By Gabruk: «Те, що у тебе всередині, ніхто не відбере» - Zhytomyr.Travel\nBy Gabruk: «Те, що у тебе всередині, ніхто не відбере»\n#Люди 4 Серпень, 2019 Автор: редакція ZhytomyrTravel\nЯкі ми, житомиряни, що знаємо про себе? Зараз багато розмов ведеться про самоідентифікацію, портрет жителів міста, створення якого – серйозна робота. Проте дослідження — не наша фішка. Краще ми розкажемо про барвистих й життєрадісних житомирянок, які вміють задавати тренди. Про стиль життя, мистецтво й роботу команда Zhytomyr.Travel розпитала в авторок бренду By Gabruk – сестер Дар’ї та Наталії. Ну, чим не обличчя для портрета міста…\nНаташа «Вдома у нас не дуже творча атмосфера: у нас велика сім’я, є ще одна сестра, яка до нас приїздить з дітками. Ми з ними часом займаємось, привчаємо до мистецтва. Зараз не зовсім виходить, але згодом, думаю, вийде. А загалом вдома спокійна атмосфера – ми там відпочиваємо від творчості…»\nДаша «З першого класу я навчалась образотворчому мистецтву, у художню школу ніяку не ходила. Але з дитинства весь час малювала щось і займала призові місця на конкурсах. Був колись у Коблево міжнародний конкурс, я посіла там друге місце. Потім ми їздили в «Артек». Не знаю, зараз дітей водять за ручку, а мене тоді посадили у тролейбус і сказали їхати. Я була впевнена, що доїду куди треба. (Сміється). Одна з перших робіт називались «А я україночка»… У всіх якісь мультяшні герої, а я україночка. Ще я тричі абсолютна переможниця з писанкарства»\nНаташа «Ми під час роботи можемо дуже сперечатись. Нам всі кажуть: «Дівчата, заспокойтесь!» Але ми поки не переконаємо одна одну… (Сміється) Може спокійніше з кимось іншим працювати? Але в чому фішка: ми вміємо переконувати, і виходить продукт, який нам обом подобається. Нехай зусиллями, нехай через суперечки, але виходить добре»\n«ми вміємо переконувати, і виходить продукт, який нам обом подобається»\nДаша «Ми сперечаємось не просто так, це у нас під час роботи таке стається. Я десь читала, що все дійсно достойне народжується у «нерві», у «накалі страстєй», а коли гладко… Чи може просто у нас такий характер. (Сміється) Тим більше, що завжди хотілося намалювати Житомир якось по-іншому, сучасно. А я пишу експресивні роботи»\nНаташа «Зазвичай Даша надіває білий халат, як медик. І пише яскраві роботи з кислотними кольорами. (Сміється) … У нас буває «затишшя», але коли з’являється замовлення, віддаємось на всі сто відсотків. Потім ми як вичавлені лимони – ані сили, ані енергії, і можемо день лежати. Потрібно ж відпочивати! А вже після відпочинку знову з’являться натхнення»\nДаша «Я можу послухати якусь музику, подивитись кліп, фільм. І тоді вже щось приходить, але найбільше мене надихають люди. Я вважаю, що більшого скарбу не існує, ніж цікава людина: як людина себе виражає, як спілкується… Людей багато, а от щоб цікава, щоб вирізнялась одна від інших! Ти на неї подивишся і можеш зловити якійсь колір. Глянеш, як вона сидить — і можна знайти мотив, який переформовується, щоб бути втіленим в образ»\n«найбільше мене надихають люди»\nНаташа «Придумати велосипед неможливо, ти просто можеш показати власний погляд на річ. Аналізуєш, пропускаєш через себе — і робиш. Ми робимо щось, а нам потім показують, що нас вже копіюють. З одного боку, це приємно: люди дивляться, надихаються і роблять інакше … В принципі, в Житомирі можна запускати нові тренди. Треба не боятися, бути собою і втілювати щось нове»\nДаша «Коли ми шиємо речі, у мене є чуття. Напевно, воно природне: хочеться бачити саме такий колір. Ти його обираєш, а потім хтось каже, що це і є модні тенденції. Я завжди себе зупиняю на тому, що треба керуватися власними почуттями та слухати те, що у тебе всередині. От колись ми зробили стійки для фотографування. Так, це була якась новинка, але ми навіть не сподівались, що вони викличуть справжній фурор. Можливо, це колись і було давним-давно, бо ми знайшли таке на бабусиних старих фото: так само люди фотографувались, вставляючи у картину обличчя. Але ми переформатували, додали деталей і вийшло щось нов»\nНаташа «У нас завжди була підтримка від мами. Вона казала: «Куди ви хочете, дівчата, йдіть і записуйтесь». Я також мала бажання займатись мистецтвом, але після дев’ятого класу пішла зі школи. Переді мною стояв невеликий вибір, бо мені порекомендували йти на медичну спеціальність. Сім років я провчилась у Житомирському інституті медсестринства (прим. ред.: зараз Житомирський медичний інститут), закінчила магістратуру з відзнакою – «червоним» дипломом, і мене залишили працювати. Але потім я прийняла рішення: на даний момент пов’яжу своє життя з мистецтвом, бо мені дійсно саме це й хочеться робити»\n«У нас завжди була підтримка від мами»\nДаша «Нам бабуся по татовій лінії казала, що її дядько купюри малював. Каже: «Ви в нього!». Ну, да, він гроші підробляв (Сміються)… Наша старша сестра дуже полюбляла шити. Ми її завжди просили щось для ляльок пошити, бо колись купувати те, що подобалось, було неможливо. Вона робила піджачки, капелюшки. Це мене з дитинства цікавило. Потім, коли підросла, вже сама для своїх ляльок щось фантазувала. шила. Сестра й досі малює, але мистецтвом не займається»\nНаташа «В дитинстві мама заохочувала: «Якщо будеш гарні оцінки приносити, я тобі наприкінці тижня куплю розмальовку». Вона купувала олівці, фарби, і у мене стільки розмальовок було! Я трошки ходила у художню школу, а потім перестала. А сюжети я брала з мультиків – принцес малювала»\nДаша «Наташа вчилась у «меді», була тиха, скромна дівчинка. Але мені весь час здавалось, що вона має бути актрисою чи моделлю. У неї ж така зовнішність! Я побачила оголошення про конкурс краси і сказала: «Йди». Ми самі робили костюми для конкурсів. Костюми ж були такі дорогущі, а у нас студентська стипендія. Ми сідали вночі й робили самі якісь штуки. То ми туфлі розмалювали, то купальники розшили у патріотичні кольори, віночок зробили зі стрічками. Потім до мене дійшло, що можна розписувати речі. Тобто фактично ти носиш на собі картину ручної роботи. Зараз цього більше, а тоді ще такого не було. Сказала всім знайомим, хто хоче собі мати таку штуку, щоб приносили одяг. Намалювали, Наташу взяли за модель, а подруга допомогла це все відфоткати… Ми не хотіли робити «масовку», хотілося, щоб це була твоя річ, нами придумана, на певну людину шита і нами ж розписана. Потім я узнала, що моя одногрупниця шиє. Я зробила їй декілька замовлень, а вона сказала: «Приходь, будемо тут разом». Так ми й почали, тепер маємо наші речі – бренд «By Gabruk». Ми відшивали музикантам Дана Балана, знайомим в Італію, в Америку»\nДаша «У березні ми їздили у Саудівську Аравію, в місто Ер-Ріяд. Там проходив фестиваль «Camel Fest». Ми попали у команду, яку створила Наталя Гладій. Ми їздили представляти Житомир на фестивалі кочівників. Там стільки всього відбувалось!… Команда з України складалась з дванадцяти людей, і кожна людина робила свою роботу. Ми представляли три номінації «Етно Дім», «Фешен Шоу», «Костюми». Я навіть виходила на подіум. Ми там справили враження: коли сходили зі сцени, на нас так дивились – мало не молились»\nНаташа «Я багато бачила за кордоном, але ніколи не розуміла, чим я буду там займатись. А тут я прекрасно знаю, що коли я встану зранку, піду на роботу, то буду робити те, що я хочу. У мене є свої плани, тут я знаю все! Житомир для мене – чистий лист, на якому можна малювати-творити, він мені рідний і свій»\n«Я багато бачила за кордоном, але ніколи не розуміла, чим я буду там займатись»\nДаша «Навіть із Саудівської Аравії хочеться повертатися в Житомир. Я там не змогла б – криком би кричала. Там жінки інакше живуть — через один невеликий отвір на життя дивляться (прим. ред.: більшість жінок у Саудівській Аравії носять тарху – чорну хустку, яку пов’язують на голову, залишаючи відкритими лише очі)»\nНаташа «Раніше ми проводили майстер-класи для різних дітей. З неблагополучних сімей також. Діти зі звичайних сімей балувані, їх треба весь час «кружити»: доводити, що те чи інше може бути для них цікавим. Дуже часто вони нічого не хочуть, окрім як «у телефоні сидіти». А дітям, які нічого не бачили, все цікаво, вони за все вдячні. І це дуже вражає»\nДаша «Благодійність не може бути примусовою, не може бути так: «Давай, бо ти повинен». Але якщо ти бачиш, що комусь потрібно, навіть якщо мова про дрібниці, а тобі є що віддати, — віддавай. І це має жити у кожному! Якщо я, наприклад, маю знання, то хочу поділитись. Навіть-от я вмію писанки малювати, то проведу майстер-клас — навчу дітей»\nНаташа «Місто у нас не дуже велике, і люди, мабуть, не зовсім звикли бачити нове. Коли ти починаєш виражати себе якось по-іншому, на тебе дивляться, а впенвненності, чи сподобається це, чи потім будуть наслідувати, немає. Але ж зараз молодь дуже класно одягається, має відчуття смаку, стилю… Тому, здається, і до нас нове потроху приходить»\nДаша «Ми абсолютно спокійно ставимось до конкуренції. Те, що у тебе всередині, ніхто не відбере. Як без конкуренції? … Коли її немає, немає розвитку. Так ти на когось подивився і думаєш: «Треба йти вперед». Ми з нашими житомирськими модельєрами спілкуємось – у всіх різні речі. У них свій продукт, у нас — свій»\nНаташа «Конкуренція – це добре. Треба радіти, надихатись, піддивлятись трохи… І що з того, що багато модельєрів? Класно, що люди живуть тим, ким вони народились, що вони роблять те, що вміють… Ми думали про назву бренду, Даша навіть візитівки пішла замовляти. По дорозі зустріла подругу, а та сказала: «Ну нащо вам вигадувати? У вас прикольне прізвище. Так і назвіться – «Gabruk». Даша дзвонить мені й питає: «Що думаєш?». Я погодилась: «Давай так». Тепер так і говоримо: «Надінь ту сукню «By Gabruk»\n«Конкуренція – це добре…Класно, що люди живуть тим, ким вони народились, що вони роблять те, що вміють»\nДаша «Насправді, якщо бути чесними, сьогодні може бути добре, а завтра — не дуже. От як лишитись на плаву, якщо ніхто не підтримує? У нас закликають молодь не виїжджати. Мене вже 300 разів запрошували, і я могла виїхати! А ми тут, вдома, створюємо, хоч на це все треба кошти. У нас є класна тема: ми хочемо робити речі з принтами, малюнок підбираємо під одяг. А як займатись? Майстер-класи проводити, картини писати? Все ж вкладається у матеріали. Чекати, що потім відгукнеться? От тому багато талановитих людей виїжджає. Борються-борються, а потім руки опускають… Ми поки працюємо. Зараз мріємо про свій шоурум, щоб наші роботи були масштабно представлені»\n«мріємо про свій шоурум, щоб наші роботи були масштабно представлені»\nНаташа «Житомир для мене свій, ти тут так себе відчуваєш, здається, можеш із закритими очима на «вєліку» їздити. Але хочеться бачити тут більше радісних і щасливих облич, щоб люди звідси хотіли виїжджати лише побачити дещо інше для життя, для зростання, а жити хотіли тут. І тут починати щось нове»


