору (більшості проточних моделей щоб швидко нагріти великий об’єм води просто бракує потужності);\nза рахунок утеплення підтримують температуру води навіть після відключення нагрівача;\nнормально працюють при низькому тиску в мережі.\nДо недоліків можна віднести їх інерційність. На нагрівання повного баку води витрачається в середньому 1-2 год.\nБудова накопичувальних водонагрівачів\nКонструктивно водонагрівач – утеплений зовні, переважно сталевий (рідше – мідний), резервуар, в який вбудовано нагрівальний елемент чи теплообмінник. Об’єм робочого баку коливається від 5 до 1500 л.\nТемпература води регулюється механічним або електронним терморегулятором. Передбачаються механізми захисту обладнання від перегріву і роботи без води, запобіжні клапани, клапан відведення повітря тощо.\nВиди водонагрівачів накопичувальних\nЗа способом нагріву розрізняють кілька типів водонагрівачів:\nводонагрівачі накопичувальні електричні – працюють від мережі 220 В;\nводонагрівачі накопичувальні газові – за принципом роботи подібні до газових котлів. Нагрівають воду за рахунок тепла димових газів;\nнакопичувальні бойлери непрямого нагріву – забезпечують ГВП без додаткових витрат. Підключаються між котлом і опалювальною системою. Нагрівають воду теплоносієм, що подається з котла в радіатори;\nкомбіновані водонагрівачі – здатні використовувати 2-3 джерела енергії. Найчастіше це електричний нагрів і теплоносій з системи опалення.\nВодонагрівачі за типом розміщення бувають настінні і підлогові. На стіну монтують зазвичай баки об’ємом до 200 л. Резервуари більшого літражу через велику вагу встановлюються на підлогу. Інколи такі резервуари вбудовуються в елементи інтер'єру (кухні, шафи, під ванну чи мийку тощо).\nПридбати накопичувальний водонагрівач будь-якого типу, а також отримати консультацію щодо вибору Ви можете на сайті Теплокомфорт.


Оприлюднено розширений список санкцій Євросоюзу\n29 Листопад 2014, 15:03\nЄвросоюз опублікував новий санкційний список, до якого увійшли представники самопроголошених організацій на сході України. Відповідне повідомлення міститься в офіційному журналі ЄС, повідомляє Європейська правда.\nЗокрема, до списку увійшов голова Центральної виборчої комісії Луганська, який брав участь в організації незаконних виборів 2 листопада, а також ще 12 представників «урядів» та «парламентів» самопроголошених «ДНР» і «ЛНР».\nУсі вони, як зазначається в повідомленні, офіційно як кандидати на незаконних «виборах» активно підтримали дії та політику, що підривають територіальну цілісність, суверенітет і незалежність України, і ведуть до подальшої дестабілізації.\nЄС також заборонив фінансові відносини з п'ятьма партіями і громадськими організаціями «ДНР» і «ЛНР» із загальним формулюванням «за висунення кандидатів на вибори 2 листопада», які ЄС розцінює як незаконні.\nСеред них, зокрема, «Донецька республіка», «Мир Луганщині», «Вільний Донбас», «Народний союз» і «Луганський економічний союз».\nДо переліку «посадовців», на яких поширилися санкції, увійшли: Сергій Козьяков, глава «ЦВК» «ЛНР»; Олег Акімов, депутат «парламенту» «ЛНР»; Лариса Айрапетян, «міністр» охорони здоров'я і депутат «парламенту» «ЛНР»; Юрій Сивоконенко, депутат «парламенту» «ДНР»; Олександр Кофман, «перший віце-спікер» і депутат «парламенту» «ДНР»; Равіль Халіков, «перший віце-прем'єр» «ДНР»; Дмитро Семенов,«віце-прем'єр» «ЛНР»; Олег Бугров, «міністр оборони» «ЛНР»; Леся Лаптєва, «міністр освіти» «ЛНР»; Євген Михайлов, член «уряду» «ДНР»; Ігор Костенок, член «уряду» «ДНР»; Євген Орлов, член «парламенту» «ДНР»; Владислав Дейнего, заступник голови «парламенту» «ЛНР».\nЯк повідомлялося раніше, Рада Євросоюзу посилила обмежувальні заходи проти сепаратистів, що діють у східній Україні.\nНове рішення доводить загальну кількість осіб, щодо яких запроваджено санкції Євросоюзу за дії проти територіальної цілісності України – до 132-х, а кількість організацій, що підпадають під заморожування активів в ЄС – до 28-ми.


