Група Рейтинг: впровадження медичної реформи в Україні підтримують 35% мешканців Рівненщини - mResearcher - Маркетинговые исследования\nHomeМедицинаГрупа Рейтинг: впровадження медичної реформи в Україні підтримують 35% мешканців Рівненщини\nГрупа Рейтинг: впровадження медичної реформи в Україні підтримують 35% мешканців Рівненщини\n21.12.2018 Медицина, Презентации, Тренды 0\n• За результатами опитування Соціологічної групи «Рейтинг», не менше двох третин опитаних (64%) не задоволені державними медичними послугами за останні п’ять років. У свою чергу кількість тих, хто задоволений державними медичними послугами, становить 23%. За останній рік не відбулося суттєвих змін в оцінках державної медицини. Загалом рівень задоволеності послугами державної медицини є дещо вищим серед тих, хто частіше звертається до лікарів.\n• Лише 15% респондентів вважають, що за останні два роки загальна якість державних медичних послуг в області покращилася; 14% відзначили покращення загальної якості медичних послуг, отриманих ними особисто. У порівнянні із минулим роком зросла кількість тих, хто загалом не побачив жодних змін (з 41 до 47% відповідно) у цій сфері. Натомість на особистому рівні опитані частіше зазначали про погіршення оцінок державних медичних послуг (з 26 до 32%). В містах люди більш схильні відзначати позитивні зміни порівняно з селами. Частота відвідування лікарів також впливає на оцінку послуг: чим частіше звертаються, тим краще оцінюють роботу медиків.\n• За рік відбулося незначне зменшення кількості тих, хто позитивно оцінив роботу державних медичних закладів: 38% опитаних оцінюють позитивно якість послуг, 46% – негативно. Краще за інших роботу цих установ оцінили у селах, ті, хто частіше звертаються до лікарів, а також ті, хто мають дітей до 18 років.\n• У той же час, якість медичного обслуговування у приватних лікувальних закладах майже половина опитаних не змогли оцінити взагалі, 40% опитаних оцінюють позитивно, 13% – негативно. Люди молодого віку, більш забезпечені, містяни, а також ті, хто частіше звертаються до лікарів більш схильні оцінювати приватну медицину позитивно.\n• 46% заявили, що були свідками реконструкції або ремонту лікарень за останні два роки, 32% заявили протилежне. При цьому за останній рік зросла кількість тих, хто побачив позитивні зміни (з 35 до 46%). Про оновлення лікарняних приміщень значно частіше згадували мешканці міст, а також ті, хто відвідував лікарів.\n• За останній рік про зміни в якості отриманих медичних послуг зазначила чверть опитаних (45% відповіли, що вони не змінилися). Оцінюючи різні критерії якості медичних послуг, про покращення умов, в яких надається медична допомога, зазначили 44% (38% відповіли, що вони не змінилися, 12% — погіршилися). Ставлення до пацієнтів з боку лікарів, професіоналізм і компетентність лікарів, ефективність лікування покращилося на думку 34-39% (43-44% вважають, що критерії не змінилися, 15-17% зазначили про їхнє погіршення).\n• Половина опитаних побачили зміни у вартості отриманих послуг (21% вважають, що вони не змінилися). За оцінками критеріїв думки розподілилися наступним чином: вартість медичних послуг з використання спеціального обладнання та консультацій погіршилися на думку більше 70% опитаних (вважають, що вони не змінилися 14-19%, покращилися – 5-6%). Майже 90% зазначили про погіршення цін на ліки, виписаних лікарем (по 5% вважають, що вони покращилися або не змінилися).\n• Для 11% змінилася територіальна і часова доступність до медзакладів (65% не побачили таких змін). Частіше про зміни говорили мешканці міст та ті, хто частіше звертається до лікарів. Більше половини опитаних помітили покращення у можливості вибору лікаря (27% вказали на відсутність змін, 13% — на погіршення). Майже 40% позитивно оцінили зміни у територіальній зручності розташування медичного закладу (третина не помітила жодних змін, чверть вважають, що вона погіршилася). Водночас більше 40% не побачили змін у можливості запису на прийом до лікаря заздалегідь на потрібний час, тривалості очікування або графіку прийому лікаря. При цьому майже третина позитивно оцінили ці зміни, 14-18% — негативно.\n• 6% опитаних добре знають про зміни, які пропонуються медичною реформою. 42% заявили, що щось чули про це, 29% — знають дуже мало про це. Лише 21% нічого не знають про суть реформи. Вищий рівень обізнаності серед містян та осіб з вищою освітою.\n• 35% опитаних заявили, що підтримують впровадження медичної реформи в Україні, водночас 43% висловили протилежну думку. 22% не змогли дати жодних власних оцінок цій ініціативі. Вищий, аніж у інших, рівень підтримки впровадження медичної реформи серед молоді, мешканців сіл, та тих, хто знає про її впровадження.\n• Водночас лише 17% впевнені, що ситуація у системі охорони здоров’я внаслідок реформи покращиться у наступні два роки. 28% вважають, що вона погіршиться, 38%, – що не зміниться. У порівнянні із минулим роком кількість тих, хто оптимістично оцінює найближчі перспективи розвитку галузі після реформи, дещо зменшилася. Найгірше на розвиток ситуації дивляться особи старші 50 років. Водночас у далекій перспективі (5-10 років) респонденти оптимістичніше оцінюють розвиток ситуації: так, 52% вважають, що вона покращиться (у 2017 таких було 35%), 13% – погіршиться, 14% – не зміниться, 20% нічого не змогли про це сказати. Як і у попередньому разі, найбільшими оптимістами у цьому випадку були молоді люди, особи з вищою освітою та мешканці сіл. Водночас слід зазначити, що більше половини тих, хто вважав, що ситуація не зміниться у наступні 1-2 роки, позитивно оцінюють її у більш далекій перспективі.\n• 31% опитаних консультуються з лікарем або медичним спеціалістом із приводу стану свого здоров’я чи надання будь-яких рекомендацій щодо стану свого здоров’я рідше, ніж раз на рік, 21-22% – кожен рік або кожні 6 місяців, 15% – принаймні раз на 3 місяці і лише 11% користуються такою послугою щомісяця.\n• Переважна більшість (75%) опитаних знають, хто є їхнім сімейним лікарем або терапевтом (у 2017 – 58%). Рівень обізнаності вищий серед жінок, мешканців сіл і тих, хто частіше користується послугами лікарів. Майже 70% усіх опитаних повністю або частково довіряють своєму сімейному лікарю (у 2017 – 53%). При цьому жінки, мешканці сіл, ті, хто частіше звертаються до лікарів, демонструють більшу довіру лікареві. Важливо, що більшість серед тих, хто знає свого сімейного лікаря, довіряють йому 90%.