Легкі домашні пельмені - Нові рецепти\nКоли температура падає, і ви прагнете чогось теплого та затишного, ви не можете помилитися з пухнастими домашніми варениками. Ці пельмені можуть мати смак, як цілий день на кухні, але лише за допомогою чотирьох інгредієнтів та трьох простих кроків наш рецепт домашніх пельменів надзвичайно простий. БІЛЬШЕ +МЕНШЕ-\nподрібнений цибуля-лук або петрушка за бажанням для гарніру\nЗ’єднайте борошно, сіль і розпушувач. Додайте олію і воду і перемішайте до однорідності. Додайте трохи більше води, поки пельмені не стануть м’якими і зовсім не висохнуть.\nДоведіть бульйон до кипіння і додайте вареники ложкою. Зменште вогонь і варіть вареники 4-5 хвилин. (Робіть партіями, якщо ви використовуєте невелику каструлю.)\nПодавайте вареники на бульйоні, прикрашені подрібненою петрушкою або цибулею за бажанням.\nВідміряйте інгредієнти для вареників, розкладаючи ложки сухих інгредієнтів у звичайну мірну чашку, а потім вирівнюючи верхню частину металевим шпателем або ножем прямого краю. Не черпайте і не пакуйте інгредієнти.\nПереконайтесь, що бульйон пузиреть, перш ніж кидати пельмені, щоб днища добре готувалися на самому початку. Зменшіть вогонь, щоб закінчити повільне приготування вареників повністю, щоб вони не були мокрими та тістими в центрах.\nДодайте чайну ложку вашої улюбленої сушеної трави в суху суміш перед додаванням олії та води, або перед подачею посипте вареники трохи тертим пармезаном.\nОпустіть вареники ложками у киплячий бульйон, переконавшись, що вони однакового розміру для рівномірного приготування. Великі пельмені, як правило, не тримають форму і розвалюються під час приготування їжі.\nВи можете легко приготувати вершковий відвар, додавши у свій відвар трохи вершків або молока.\nЯкщо у вас є кілька хвилин і кілька інгредієнтів, ці пельмені можуть бути вашими. Все твоє.\nСезон супів тут, незалежно від того, готові ми чи ні. І якщо ви ще не зовсім там, у нас є найпростіша пропозиція щодо полегшення сезону: готуйте вареники!\nТак легко. Так швидко. Так дуже, дуже смачно.\nДавай ... зроби їх зі мною:\nЗмішайте борошно, сіль, розпушувач, олію та воду. Ви правильно порахували. 5 простих речей прямо з кухонного шафи.\nНагрійте бульйон або ваш улюблений суп до кипіння.\nЗачерпніть пачку цього тіста, приблизно так. Це все грязно і схоже на тісто, і це нормально.\nЗакиньте ці вареники у киплячий бульйон. Дайте їм варитися кілька хвилин.\nПриготований, що ліл пельмені виглядає так. Це ПУЛЬЦЕ! Це могутній вареник на вісімсот років. Візьмемо ще кілька ...\nПодавайте їх у мисці з бульйоном або супом і посипте рубаною петрушкою або зеленню. Додайте будь-які інші приправи, які забажає ваше маленьке сердечко ... перець, гострий соус, я знаю ...\nІ ось як ви потрапляєте в сезон ПРАВИЛЬНО. ЛЕГКИЙ шлях. Смачний шлях. Не можу перемогти!\nПерегляньте відео: Пельмени домашние, как правильно, быстро, легко и красиво лепить и варить пельмени\nЛегкі домашні пельмені...


День народної єдності по-путінськи / Новое Время\n09 листопада 2015, 07:37 7 коментувати\nБуло дуже цікаво роздивлятися фотографії та відео зі святкування російського Дня народної єдності. Тут вам і козаки в новенькій з голочки маскарадній формі. І байкери Залдостанова - в шкірі і з суворими фізіономіями комісарів. Комуністи з червоними прапорами, портретами Леніна та інших діячів нещодавнього минулого. Поруч з ними - попи з іконами і корогвами. Путінюгенд з кульками і портретами Путіна. Путіна було багато, так, ніби до нього в Росії взагалі не було народної єдності, а він з'явився, і всі почали святкувати. Незрозуміло що, - пише Олег Панфілов для Крым. реалии\nЗазвичай радянські люди виходили на публічні акції в двох випадках - у день чергової річниці Великої Жовтневої соціалістичної революції, 7 листопада. Та на 1 травня, у День солідарності трудящих. Це були найрадісніші дні для радянських людей, коли влада вимагала веселощів, а люди із задоволенням відгукувалися на заклик. Радості в радянському житті було мало, і будь-який привід сприймався як можливість прокричати здравиці, потім сісти за стіл – випити та закусити.\nІноді влада проводила збори трудящих - таврували ганьбою американську воєнщину, китайських опортуністів і, само собою, сіоністів. У нове російське свято 4 листопада була спроба зобразити приблизно те, до чого радянські люди звикали кілька десятиліть. Однак вийшло вульгарно і не цікаво.\nЗаміна духовності словом "скрепи" ні до чого не привела\nУ ті часи радянським людям належало хвалитися своїми досягненнями єдиній та спрямовуючій силі - КПРС. По площах та центральних вулицях радянських міст, райцентрів і селищ у колонах демонстрантів 7 листопада та 1 травня везли макети продукції заводів і фабрик. Ця убогість виглядала трохи краще, ніж у магазинах, тому що макети були в кілька разів більше натуральної величини.\nКилимові фабрики показували свої килими, молокозаводи - пляшки з молоком і кефіром, м'ясокомбінати - гірлянди сосисок та палки ковбаси, верстатобудівні заводи - верстати. Людям, які прийшли на свято, багато чого було в дивину, особливо, коли продукти були справжні. На вантажівках, прикрашених килимами та оксамитом, тряслася і дзвеніла продукція лікерогорілчаних заводів, народ ковтав слину, захоплюючись радянською економікою.\nУсі ці святкові демонстрації, як і цехові протести за списком, були насправді святом лицемірства. Керівникам на трибунах здавалося, що народ їх підтримує, народу ж було наплювати - був би привід та вдома в холодильнику стояла пляшка горілки, набрякали дешевим майонезом гори олів'є, сочились незрозуміло чим кільця крупно порізаної докторської ковбаси, яку облітали стороною навіть мухи. Тоді мало хто знав, що не більшовики покінчили з царизмом, а меншовики ще в лютому, за півроку до «Великої Жовтневої», яка насправді була не революцією, а рейдерським захопленням влади. І про походження першотравневого свята Дня солідарності мало хто знав. На зміну вже нова путінська влада вигадала нове, ще більш незрозуміле свято - 4 листопада.\nПутін теж звідти - з часів дефіцитної ковбаси, і тому він добре знає, як радянським людям подобається чомусь радіти і слідом за закликами гучномовця повторювати - «Ленін, партія, комсомол», замінивши на таке ж коротке прізвище «Путін», а з новим «комсомолом» в Росії немає проблем. Зібрати сумуючих за тими демонстраціями в Росії легко, був би привід. Путін вигадав новий привід, вирішивши, що в 1612 році татарин Мінін і князь Пожарський нібито вигнали поляків з Москви. Насправді, Москву захоплювали багато разів, але одного разу, в листопаді 1612 року, завойовники стольного граду вирішили піти, втомившись від облоги та нестачі в продуктах.\nПеремог у Росії було мало, зупинилися на цій події, пару років неофіційно називаючи його Днем вигнання поляків з Москви. Історики вчинили суперечку - чи можна цей незначний факт історії називати головним святом, але Путін був непохитний - йому хотілося, усі витягнулися і відрапортували, історики - віддали честь, в буквальному сенсі. До того ж, поляки завжди були для російської історії неприємним сусідом.\nДень народної єдності - смішна назва. Кілька сот ополченців Мініна та Пожарського навряд чи можна назвати ознакою єдності, а вигнання поляків - так й зовсім погано звучить. Традиція вигаданих свят була збережена, але народу так і не пояснили - як святкувати. Чи то зізнаватися, що Москву польсько-литовському війську під командуванням Олександра Гонсевського здали бояри на чолі з Михайлом Салтиковим. Чи то зізнаватися в тому, що Москву не могли взяти протягом двох років - з осені 1610 по осінь 1612 років. У Москві перебували не тільки представники російського дворянства, так звана Семибоярщина, але й майбутній цар Михайло Федорович з матір'ю.\nЗ березня 1611 року Москву почав осаджувати князь Дмитро Трубецькой з козаками. У місті почалися голод та людоїдство. Після звільнення князем Трубецьким Московського кремля келар Троїце-Сергієва монастиря Авраамій Паліцин писав: «обретошя много тщанов и наполов плоти человеческиа солены и под стропами много трупу человеческого». Козаки Трубецького на початку листопада 1612 року встановили контроль над Китай-городом, а Кремль був звільнений 7 листопада. Дата нового свята, як мовиться, притягнута за вуха, і звільнення Кремля в день, коли через 306 років захопили владу більшовики, не входило в плани Путіна. Тому свято просто призначили - бути йому 4 листопада.\nАле чому все-таки «День народної єдності»? Путін хоча і вихований в радянській ідеології, повинен був розуміти, що за всю історію створення спочатку Російської імперії, а потім і СРСР, ніхто з 190 народів добровільно не приєднувався. А якщо й погоджувалися на співжиття, то тільки під умовою, яка відразу ж порушувалася або царями, або комуністами. Як, наприклад, Георгіївський трактат, підписаний1783-го, через 22 роки порушений по всіх пунктах. Або угода Медведєв-Саркозі-Саакашвілі. Або Мінські домовленості по Донбасу. Народну єдність можуть відзначати як свято ті держави, в яких народи насправді розуміли зміст об'єднання і єдності. Але навряд чи метою «народної єдності» може бути концтабір, порушення всіх цивільних прав і повна відсутність демократичних інститутів. По-путінськи день «народної єдності», як і в радянські часи, - це колона з людей, які зображають веселощі.\nЗі святами в Росії було завжди погано. Новий рік - календарний день, дні доярок, хіміків та працівників комунальної служби - професійні, зайвий привід порізати ковбасу і налити горілки. З ідеологією вони ніяк не пов'язані. Без ідеології нічого не виходить. Комуністи активно боролися з релігійними святами, знищуючи церкви, мечеті, синагоги, буддистські храми, переслідуючи і розстрілюючи священиків, пропонуючи натомість молитися на Леніна, співати на славу Леніна, цілувати портрети Леніна і навіть милуватися його трупом. Путін повторює ті ж помилки, пропонуючи святкувати те, чого насправді в Росії немає. Заміна духовності словом "скрепи" ні до чого не привела. І ніхто ж не скаже, як визволителі Москви поїдали своїх співвітчизників.


Саакашвілі вважає, що перебувати в Польщі – більш безпечно та правильно\nМихайло Саакашвілі, український та грузинський політик, екс-губернатор Одеської області та екс-президент Грузії приїхав в Польщу по запрошенню на декілька заходів, які присвячені річниці Варшавського повстання – героїчного епізоду в польській історії.\nСаакашвілі, який після позбавлення українського громадянства став апатридом розповів, що без жодних проблем із США прилетів до Польщі.\n«Я зараз перебуваю в Польщі, дружній Польщі. Я сюди приїхав по запрошенню на декілька заходів, які присвячені річниці Варшавського повстання – героїчного епізоду в польській історії. Я там, я з ними спілкувався, я також спілкувався і з українськими товаришами та з українською громадою», – заявив він.\nВідзначимо, за даними польських ЗМІ, Саакашвілі відвідав Польщу, де виступив на присвяченому річниці Варшавського повстання заході.


14.01.2021 12:19 Джерело: CvNews\nТакож 333 буковинці подолали хворобу.\nЗа добу у Чернівецькій області кількість хворих на коронавірус збільшилася до 196 осіб. Про це на своїй сторінці у Фейсбуці повідомив Сергій Осачук, голова Чернівецької обласної державної адміністрації.\nЗагалом, кількість інфікованих в області від першого встановленого випадку складає 42212 осіб. Також, стало відомо, що ще 333 буковинців одужало від COVID-19.\nДжерело: CvNews Теги: #чернівці, #новини чернівців, #чернівецькі новини, #новини буковини, #COVID-19 випадки коронавірус


У Херсоні знайшли спосіб економії бюджету – на важко хворих городянах • Newscity | Новости Херсона\nУ Херсоні знайшли спосіб економії бюджету – на важко хворих городянах\nГолова бюджетної комісії Херсонської міськради Руслан Рубан (на фото) виступає за обмеження матеріальної допомоги херсонцям, які опинилися у скрутних життєвих обставинах.\nТаку позицію він висловив на вчорашньому засіданні комісії, повідомила у фейсбук активістка Євгенія Вірлич:\nЯ досі під враженням від бюджетної комісії міської ради. Поясніть мені для чого депутати ухвалили рішення про надання матеріальної допомоги херсонцям, які опинилися в скрутних життєвих обставинах, якщо обраний цими херсонцями депутат — він же голова бюджетної комісії — виступає за ОБМЕЖЕННЯ такої допомоги?\nХерсон посідає одне із перших місць в Україні за кількістю онкозахворювань. Я вже мовчу про туберкульоз — він давно у нас гуляє вулицями міста, чого не скажеш про пана Рубана: далі вікна свого директорського кабінету у банку країни-окупанта пан Руслан не бачить. А лікування наразі — доволі дорога штука, на середню зарплату містянина його собі не дозволиш.\nЯ часто стикаюсь із подібним, вчу людей писати заяви, звертатись до депутатів. Через мене проходять ТАКІ випадки, що моторошно. Один лише випадок — коли на початку року люди помирали, не отримуючи допомоги, бо не було сесій, здається, міг привести до тями всіх. Але не привів……..\nЩоправда, і помирати у нас дорогувато. Але тут колізія: допомогу на поховання одиноким громадянам Руслан Рубан теж ігнорує: звернення керівників райрад щодо збільшення такої допомоги покриваються пилом. Ну «шикарна» ж економія бюджету, — пише Євгенія.\nЇї обурення поділяє й депутат міської ради Катерина Пушкарьова:\nКуди вже обмежувати? Через депутатський запит, тепер тільки онкохворі можуть отримати у рази зменшену суму коштів на лікування. Всі інші хворі (протезування, високовартісні операції, тощо) повинні до мера звертатися за матеріальною допомогою, де втричі нижча сума.\nДійсно, запитів на матеріальну допомогу на лікування від херсонців у цьому році збільшилося. Але люди дійсно хворіють і на фоні суцільного зубожіння населення, це можливо, єдина надія для них. Невже сьогодні важливіше ще одне примарне комунальне підприємство, а не життя людини? Мабуть це і було доведено на бюджетній комісії.\nПояснимо – депутат має на увазі велику ймовірність створення КП «Муніципальна варта». До речі, виступаючи за обмеження матеріальної допомоги важко хворим херсонцям, проект рішення про «Муніципальну варту» бюджетна комісія підтримала.\nХоча воно зрозуміло – цілком ймовірно, що такого роду КП депутатам може знадобитися. Має ж їх хтось захищати від громади, у якої врешті решт може увірватися терпець. Підстави для цього є. Ось хоча б ця: на фоні нових правил отримання і урізання матеріальної допомоги людям, життя яких під загрозою, маємо ось таку свіженьку новину – «Херсонська міськрада «намахлювала» на понад 7 мільйонів гривень»…передає Новости Херсона/Newscity, посилаючись на Любимий Херсон.