Кого і як обирають українці\nОксана ШКЛЯРСЬКАОксана ШКЛЯРСЬКА23 гру 2013, 18:18\nДнями Євромайдану виповнився місяць. Він вистояв. Завдяки, здавалося б, ексклюзивним в нашу епоху «моя хата скраю» якостям, які зосередилися тут і розмножилися в неймовірній кількості, — сміливості, силі духу, взаємодопомозі, а передусім — небайдужості. «Київській січі» вдалося «перестояти» мешканців Маріїнського парку, і чи то переродитися, а чи виродитися в іншу категорію — Народне об'єднання «Майдан». Що далі?\nСеред головних вимог євромайданівців були відставка уряду (цю вимогу поділяють 82% респондентів з Євромайдану), відставка діючого президента та проведення дострокових президентських виборів (відповідно проголосували «за» 75% учасників Євромайдану*). Згідно з результатами іншого соціологічного дослідження**, ці вимоги учасників масових акцій протесту підтримують 46% українців, що брали участь в опитуванні, не підтримують — 35%. Не визначилися 14%, відповіли, що це їм байдуже, 4%. Чи є ймовірними дострокові вибори та якого результату можна очікувати? Над цими питаннями розмірковували учасники прес-конференції «Яких політиків готові вибрати українці на виборах?», яка відбувалася в інформаційному агентстві «Главком».\nЗа словами соціологів, є два головні аспекти: кого українці готові обирати, кого реально вибирають і чому. Зрозуміло, що виборці готові обирати тих, кому довіряють, хто буде прийнятним для них з моральної, професійної точки зору. Але вибори останнього часу показують, що кандидати, які мають ці якості в тій чи іншій мірі, програють. Виграють, навпаки, ті, хто частково або й зовсім не відповідає цьому образу. Чому ж вони виграють на виборах? Тому що дедалі частіше задіюються і проганяються певні технології, які дозволяють перемагати кандидатам, що зовсім не відповідають надіям електорату.\n«У нас найчастіше голосують за «менше зло». Дослідження, проведені у листопаді (ще до Євромайдану) соціологічною фірмою Ukrainian Sociology Service спільно з відділом соціально-політичних процесів Інституту соціології НАНУ***, показали, що антирейтинг президента Віктора Януковича — 65%. До речі, лідерами недовіри народу є також Петро Симоненко і Микола Азаров (70,5 і 70,1% відповідно). Якщо ж брати до уваги рейтинги першого туру президентських виборів, то Янукович і Кличко ідуть практично врівень, а от у другому турі Кличко випереджає діючого президента на 18%. Це говорить про те, що лідер УДАРу здатний сконцентрувати голоси інших кандидатів, які були в першому турі. І не тому, що Кличко більше люблять, а тому, що його виборці вважають «меншим злом»», — розмірковує член Вченої ради Інституту соціології НАНУ Олександр Вишняк.\n«Кличко «забирає» електорат, який не бажає перемоги опозиції і не хоче кандидата від влади, це своєрідна третя сила. До того ж помірковані виборці — це також електорат Кличка. Тягнибок «забирає» радикально налаштованих та ідеологічно визначених, Яценюк — електорат «Батьківщини», який з моменту ув'язнення Тимошенко зменшується. Останні також можуть переходити до Кличка», — говорить віце-президент Асоціації політичних психологів України Віктор Рибаченко.\nЗа словами О. Вишняка, єдиним недоліком Кличка є те, що він погано фінішує, як засвідчили попередні вибори. Якщо лідером по набиранню голосів в останні 2–3 дні була Юлія Тимошенко, то Кличко «видихався» на останніх метрах, і на це слід зважати.\n«Кличко починав як третя сила, але його політтехнологи вчасно зрозуміли, що це програшний варіант. Тому він і примкнув до опозиції. Ось чому частина опозиційних голосів піде до нього у першому турі, а у другому він отримає їх усі. Єдине, що може заважити Кличкові в першому турі вийти у другий і змусить програти, — це якщо буде балотуватися Петро Порошенко. Цей кандидат може відтягнути значну кількість виборців в першу чергу у Кличка, а також у Януковича», — каже О. Вишняк.