\n• Переважна більшість опитаних (82%) довіряє медичним рекомендаціям медпрацівників, 68% – близьких та знайомих, 67% – аптекарів та фармацевтів. Медичним рекомендаціям в Інтернеті, на телебаченні, в пресі та на радіо довіряє набагато менша кількість опитаних – 21%, 13% та 9% відповідно. 11% опитаних довіряють подібній інформації, отриманій від народних цілителів та ворожбитів. При цьому високий рівень до цього джерела спостерігається серед старших осіб. Молодь більше за інших схильна довіряти інформації від близьких та з Інтернету.\n• Під час вибору лікувального закладу 50% найбільше звертають увагу на професіоналізм та досвід лікарів, 42% – на довіру до лікарів у цьому закладі. На хороше ставлення з боку лікарів та персоналу до пацієнтів звертають увагу 23%, на можливість отримання пільгових послуг (консультацій, ліків) – 20%, наявність сучасного медичного обладнання – 16%. На комфортні умови лікування та швидкість обслуговування у закладі звертають увагу дещо менше (по 11%). Більше уваги на професіоналізм лікарів звертають мешканці сіл, люди молодого та середнього віку, а також більш забезпечені. Містяни та молодь частіше за інших звертають увагу на хороше ставлення з боку лікарів та наявність сучасного обладнання. Старші особи та малозабезпечені – на довіру до лікарів. Молодь та більш забезпечені – на швидкість обслуговування у закладі.\n• 64% респондентів зазначили, що отримують медичну інформацію від лікарів, 40% – від друзів та сім’ї, 29% – від аптекаря або фармацевта, 19% – з Інтернету, 16% — з телевізійних програм, по 3% – з радіо і журналів, 2% — від народних цілителів, 1% — релігійних лідерів та священників тощо.\n• 16% респондентів вимірюють артеріальний тиск щодня, 28% – кілька разів на місяць, по 11% кожні 3 та 6 місяців, 10% – раз на рік, 22% – рідше ніж раз на рік.\n• Третина респондентів зізналася, що жодного разу не мала проблем з артеріальним тиском, 24% – мають такі проблеми кілька разів на місяць, 9% і 12% – кожні 6 і 3 місяців, 7% – рідше 1 разу на рік, в той час як 7% – щодня. Проблеми з артеріальним тиском частіше виникають у жінок і людей старшого віку; вони ж частіше його і перевіряють. Чим бідніші люди та чим частіше вони відчувають стрес, тим регулярніше стикаються з проблемами з артеріальним тиском.\n• Вагу свого тіла щоденно вимірюють 10% опитаних, 22% – кілька разів на місяць, 10 і 13% – кожні 3 та 6 місяців, 17% – раз на рік, 24% – рідше ніж раз на рік. Молодь та жінки частіше вимірюють вагу свого тіла порівняно зі старшими людьми та чоловіками.\n• Більше 40% респондентів заявили, що роблять електрокардіограму рідше 1 разу на рік, 25% – кожен рік, 16% – кожні 6 місяців, лише 7 і 2% – кожні 3 місяці або кілька разів на місяць відповідно. Ті, хто часто звертається до лікаря або має проблеми із тиском, частіше роблять електрокардіограму.\n• 48% опитаних перевіряють рівень цукру в крові рідше ніж раз на рік, 18% – кожен рік, 13% – кожні 6 місяців, 8% – кожні 3 місяці, лише 4 і 1% – кілька разів на місяць або кожен день відповідно.\n• 52% респондентів перевіряють рівень холестерину у крові рідше 1 разу на рік, 15% – кожен рік, 12% – кожні 6 місяців, 6% – принаймні кожні 3 місяці, лише 2% –кілька разів на місяць.\n• Половина опитаних заявила, що, коли востаннє вони перевіряли свій тиск, він був у нормі, третина, – що він був вище норми, 9% – нижче норми. 70% стверджували, що коли вимірювали вагу свого тіла, вона була у нормі, 19% – вище норми, лише 2% – нижче норми. Дві третини опитаних заявили, що при останньому вимірюванні рівня цукру, він був у межах норми, 27% нічого не змогли сказати про це, 8% заявили про підвищений рівень. Рівень холестерину був у нормі у 55% опитаних, 36% — не дали відповіді, 7% зазначили, що він був підвищений.\n• 48% опитаних заявили, що ніколи не зверталася за медичним обслуговуванням, пов’язаним із серцево-судинними захворюваннями. 13% мали подібний досвід кілька років тому, 12% – рік тому і більше, 17% – кілька місяців тому, 7% – кілька тижнів тому і 3% – нещодавно. Серед тих, хто звертався за подібними послугами протягом останніх місяців, дещо більше містян, аніж селян, жінок більше, аніж чоловіків (34% проти 17%) і майже втричі більше людей старшого віку, аніж молоді (41% проти 14%).\n• Більше 60% опитаних не вживають ліки для нормалізації артеріального тиску, 37% – вживають. 90% не приймає ліки для нормалізації рівня цукру та холестерину у крові. Серед тих, хто має проблеми з артеріальним тиском принаймні раз на півроку, 70% вживають ліки для нормалізації тиску, 10% і 9% – для нормалізації рівня цукру і холестерину у крові відповідно.\n• При виявленні проблем із артеріальним тиском третина опитаних приймає препарати, рекомендовані лікарем, 27% приймають ліки, виходячи із власних знань та досвіду. По 10% – користуються засобами народної медицини або відразу звертаються до лікаря. 5% взагалі нічого не роблять у даній ситуації. Приймають ліки, рекомендовані лікарем, або виходячи із власного досвіду частіше за інших старші особи та жінки. Довіряють народних засобам більше містяни і молодь. Звертаються відразу до лікаря частіше інших жінки, мешканці сіл та особи середнього і страшного віку.\n• 80% має звичку прогулюватися на свіжому повітрі щодня, 17% – кілька разів на тиждень, 2% і 1% – кілька разів або раз на місяць відповідно. Значно більше часу на свіжому повітрі проводять сільські мешканці.\n• 50% респондентів зазначили, що вживають свіжі фрукти та овочі щодня, 34% – кілька разів на тиждень, 13% – кілька разів на місяць, 2% – раз на місяць або рідше, 1% — ніколи.\n• Третина опитаних вказали, що вживають м’ясо щодня, 50% – кілька разів на тиждень, 13% – кілька разів на місяць, 4% – раз на місяць або рідше, 1% – не вживають ніколи. Закономірно, кількість чоловіків, які вживають м’ясні продукти щоденно є дещо більшою у порівнянні з жінками. У свою чергу, селяни і молодь споживають м’ясо частіше за містян та старших людей.\n• Майже 30% респондентів щоденно споживають кондитерські вироби та випічку (серед них більше молоді і осіб середнього віку), 38% – кілька разів на тиждень, 20% – кілька разів на місяць, 10% – раз на місяць або рідше, 4% – ніколи. Відносно частіше споживають кондитерські вироби мешканці сіл, аніж містяни.