7 Вересня 2015 – Сторінка 2 – Терен\nДо нагороди представлено 34 бійці АТО\nНагородження 34-ох бійців, які на Сході брали участь в АТО відбулося 6 вересня у місті Чортків.\n«Будьонівки» із червоними зірками продають у Тернополі\nПро це на своїй сторінці в Фейсбуці повідомив тернопільський журналіст Борис Машлянка.\nУ Тернопільському академічному обласному українському драматичному театрі ім. Т. Шевченка 16 вересня відбудеться благодійний концерт гурту «Патріот. UА» та симфонічного оркестру тернопільської обласної філармонії. Захід проведуть з метою зібрати кошти для покупки реанімобіля, який відправлять у зону АТО.\nЗлодії винесли з квартири тернополян золота та срібла на 20 тисяч гривень\nРівненщина і Тернопільщина поборються за “регіональний кубок”\n"Кубок регіонів ФФУ" проводитиметься вперше. Основна ціль змагань – підтримка аматорського футболу. Днями пройшло жеребкування збірних областей, з яким Рівненщина в першому матчі буде грати із збірною Тернопільської області. Про це повідомляє інтернет-сайт "ВСЕ про СПОРТ".\nЧемпіонка світу консультує тернополян на вуличних тренажерах\nПозайматись на вуличних тренажерах і отримати консультацію від чемпіонки світу з паверліфтингу можуть тернополяни на острівку “Чайка”. За словами спорстсменки Лілі Проць, кожної неділі вона проводить руханку в парку Шевченка і допомагає жителям міста бути спортивними.\nУ Снігурівці будують новий храм\nУ сселі Снігурівка Лановецького району закладено наріжний камінь у спорудження храму Української православної Церкви Київського патріархату.\nКреативності тернополян можна лише позаздрити\nНа «Дружбі» місцеві мешканці зробили лавку…з дверей, а точніше з того, що від них залишилось.\nДемонтували «телевізор Пелиха»\nДідусь залишив 8-ми місячну онучку, а коли повернувся вона вже не дихала\nНа Підволочищині дідусь залишив 8-ми місячну онучку на декілька хвилин, а коли повернувся – та вже не дихала. Голівка дитини застрягла, відтак дівчинка не могла дихати.\nАндрій Лучанко презентував свою першу пісню\nУ 2014 році терноплянин Андрій Лучанко прийшов на кастинг шоу “Голос країни”, а нещодавно презентував власну пісню на концерті “Незалежність – це ти!”\nНові тарифи у мистецьких школах Тернополя\nУ Тернополі погодили нові розміри батьківської плати в початкових спеціалізованих мистецьких навчальних закладах міста.\nНаціональна гвардія – гарантія безпеки і стабільності\nУ Загірцях відкрили нову школу\nНовий навчальний рік школярі сіл Загірці та Михайлівка Лановецького району розпочали у новому приміщенні загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів.


19 травня 2019 року відбулось зібрання людей, які проживають у багатоквартирних будинках навколо зеленої ділянки по вулиці Лісова в Ірпені, приводом для зустрічі є запланована забудова ділянки, яку люди вважають своїм сквером.\nВигулюють собак, смажать м'ясо, відпочивають, а подекуди просто скидують сміття. Так чи інакше, жителі багатоквартирних будинків звикли до невеликої зеленої ділянки по вулиці Лісовій, яку вони використовують на власний розсуд. Новина про можливу забудову цієї території не залишила людей байдужими, 19 травня 2019 року власники сусідніх квартир провели збори щоб поговорити про те, як не дати забудувати земельну ділянку, яку вони вважають частиною власного життєвого простору.\nСтратегію захисту зеленої зони в Ірпені сформував одіозний депутат, відомий захисник зелених зон Лаврентій Кухалейшвілі\nДілянку вже встигли назвати облаштованим сквером, а поради як захищати зелену зону вирішили спитати у досвідченого активіста - депутата Ірпінської міської ради від ВО "Свобода" Лаврентія Кухалейшвілі.\nЩоправда, відомий Лаврентій Кухалейшвілі не тільки завдяки своїй громадській діяльності, а ще й тим що у 2016 році він був затриманий співробітниками СБУ та прокуратури за фактом вимагання та отримання неправомірної вигоди у сумі 108 тис. грн. Згідно повідомлення прес-слежби прокуратури Київської області, вказані кошти депутат отримав від представника підприємства за надання позитивного висновку депутатської комісії земельних відносин, лісових та природоохоронних питань та сприяння у продовженні строку договору оренди земельної ділянки. Представник ВО "Свободи" був не просто депутатом Ірпінської міської ради, а секретарем земельної комісії. Сам Лаврентій Кухалейшвілі вважає таке кримінальне провадження розплатою за його громадську активність.\nОстаннім часом Лаврентій Кухалейшвілі встиг втрапити у декілька скандалів назвавши кожного сьомого жителя Ірпеня представником "русского мира" та підтримавши заклик відправляти "на панель" дружин, дочок та мам "порошенковських виродків".\nЛаврентій Кухалейшвілі надав рекомендації щодо захисту - активна боротьба, розголос, численні звернення. Попереду цілий комплекс мір.\nМаксим Плешко та меморандум між жителями та забудовником\nПеребуваючи у рішучості не дати будівництву на Лісовій розпочатися, жителі сусідніх квартир звернулись і до депутата Ірпінської міської ради за цим округом - Максима Плешка. Цей депутат відомий тим, що виступив на 112 каналі у програмі “Кандидат”. Звітуючи про свою роботу, Максим Плешко зазначав, що він багато разів був організатором і учасником толок із прибирання зокрема і цієї території, яка дійсно часто була завалена сміттям.\nУ своєму дописі на фейсбук щодо можливої забудови вказаної ділянки Максим Плешко зазначи наступне:\nЯк місцевий активіст, а тепер депутат по цій вулиці я категорично проти забудови. Я чудово розумію що район перевантажений і в ідеалі цей лісок мав би перетворитися на парк.Але є одне але. Ця земля приватна.\nЦе ключове питання. Власником земельної ділянки Максим Плешко називає Дмитра Войцеха, власника девелоперської компанії "Акрополь", та пропонує єдиний дієвий компроміс - 60 соток території громаді і за кошти пайової участі зробити на цій землі якісний міський сквер. Решта території буде забудована власником земельної ділянки.\nЛюди на таку пропозицію реагують по різному. Зокрема, пропонують повернути ці землі через суд і фізично блокувати техніку забудовника. Інші впевнені, що лісочок потрібен, але треба рахуватись із правом власності на землю.\nЖиттєвий простір чи комерційний інтерес?\nСитуція із збереженням скверу для громади на земельнй ділянці, що знаходиться у приватній власності третьої особи для міста Ірпеня Київської області не нова. Так, у 2018 році Містоінформ писав про аналогічну ситуацію, яка склалась із земельною ділянкою по вулиці Новооскольска. Тоді жителі багатоквартирних будинків влаштували сквер захопивши землю у законного власника.\nНа вулиці Лісовій приватна територія теж проголошується громадським сквером, що звісно не влаштовує власника.\nВрегулювати це питання вкрай важко. Зрозуміле бажання жителів сусідніх багатоповерхівок не втратити цей зелений шматок природи і користуватися ним надалі. Проте, скасувати право власності на земельну ділянку може тільки суд і малоймовірно, що для цього знайдуться приводи. А от при відсутності такого судового рішення правим буде власник ділянки, адже право власності в Україні є непорушним. В такому випадку компроміс, який пропонує забудовник, можливо, є ненайгіршим варіантом.\nЩе одним рішенням може бути купівля громадою цієї земельної ділянки у власника для наступного облаштування там скверу. Але така купівля неодмінно викличе протест у жителів інших районів міста Ірпеня, для яких розташування скверу між будинками на вулиці Лісовій є незручним і некорисним.\nЯк варіант, власник завжди може організувати на своїй території платний сквер або місце для відпочинку. Раніше Містоінформ писав, що облаштування платних скверів може стати гарною практикою для вирішення подібних спірних питань між жителями багатоквартирних будинків та власниками прилеглих до них земельних ділянок.\nА поки що зрозуміло одне - наростає протистояння, яким неодмінно скористаються численні "громадські активісти", та опозиційні до місцевої влади медіа. Хтось зароблятиме гроші, а хтось політичні бали.


В масках і з дезінфекторами: як цьогоріч пройде ЗНО-2020. Рівненщина. Новини - Новини Рівного. Відео on-line. Все про телекомпанію - Телеканал «Рівне 1»\nВ масках і з дезінфекторами: як цьогоріч пройде ЗНО-2020\nСьогодні, 10 червня, відбувся онлайн-брифінг щодо організації та проведення ЗНО у 2020 році. До слова, ЗНО цьогоріч проходитиме згідно постанови Головного санітарного лікаря України від 21 травня 2020 року.\nНа брифінгу було озвучено особливості проведення ЗНО-2020 під час карантину:\n- учасники тестувань можуть ознайомитися із переліком закладів освіти для проходження ЗНО у своєму електронному кабінеті. Також там розміщено схеми доїзду до освітніх закладів;\n- довіз учасників по можливості будуть здійснювати шкільні автобуси;\n- графік допуску учасників тестування, а також проведення скринінгу буде розроблено аби не допустити утворення скупчень на місцях складання тестів;\n- на пункт тестування з собою необхідно мати: паспорт, сертифікат та запрошення на ЗНО та 3 ручки із чорною пастою, а також зручні маски;\n- керівники закладів освіти, забезпечать для усіх учасників ЗНО просторі приміщення, що будуть проходити відповідну дезінфекцію та провітрювання. А також у приміщеннях будуть розміщені засоби для дезінфекції рук;\n- учасники ЗНО будуть забезпечені належною медичною допомогою. У закладах освіти, де складатимуть тести до 180 осіб, за здоров’ям слідкуватимуть два медпрацівники. Також медики будуть забезпечені сумками першої меддопомоги;\n- між учасниками ЗНО зберігатиметься соціальна дистанція у 1,2 метри, а також у приміщеннях одночасно складатимуть тести 15 осіб;\n- учасникам ЗНО будуть видавати по дві маски, адже на виконання завдань відведено від 2 до 2,5 годин;\n- учасники, які у день тестування, виявлять у себе підвищення температури, зможуть скласти ЗНО на додатковій сесії;\n- жодних “карантинних змін” до тестових зошитів ЗНО внесено не було. Адже зміст завдань змінюють раз на два роки. Проте запитань з програми квітня-травня 11 класу є незначна кількість.\nТеги: Рівненщина освіта ЗНО брифінг


Закон України "Про Національну гвардію України". Алерта - ДОМ юриста Книга Закон України "Про Національну гвардію України". Алерта - ДОМ юриста Книга\nЗакон України “Про Національну гвардію України”. Алерта\nЗакон України "Про Національну гвардію України". Алерта кількість\nВсі закони України та кодекси України в редакції останніх змін і доповнень! Текст Закону України "Про Національну гвардію України" відповідає офіційному тексту сайта Верховної Ради України, а також тексту, який опублікований в офіційних друкованих виданнях.\nПримирення учасників кримінально-правового ко...