\nНа думку соціолога, найвигіднішим супротивником для Януковича у другому турі є радикал Тягнибок. Адже у нього менше можливостей розширювати свій електорат: помірковані виборці Кличка можуть за Тягнибока й не проголосувати. Але, як сказав один із відомих російських аналітиків, якщо Тягнибок буде здатний вийти у другий тур, це буде зовсім інший Тягнибок і він теж «поб'є» у другому турі Януковича. «Я впевнений що буквально через місяць рейтинг Тягнибока істотно зросте. Під час радикалізації ситуації зростає потреба у радикалах», — додає О. Вишняк.\nНайбільш незручним суперником для Януковича у другому турі є Кличко. Тому що ідеологічно невизначені виборці можуть проголосувати за Кличка, адже він не є радикалом, на відміну від Тягнибока. До того ж, у Кличка найнижчий серед українських лідерів першої десятки рейтинг недовіри — менше 50%.\nЗа словами соціолога, якщо досліджувати всі вибори, починаючи від першого туру президентських, то в Україні вибирають за двома головними принципами, перший з яких — «свій — чужий» (залежно від політичної сили). Ось чому багато мажоритарників на минулих виборах, знаючи про цей головний фактор, перш ніж працювати з виборцями, купляли потрібний партбілет. Другий принцип: що зробив цей кандидат чи партія? Саме тому на президентських виборах в Україні з нових кандидатів перемагали колишні прем'єри. По-перше, вони мали найбільшу впізнаваність, по-друге, можливість щось зробити. Робота могла оцінюватися чи не оцінюватися, але такі кандидати могли працювати з виборцями за державні кошти. Згадаємо: таким був Л.Кучма у 1994 році, В.Ющенко у 2004, такими були В.Янукович і Ю.Тимошенко у 2010 році.\nО. Вишняк впевнений: «Ніяких дострокових президентських виборів не буде. Тому що «донецькі» без бою влади не здають. І своїх також не здають. Все це імітація і це закінчиться нічим. Єдине — трохи постраждає імідж Попова». На думку соціолога, те ж саме відбувається і в мажоритарних округах. Останні п'ять виборів показали, що виборів в Україні взагалі немає, включаючи Київ. «Адже два екзит-поли, проведені у київському окрузі, де балотувалися Левченко і Пилипишин, показали колосальну перемогу Левченка. Причому один екзит-пол проводився на замовлення Левченка (тут він виграв 18%), інший — на замовлення Пилипишина (Левченко набрав на 19% більше). Екзит-поли проводяться для того, щоб розуміти, скільки треба «вкидати» бюлетенів. Пилипишин нещодавно сказав в інтерв'ю: «Хіба киян можна купити?». Ні, киян не можна, але Поплавський купив черкащан. Він чесно купив, а не сфальсифікував вибори. А Пилипишин купив комісії, які вкинули необхідну кількість бюлетенів», — додає пан Вишняк.\nЩе у 2004 році Партія регіонів замовляла фальшиві екзит-поли для прикриття реальної фальсифікації результатів виборів. Але для того, щоб знати, скільки бюлетенів треба докинути, потрібні реальні дані. Такі дані були отримані за допомогою так званого паралельного серверу. Тоді опозиція заявляла, що таким чином фальсифікуються результати виборів. Але цей сервер, навпаки, був потрібний для того, щоб у режимі реального часу кожну хвилину знати, скільки ще бюлетенів треба докинути. Більше того, це було зроблено настільки брутально, що будь-якому неупередженому фахівцю було видно. Скажімо, щоб прикрити більшу, ніж 100% активність виборців (чого не буває), у Донецькій області у другому турі виборів 2004 року список виборців був збільшений на 250 тисяч за одну ніч. В результаті активність виборців стала 96% (що в Україні за роки незалежності не спостерігалося ніде). Тобто між першим і другим туром у цій області «народилося» 250 тисяч людей, які за два тижні досягли 18-річного віку і проголосували.