\n• 19% опитаних зізналися у щоденному вживанні смаженої, жирної їжі, 38% – кілька разів на тиждень, 21% – кілька разів на місяць, 15% – раз на місяць або рідше, 7% – не вживають ніколи. Серед тих, хто її вживає щодня, чоловіків більше, ніж жінок. Молодь також більш схильна вживати таку їжу щодня, аніж старші особи. Відносно частіше споживають смажене мешканці сіл, аніж містяни.\n• 10% заявили про щоденне вживання безалкогольних газованих напоїв, 19% – кілька разів на тиждень, по 25-27% – кілька разів на місяць та раз на місяць або рідше, 19% – не вживають таких напоїв взагалі. Серед останніх переважно більше жінок та старших людей.\n• Майже 40% респондентів відзначили, що вживають алкогольні напої раз на місяць або рідше, 21% – кілька разів на місяць, 8% – кілька разів на тиждень, 3% – щодня. Майже чверть (29%) опитаних не споживають спиртного взагалі – серед них більше жінок, аніж чоловіків, майже вдвічі більше старших людей, аніж молоді. Відносно частіше вживають алкоголь мешканці сіл, аніж містяни.\n• Щодня фізичними вправами та спортом займаються лише 18% респондентів, 21% – кілька разів на тиждень, 9% – кілька разів на місяць, 11% – раз на місяць або рідше. 39% опитаних взагалі не займаються спортом – таких більше серед осіб середнього і старшого віку та селян.\n• 75% опитаних не палять: з них 62% – ніколи не палили і 13% – кинули. З тих, хто палять, 5% випалюють 1-5 сигарет в день, 7% – 6-12 сигарет, 8% – 13-20, 5% – більше 20. Серед молоді і осіб середнього віку таких, що палять вдвічі більше у порівнянні з людьми віком 51 і старше, серед чоловіків таких в майже в п’ять разів більше, ніж серед жінок. Менше палять люди з невисокими доходами та ті, хто мають проблеми з тиском.\n• Стрес або подібні відчуття щоденно відчували 18% опитаних, 21% – кілька разів на тиждень, 32% – кілька разів на місяць; 29% респондентів не відчувають стресу ніколи. Жінки і міське населення дещо частіше схильні перебувати у стресовому стані порівняно з чоловіками і сільськими мешканцями. Також стрес частіше відчувають і ті, хто мають проблеми з тиском принаймні раз на півроку.\n• 74% обізнані про симптоми при підвищеному артеріальному тиску, 65% – знають про методи лікування у такому випадку (при пониженому артеріальному тиску – 69 і 61% відповідно).\n• 22% отримували інформацію про профілактику хвороб серцево-судинної системи та кровообігу останнім часом від сімейного лікаря, 16% — з оголошень в медичних закладах, 11% — від друзів та знайомих, 8% — з телебачення або радіо, 6% — з Інтернету, 3% — з газет і журналів. У порівнянні з минулим роком в 2,5 рази зменшилася кількість тих, хто отримував подібну інформацію з телебачення та радіо. 50% — взагалі не отримували подібної інформації останнім часом – серед них більше молоді та селян.\n• 29% опитаних дають позитивні оцінки якості медичного обслуговування, пов’язаного із серцево-судинними захворюваннями, у власному населеному пункті, 13% – оцінюють якість обслуговування негативно. При цьому 49% респондентів взагалі не зверталися до відповідних закладів. У порівнянні із минулим роком позитивна оцінка зменшилася (з 37% до 29%). Міське населення краще оцінює якість обслуговування порівняно з сільським. Також кращі оцінки дають старші респонденти, більш забезпечені та ті, хто частіше за інших звертається до лікаря.\n• Якість лікування серцево-судинних захворювань на обласному рівні 21% опитаних оцінює позитивно, 6% – негативно; при цьому тих, що не зверталися по лікування – дві третини. Серед тих, хто позитивно оцінює даний аспект, знову ж таки більше тих, хто частіше за інших звертається до лікаря. 74% опитаних не зверталися по даний вид послуг в інших містах України. 8% оцінюють якість таких послуг позитивно, 2% − негативно. Загалом за рік зменшилася кількість позитивних оцінок мед обслуговування як на обласному рівні, так і в інших містах країни.\n• Третина респондентів у випадку виникнення проблем із серцево-судинною системою звертаються до мiської/районної лiкарні, поліклініки, 17% – до сімейного лікаря (лікарської амбулаторії), 8% — до Рівненської обласної клiнiчної лiкарні, по 6% — до обласного клінічного лікувально-діагностичного центру ім. В.Поліщука або фельдшерсько-акушерського пункту, 4% — до швидкої медичної допомоги, 3% – до приватних медичних закладів. 46% заявили, що у них немає проблем із тиском.\n• Кращі оцінки респондентів з огляду на якість медичного обслуговування у кардіологічних відділах отримали мiські/районні лiкарні, поліклініки – 32%; сімейний лікар – 26%, обласний клінічний лікувально-діагностичний центр ім. В.Поліщука, обласна клiнiчна лiкарня та швидка медична допомога – по 13%, ФАПи – 11%, приватні заклади – 8%.\n• 30% опитаних вважають, що у їхньому населеному пункті достатньо закладів, що займаються лікуванням серцево-судинних захворювань, половина – недостатньо. Останню тезу поділяє 62% опитаного сільського населення і 40% населення міст.\n• Як і минулого року, більшість респондентів (81%) нічого не знають про те, що Рівненська область є учасником спільного проекту Світового Банку та Міністерства охорони здоров’я України «Поліпшення охорони здоров’я на службі у людей», який передбачає підвищення ефективності лікування та профілактику хвороб системи кровообігу. 12% – щось чули про це і лише 7% – знають. При цьому переважна більшість (76%) опитаних вважають запровадження даного проекту важливим. Лише 4% з цим не погоджуються. Серед тих, хто знає про проект, вважають його дуже важливим більше 90%.\n• На думку більше половини респондентів, із запровадженням даного проекту загальна ситуація із серцево-судинними захворюваннями в області покращиться, 23% – думають, що ситуація не зміниться, лише 3% — що вона погіршиться. 22% нічого не змогли відповісти на це питання. Серед тих, хто знає про проект, 57% вважають, що ситуація покращиться.\nСтан медичної сфери у Рівненській області: грудень 2018 from mResearcher\nАудиторія: мешканці Рівненської області від 18 років і старші. Вибірка репрезентативна за віком, статтю і типом поселення. Вибіркова сукупність: 800 респондентів. Особисте формалізоване інтерв’ю (face-to-face). Помилка репрезентативності дослідження: не більше 3,5%. Терміни проведення: 29 листопада -11 грудня 2018 р.