На озері у Києві отруїли диких качок (18+) | Факти\nФакти / Надзвичайні події / На озері у Києві отруїли диких качок (18+)/ Липень, 12 в 13:43\nУ Києві в районі озера на Теремках четвертий день браконьєри труять диких качок. До 90% птахів, що мешкали там, вже загинули.\nПро це повідомив засновник проекту dtp.kiev.ua Влад Антонов на своїй сторінці в Facebook.\nНевідомі приходять на озеро і висипають качкам хліб з отрутою.\nЧитайте: Масовий розстріл лебедів: 12 птахів плавали в озері із власної крові\n– Вже 4 день у нас на озері на Теремках труять качок. Приходять якісь мужики, і висипають їм хліб з отрутою. Сьогодні їх зловили, але злякали, викликали поліцію. Вже 90% качок виловили мертвими, – йдеться в повідомленні.\nНа озері у Києві отруїли диких качок (18+) / 3 фотографии\nНагадаємо, у квітні 2017 року в Києві масово труїли безпритульних собак. Це пов’язували з проведенням пісенного конкурсу Євробачення, але в профільному комунальному підприємстві відкинули цю теорію.\nОпубліковано Липень, 12 в 13:43\nТеги: Браконьєри, Київ, Отруєння


Купити змішувач і не пошкодувати. Обираємо з експертами E27\n00:27, 9 квітня\nПідібрати і купити змішувач для кухні — дуже важливе завдання з великою кількістю нюансів. Головна вимога що висувається до будь-якої сантехніки — надійність і захист від протікання. Як забезпечити безпеку без шкоди для зовнішнього вигляду, нам допомогли розібратися експерти магазину сантехніки "E27.UA".\nРізновиди змішувачів за призначенням\nЗа призначенням умовно можна розділити на:\nзмішувачі для ванни — встановлюються над ванною. Служать для направлення потоку на виливи в ванну і через гнучкий шланг на лійку ручного душа.\nзмішувачі для душу — їх головна відмінність-наявність тільки одного виходу (через гнучкий душової шланга на лійку ручного душа).\nзмішувачі для раковини — з одним виливом в раковину. Може комплектуватися гнучким душовим шлангом з лійкою.\nзмішувачі для кухонної мийки — практично всі моделі забезпечені поворотним виливом. Може оснащуватися додатковим краном для фільтрованої води, висувним або гнучким виливом з пружиною щоб подавати потік води в потрібне місце мийки.\nзмішувачі для біде — монтують на корпус біде.\nзмішувачі прихованого монтажу — зовнішні елементи змішувача і також комплектуючі для душа (вилив, лійка, шланги і шлангові підключення) розміщені зовні. А змішуючий пристрій-приховано в стіні.\nЗа своїми характеристиками змішувачі для раковини бувають:\nзвичайні — найбільш поширений вид;\nвисокі — це вид звичайних змішувачів для раковини з високим виливом. В основному їх застосовують в парі з накладними раковинами-чашами;\nприхованого монтажу — вилив і органи управління знаходяться зовні, а основна змішуюча частина захована в стіні;\nнастінні — підключаються до труб, що виходять зі стіни. Вони мають тільки один вихід на вилив;\nсенсорні — за допомогою вбудованого фотосенсора активується подачу води;\nпорційні — за допомогою кнопки активується подача води, яка припиняє автоматично подаватися через деякий час;\nна три отвори — встановлюються в три отвори (для виливу і вентилів холодної і гарячої води) в раковині або стільниці;\nмедичні — їх можна відкривати і закривати ліктем або зап'ястям. При цьому руки залишаються чистими і дотримується гігієнічність;\nзмішувачі для раковини з гігієнічним душем — суміш звичайного змішувача і гігієнічного душу;\nтермостат під раковину — автоматично змішує холодну і гарячу воду до необхідної температури.\nРізновиди змішувачів за типом управління\nбезконтактні (з фотосенсором);\nпорційні (з кнопкою).\nЗмішувачі з хромованим покриттям найбільш поширені. Крім кольору "Хром", часто зустрічаються білі, чорні, а також в латунному кольорі. Інші кольори зустрічаються рідко.\nкупити надійні змішувачі для кухні та ванної кімнати в Києві і по всій Україні, найлегше в інтернеті. Широкий модельний ряд і доступна ціна в спеціалізованому магазині сантехніки "E27.UA" дозволяє вибрати сантехвироби з потрібними характеристиками і сучасним дизайном. Доставка кур'єрськими службами здійснюється в максимально короткі терміни в будь-який куточок країни.


Голови громад висунули єдиного кандидата в народні депутати по 206 виборчому округу – Олександра Ломако – NizhynNEWS\nГоловна/Новини Чернігова/Голови громад висунули єдиного кандидата в народні депутати по 206 виборчому округу – Олександра Ломако\n«Потрібно безпосередньо впливати на цей процес і висувати своїх кандидатів до Верховної Ради, які будуть лобіювати інтереси саме Чернігівщини», – наголошували вони.\n«Я не маю морального права зрадити інтереси своїх виборців. Я не піду на незрозумілі домовленості та буду віддано відстоювати інтереси Чернігова. Ми не відмовимося від нашого курсу розвитку Чернігівщини! Ми всією областю повинні заявити, що хочемо мати у Верховній Раді свого представника! Сьогодні цього голосу Чернігівщині не вистачає. Адже дуже часто під час розподілу коштів соціально-економічного розвитку одні області (наприклад, Дніпропетровська) регулярно отримують мільярди, а Чернігівщина – часто отримує нуль. Так не має бути».\n«Я ініціюю підписання Меморандуму про співпрацю між народними депутатами України та територіальними громадами Чернігівщини. Вперше в історії Чернігівщини кандидат у народні депутати офіційно прийме зобов’язання перед своїми виборцями, які він буде виконувати, отримавши депутатський мандат. Він прийме наказ від своїх виборців і підпише ці зобов’язання у Меморандумі разом із представниками громад. Я обіцяю, що наш депутат буде з першого тижня працювати у громадах. Так свого часу працював і я. Олександр Ломако – це людина, якій я довіряю. Я особисто гарантую його порядність і відповідальність!».\n«Мій головний виклик сьогодні – зробити свій внесок в процес змін Чернігова на краще. Повною мірою я його відчув, коли в 2015 році Владислав Атрошенко переміг у виборах на посаду міського голови. Навколо лідера тоді сформувалося коло однодумців, які готові були працювати – заради змін у рідному місті. Скажу щиро і відверто – гордий, що перебуваю в команді Владислава Атрошенка», – наголосив Олександр.\nОлександр Ломако під час свого виступу заявив, що не обіцяє вирішити всі проблеми округу. Адже все легко вирішується лише в серіалі «Слуга народу». А приймати серйозні державницькі рішення – це не грати ролі в кіно.\n«Представники місцевого самоврядування повинні бути впевнені в центральній владі, бачити в ній прогнозованого партнера, а не головну перешкоду. Особливо цього потребує наша рідна Чернігівщина. Ми – прикордонна область. І маємо бути прикладом, не лише для сусідніх областей, а й для сусідніх держав. Це була б розумна українська політика. Зараз перед усіма нами стоїть важливий виклик – це наш іспит на об’єднаність, на спільну роботу і можливість разом відстоювати інтереси Чернігівщини у Верховній Раді, маючи там своє представництво. Представники місцевого самоврядування повинні бути впевнені в центральній владі, бачити в ній прогнозованого партнера, а не головну перешкоду. Я відчуваю свою відповідальність перед громадою, перед кожним із вас, перед всією нашою командою. Я готовий бути ГОЛОСОМ НАШИХ ГРОМАД у Парламенті! Упевнений, що мені не соромно буде дивитися в очі своїм виборцям!»\nПоки тривають виборчі перегони, в громадах, за безпосередньої участі кожного її мешканця, з наказів виборців формуватиметься друга частина цього документу. В березні він буде остаточно узгоджений для того, щоби стати основою програми кандидата та підґрунтям для реалізації нових можливостей Чернігівщини.


Жіночі штани-карго (83 фото): з чим носити, літні, з кишенями, з гумкою внизу, стильні образи і луки 2018\nЛегкий одяг / Штани\nНад фасонами найбільш непересічних жіночих штанів карго працюють такі марки, як Isabel Marant, Zadig & Voltaire, A. F. Vandevorst, Alexander Wang, Balmain. Вони припали до душі авантюрним і рішучим натурам, які не боятися експериментувати зі стилями і завжди знаходяться в центрі подій.\nВдало закроєна модель з накладними кишенями – обов'язковий атрибут ділового, casual, мілітарі і спортивного стилю. Дизайнери не скупляться на куліскі, лямки, пряжки, маючи таку перфорацію в різних місцях на штанині. Цікавим фасоном штанів залишаються вироби з манжетами і резинкою знизу.\nКарго – це завжди прямий крій і широкий ремінець, величезна кількість кишень. Історія штанів тісно пов'язана з Другої Світової війни. В ті часи одяг просто замінила масивні рюкзаки. Солдати почали класти боєприпаси, карти та інші військові інструменти в кишені. Чергова штучка з'явилася в жіночому гардеробі тільки завдяки чоловікам.\nРаніше карго ставилися виключно до стилю мілітарі, але невичерпне натхнення модельєрів сочинило масу варіацій, дозволивши дівчатам перевтілюватися в успішну бізнес-леді, любительку спорту та «королеву» мегаполісу.\nЗручні і практичні, карго у першу чергу оцінили молоді мами. З допомогою функціональності штанів у них буквально звільнилися руки, адже дитячий хустку, брязкальце і пляшечка завжди під рукою! Унікальні карго підійдуть для будь-якого типу фігури.\nНасамперед – це модель, яку воліють любительки спорт-шику, мілітарі і чоловічого стилю.\nШирокий модельний ряд карго змусить дівчат добряче понервувати перед вибором. По-перше, доведеться підібрати оптимальну тканина для літа, осені та холодної зими. Сьогодні брюки шиють:\nз тонкої бавовни,\nситцю або льону,\nПо-друге, зрозуміти, який колір підходящий, теж вийде не відразу. Приміряти можна від устрично-рожевого до електрика (синього з сірим відливом), від пісочної шовкової тканини до «цинкових», синювато-білих джинсів.\nА ще особливістю фасонів карго є ширина штанини. Більш імпозантно виглядають завужені до щиколотці моделі, авангардно – широкі. Довжина може варіюватися від середини ікри з підворотом, манжетами і до самої п'ятки. Часто укорочені карго можна сплутати з капрі.\nДля того щоб створити строгий, елегантний образ, досить приміряти карго з облягаючим щиколотку манжетою. Для низькорослих леді краще звернути увагу на вузький фасон з об'ємними кишенями. Він краще всього підійде для високого каблука, платформи чи танкетки Wedge.\nВласниці пишних форм повинні відмовитися від звужених варіантів, використовувати мінімум декорацій і підбирати моделі тільки з плоскими кишенями.\nЗ гумкою внизу\nВаріанти карго з гумкою в області щиколотки, візуально підтягує фігуру, роблячи її стрункою. Якщо ви збираєтеся на перше побачення або в клуб – «дует» звужених штанів, романтичної блузи з рюшами або квітковим принтом tie dye, а також лабутены – стане справжнім «фаталіті». Ви не просто підкорите чоловічі серця, ви навіть розіб'єте парочку!\nДля такого фасону найкращим чином підходять мереживні майки, топи, боді та бюстьє. Стильно буде виглядати розшитий стразами комір, американська пройма на блузі, рукав-дзвіночок та ін\nСексапільні завужені карго стануть елементом casual і smart - casual гардеробу. Це означає, що ви зможете з'явитися в таких штанах і в модному бутіку, на презентації нового проекту, важливих переговорів. В «тандемі» з брюками елегантно сидить білого або молочного кольору блузка, легкий кардиган в тон низу, витончені Mary Jane, лабутены або скромні «човники».\nЗ якого матеріалу шиють?\nМоделі на кожен сезон шиють з різних матеріалів. Це можуть бути бавовняні або лляні вироби, трикотажні або вельветові. Благородно виглядають вироби з додаванням поліестеру, визскозы.\nДжинсовий варіант карго – найкраща деталь casual стилю.\nУрочистий вигляд вийде досягти за допомогою штанів з атласу або шовку, будь-який інший розкішної тканини. Їх поєднують з шифоновими блейзерами, оригінальним декольте топів, майок і футболок. На світський захід прихопіть мініатюрний клатч, капелюшок і будь-який інший витончений аксесуар.\nЛляні карго – прекрасна альтернатива «банани», «дудочкам» і скінні у літній період.\nМоделі можуть бути виконані у строкатих відтінках, мати забавні принти в горошок, смужку, клітку, етнічний орнамент або квітковий візерунок. Лляні вироби прекрасно відпираються, замість алергії, утруднення викликають комфорт.\nнайпопулярніші моделі карго зроблені з трикотажу. Вони зручні в носінні, практичні, володіють великою кількістю кишень, манжетами, лацканами і решті декорацією. Коль палітра трикотажних речей насчитвает десятки тисяч відтінків. Підбирати карго можна, як для ділового офісного стилю, так і для авантюрного casual.\nСеред моделей карго як топові позиції займає «військова» забарвлення, але також вийде переодягнутися в фрезовые (світло-малинові), оливкові, незвичайні штани в червоно-коричневому кольорі з зеленим відтінком. Для ділових дівчат модельєри готують білосніжні карго з мінімум декорацій.\nЧорні карго підійдуть під класичний діловий стиль. Комплект смугастих штанів і реглана створить образ на кожен день. У зручних штанах можна вільно відвідувати пари в університеті, шопінг, подорожі в інші країни і навіть туристичний похід.\nЧорний колір чудово поєднується з білими кросівками, ніжно-рожевими майками, кофтами і спортивними куртками.\nНа піку популярності – сірі кольори жіночих штанів. Такий непримітний низ ідеально виглядає з строкатим і соковитим верхи, прінтованнимі футболками, візерунчастими майками. На ноги можна взути ботильйони, сліпони або лофери. Сірий колір прекрасно підійде під будь-який стиль: від «преппи» до вінтажного шику.\nСпортивний look з таким вбранням забезпечений завдяки не маркості сірих карго. Їх кращий «супутник» – біла майка простого крою.\nСаме камуфляжні карго першими з'явилися на прилавках магазинів на початку ХХ ст. Сьогодні їх популярність анітрохи не падає, а навпаки, підігрівається новими дизайнерськими рішеннями. Сіро-зелений, піщано-болотний, бордово-бежевий, темно-синій і маса інших захисних забарвлень створюють цікаві образи для жіночого гардероба. Камуфляж краще всього поєднується з грубими черевиками, начебто берців, гриндеров.\nКарго – це відмінна база для створення комплектів в стилі мілітарі. Підберіть темно-коричневі, пилові зелені відтінки штанів, пісочну або оливкову тональність. У пару до них можна приміряти приталену блузку або піджак військового фасону, топ хакі. Гармонійним зроблять такий ансамбль трикотажні кофти, толстовки, смугасті светри, однотонні жіночі.\nМілітарі стиль припускає використання строгих сорочок та жіночих жакетів, джемперів і «військових» аксесуарів (сумка почтальонка, хустку на шию, ремінь, кашкет тощо).\nЯкщо ви вибрали класичні кольори карго, придивіться уважніше до нейтрального верху (білому, бежевому, айворі, димчасто-сірого). Цікава комбінація виходить з штанів і футболок, топів, лонгсливов, свитшотов, худі, толстовок.\nВузькі карго, майже скінні, комбінуйте з широким топом, кроп-топом, теніскою, футболкою з коміром. Облягаючий верх відмінно поєднується з брюками низької посадки, а всілякі заправлені всередину блузки – з високою талією.\nІз взуття підберіть зручну пару босоніжок, сандаль, ботильйони. Романтики в образі можна домогтися з допомогою балеток, T-Strap'ів, каблука на мотив Kitten Heel, чарівних «Дорсей». Сміливо поєднуйте карго з берцями, спортивним взуттям. Високі чоботи підійдуть виключно для звужених фасонів, а грубі черевики – для вільного крою.\nОбрази і луки\nЩоб домогтися гранжевого образу, «озбройтеся» косухою, шкіряної укороченою курткою, парною, бомбером. Для ділової зустрічі підготуйте в пару до карго симпатичне пальто, кейп або шубку.\nАксесуари до будь-якого look'и у підбираються в залежності від загального ансамблю. У хід підуть шкіряні пояси, шарфи, снуди, масивна біжутерія з етно-візерунками. Велика кількість різнокаліберних кишень дозволяє створювати привабливі образи. Наприклад, діловий стиль доречно підкреслити білосніжними мереживними блузками, строгими туфлями на танкетці або підборах.\nПовсякденні виходи супроводжуйте обтягуючими карго з симпатичними майками-борцовками, короткими топами, свитшотами. Total look сезону – карго-моделі «трансформери». Це можуть бути карго-афгані з великою проймою і накладними кишенями.\nВайлуватий ефект штанів і обтягуючий вузьку талію майка змусять звернути на вас увагу. Також переодягніться в образ юної красуні з допомогою карго-скінні. Штани в обтяжку декоруються декількома кишенями, можуть мати прорізи знизу і з боків або суцільну змійку від щиколотки до пояса.\nЗбираючи трендові look'и, дизайнери пропонують модницям приміряти стиль бохо або кантрі. Лляні штани світлих пастельних відтінків вдало поєднуються з «селянським» верхи: блузками з бахромою, футболками з вишивками, шнурівкою та ін\nХуліганський цибуля ви запросто отримаєте з худі та футболками під карго, а елегантний – з блузами і сорочками. Вибирайте!\nЧоловічі штани карго: популярні моделі\nЩо це таке і кому підуть Особливості та переваги Популярні фасони і моделі Кольори З чим носити Як\nШтани чоловічі з кишенями з боків\nШтани чоловічі з кишенями з боків Бути красивими і стильними бажають не тільки жінки – у кутюр'є є\nЖіночі брюки в стилі мілітарі\nОсобливості стилю мілітарі Мілітарі – це популярний сучасний напрямок в одязі. Головною його\nМодні чоловічі штани з гумкою внизу\nЯк називаються Особливості та переваги Як вибрати Популярні фасони і моделі З манжетами Завужені\nЗ чим носити чоловічі штани мілітарі?\nСтиль мілітарі являє собою напрям сучасної модної індустрії. Створення такого образу припускає\nНестримна фантазія модельєрів народжує приголомшливі колекції жіночих шкіряних штанів. «Урожай»