\nУчасники прес-конференції одностайні у думці, що на виборах 2015 року буде зроблено все, щоб переміг той кандидат, якого виставить влада. Довибори і вибори, що пройшли, були «прогонкою» технологій, що будуть задіяні пізніше. «Якщо раніше слово «підкуп» асоціювалося тільки з чимось нелегальним, підкупали тихенько, щоб ніхто не бачив, то сьогодні знайшли спосіб це робити легально. І на це навіть немає статті Кримінального кодексу! Прикладом може бути те, як це зробив Поплавський у Черкасах. З потрібною кількістю виборців (десятками тисяч) були укладені договори про те, що вони будуть агітаторами цього кандидата. Це легально? Звісно. Сума договору може писатися легальна або занижена. Але агітувати при цьому нікого не треба, треба переконати тільки... себе самого. Ця людина йде і голосує, отримує якусь суму до виборів та після них. Це цілком легальний трудовий договір буцім-то за те, що треба когось агітувати. Я вважаю, що ці технології будуть використовуватися і на президентських виборах, особливо у другому турі. Що стосується самих рейтингів, ситуація буде ще змінюватися багато разів», — говорить соціолог.\nНа його думку, ситуація може змінитися на користь Януковича: «Ще тиждень тому ми мали низький рейтинг діючого президента. Але Росія дає гроші на покриття дірки у бюджеті, знижені ціни на газ, щоб згуртувати олігархів, які отримають вигоду від дешевого газу, матимуть більші прибутки. Тактика президента — більше не бити Майдан, а взяти його змором. Тепер Віктор Федорович зможе трохи кинути грошей на соціалку перед виборами, щоб підкупити частину виборців». Проводилися соціологічні дослідження, які показали, що у 2004 році, коли уряд Януковича, який був кандидатом у президенти, підвищив пенсії на 30 грн, це не дало йому жодного відсотка протягом двох тижнів після підвищення. А от коли підвищили мінімальну пенсію у 2,5 разу (а тоді майже 80% пенсіонерів отримували саме таку пенсію), рейтинг Януковича серед пенсіонерів стрімко зріс удвічі. В результаті це додало йому до загального рейтингу 6–8%, адже пенсіонери становлять десь третину усіх виборців.\nЗа словами В. Рибаченка, кожний тип електорату очікує і голосує, як правило, за свій тип політика: «Електорат я поділяю на чотири типи: переконані, мислячі, байдужі і продажні. Кожен з них в свою чергу розбивається на дві групи. Серед переконаних є фанати, які гаряче люблять свого кандидата, але ще можуть мислити, друга група — зомбовані, які вже не можуть мислити і сліпо довіряють йому. Для таких виборців підходять ідейні кандидати, розділені також на дві групи: палаючі і горлопани. Палаючі — це тип політиків, які вміють переконати у своїй правоті не тільки ідейно, але й емоційно. Я б сказав, якимось чином гіпнотизувати аудиторію. Горлопани — це люди, що впадають у гріх популізму. Вони вміють дуже тонко маніпулювати, цинічно змішувати правду й неправду. Горлопани діють на зомбованих, на фанатів вони діяти не можуть. Роль палаючої завжди грала Юлія Тимошенко. Серед нинішніх лідерів опозиції таку роль грає Олег Тягнибок.