➢ Куди дівається вода з вигрібної ями? - Водограй\nГоловна / Як застосовувати біопрепарати / Застосування побутових біопрепаратів / Куди дівається вода з вигрібної ями?\nОпубліковано 08.06.2021 08.06.2021 від ТМ Водограй\nКуди дівається вода з вигрібної ями?\nБагато користувачів вигрібних ям і септиків щодня наповнюють їх каналізаційними стоками. При цьому, навіть не здогадуються, куди дівається вода з їх автономних каналізаційних споруд. В основній масі власники такого типу каналізації схиляються до думки про те, що вода через ґрунтове дно йде глибоко в надра землі. Однак це помилка і дуже важливо зрозуміти, що ж насправді відбувається з водою, куди вона дівається з каналізації?\nІснує таке поняття, як кругообіг води в природі. Вода, яка потрапляє у вигляді опадів на поверхню землі або у вигляді каналізаційних стоків в вигрібні ями всмоктується в ґрунт. Залежно від гігроскопічних властивостей і здатності поглинати воду ґрунти більш-менш інтенсивно вбирають в себе воду. З вигрібної ями або дренажної камери септика вода розтікається всередині ґрунту не вглиб, а по сторонам в радіусі до 20 метрів. Далі, всупереч уявленню більшості людей, вода піднімається вгору до поверхні землі і випаровується в атмосферу. За таким природним принципом тисячоліттями відбувається кругообіг води.\nУ процесі утилізації каналізаційних стоків функція ґрунту подібна памперсу, який вбирає воду і, як фільтр, затримує в собі бруд. Згодом він забивається органічними нечистотами, стає герметичним і перестає поглинати і випаровувати рідину. Для довголітньої роботи вигрібної ями і підтримки ефективності водопоглинання і випаровування в ґрунті необхідно застосовувати бактерії ТМ «Водограй» або «Alligator». Дані ґрунтові мікроорганізми унікальні тим, що здатні утилізувати нечистоти не тільки в каналізаційному резервуарі, а й в прилеглому до вигрібній ямі ґрунті. Разом з рідиною з вигрібної ями бактерії потрапляють в ґрунт і пожирають органічні речовини, які були поширені каналізаційними стоками. В результаті відновлюється пориста структура ґрунту і поновлюється його початкова здатність вбирати і випаровувати воду. Функція очищення бактеріями забезпечує довговічність процесу водовідведення, а по суті, підтримує кругообіг води в природі.\nПопередні записи: Чи можна утримувати тварин і птицю на вулиці на глибокій підстилці?\nНаступні записи: Чи потрібен цукор при приготуванні біопрепарату для вигрібних ям?


2006 Комбінована дія настоянки ехінацеї та етонію на стан глутатіонової системи печінки щурів за умов токсичного гепатиту Григор'єва, Н.П.; Давидова, Наталія Валентинівна; Мещишен, Іван Федорович; Яремій, Ірина Миколаївна\n3 Давидова, Наталія Валентинівна\n1 Davydova, N.V.\n1 Meshchyshen, I.F.\n1 Микитюк, Оксана Павлівна\n1 Яремій, Ірина Миколаївна\n5 глутатіонова система\n4 глутатионовая система\n2 вільнорадикальне окиснення\n2 свободнорадикальное окисление\n2 токсический гепатит


Кирило Тимошенко прокоментував ситуацію навколо газу та тарифів на опалення | Луганська обласна військово-цивільна адміністрація\nПрес-центр13 жовтня 2021, 08:10\n- Газу у сховищах цілком достатньо для потреб населення та соціальної сфери. Жодних проблем із цим немає.\n- До 15 жовтня НАК «Нафтогаз України» готовий підписати всі договори зі споживачами соціальної сфери (школи, садочки, лікарні).\n- Ціна на газ для потреб населення – 7,42 грн. За такою ціною «Нафтогаз» продає паливо роздрібним постачальникам та теплогенерувальним компаніям для задоволення потреб населення.\n- Ціна на газ для потреб соціальної сфери (школи, лікарні тощо) – 16,8 грн. Це вже повна ціна, з ПДВ та тарифом на транспортування.\n«Досить розганяти паніку. Ціна на газ на ринку дійсно зашкалює, але держава всіма способами допомагає місцевому самоврядуванню подолати цю кризу. Серед іншого, за допомогою спецціни», – резюмував Кирило Тимошенко.


Дата: 07.12.2020 10:05\nПід головуванням Яготинського міського голови Наталії Дзюби, 07 грудня відбулася щотижнева апаратна нарада, в ході якої були заслухані звіти керівників комунальних підприємств за листопад місяць та розглянуті найважливіші питання життєдіяльності міста.\nНачальник КП Яготинської міської ради «Яготинська ЖЕК» О. Білаш проінформував про виконані роботи: ремонт водопровідної системи по вул. Незалежності, 60, виготовлення та встановлення турнікету та заміна поштових скриньок у багатоквартирному будинку по вул. Незалежності, 20, бетонування східців входу в підвальне приміщення по вул. Незалежності, 32.\nНачальник КП Яготинської міської ради «Міськсвітло» В. Білаш надав інформацію про проведення технічного огляду застарілих елементів, виготовлення нових новорічних мотивів та монтаж і встановлення святкової ілюмінації центральної частини міста.\nКомунальне підприємство «Яготинське ВУ ВКГ працює в штатному режимі. Наразі проведено промивку фільтрів систем очистки води, водонапірних веж на житлових мікрорайонах «ПТФ» і «Козловщина» та ремонт аераційної колони третього фільтра станції знезалізнення.\nКерівник КП «Комунальник» А. Стріха проінформував про виконані роботи по благоустрою території міста: встановлено 10 нових контейнерів на прибудинкових територіях, видалення аварійного дерева по пров. Довженка, розчистка тротуарів від снігу та посипання вулиць комунальної власності протиожеледними засобами.