Звуковий аналіз слова чабанувати\nЗвуковий аналіз слова чабанувати в українській мові:\nСлово чабанувати: букв - 10, звуків - 10\n2* - звуки, транскрипція слова чабанувати.\n3* - звукова схема (звукова модель) слова чабанувати - дошкільнятам, 1 - 4 клас\n4* - правила фонетичного, звуко-буквеного розбору слова чабанувати (знаходяться нижче на сторінці).\nПовний фонетичний, звуко-буквений розбір слова чабанувати дивись далі!\nПовний фонетичний звуковий аналіз, звуко-буквений розбір слова чабанувати:\n2. По складам: ча-ба-ну-ва́-ти (5 складів; наголос на 4-му складі).\n3. [ чабанува́ти ]


Віряни під дощем пройшли хресним ходом через село | Могилів-Подільська єпархія Української Православної Церкви\nГоловна » Новини » Віряни під дощем пройшли хресним ходом через село\nРозпочався він о 8-й год 3 червня від хреста при в’їзді до села. Там пролунав канон Хресту і відбулося освячення ікони свт. Луки Кримського, яку передала в дар храму Успіння Пресвятої Богородиці с. Бронниці мешканка міста Вінниці.\nЗ хрестом, хоругвами, Євангелієм та іконою свт. Луки Кримського, звертаючись до Бога з молитвою, славлячи його пісноспівом, процесія через село вирушила до другого хреста, що знаходиться на виїзді із села. Там був прочитаний Акафіст.\nТретій Хрест, заввишки 10 м, височіє на сході від церкви, оберігаючи село від лиха. Там відбувся водосвятний молебень та прочитані молитви рівноапостольним царю Костянтину і матері його Єлені, пам’яті яких 3 червня. Після чого всіх бажаючих ієромонах Михаїл (Ковлик), настоятель храму Успіння Пресвятої Богодиці с.Бронниці, окропляв освяченою водою.\nХолодні, мокрі та стомлені, але натхнені силою Віри, паломники о 16-й год поверталися додому. Під дощем лунали молитви подяки Всевишньому, Матері Божій та всім Святим. В Хресному ході взяли участь прихожани церкви Успіння Пресвятої Богородиці с. Бронниця, жителі м.Могилева-Подільського, смт Вендичани та навколишніх сіл.\nІєромонах Михаїл (Ковлик), настоятель храму Успіння Пресвятої Богодиці подякував всім паломникам за спільну молитву за державу, за рідне село, за власну родину та всіх православних християн.


Звільнено одеських поліцейських, які обікрали офіс під час обшуків - RegioNews.ua\n26 лютого 2020, 17:54 11\nПро це повідомили у прес-службі поліції Одеської області, передає RegioNews.\nТак, за порушення службової дисципліни та законності усі четверо учасників події звільнені зі служби в поліції.\nЗа неналежний контроль за діями підлеглих один з їх керівників звільнений з посади, ще на трьох накладені дисциплінарні стягнення. Матеріали службового розслідування скеровані до ДБР.\nНагадаємо, що про подію стало відомо з відео, опублікованого в інтернеті. На ньому зафіксовано працівників поліції, які під час обшуку на одеському підприємстві розкладають по кишенях чужі речі, коментуючи свої дії нецензурними словами.


1052-а українських воїна загинули на Донбасі від початку проведення там Антитерористичної операції, таку статистику наводять у Раді Нацбезпеки й оборони.\nІ тільки за добу, що минула там загинули 5 бійців збройних сил України, іще четверо зазнали поранень - їхні позиції бойовики обстріляли три десятки разів, Найскладніша ситуація в районі траси Бахмутка.\nБойовики намагались захопити і опорний пункт українських військових поблизу селища Березове на Донеччині. Їхню атаку відбили, принаймні 10 терористів - загинули. Минулої доби найгарячіше було на Донецькому, Дебальцевському та Луганському напрямках.\nЗа даними РНБО, на Донбасі через дії проросійських найманців без даху над головою, води, світла та газу на тепер залишаються приблизно 250 тисяч мешканців.\nАТО Донбас втрати