\nДругий тип електорату — мислячий, який розділяється на дві гілки — аналітиків і пошуковців. Перші аналізують ситуацію, політиків і роблять свій вибір раціонально, розумно. Пошуковці — весь час у пошуку, частіше підпадають під категорію тих, «хто не визначився». Цьому типу електорату відповідають розумні кандидати. Серед них я розрізняю профі та оригіналів. Перші — гарні фахівці у своїй справі. Другі — ті, хто якоюсь незвичайною формою, подачею своєї програми, поведінкою приваблюють до себе увагу. Наприклад, Олег Ляшко. Розумний — так, але він весь час вибивається із рамок норми. Це, так би мовити, «політичні діти Жириновського». Такою дорогою іде Фаріон. Ті, хто можуть шокувати, екстравагантно себе поводити. Особисто знайомі з Жириновським знають, що це розумна і зважена людина, яка поза межами політики стаканами не кидається. Але він обрав такий тип поведінки, знаючи, що він принесе електоральний результат.\nТретій тип виборців складається з розчарованих і байдужих. Наприклад, багато учасників майдану-2004 після того, як Ющенко не виправдав їхніх очікувань, перейшли в розряд розчарованих. Їх важко на щось підняти. Байдужі й не вірили ні у що, ні в кого, вони сміються і кажуть: політики всі продажні, нами маніпулюють. Таких виборців якось треба запалити, такому електорату відповідають інші політики — запальні і свояки. Запальні — це ті, що мають велику енергетику, велику емоційність і можуть розворушити тих, хто склав руки. Наприклад, після Майдану-2004 підняти людей на Євромайдан. Адже на Євромайдані є частина людей, які зневірилися після першого Майдану, але сьогодні вони все ж таки там. Свояки — це, як правило, уродженці тієї місцевості, де балотуються.\nЧетверта група — продажні виборці, які поділяються у свою чергу на циніків та бідних. Перші продаються, бо нікому не вірять і хочуть на цьому заробити. Ну а бідні могли б проголосувати за когось іншого, але їм конче потрібні ті 400 грн. Для них є інші кандидати — це ділки і чинуші. Перші просто мають гроші і відкрито купляють виборців, чинуші мають владу, колосальний адмінресурс».\nЗа словами політичного психолога, всі типи виборців у нас існують, але залишається питання: чому деякі з них не йдуть на вибори? Найчастіше голосують ті, хто належить до байдужих, продажних або бідних. Вони готові не вибрати політика, а продати свій голос. Сучасні технології розраховані не на тих, хто голосує. Кандидати найчастіше не дуже надриваються, щоб показати, які вони хороші. Сучасні технології допомагають (і тому вони затребувані) якнайкраще зробити тотальну фальсифікацію, тотальний підкуп.\n«Сьогодні політики в більшості не хочуть вчитися, як найкраще представитися аудиторії, створити свій імідж. Вони хочуть гарантованого результату, який готові профінансувати. Можливо, ви звернули увагу, що на останніх виборах було мало реклами, мало іміджевих статей, люди не намагалися показати себе. Відсуваючи етику у бік, вони не переймаються, яким чином результат буде забезпечений. Саме з таких людей поповнюється Верховна Рада. Тому про який її етичний рівень можна говорити?\nНайменше в Україні мислячих виборців, трошки більше — переконаних, переважна частина — це байдужі і продажні. Все це позначається на результатах виборів. Мислячі розмірковують, що все куплене, то навіщо їм іти й голосувати? Таким чином у день виборів на виборчих дільницях не вистачає найкращих виборців. В свою чергу влада і кандидати нічого не роблять, щоб якось переконати їх у зворотньому. Відверто робиться цинічна ставка на фальсифікацію виборів», — констатує пан Рибаченко.\nВ якому напрямку може еволюціонувати Євромайдан?\nВ. Рибаченко: «Є радикальний варіант — штурмувати і повалити владу. Всі міжнародні інстанції, церква, опозиційні лідери пристали до мирного варіанту, за формулою: тиск Євромайдану і переговори з владою. Але при цьому не враховується характер Януковича, який не піддається тиску, він жорсткий і не гнучкий. Я сподіваюся, що він може піддатися на раціональний варіант розміну. Ви, наприклад, розблоковуєте державні установи і відходите, ми виводимо силовиків. Ви розбираєте барикади, я відправляю у відставку деяких високопосадовців. Це можуть бути різні компромісні варіанти. Але, мені здається, з точки зору нинішнього президента, це не має сенсу. Янукович не хоче помічати Євромайдан і вважає, що він розійдеться з часом».