Нобелівські лауреати не можуть прилетіти до Швеції за нагородами - аеропорти закрито через сніг - dt.ua\nНобелівські лауреати не можуть прилетіти до Швеції за нагородами - аеропорти закрито через сніг\n5 грудня 2012 в 13:45\n5 грудня лауреати Нобелівської премії-2012 повинні були зібратися у Стокгольмі, проте аеропорти шведської столиці закрито у зв'язку з негодою.\nЛауреати Нобелівської премії не можуть прилетіти до Швеції за своїми нагородами, оскільки всі аеропорти Стокгольма закрито через сильний снігопад.\nУ середу, 5 грудня, у шведську столицю мала прибути значна частина лауреатів цього року. На цьому тижні пройдуть головні прес-конференції і наукові зустрічі. Сама церемонія нагородження традиційно відбудеться 10 грудня - у день смерті Альфреда Нобеля.\nОднак поки через негоду аеропорти працюють тільки на виліт, хоча і в цьому випадку літаки відправляються за фактичною погодою.\nНагадаємо, Нобелівську премію 2012 року з хімії отримали біохіміки Роберт Лефковіц і Брайан Кобілка «за дослідження рецепторів, сполучених з ГТФазами».\nЛауреатами Нобелівської премії з фізики стали Серж Aрош і Девід Вайнланд за «розробку революційних експериментальних методів, що дозволяють вимірювати і маніпулювати індивідуальними квантовими системами».\nЛауреатом з літератури був оголошений китайський письменник Мо Янь. Нобеля-2012 з фізіології і медицини отримали Джон Гердон і Сін'я Яманака за відкриття у перепрограмуванні стовбурових клітин.\nЛауреатами «Премії пам'яті Нобеля» з економіки оголошені Елвін Рот і Ллойд Шеплі «за теорію стійких лімітів та практичного облаштування ринку».\nПремія миру була присуджена Європейському союзу. Читайте також:\nТранспортний колапс у Росії: Затор під Твер’ю досяг 200 км (ВІДЕО)


Які марки і моделі найчастіше шукали люди в пошуку Google в 2016 році - 1ca\nДодому Авто новини Які марки і моделі найчастіше шукали люди в пошуку Google в 2016...\nГугл опублікувала свій щорічний список найбільш популярних пошукових запитів.\nЩороку напередодні Новорічного свята компанія Google публікує свій рейтинг найпопулярніших запитів по всьому світу. ТПорадиційно статистика включає в себе, як загальносвітові тренди, так і окрему статистику по країнах світу. Нас, звичайно, тПорадиційно зацікавила автомобільна тематика, яку ми відразу ж вивчили і пропонуємо вам дізнатися, які ж автомобільні запити стали найпопулярнішими в пошуковику Google на території Росії. Також ви дізнаєтеся, які марки та моделі автомобілів, стали найбільш часто запитуваними Російськими користувачами пошуку Google.\nДля початку давайте подивимося на графік Google, який демонструє нам динаміку запитів з автомобільної тематики в цілому за останні кілька років. Так в період з 2012 по кінець 2016 року за загальною автомобільній тематиці кількість запитів помітно зросла.\nТакож, незважаючи на падіння авторинку, інтерес користувачів до автомобілів в 2016 році в пошуковику Google не падає, а навпаки зростає.\nНайпопулярніші автомобільні марки в пошуку Google 2016 року\nТепер давайте подивимося на детальну статистику по марках автомобілів. Для цього заглибимося в щорічний звіт компанії Google (ви можете самостійно дивитися статистику ось тут)\nІ так ось Топ найпопулярніших запитів у Російських користувачів автомобільних марок за темами пошуку:\n3. Lada (як компанія Автоваз)\n6. Lada (як марка автомобілів)\nА тепер давайте подивимося тепер популярні запити в Google безпосередньо по маркам:\nТепер давайте дізнаємося, які моделі по пошуковим запитам були найбільш популярні в Росії в пошуковій системі Google. Абсолютним лідером, звичайно, стала модель Лада Веста, яка не тільки в короткий термін стала найпопулярнішим запитом в пошуку Google на автотематику, але і продовжує стійко набирати популярність серед Російських користувачів пошукової системи.\nНайбільш популярні моделі автомобілів по пошукових запитах в Google в 2016 році\n3. Тойота Камрі\n4. Лада Х-Рей\n6. Шкода Рапід\n7. Тойота Рав4\n10. Тойота Ленд Круізер\nЯк бачите самими популярні запити по моделях автомобілів в пошуку Google в 2016 році стали Російські моделі автомобілів. Правда не відстає за популярністю запитів і автомобілі Тойота. Проте, очевидна зміна пріоритетів запитів в Росії по автомобільній тематиці.\nНагадаємо, що до кризи популярність Російських марок і моделей автомобілів плавно падала і здавалося б, що вже зовсім скоро наше населення не буде цікавити Вітчизняні транспортні засоби і автокомпанії.\nДивіться також: найпопулярніші автомобілі за запитами Google в 2014 році\nАле з початком економічної кризи тренд на авторинку істотно змінився в бік Російських автомобільних марок. І, незважаючи на деяку стабілізацію автомобільного ринку в нашій країні за останні кілька місяців, популярність Вітчизняних автомобілів в пошукових запитах в Google продовжує зростати.\nЗ одного боку це не може не радувати, так як тільки інтерес публіки і відповідно зростання попиту на Вітчизняний автопром, може дати хоч якісь надії на розвиток нашої Російської автопромисловості, а також на появу нових Російських моделей, а може навіть автомарок.\nДивіться також: Гугл карти в реальному часі, без підключення онлайн\nАле з іншого боку, все це сумно, так як падіння інтересу населення до іномарок, зовсім не пов’язано з патріотичними настроями і т. п. насправді причина всім відома: в нестачі грошей у населення Росії для придбання автомобілів іноземних брендів і звичайно занадто великі відсотки по автокредитуванню.\nА, як відомо без жорсткої конкуренції на ринку компанії не можуть розвиватися і вдосконалюватися.\nпопередня статтяНеполадки в системі рульового управління і підвіски\nнаступна статтяПроблеми з рамами позашляховиків Ніссан Навару, вони ламаються!