Єфремова Анастасія 02.05.2018\nРозповідати про найнудніші речі так, наче це найцікавіше, що коли-небудь доводилося чути, – найвища майстерність. Особливо це важливо, якщо йдеться про пізнавальні книжки для дітей. Байдуже, наскільки крутий автор і як багато зусиль він доклав, аби зібрати й упорядкувати свою книжку, якщо дитині вона нудна й нецікава. Говорити про складні речі легко, цікаво й дотепно – простий, але дієвий рецепт. Автори цих п’яти пізнавальних книжок від Старого Лева вміють заволодіти увагою як дитини, так і дорослого.\n«Ботанікум» Кесі Вілліс і Кейті Скотт\n«Ботанікум» – це книжка-музей, на сторінках якої побачите найдавніші, найекзотичніші, найдивніші рослини, починаючи від перших, що існували мільйони років тому, до тих, що ростуть у місцевому парку чи вашому саду. Кесі Вілліс, авторка книжки, працює завідувачкою науково-дослідницького управління Королівських ботанічних садів у К’ю і викладачкою біорізноманітності в Оксфордському університеті. Вілліс, як ніхто інший, знає все про рослинний світ. Химерні водорості й лишайники, розмаїті тропічні і добре знайомі плодові дерева, кактуси й популярні зараз сукуленти, і навіть рослини-хижаки – усе це можна знайти на сторінках «Ботанікума», який трохи нагадує рослинну Нарнію. Окрім, власне, інформації про рослини, у книжці є чимало цікавого про їхні середовища існування, особливості пристосування до певних умов існування, про найменші й найбільші рослини у світі. Ця книжка – повна протилежність нудним підручникам чи нецікавим енциклопедіям для дітей.\n«Ботанікум» – книжка-мандрівка, книжка-енциклопедія і книжка-мрія для малих і великих дітей. Навіть якщо ви не маєте жодного стосунку до ботаніки, не цікавитеся рослинами – це візуально-естетичне видання закохає у себе з першого погляду або дотику. Чудовим доповненням до «Ботанікума» стане перше видання в цій серії – «Анімаліум» з натуралістичними ілюстраціями, наче старовинні фоліанти. «Анімаліум» – це книжковий музей, де зібрано більше 160 найрізноманітніших тварин з різних кінців світу.\nЧи знали ви, що протягом перших днів життя діти бачать світ перевернутим догори дриґом? І що лише 2% людей на планетів мають зелені очі? А те, що наші очі здатні розрізняти до 7 мільйонів відтінків, хоча людина в середньому бачить не більше кількасот тисяч? Очі здатні видати нашу закоханість: коли бачимо кохану людину, зіниці розширюються. Про це і не тільки розповідає книжка-картинка «Я так бачу». Разом із виданням «Голосно, тихо, пошепки» книга становить унікальну дилогію про відчуття від Творчої майстерні «Аґрафка».\nЗ цієї книжки діти дізнаються, що таке піктографічне письмо, шрифт Брайля, діоптрії, дальтонізм, мімікрія, довідаються, що це за такі дивні рожеві і снігові окуляри, роздивляться, які існують оптичні прилади для спостереження – від бінокля до дрона. Однак не хвилюйтесь: усі терміни та явища автори пояснюють максимально доступно й лаконічно. У книжці є сторінка, що оживає завдяки оптичній ілюзії. І, звісно, як і в усіх книжках Романи Романишин та Андрія Лесіва, тут чимало філософських підтекстів. Наприклад, на розвороті цитата, присвячена дзеркалам: «…Відображення не завжди показує, ким я є насправді». «Побачити душу неможливо, але можливо повірити в неї», – так автори пояснюють, що деякі речі залишаються невидимими, однак це не означає, що їх не існує. «Я так бачу» – це книжка-нагадування про тих, хто не бачить цей світ, але відчуває не менше барв, ніж ми з вами. Звуки, запахи, фактури – ось їхні очі.\nЦя книжка про зір як сенсорне відчуття, про вміння помічати красу в деталях, змінювати кут свого зору і щоразу бачити світ наче вперше. Візьміть її в руки – і відшукайте власні сенси.\n«Атлас Міст» Джорджії Черрі і Мартіна Гааке\nДля тих, хто не виходячи з дому вже неодноразово подорожував навколо світу з «Картами» Олександри і Даніеля Мізелінських, «Видавництво Старого Лева» підготували нову книжкову мандрівку. Разом із ілюстрованою новинкою «Атлас Міст» маленькі читачі «завітають» до найвідоміших міст: Лондона, Берліна, Нью-Йорка, Стокгольма, Парижа та ще 25 міст з усього світу. Тож, коли ви з дитиною вирушите в одне з цих міст, зустріч з нагадуватиме зустріч з добрим знайомим.\nНа кожному розвороті автори розмістили основні пам’ятки, архітектурні споруди, видатних людей та інші культурні коди, характерні для того чи іншого туристичного міста. Ви побачите Енді Воргола у Нью-Йорку, Махатму Ґанді в Мумбаї, Ван Гога в Амстердамі, дізнаєтесь, як виглядає та смакує місцева їжа чурос і тапас в Барселоні, сандвіч сморреброд в Копенгагені, солодощі «Ґодіс» у Стокгольмі, порівняєте транспорт різних міст світу – від фунікулера в Києві до трамваю в Сан-Франциско, жовтого таксі у Нью-Йорку та зубчастої залізниці в Будапешті. Цей путівник світу розповість вам про культурні символи і місцеві свята (чікаго-блюз, желейні ведмедики в Берліні, фестиваль клоунів у Торонто), а ще архітектурні пам’ятки, галереї, музеї, зоопарки, зелені зони міста, водойми, річки, різноманітні розваги та активності, що можуть бути цікаві і дітям, і дорослим.\nЦе видання не є банальним путівником для туристів, тож не дивуйтесь, якщо автори звертатимуться до вас як до свого товариша. Книжка легка й дотепна, а підписи до зображень розважальні й дещо іронічні: «повештайся в Булонському лісі», «Повитріщайся у вікна Великого палацу», «Потусуйся в Замку Святого Ангела», «Візьми штурмом стіну мавританського замку Святого Георгія». До речі, українське видання унікальне тим, що спеціально для «Видавництва Старого Лева» автори книжки розробили мапу Києва. Серед визначних пам’яток і видатних особистостей, нанесених на карту, – Тарас Шевченко, Золоті Ворота, київський торт, пам’ятник засновникам Києва, а також такі менш популярні об’єкти, як старезна липа Петра Могили біля Десятинної церкви чи київська фортеця.\n«Незвичайні професії» Алли Гутніченко і Юлії Коломоєць\nЧи знаєте ви, хто такий тітестер і піцайоло? Якщо ні, то головний герой Андрійко книжки вам усе розповість. У родичів хлопчика дуже незвичайні професії: тато – палеонтолог, мама – флористка, один дідусь – пасічник, інший – дегустатор чаю, одна сестра – не просто ветеринар, а обіймачка панд, а інша сестра – склодув. Сам Андрійко хоче стати пілотом повітряної кулі, а може, кінологом… Словом, він ще має час помріяти і визначитися.\nЦя пізнавальна книжка-розглядалка познайомить дитину з професіями, про які зазвичай знають менше. Кожному фаху присвячено три розвороти: перший знайомить з героями та їхніми незвичайними професіями; другий присвячений інструментам, спеціальному одягу та приладам, які герої використовують у своїй діяльності; третій – інтерактивно-пізнавальний – з лабіринтами і цікавими предметами для розглядання.\nНезвичайних професій куди більше, тож ймовірно, що книжка матиме продовження. Я от помрію про розворот з перевертальником пінгвінів, трамбувальником у метро, знавцем ароматів і письменником передбачень для печива чи чеків у супермаркетах :) А ви?\n«Як творити галерею» Ондржея Хробака, Ростіслава Коричанека і Мартіна Ванєка\nУ світі книг про мистецтво новий тренд – ближчий до інтересів дитини. Консервативне й відстале «музеї для працівників музеїв» вже давно час залишити в минулому. Автори арт-видання «Як творити галерею», що вже наприкінці травня вийде у «Видавництві Старого Лева», обіцяють провести читача місцями, куди не потрапить пересічний відвідувач галереї, та познайомити з людьми, з якими зазвичай не доводиться зустрічатися.\nРозгорнувши книжку, малюки й дорослі дізнаються (не нудну!) історію галерей і музеїв – від найдавніших до найдивніших, довідаються, як працює галерея зсередини та як організовують виставки.\nАвтори говорять: «Наче всередині білого куба – так почувається відвідувач сучасної галереї». А все тому, що стіни фарбують у білий колір, бо так легше зосередитися на об’єктах експозиції. У сучасних галереях мистецтвом може стати річ, на яку у повсякденному житті навіть не звернули б уваги: незастелене ліжко, за яке так сварять батьки своїх дітей (хоча, насправді, діти просто так проявляють свою творчість). Важливо не те, що ми бачимо, – а враження, які це викликає.\nХто цей відвідувач галереї, за чим йде до неї; як виглядає галерея ззовні, а як зсередини; хто там працює і за що відповідає; чому у мистецьких місцях важливо підтримувати тишу і спокій; як твори потрапляють до галереї і як їх оберігають від крадіжок. Про все це можна довідатися з книжки «Як творити галерею» – дуже кумедної і не схожої на жодну іншу з цієї теми.


Стрічка герметизуюча 10 - 16мм: Івано-Франківськ, ціна, id130825\nСтрічка герметизуюча 10 - 16мм, 12,69 грн./пог. м ≈ 0,44 EUR/пог. м\n≈ 0,47 USD/пог. м\nДодати в обране Версія для друку Додаткова інформація Для запобігання забруднення і продовження терміну експлуатації полікарбонату рекомендується застосовувати алюмінієві стрічки. Алюмінієва герметизуюча і перфорована стрічка призначена для захисту торців полікарбонатних листів від попадання пилу і вологи з навколишнього середовища. Для плоских, одно- і двосхилих конструкцій герметизуюча стрічка встановлюється у верхній частині полікарбонатної плити, перфорована стрічка встановлюється в нижній частині плити. Для аркових конструкцій на обидва торця полікарбонатного листа встановлюється перфорована стрічка. Перфорована торцева стрічка дозволяє конденсату, що утворився всередині стільникового полікарбонату, вільно виходити назовні. Герметизуючі алюмінієві стрічки застосовуються для запечатування верхньої, піднесеної збоку ската полікарбонатною покрівлі (при вертикальному і скатному розташуванні), для захисту від опадів, забезпечуючи тим самим надійну герметизацію панелей і запобігаючи потрапляння пилу всередину неї. Якщо лист стільникового полікарбонату встановлений вертикально (наприклад, в світловому коробі), причому його соти орієнтовані теж вертикально, тоді дана суцільна стрічка повинна повністю герметизувати верхній торець панелі. Для завершення операції по герметизації на закритий алюмінієвою стрічкою верхній торець панелі надягають спеціальний торцевий полікарбонатний або алюмінієвий профіль, що відповідає товщині і кольору використовуваної панелі. Операція із закриття торців займає лічені хвилини, а якість матеріалу зберігається незмінною довгі роки. Перфорована стрічка з мікрофільтром розроблена спеціально для захисту та герметизації поздовжніх сот стільникового полікарбонату від вологи і пилу. Це недорога і довговічна самоклеюча стрічка з мікроперфорацією здатна слідкувати за температурними коливаннями полікарбонатних панелей в широкому діапазоні температур і створювати всередині сот потрібний мікроклімат. Стрічка має сріблястий колір і являє собою перфоровану самоклеючу основу на підкладці і служить не менше 10 років в жорстких умовах експлуатації: УФ-випромінювання, вологість, високі і низькі температури. Сила адгезії клейового шару досить висока, але збалансована таким чином, що дозволяє в разі необхідності скоригувати стрічку і наклеїти її повторно, а також протистояти зусиллю зсуву, що виникає через різницю коефіцієнтів температурного розширення листів і профілів. Перфоровані стрічки застосовуються для захисту нижньої межі листа полікарбонатної покрівлі. Повітряний фільтр перфорованих стрічок перешкоджає проникненню комах, пилу і бруду в стільники, але в той же час виконує дренажні функції, пропускаючи конденсат, що накопитився в сотах, назовні і забезпечуючи вологісну циркуляцію. Для правильного завершення операції по герметизації на закритий перфорованою стрічкою нижній торець панелі полікарбонату надягають спеціальний торцевий полікарбонатний або алюмінієвий профіль, відповідний товщині і кольору використовуваної панелі, в результаті забезпечується технічно надійне використання панелі зі збереженням її високої прозорості. В залежності від товщини полікарбонату застосовуються перфоровані стрічки наступної ширини: для панелей 4-10 мм – ширина 25 мм для панелей 16-25 мм – ширина 38 мм для панелей 32-40 мм – ширина 50 мм. Дана пропозиція наведена для ознайомлення. По точну інформацію звертайтеся до продавця.


News > Institute News Всеукраїнський тренінг вчителів за матеріалами навчально-методичного посібника «Голодомор в Україні 1932-1933 років. Людський вимір трагедії» February 20, 2010\nПід час п’ятигодинного тренінгового блоку автор мультимедійного ресурсу Олександр Войтенко надав учасникам методичний та змістовний супровід по роботі з посібником і продемонстрував практичні прийоми роботи з текстовими спогадами, відеосвідченнями, архівними документами. У міні-групах вчителі крок за кроком опанували хід роботи з посібником і проаналізували різні можливості використання у навчально-виховному процесі. Старший консультант міжнародних програм інституту Мартін Шмок провів практикум «Освітній потенціал Архіву візуальної історії або як я можу розробити урок за відеосвідченнями». Вчителі високо оцінили можливості освітнього використання відеосвідчень та виявили бажання розробити власні уроки, ґрунтуючись на відеосвідченнях з Архіву візуальної історії інституту.\nУчасники тренінгу на волонтерській основі провели семінари для своїх колег: вчителів історії та правознавства, завучів з виховної роботи, класних керівників. Участь у цих заходах взяли 680 працівників освіти із 19 областей України.Переглянути фото цієї події можна тут.Read in English. Share this page:\nНавчально-методичний семінар «Голодомор в Україні 1932-1933 років», Київ, 19-20 лютого 2010 р.


Кубики картонні Janod Пірати J02984 купити в Києві, іграшки для малюків за вигідними цінами в каталозі товарів для будинку інтернет магазину Podushka.com.ua\nКубики картонні Janod Пірати J02984 Кубики картонні Janod Пірати J02984\nКількість кубиків: 12 см\nРозмір кубика: 5 * 5 см\nКубики картонні Janod Пірати J02984 - це іграшка 2 в 1: кубики і пазл. У наборі 12 кубиків, з яких можна скласти зображення. Довжина граней кубиків - 5 см. За допомогою кубиків діти зможуть складати зображення і в процесі гри поліпшити моторику рухів, уважність. Гра призначена для самих маленьких дітей. Набір в щільній, якісної коробці, що виглядає як подарункова.


Уляна Супрун: Коли президент, міністр та генпрокурор беруть участь у таких “шоу”, вони більше схожі на… | Все буде Україна\n14 грудня 2019 р. 22:43\nОбвинувачені у здійсненні злочину мають безліч прав. Серед них — право вважатися невинним, допоки вину не буде встановлено справедливим судом (презумпція невинуватості), право на ефективний захист, доступ до адвоката та іншої допомоги, право не свідчити проти себе, право на збереження неупередженості і прозорості слідства, відсутність дискримінації та збереження гідності людини.\nВ Україні серйозні злочини, резонансні справи та їхні розслідування найчастіше виглядають як шоу, а не справедливе вчинення правосуддя. Дуже часто в таких справах створюються потужний медійний привід для інформаційних атак, підкріплений низкою порушень прав людини. Будь-яке слідство та суд, які керуються не верховенством права, а політичними мотивами, не можуть бути справедливим.\nВ ст. 62 Конституції України, та в багатьох міжнародних документах, гарантований принцип презумпції невинуватості. Йдеться про те, що людина не може бути звинувачена у скоєнні злочину, поки її вину не буде доведено в законному порядку. Будь-які заяви, що людина є “винною” чи “злочинцем” до того, як вирок набере чинності — є грубим порушенням принципу презумпції невинуватості.\nПоказовими у цьому випадку є справи Європейського суду з прав людини — Allenet de Ribemont проти Франції та Лолова та інших проти Болгарії. В обох справах визнано порушення принципу презумпції невинуватості через заяви представників влади щодо конкретних справ ДО винесення вироку. Головне — поки вину не доведено, ані суд, ані представники влади, не можуть називати людину винною, чи розповсюджувати меседжі “про успішність справи”.\nПублічні звинувачення без дотримання норм права та поваги до честі та гідності людини — імітація правосуддя та поширена схема для руйнування репутації та іміджу як окремих людей, так і цілих соціальних груп. Усе це яскраво демонструє відсутність верховенства права в Україні і бажання здійснювати правосуддя з максимально резонансними медійними наслідками, а не покарання дійсно винних у скоєнні злочину.\nПоки призначення генерального прокурора відбуваються за кланової системи а-ля “100% моя людина”, доти в нас правова та судова система не матиме шанс незалежно розвиватися. А без рішучих змін у цій сфері ми всі у небезпеці.\nРеальні соціологічні дослідження показують, що суспільство не довіряє правоохоронній та судовій системам. Їм довіряють лише 14-15% громадян. Замість того, щоби в студіях шустерів опитувати людей в залі і використовувати результати таких опитувань як переконливий аргумент, медіа мали б використовувати нормальну соціологію. Але це було б можливим, якби ціллю було показати правду, а не сформувати потрібний образ.\nЗакликаю усіх уважно стежити за процесом у справі Шеремета. Увага громадськості, неупереджених активістів та людей, що борються за дотримання прав та свобод, честі і гідності, в таких умовах виглядає єдиним способом досягти реальної справедливості.\nРецепт розкішної самси по-арабськи з фантастичною начинкою з фаршу та картоплі\nВиявляється, смачну самсу можна покуштувати не тільки на курорті. Якщо ви наважитеся спекти її вдома, зрозумієте, що нічого більш соковитого і ситного не їли ще жодного разу в житті. Адже...\nНайбрудніші міста в Україні — ті, де розташовані металургійне і хімічне виробництва. Маріуполь, Дніпро, Кривий Ріг, Запоріжжя, Харків... Судячи з офіційних даних, у цих регіонах люди част...\n13 грудня 2018, 23:29\nУсик пообіцяв перейти на українську мову і сказав коли\nОлександр Усик пояснив чому не розмовляє українською мовою і пообіцяв виправитися.\n28 грудня 2018, 19:59