\nМирний сценарій ставить питання, яке євромайданівці інколи самі висловлюють (найчастіше у блогах): «Ми зустрінемо тут Новий рік, а що далі?». Радикали пропонують чітку мету. Прибічники мирного варіанту поки що чіткого плану не мають. На думку політичного психолога, люди зовсім не хочуть радикальних дій. Адже, якщо взяти, наприклад, знесення пам'ятника Леніну, то 67% киян не підтримали такі грубі і нелегітимні дії. Якби це було зроблено, наприклад, за рішенням київської громади, ставлення було б зовсім іншим. «Тобто і владі, і опозиції потрібно рахуватися з настроями народу, я б навіть сказав, мудрістю людей. Я остерігаюся, що вибори, які пройшли, посилять кількість продажних і байдужих виборців. Адже їх результати показали, що панує тотальний підкуп, фальсифікація, і навіть ті, хто якось сподівалися на чесні вибори, можуть опустити руки. У 2015 році до фальсифікації виборів буде комплексний підхід: вплив на продажний і бідний електорат, фальсифікація, готовність силовиків подолати будь-які спалахи опору, абсолютно підім'яті суди і повністю контрольована Центральна виборча комісія. За таких умов у чесного кандидата залишиться тільки вулиця. Люди, які будуть вражені цинізмом, зухвалістю, розмахом фальсифікацій, можуть створити третій Майдан. Адже іншого виходу у них не буде», — робить припущення В. Рибаченко.\nО. Вишняк додає, що купити президентські вибори за середньої переваги Кличка у другому турі в 15% неможливо, адже один відсоток голосів — це десятки мільярдів гривень: «Не думаю, що партія влади збирається їх витрачати. Тому «варіанту Поплавського», скоріше за все, не буде. А от варіант Пилипишина не виключається, адже купити комісії значно дешевше — їх усього 33 тисячі, а не мільйони (як виборців). Фальсифікацію вище 3% буде брутально видно. І це буде поштовхом до ще одного Майдану».\nСоціолог також вважає, що в жодному разі опозиції не можна висувати єдиного кандидата у першому турі, бо можливе застосування так званої «васильківської» технології, коли кандидата знімають і голосувати буде ні за кого. Кандидатів від опозиції будуть «тягати» по прокуратурах за державний переворот, щоб зняти з виборчих перегонів.\nКандидат від влади: якщо не Янукович, то хто?\n«Якщо у опозиції є більш популярні і менш популярні кандидати, то на полі влади Янукович знищив усіх. Перетворив їх у чиновників, а не політиків. Це проблема будь-якого диктатора», — каже О. Вишняк.\nОсь що думає з цього приводу В. Рибаченко: «Знаючи Януковича, ми розуміємо, що він жодним чином не буде уникати виборів, навіть якщо його рейтинг сильно впаде. Він боротиметься до останнього, застосовуючи всі можливі технології. Я пам'ятаю, як Леонід Кучма звільнив прем'єр-міністра Євгена Марчука, якого сам і призначав, з унікальним формулюванням: «за створення власного іміджу». Власний імідж — це означає загрозу. І Кучма кожен рік знімав прем'єра. Один В. Пустовойтенко протримався два роки, мабуть тому, що був особистим другом Кучми. Всі бояться робити своїм заступником другу чи третю особу свого апарату, людей, які можуть електорально перевершити їх. Микола Янович хороший тим, що він концентрує на собі колосальний суспільний негатив: і тому, що не володіє мовою, і вік у нього поважний. І тому, що не конкурент на президентське крісло.