Bosch WLG 24060 Пральна машина Характеристики, фото \_ mentefeliz.info\nКаталог \_ Пральна машина \_ Bosch WLG 24060\nBosch WLG 24060 Пральна машина Характеристики\nХарактеристики Пральна машина Bosch WLG 24060. Тип завантаження фронтальна. Спеціальні програми прання попереднє прання, експрес-прання, прання дитячого одягу, прання у великій кількості води, прання делікатних тканин, прямий впорскування. Виробник Bosch. Швидкість віджиму 1200.00 оборотів в хвилину. Клас ефективності віджимання B. Клас ефективності прання A. Клас споживання електроенергії A. Управління пральною машиною електронне. Колір пральної машини білий. Споживана енергія 0.19 кВтч/кг. Витрата води за одне прання 45.00 л. Спосіб установки що окремо стоїть, знімна кришка для вбудовування. Розмір люка для завантаження білизни 30.00. Матеріал бака пластик. Дисплей немає. Максимальне завантаження 5.00 кг. Розміри 60.00x40.00x85.00 см.\nдодатково: вибір температури прання; контроль дисбалансу; контроль рівня піни; функція відміни віджиму; люк відкривається на 180 градусів; захист від протікання води; прання вовни.


Український короткометражний фільм Крос отримав нагороду в Каннах – Ukrainischer Kinoklub in Berlin\nУкраїнський короткометражний фільм Крос отримав нагороду в Каннах\nukkb 23. Mai 2011 Film News\nЖурі конкурсу короткометражних фільмів Каннського кінофестивалю на чолі з Мішелем Гондрі присудило свою нагороду українці Марині Врода за фільм Крос, який буде також показаний в рамках короткометражної програми Кінотавра, який відбувається в Сочі з 4 по 11 червня.\n„Коли мене запросили в конкурс, я не спала ніч і вирішила, що на моє рішення знімати фільми не вплине отримання або неотримання Пальми“, – зізналася журналістам Врода, після чого пообіцяла, що вся Україна відзначить її премію виконанням національних пісень.\nТакож повідомляється, що Золоту камеру за найкращий дебют журі Каннського кінофестивалю присудило фільму Акації аргентинського режисера Пабло Джорджеллі.\nАкації показували в рамках програми Тиждень критики. Це історія подорожі далекобійника з Асунсьйона в Буенос-Айрес.\nЯк повідомлялося, Золоту пальмову гілку 64-го Каннського фестивалю отримав американський кінокласик Терренс Малік за Дерево життя, де коротко викладається не просто історія однієї родини, але і вся історія світобудови.\nКаннський кінофестиваль проходив цього року з 11 по 22 травня, головою журі був Роберт Де Ніро.\nVorheriger Filmvorführung „Where Europe ends“ am 12. Mai 2011\nWeiter У мережі стартував український сайт «Сценарна майстерня»


Ющенко: Заяви Януковича про Голодомор можуть стати підставою для його імпічменту - Korrespondent.net\nЮщенко: Заяви Януковича про Голодомор можуть стати підставою для його імпічменту\n29 квітня 2010, 17:18\nЕкс-президент України Віктор Ющенко переконаний, що заяви діючого голови держави Віктора Януковича щодо Голодомору можуть стати підставою для його імпічменту.\nПро це він сказав сьогодні в ефірі радіо Свобода.\nЮщенко нагадав, що існує закон, який визнає Голодомор геноцидом українського народу, є рішення суду, яке називає винних у цьому геноциді, і є рішення ряду світових парламентів, де також Голодомор визнається геноцидом.\n"Якщо Президент заявляє - всупереч українському закону - зворотне, це вже підпадає під предмет відповідальності Президента за Конституцією, за законом, в тому числі дата імпічменту Президенту", - відзначив він.\nЮщенко підкреслив, що Янукович припустився цілої низки політичних, етичних та державних помилок, заявивши в ПАРЄ, що Голодомор в Україні 32-33-х років не можна називати геноцидом.\n"Але, як було написано на персні Соломона: і це пройде. Не треба дивитися на це як на остання крапка в цій темі", - зазначив Ющенко.\nЯк повідомлялося, раніше Ющенко назвав безперспективною проведення процедури імпічменту Януковича, хоча і підтримує таку ініціативу.\nКрім того, Ющенко збирається ініціювати скликання форуму українських демократичних сил для вироблення плану дій непокори нинішній владі.


Риси організації Споровиків. Малярійний Плазмодій. Інфузорії – основні представники. Анатомія і фізіологія інфузорії туфельки - Реферат Безплатно скачать реферат, курсову, дипломну роботу\nГоловна → Біологія, Зоологія, Аграрна наука → Риси організації Споровиків. Малярійний Плазмодій. Інфузорії – основні представники. Анатомія і фізіологія інфузорії туфельки - Реферат\nРиси організації Споровиків. Малярійний Плазмодій. Інфузорії – основні представники. Анатомія і фізіологія інфузорії туфельки - Реферат\nРиси організації Споровиків. Малярійний Плазмодій. Інфузорії - основні представники. Анатомія і фізіологія інфузорії туфельки\nДо цього класу належить близько 6 тис. видів. Це найбільш високоорганізовані організми серед найпростіших (за новою класифікацією - тип Війчасті). Більшість із них живе у прісній і морській воді, деякі у вологому грунті, частина (близько 1 тис. видів) паразитує на людині й тваринах.\nЗ морфологічними й біологічними особливостями інфузорій ознайомимося на прикладі типового представника - інфузоріїтуфельки.