Форма держави: поняття та елементи. - Политология\nКожна держава характеризується певною формою, тобто зовнішнім вираженням процесу організації та здійснення державної влади. Форми держави є складним соціальним явищем, що дає можливість визначити характер існування і напрямки розвитку держави, властивості її устрою, правління та режиму.\nФорми держави визначаються національним складом населення, територіальними розмірами країни, історичними і культурними традиціями народу та іншими факторами.\nФорми держави не є раз і назавжди встановленими, вони постійно змінюються і розвиваються. Також постійно змінюються і розвиваються і уявлення про них. У науковій літературі не існує єдиного підходу щодо визначення поняття та змісту форми держави. Згідно з одними, зміст форми держави зводиться лише до характеристики форми правління. Інші під формою держави розуміють тільки сукупність форми правління та територіальної організації влади без урахування державного режиму, оскільки він характеризує не стільки форму, скільки суть держави.\nОтже, форми держави дають змогу визначити, як і в яких напрямах існує та розвивається держава. Традиційно під формою держави розуміють порядок (спосіб) організації і здійснення державної влади в країні, взяту в єдності взаємозалежних трьох елементів: форми державного правління, форма державного устрою, форма державного режиму.\nФорма держави - це спосіб організації та здійснення державної влади, що характеризується єдністю структури, територіальної організації та методів здійснення державної влади.\nСлід зазначити, що поняття форми держави як певної структури не означає довільної сукупності її елементів. Воно відображає єдність, взаємозалежність об'єднаних у ній елементів, у результаті чого виникає нова якість, яка не властива жодному з цих окремо взятих елементів.\nФорми держави складається з трьох елементів:\n1. форма державного правління - це елемент форми держави, який характеризує структурну організацію влади, порядок утворення і повноваження вищих органів державної влади, їх взаємовідносини між собою, з іншими органами держави, з політичними партіями і соціальними групами та населенням в цілому.\n- характеризує порядок формування, структуру та терміни повноважень вищих органів державної влади;\n- характеризує компетенцію вищих державних органів у процесі здійснення ними владних повноважень та їх взаємодію між собою, з іншими центральним і місцевими органами влади, органами місцевого самоврядування, політичними партіями, громадськими організаціями, населенням;\n2. форма державного устрою - це елемент форми держави, який характеризує територіальну організацію влади, спосіб (порядок) поділу території держави на певні складові частини та співвідношення між ними.\n- характеризує управлінську діяльність держави та організацію населення на її території ;\n- дає можливість реалізації прав і законних інтересів національних меншин щодо самовизначення шляхом надання тій території, де вони проживають, певних пільг на самоврядування;\n3. форма політичного режиму - це елемент форми держави, який характеризує політичну організацію влади, сукупність способів, прийомів, методів здійснення державної влади у суспільстві.\nФорма політичного режиму має такі ознаки:\n- характеризує можливість участі громадян у реалізації державно - владних повноважень;\n- забезпечує реалізацію прав і свобод людини і громадянина у процесі здійснення органами державної влади своїх повноважень;\n- характеризує співвідношення правових і організаційних (неправових) способів здійснення владних функцій;\nУсі елементи форми держави тісно пов'язаних між собою: будь - яка зміна політичного режиму призводить до зміни форми держави і, навпаки, зміна форми державного устрою та правління держави сприяє зміни політичного режиму.\nСемінар 5: Поняття і елементи позову. Форма і зміст позовної заяви\nПоняття державного устрою України. Державний устрій і форма держави :поняття і відношення.


Лопес Камбосос: результат чемпіонського бою, відео нокдаунів — Спорт — tsn.ua\nДжордж Камбосос - новий абсолютний чемпіон світу в легкій вазі.\nАмериканець Теофімо Лопес, який минулого року позбавив чемпіонських титулів українця Василя Ломаченка, сенсаційно програв австралійцю Джорджу Камбососу та втратив пояси IBF, WBA, WBO та WBC (Franchise) в легкій вазі.\nПоєдинок відбувся в Нью-Йорку на арені Madison Square Garden. Із перших секунд Лопес пішов в атаку, але претендент був готовий до такого плану американця. Уже в першому раунді Камбосос влучив у суперника з правої - Лопес опинився в нокдауні.\nВідео нокдауну від Камбососа в першому раунді\nПісля такого Лопес уже був обережнішим, а Камбосос сміливо діяв у ринзі та забирав раунд за раундом. У восьмій трихвилинці чемпіон спробував перехопити ініціативу, а в десятому відправив Камбососа до нокдауну. Проте австралієць зумів піднятися та активно провів останні раунди.\nВідео нокдауну від Лопеса в десятому раунді\nПісля 12 раундів судді констатували перемогу Камбососа роздільним рішенням - 115-111, 113-114, 115-112.


Peugeot, Citroen та Opel продовжать безплатно ремонтувати авто для України - Автопоради - твій гід у світі авто\nдодому АвтоУкраїна Peugeot, Citroen та Opel продовжать безплатно ремонтувати авто для України\nPeugeot, Citroen та Opel продовжать безплатно ремонтувати авто для України\nПро це розповідає пресслужба виробника. Сервісні центри брендів Peugeot, Citroën, Opel відкриті в регіонах де не ведуться активні бойові дії для забезпечення справності автомобілів, що належать державним та комунальним установам нашої країни, які працюють задля безпеки громадян. Наразі сервіси забезпечені безперебійним постачанням запасних частин у повному обсязі, а також кваліфікованими співробітниками, які працюють задля технічного “здоров’я” автомобілів.\nПочинаючи з 1 березня 2022 року понад 300 автомобілів брендів Peugeot, Citroën, Opel уже звернулися в дилерські центри для отримання планового технічного обслуговування, а також для проведення ремонтних робіт різного ступеня складності. Усі ремонтні роботи проводяться коштом ТОВ “Пежо Сітроен Україна”. Дія даної програми поширюється на наступні категорії авто: швидка медична допомога, служба національної поліції, аварійні служби, комунальні підприємства, що забезпечують безперебійне функціювання інфраструктури тощо. Програма діє по всій Україні, у різних містах і областях, сервісні партнери виконують ремонт максимально якісно і швидко. Наразі до програми уже долучилися 33 дилерських центрів, які розташовані в 17 регіонах країни. Дізнавайтесь телефоном гарячої лінії 0-800-500-104 про найближчого дилера, який працює.\nпопередня статтяVolvo Trucks розширила асортимент електричних вантажівок\nнаступна статтяОстанній Lotus із ДВЗ підготували для гонок GT4


ЗАБУЛИ?!!! Саме ці слова зробили Порошека президентом в 14-му! Цікаво, цього разу він їх повторить?! (відео) - Українські реалії\n201768065 відвідувачів / 120810 тем / 84 коментарі\nГоловна / Політика / ЗАБУЛИ?!!! Саме ці слова зробили Порошека президентом в 14-му! Цікаво, цього разу він їх повторить?! (відео) /\nЗАБУЛИ?!!! Саме ці слова зробили Порошека президентом в 14-му! Цікаво, цього разу він їх повторить?! (відео)\n09:21 04 квітня 2019 2005\n«Ще є одна дуже популярна теза, яку експлуатують політики: «Слухайте, все ж одразу не зробиш, нам потрібні для цього роки і роки, можливо, десятиріччя. Зміни відбуваються дуже повільно і поступово, на це потрібен час, зусилля, гроші і все таке інше».\nЯ хочу категорічно заперечити цьому: зміни або відбуваються швидко, або не відбуваються ніколи, - інформують "Українські реалії" з посиланням на willbeua.com.\nІ подібний повільний темп лише консервує відсталість, хабарництво, неефективність, непрозорість. І ніхто змінюватись не збирається, бо для них це не вигідно. І в такий спосіб ми фактично не маємо іншого виходу, як чітко визначати, що ми змін вимагаємо вже зараз і негайно».