\nОдин із помітних — Олександр Єфремов, який керує фракцією, поміркований, не радикал. Але його рейтинг поки що наближається до нуля. За Януковичем немає нікого, абсолютно нікого. Якби навіть «реанімували» як політика Сергія Тигипка, його ніша зайнята Кличком. Тигипку нікуди повертатися. Типовий електорат Януковича не вважає його своїм, а ще й нагадає, що той залишив Януковича у 2004 році. І Віктор Федорович у спину йому сказав, що «пацюки біжать з корабля». Отже, у регіоналів поки що вибору немає — тільки Янукович.\nЯ не виключаю, що за допомогою різних технологій «нейтралізують» Кличка чи Яценюка і виведуть зручного спаринг-партнера Тягнибока у другий тур. А потім розгорнеться колосальна так звана антифашистська кампанія, йому будуть нав'язувати імідж фашиста. І Янукович зможе перемогти як «менше зло»».\nБудь-який протест тримається не тільки на стійкості його учасників, але й на мудрості організаторів. І якщо, не дай Боже, Майдан-2013 не вистоїть, вибори-2015, швидше за все, будуть зовсім не схожі на вибори.\nМайдан у цифрах*\nАбсолютна більшість учасників Майдану (74%) готова звідти піти лише у разі виконання усіх вимог Майдану, ще 28,5% готові задовольнитися виконанням кількох основних вимог. Об’єктивні причини можуть змусити залишити Майдан 16,5%: втома, погане самопочуття — 13%, рішення більшості — 13%, розчарування у лідерах — 7,5%, репресії — 6%, холод — 2%.\nАбсолютна більшість учасників Майдану (92%) не належить ані до якоїсь з партій, ані до громадських організацій та рухів. Членами партій є 4%, 3,5% належать до громадських організацій, 1% — до громадських рухів.\nУ соціально-демографічній структурі учасників Майдану більше чоловіків (56%), ніж жінок (44%), вона «молодша», ніж населення країни загалом: середній вік учасника Майдану — 36 років (38% віком від 15 до 29 років, 49% — 30–54 роки, 13% — 55 років і старше. За освітнім рівнем на Майдані явно переважають люди з вищою освітою (64%), з середньою та середньою спеціальною — 22%, незакінченою вищою — 13%, неповною середньою — менше 1%. Дещо більше половини учасників Майдану вдома спілкується української мовою, 27% — російськомовні, 18% спілкуються і українською, і російською, 1% — іншомовні. За родом занять серед учасників Майдану найбільшу групу — 40% — становили спеціалісти з вищою освітою, 12% — студенти, 9% — підприємці, 9% — пенсіонери, 8% — керівники, 7% — робітники.\n* Опитування учасників Майдану було проведено 7(субота) і 8 (неділя) грудня 2013 року Фондом «Демократичні ініціативи імені Ілька Кучеріва» та Київським міжнародним інститутом соціології.\nМетодом персонального інтерв'ю було опитано 1037 респондентів. Вибірка включала виділення сегментів Майдану (включаючи захоплені будови) з реалізацією процедур випадкового відбору в кожному сегменті і зважуванням на оціночну кількість людей в сегменті. Теоретична похибка вибірки не перевищує: 3,2% для показників близьких до 50%, 2,8% — для показників близьких до 25%, 1,9% — для показників близьких до 10%, 1,4% — для показників близьких до 5% (дизайн-ефект близький до 1).\n** Опитування проводилося Асоціацією політичних психологів України спільно з Інститутом соціальної та політичної психології НАПН України 4–9 грудня ц. р. Опитування проводилося методом інтерв’ювання за вибіркою, яка репрезентує доросле населення України. В ньому взяли участь 2008 респондентів віком 18 років і старше. Похибка вибірки становить 3,2%.\n*** Опитування проводилося з 26 жовтня по 5 листопада 2013 року. Всього було опитано 2013 респондентів від 18 років в 95 населених пунктах України (54 міста і 41 село) у всіх областях України, у Криму, Києві та Севастополі. Похибка вибірки не перевищує 2,15%.