\nІнфузоріятуфелька (мал. 2) має розмір близько 0,1 - 0,3 мм. її тіло за формою нагадує підошву туфлі. Ця тварина має сталу форму тіла, оскільки ектоплазма зовні ущільнена і утворює пелікулу. Тіло інфузорій вкрите війками. їх налічується близько 10- 15 тис. Характерною ознакою інфузорій є наявність двох ядер: великого (макронуклеуса) і малого (мікронуклеуса). З малим ядром пов'язана передача спадкової інформації, а з великим - регуляція життєвих функцій. Туфелька рухається вперед переднім (тупим) кінцем і одночасно крутиться вправо вздовж осі свого тіла завдяки узгодженій дії війок, що загрібають воду.\nВ ектоплазмі туфельки є утвори, що називаються трихоцистами. Вони виконують захисну функцію. Під час подразнення трихоцисти викидаються назовні і перетворюються на довгі тоненькі ниточки, які вражають ворогахижака або жертву. На місці використаних трихоцист утворюються нові.\nОрганелами живлення у інфузоріїтуфельки є: передротова заглибина, клітинний рот і клітинна глотка. Бактерії та інші поживні речовини разом з водою заганяються навколоротовими війками через рот у глотку і потрапляють у травну вакуолю. Досягнувши певного розміру, вакуоля відривається від глотки і захоплюється коловим рухом цитоплазми. При цьому їжа в ній перетравлюється нід дією ферментів і всмоктується в ендоплазму. Потім травна вакуоля наближається до порошиці і неперетравлені рештки їжі викидаються назовні. Інфузорії припиняють живлення лише в період розмноження.\nРозмножується туфелька поперечним поділом, під час якого спочатку відбувається поділ ядер. Макронуклеус ділиться амітотично, а мікронуклеус - мітотичне.\nМал. 2. Інфузорія туфелька:\n1 - війки; 2, 6 - травні вакуолі; З - мікронуклеус; 4 - передротова заглибина; 5 - глотковий канал; 7 - порошиця (анальна пора); 8 - трихоцисти; 9 - пульсівна вакуоля з привІДними канальцями; 10 - макронуклеус\nЧас від часу у інфузорій відбувається статевий процес, або кон'югація. При цьому дві особини прикладаються одна до одної ротовими боками. За кімнатної температури в такому вигляді вони плавають близько 12 годин. Великі ядра руйнуються і розчиняються в цитоплазмі. В результаті мейотичного поділу з малих ядер формуються мандрівне і стаціонарне ядра. В кожному з них міститься гаплоїдний набір хромосом. Мандрівне ядро активно переміщується через цитоплазматичний місток з однієї особини в іншу і зливається з її стаціонарним ядром, тобто відбувається процес запліднення. На цій стадії у кожної особини утворюється одне складне ядро (синкаріон), яке має диплоїдний набір хромосом і дає початок новому ядерному апарату інфузорій після кон'югації. Потім інфузорії розходяться, у них знову відновлюється нормальний ядерний апарат, і вони інтенсивно розмножуються шляхом поділу.\nБіологічна суть кон'югації полягає в періодичній реорганізації ядерного апарату та його оновленні, що сприяє підвищенню спадкової мінливості інфузорій і цим самим збільшує їх пристосувальні можливості до умов середовища. Крім того, розвиток нового ядра і руйнування старого мають велике значення в житті інфузорій. Це пов'язано з тим, що основні життєві процеси й синтез білка в організмі інфузорій контролюються великим ядром. У разі тривалого безстатевого розмноження у інфузорій знижуються обмін речовин і темп поділу. Після кон'югації ці процеси відновлюються. Отже, інфузорії порівняно з іншими найпростішими мають складнішу будову: сталу форму тіла, наявність клітинного рота, клітинної глотки, порошиці, складного ядерногоапарату.\nЗ морськими одноклітинними ознайомимося на прикладі форамініфер та радіолярій. Форамініфери - бентосні організми морів. Характерною ознакою є наявність захисної черепашки (з карбонату кальцію або піщинок), яка може мати складну будову. Черепашка пронизана численними дрібними порами і має великий отвір - устя. Крізь пори й устя виходять тоненькі псевдоподії, які галузяться і в певних місцях зливаються між собою. Так утворюється ловильна сітка. Ці псевдоподії забезпечують рух і травлення. У клітині форамініфер міститься одне або кілька ядер, які можуть поділятися на вегетативні та генеративні (як у інфузорій). Розмножуються як нестатевим, так і статевим способом. При цьому спостерігається явище чергування відповідних поколінь. Черепашки форамініфер відіграють велику роль у формуванні покладів крейди та вапнянку.\nНа відміну від форамініфер, радіолярії (або променяки) входять до складу планктону. Вони мають внутрішньоклітинний мінеральний (кремнезем) скелет складної будови. Тоненькі псевдоподії утворюють навколо клітини ловильну сітку, за допомогою якої захоплюється здобич. Розмножуються здебільшого нестатево. У цитоплазмі про меняків часто мешкають одноклітинні водорості. З радіолярій також утворюються поклади, з яких добувають яшму, опали тощо.\nЗначення найпростіших у природі та житті людини. Встановлено, що найпростіші відіграють значну роль у колообігу речовин у природі. Багато видів найпростіших поїдають у водоймах бактерії та інші мікроорганізми. Найпростішими живляться різні види більших тварин (мальки риб). Деякі види найпростіших беруть участь в Утворенні крейди. Черепашок окремих видів використовують для визначення віку гірських порід. Деякі нвйпростіші можуть бути індикаторами ступеня забрудненості поверхневих вод - джерел водопостачання деяких країнах дуже поширені захворювання людини тварин, які спричинюються найпростішими (малярійним азмодієм, дизентерійною амебою, кокцидіями, споровикатощо), що завдає великих економічних збитків.