Добридень, кладко! — Божена Немцова • Онлайн-бібліотека TOU\nГоловна » Казки » Казки зарубіжних письменників » Казки Божени Немцової » Добридень, кладко!\nВ одного удівця була дочка, і, як це ведеться в сільських дівчат, вона часто ходила до сусідчиної дочки то кужіль прясти, то ще з якоюсь роботою. Сусідка була вдова, і люди подейкували, що вона відьма. Та всупереч цим чуткам жінка до сусідської. дівчини була дуже лагідна й привітна; тільки та прийде до них, любенько з нею погомонить, а як напече пампушок чи ще якихось лакоминів, завжди пригостить і її. За це сирота щиро любила і свою подругу, і її матір.\nЯкось дівчата посідали за прядки й почали прясти, а відьма, улесливо дивлячись на них, раптом і каже:\n— Ох, діти мої, як добре було б вам жити в одному домі! Може б, ти, дитинко,— звернулася вона до сусідської дівчини,— сказала своєму батькові, щоб узяв мене за дружину? І йому без помічниці важко, і мені без господаря несолодко, а вам укупі так любо жилося б!\nДівчина нічого їй на те не відповіла, хоч і сама була не проти, щоб мати подруги стала їй за мачуху.\nПрийшла вона додому й каже батькові:\n— Вам би треба оженитися, тату. Візьміть собі помічницю, а мені добру мачуху. От чого б вам не посвататися, приміром, до нашої сусідки? З неї була б непогана господиня.\n— Ох, дитино моя,— відповів батько,— люди подейкують, що наша сусідка — відьма. Нащо тобі така мачуха?\n— А ви таки посватайтесь до неї, тату. Вона дуже добре ставиться до мене, а люди можуть наказати такого, чого й близько немає.\nДовго умовляла дочка батька й нарешті таки вмовила: побрався він із сусідкою. Але чим усе це скінчилося? Не встигли ще й весілля відгуляти, як мачуха заходилася із своєї пасербиці знущатися, та так жорстоко, що ніхто від неї ніколи цього й не сподівався. Навіть попоїсти як слід не дасть сироті, тільки хлюпне в собачу миску їй якоїсь бурди та перепічок у попелі напече. Гарну одежу від неї відібрала й кинула якісь старі недоноски із своєї дочки. Рідну дочку вона не кривдила, одягала її, як паву, щодень пекла їй на маслі пампушки й набивала кишені усілякими ласощами. Перемінилася мати — перемінилася й дочка, стала знущатися із своєї колишньої доброї подруги. Гарно одягнеться, причепуриться, ходить слідом за нею та й глузує:\n— Поглянь, яка на мені гарна сукня, а на тобі саме дрантя. Поглянь, які я їм смачні пампушки. Але тобі не дам, ага!\nСердешна дівчина плаче, й серце їй крається з жалю.\nСтоїть вона якось біля колодязя й гірко-гірко ридає; побачив її батько, підійшов до неї та й каже:\n— Тепер ти сама бачиш, дитино моя, що я правду тобі казав: не вийде з цієї відьми доброї мачухи. Нічого не вдієш — треба терпіти все, що послав тобі Господь.\n— Гаразд, я собі якось дам раду. Піду пошукаю службу, може, прогодуюся,— відповіла, втішаючи себе й батька, заплакана дівчина.\nНезабаром вона і справді зібралася на службу. Просить мачуху, щоб та вирядила її, як належить. А відьма насипалась на неї, почала кричати, що не має чого їй дати, хай сама заробить на себе. І не дала бідній сироті нічогісінько. Так і пішла бідолашна, в чому стояла, прихопивши на дорогу хіба кілька вимащених у попелі перепічок.\nІде вона, йде, аж раптом бачить перед собою кладку.\n— Добридень, кладко! — чемненько вклонилася дівчина.— Щастя тобі й добра!\n— І тобі теж, дівчино,— подякувала кладка.— Куди це ти йдеш, куди простуєш?\n— Іду шукати собі службу.\n— Ох, переверни мене, будь ласка, на другий бік,— попросила кладка,— вже стільки років люди ходять по одному моєму боці, й ніхто не здогадається перевернути мене. При нагоді і я віддячу тобі добром.\nДівчина перевернула кладку й пішла далі. Незабаром стрівся їй на дорозі песик, весь шолудивий.\n— Добридень, песику! — вклонилася вона йому.\n— Добридень і тобі, дівчино,— відповів песик.— Куди це ти йдеш, куди прямуєш?\n— Ох, викупай мене, будь ласка,— попросив песик.— Уже стільки людей повз мене пройшло, а ще ніхто наді мною не зглянувся. При нагоді і я віддячу тобі добром.\nДівчина виконала песикове прохання: гарненько викупала його і пішла далі. Ішла вона, ішла й нарешті прийшла до старої груші.\n— Добридень, грушечко.\n— Добридень і тобі, дівчино. Куди це ти йдеш?\n— Ох, струси, будь ласка, з мене грушки, бо я вже не можу їх на собі тримати, а ніхто не хоче мені допомогти. Я тобі добром віддячу! — попросила її груша.\nДівчина обтрусила всі грушки, й дерево полегшено зітхнуло.\nДівчина пішла далі. Незабаром вона побачила бичка, який пасся на луці.\n— Добридень, бичечку! — привіталася з ним подорожня.\n— Добридень і тобі, дівчино. Куди це ти йдеш, куди прямуєш?\n— Ох, вижени мене, будь ласка, з цієї луки, я вже стільки років тут пасуся, і ніхто не хоче мене вигнати. Я тобі за це добром віддячу.\nДівчина вигнала бичка з луки й пішла собі далі. Ішла, йшла й раптом побачила піч, у якій тлів жар.\n— Добридень, пічко!\n— Ох, вигреби, будь ласка, з мене цей жар. Вже стільки років тліє він у мені, й ніхто не хоче його вигребти. При нагоді й я віддячу тобі за це добром.\nБіля самої печі стояла кочерга. Взяла її подорожня, вигребла жар та й пішла далі. Йшла вона горами, долами, аж поки одного дня набрела в лісі на самотню хатку. А в тій хатці жила Баба Яга.\n— Добридень вам, господине,— привіталася дівчина.\n— Добридень і тобі. Звідкіль тут узялася?\n— Іду шукати собі службу, от і прийшла до вас запитати, чи не взяли б ви мене до себе?\n— Візьму, чого ж не взяти. Будеш у мене щодня одинадцять кімнат підмітати, оце і вся робота. Тобі в мене буде добре, ось побачиш! А он там, поглянь, дванадцята кімната. Але ти туди не заходь, навіть заглядати не смій!\n— Як велите, так я і робитиму,— відповіла дівчина і, трохи відпочивши після дороги, взялася до роботи.\nВона підмітала одинадцять кімнат, підмітала їх щодня, а до дванадцятої ніколи навіть не заглядала.\nЯкось баба-яга пішла кудись із дому, а дівчина заходилася підмітати кімнати. Коли вона підмела одинадцяту, раптом подумала, чому це їй заборонено входити до дванадцятої. «Мабуть, не станеться ніякого лиха, якщо я зазирну тільки у шпарку. Про це ніхто й не довідається». Поставила дівчина віника в куток, обережно підступила до дванадцятої кімнати й легенько прочинила двері, щоб бодай краєчком ока зазирнути всередину. Посеред кімнати побачила три бочки.\n— Цікаво, що в тих бочках? — прошепотіла вона, а сама тим часом ширше й ширше прочиняла двері, аж доки переступила поріг. Бачить — в одній бочці золото, в другій — срібло, а в третій — мідяки!\nДівчина аж скрикнула від подиву, а тоді, немовби виконуючи чийсь тихий наказ, нахилила голову й занурила її в першу бочку. Волосся в неї зробилося все золоте. Тоді вона занурила туди руки й ноги. Занурила — й раптом злякалася, що скаже баба-яга, коли повернеться, злякалася і вирішила, що далі їй тут лишатися не можна. Хутенько зібрала вона свої речі й кинулась тікати.\nВсе було б добре, якби баба-яга, повернувшись додому, не побачила, що двері до дванадцятої кімнати відчинені, а довкола бочки золото розхлюпане. Здогадалася вона, що тут сталося, схопила залізні гребені, сіла на терницю — і за дівчиною!\nЩе трохи — й була б її наздогнала, але раптом на дорозі їй виросла піч. Піч пропустила дівчину, а коли до неї наблизилася баба-яга, розвалилася й сипнула в неї гарячим приском. Терниця, на якій сиділа баба-яга, миттю спалахнула й згоріла.\nДівчина тим часом устигла вже на чималу відстань відбігти, та на луці, де пасся бичок, баба-яга була б таки її наздогнала — утікачка вже чула, як та сопе в неї за спиною,— але бичок раптом обернувся, наставив роги й погнався за бабою-ягою; він гнався за нею доти, аж доки дівчина втекла на чималу відстань.\nТа що з того — біля груші баба-яга знову на п’яти їй насідає. Груша пропустила дівчину повз себе, а коли баба-яга теж підбігла до неї, раптом упала й трохи не потрощила їй усі кістки. Поки баба-яга вибиралася з-під гілля, дівчина добігла до песика. Але що для баби-яги така відстань — вона миттю наздогнала втікачку й ось-ось була б її схопила. Та песик раптом став поперек дороги, загавкав на переслідувачку і рвав її доти, аж доки дівчині знов пощастило відбігти на чималу відстань. Біля самої кладки вона озирнулася, чи далеко баба-яга. Дивиться — а та вже знов її здоганяє. Стрибнула дівчина на кладку, хутенько перебігла на другий бік. Баба-яга метнулася за нею. Але що це? Кладка під нею раптом переламалася — і баба-яга упала в воду. Ледве вибралася на берег і хотіла знов доганяти дівчину, та от біда — бігти далі їй уже забракло сили, отож вона стояла на місці й тільки люто кричала їй услід:\n— Негіднице! Твоє щастя, що я тебе не впіймала. Бо якби впіймала, то ось цими гребенями поздирала б із тебе все золото!\nА золотокоса дівчина, не озираючись, бігла вперед.\nОсь уже й дім близько. Біжить вона й раптом чує, як на призьбі закукурікав півень:\nкладка через ріку!\nДівчина стала та й думає: іти до хати чи ні? Вирішила, що поки не піде, а сяде біля колодязя, де сиділа колись і сльози лила. Довго просиділа вона там, аж поки її побачила мачушина дочка. Впізнавши свою зведену сестру, вона мерщій побігла до матері:\n— Матінко, матінко, наша із служби вернулася! Ходіть побачите — вона вся золота! Сидить он там біля колодязя.\nМачуха притьмом вибігла з хати й, коли побачила, що дочка правду сказала, почала до пасербиці підлещуватись, до хати запрошувати, щоб якнайшвидше вивідати, де це вона так озолотилася, щоб і свою дочку туди ж послати.\nПішла дівчина з нею до хати. Тільки-но переступила поріг світлиці, як від її краси усе довкола аж засяяло. Почала її мачуха вихваляти, немовби й справді хтозна-як зраділа їй, а свою дочку ганити:\n— Так завжди буває з тими, хто йде в люди і вміє служити. А ти не вмієш нічого, тільки в хаті сидіти. Піди й ти куди-небудь, може, й ти людиною станеш.\n— Що ж,— відповіла дочка,— піду, чого б не піти. Хай тільки вона скаже куди.\nПасербиця все їй розповіла, а мачуха приготувала гарну одежу, напекла смачних пампушок і вирядила на службу.\nІ пішла мачушина дочка туди, куди їй порадила пасербиця.\nІшла вона, йшла й раптом підійшла до кладки; але не вклонилася їй і не привіталася, а коли кладка попросила, щоб на другий бік її перевернула, пихато відповіла:\n— Стану я з тобою час гаяти! Мене чекає ще далека дорога,— і пішла, так і не перевернувши кладку.\nНезабаром вона підійшла до шолудивого песика, але теж не привіталася до нього. А коли він її попросив, щоб вона його викупала, пихато відповіла:\n— Стану я об тебе руки бруднити. Мене жде чистіша робота!\nПрийшла вона до груші. Почало дерево її просити, щоб вона обтрусила його, мовляв, воно віддячить їй за це добром, але мачушина дочка навіть не озирнулась на нього й поспішила далі. Бичок теж попросив, щоб дівчина вигнала його з луки, але вона гордо пройшла повз нього, мовби й не чула його прохання. Дійшла вона до печі, в якій весь час тлів жар, швиденько поминула її, навіть не глянувши в той бік. Нарешті дійшла вона до самотньої хатини в лісі, де жила баба-яга.\n— Добридень, господине! — привіталась вона до старої.\n— Добридень і тобі,— відповіла та.— Як ти сюди попала і звідкіля тут узялася?\n— Я прийшла запитати, чи не взяли б ви мене на службу?\n— Чого ж не взяти, візьму, адже я живу тут одна. Підмітатимеш щодня ці одинадцять кімнат, але до он тієї, дванадцятої, не смій навіть носа поткнути, інакше буде лихо.\n— Добре, господине, добре, я робитиму тільки те, що ви накажете,— відповіла дівчина й залишилась у баби.\nБагато днів підмітала вона одинадцять кімнат, аж поки одного разу не закортіло їй зазирнути до дванадцятої. Довго чекала вона слушної хвилини, коли баба-яга піде з дому, щоб задовольнити своє бажання. Нарешті одного дня така нагода трапилася: стара пішла кудись. Дівчина мерщій кинула віника й метнулася до дверей дванадцятої кімнати. Відчинила їх, зайшла всередину й бачить — стоять три бочки: в одній мідяки, в другій срібло, а в третій золото. Як побачила вона золото, відразу ж ускочила в нього, вся викупалася, хоч візьми й викрути. Потім вискочила — й ну тікати.\nПовернулася баба-яга додому, бачить — кімнати не підметені, а по підлозі розлито золото.\n— Ну постривай, я тобі зараз покажу! Відхочеться тобі цього золота! — вигукнула вона, схопила семимильні чоботи, швидко натягла їх на ноги, в руки взяла залізний гребінь — і гайда за дівчиною. А та тим часом добігла вже до печі, в якій весь час тлів жар, але піч раптом розвалилася й бризнула в неї таким палючим вогнем, що на дівчині аж золото почало топитися. Ледь урятувалася від цієї біди, а на неї вже друга чатує. Бичок, що пасся на луці, не захотів її пропустити й доти ганяв, аж доки прибігла баба-яга. Чеснула вона дівчину залізним гребенем, і посипалося з неї золото. Баба-яга нахилилася, щоб позбирати його з землі, а дівчина тим часом знов кинулась навтіки. Прибігла вона до груші, а груша на неї гіллям навалилася, і, поки вона вибиралася з-під нього, бабаяга знов наздогнала її й залізним гребенем стала вичісувати золото з кіс. Поки стара збирала його з землі, дівчина налягла на ноги й добігла до песика. Але той почав гавкати, кидався на неї й не хотів пропустити далі, аж поки надбігла баба-яга. Кров із сердешної вже й так цебеніла, а баба-яга знов почала здирати з її тіла золото. Вирвалась якось бідолашна від баби й добігла вже до середини кладки. Та лихо! — кладка раптом переламалася, і дівчина упала в воду; баба-яга стрибнула за нею й чесала її доти, доки все золото з неї вичесала. А чого не взяв гребінь, те змила вода.\nЛедь жива, мокра як хлющ, подряпана, вибралася дівчина з води й пошкандибала додому. Побачив її півень, що стояв на призьбі, й проспівав:\nПобоялася дівчина заходити до хати, сіла біля колодязя й гірко заплакала:\n— Оце так заробила, оце так заслужила! Що мені тепер мати скаже? Бідна ж моя голівонько!\nМати впізнала її голос і, не тямлячись від радості, почала кликати дочку до хати:\n— Ходи до хати, доню, чого ти там сидиш? Ходи розкажеш, як тобі служилося й що ти заробила.\nУвійшла тоді дівчина до хати. Як побачила мати її подряпану, спотворену, в пошматованому одязі, перелякалася на смерть.\n— Оце все, що ти заробила? Ти що, не вміла по-людськи поводитися, негіднице? — почала вона лаяти дочку й відтоді не могла на неї навіть дивитися.\nНевдовзі золоту пасербицю взяв за дружину один роботящий парубок, і зажили вони в мирі та злагоді.\nА мачушина дочка так і посивіла в дівках — ніхто не захотів її посватати.\nТеги:Казки для дітей 7-8-9 роківКазки про дітейКазки про доброКазки про жадібність