Галицько-Волинська держава. Внутрішня і зовнішня політика. (Контрольна) - Реферати Українською, курсові, дипломи - скачати безкоштовно на UkrReferat.com\nГалицько-Волинська держава. Внутрішня і зовнішня політика. (Контрольна)\tadmin\nTOC \_o «1-3» 1.\tОб‘єднання Волинського і Галицького князівства\nPAGEREF _Toc478817547 \_h 3 2. Боротьба за зміцнення Галицько-Волинської держави\tPAGEREF\n_Toc478817548 \_h 7 3. Занепад Галицько-Волинської держави\tPAGEREF _Toc478817549 \_h 11 Література\tPAGEREF _Toc478817550 \_h 12 Об‘єднання Волинського і Галицького князівства\nУ багатовіковій історії державотворчих змагань українського народу\nважливе місце посідали Волинь і Галичина.\nНа землях Волині вже в VII ст. сформувалось своєрідне квазідержавне\nоб’єднання — Дутгібський союз. Наприкінці Х ст. Підкарпаття й Волинь\nостаточно входять до Київської держави. Адміністративним осередком цих\nземель тоді був Володимир — місто, що його заснував і назвав своїм ім’ям\nкнязь Володимир Святославич. Він передав управління цим краєм\nВсеволодові — синові від полоцької князівни Рогніди Рогволодівни. Місто\nВолодимир стало осередком єпископства і важливим центром розвитку\nПісля смерті Ярослава Мудрого влада на Волині часто переходила з рук\nодного князя в руки іншого. Окрему князівську династію у Володимирі\nзапочаткував внук Володимира Мономаха Їзяслав Мстисдавич, який князював\nу Володимирі протягом 1135—1142 і 1146—1154 pp. Водночас 1146—1154 pp.\n(з перервами) Їзяслав був великим князем київським. Він, а пізніше його\nсин Мстислав Ізяславич спиралися на свої волинські володіння, ведучи\nборотьбу за утвердження на київському престолі.\nІнколи утворення князівств у відносно єдиній Давньоруській державі, що\nпосилилося в ХІІ ст., називають розпадом держави. Це неточно передає\nсуть історичних подій тієї доби: визначальним був не розпад, а навпаки\n—більш стійке, зумовлене економічним і політичним розвитком об’єднання\nтериторіальне близьких споріднених племен, входження яких до очоленої\nКиєвом держави раніше ще не мало тривкої основи. Виділення князівств\nстворювало умови для вдосконалення державного апарату, дальшого\nформування великого землеволодіння, розвитку сільського господарства,\nпіднесення каст — осередків ремесла й торгівлі» влади й культури.\nПро розвиток рільництва в галицько-волинських землях свідчать виявлені\nархеологами лемеші й чересла від плугів, наральники, а також мотики,\nокуття лопат, серпи, коси, жорна. У Галичині не пізніше середини XIII\nст.—дещо раніше, ніж у інших регіонах Східної Європи,—з’явилися водяні\nмлини. Виникає багато нових міст, що стають адміністративними та\nекономічними центрами земель і волостей. Значно вищого рівня досягло\nремісниче виробництво, у результаті вузької спеціалізації у багатьох\nгалузях з’явилася значна кількість ремісничих професій.\nМіські майстри виготовляли найрізноманітніші вироби — кольчуги, замки\nскладної конструкції. У «Слові о полку Ігоревім» згадуються мечі\nхаралужні, якими були озброєні воїни волинського князя Романа\nМстиславича. Цю назву історики довго не могли переконливо пояснити. Лише\nнедавно з’ясувалося, що околиці волинського села Харалуг були одним з\nнайбільших на той час осередком чорної металургії. Очевидно, саме тут\nвиготовлялися мечі харалужні або, принаймні, метал для них. Залізоробне\nвиробництво на основі місцевих запасів болотяної руди розвивалося і у\nнаддністрянських краях. Великими майстрами були галицькі й волинські\nювеліри (золотарі), будівничі, гончарі, ремісники, що виготовляли\nвисокохудожні вироби з кістки й каменю.\nЧи не найважливішою галуззю економіки Галицького Підкарпаття було\nсолеваріння. Виварену з сировиці (ропи) сіль формували у топки (конічні\nгрудки) й розвозили сухопутними й річковими шляхами далеко на схід,\nпівніч і захід. Про масштаби торгівлі сіллю можна судити з того, що під\nчас однієї з повеней на Дністрі поблизу міста Зудча (Жидачева) потонуло\nбільше трьохсот людей, які везли сіль на продаж.\nЗначно зростало, попри періоди занепаду, міське населення, особливо\nторговельно-ремісничий прошарок. Хоч господарство здебільшого було —\nнатуральним, господарські зв’язки в князівствах розвивалися\nінтенсивніше, ніж між князівствами. Зростало і значення транзитних\nторговельних шляхів, що перетинали територію князівств. Саме через\nгалицько-волинські землі проходив торговий шлях з Регенсбурга до Києва,\nякий сучасні дослідники називають частиною найбільшої суходільної\nторговельної магістралі Лісабон—-_ Пекін. На території\nГалицько-волинського князівства її перетинав шлях з Скандинавії й\nПрибалтики на Балкани, аж до Константинополя. Саме на цьому шляху, у\nДорогичині над Бугом, знайдено більш як 10 тис. свинцевих пломб. Деякі\nархеологи вважають їх позначками вартості хутряних грошей, інші —\nсхильні вбачати в пломбах митні знаки. Так чи інакше пломби засвідчують\nзначення Дорогичина у внутрішній і міжнародній торгівлі. Великими\nремісничими і торговельними осередками були також Галич, Володимир,\nПеремишль, Луцьк, Берестя та інші міста.\nНегативним явищем були міжусобні війни, які вели між собою більшість\nкнязівств. Ці війни знаменували вступ Давньої Русі в добу феодальної\n(удільної) роздробленості (ЗО—40-і рр. XII ст.). Часто володарі різних\nкнязівств вступали в коаліції міх собою. Князі намагалися залучити на\nсвій бік місцеву боярську верхівку, а бояри, в свою чергу,\nвикористовували міжкнязівські конфлікти для зміцнення своїх позицій.\nОслаблення князівської влади сприяло зростанню в ряді князівств ролі\nвіча, яке було формою участі міського населення в управлінні. Вічеві\nзібрання скликалися під дзвін дзвону. Нерідко на них приймались ухвали\n-про вигнання чи закликання князів, оголошення війни або укладення миру.\nДеякі історики вважають віче найважливішим залишком народоправства\nслов’янських племен, інші дослідники підкреслюють зростання впливів\nбоярства і заможних містачів, які не раз вдавалися до підкупу або й до\nпрямого насильства стосовно учасників віч.\nКнязівські міжусобиці стали особливо небезпечними перед загрозою\nзовнішніх ворогів, зокрема половців. Половці (кипчаки, кумани) в\nсередині XI ст. зайняли величезні степові терени —значну частину\nСередньої Азії, Північний Кавказ, Причорномор’я. Їх кочові племена\nдоходили до Підкарпаття, але особливо часто вони спустошували Південну\nКиївщину, Переяславщину, Чернігівщину. Окремі князі входили в союзи з\nполовцями і допомагали їм влаштовувати грабіжницькі набіги на землі\nінших князівств. Особливо відзначалися співробітництвом із половецькими\nханами князі з чернігівської династії Ольговичів.\nЩоб захистити землі від половецьких набігів, потрібно було об’єднати дії\nкнязівств, зокрема Київського, Переяславського, Чернігівського. Водночас\nправителям великих князівств доводилося боротися проти спроб\nвідокремлення вад них деяких удільних князівств, земель і навіть\nволостей. Нерідко поділу прагнули найвпливовіші місцеві боярські роди\n(так було в Галицькому князівстві). Об’єднавча діяльність деяких\nкнязівств знаходила підтримку міських ремісників та купців, частини\nбояр, особливо дрібних та середніх. Певна стійкість території князівств\nзначною мірою зумовлювалася природними межами, давніми культурними\nтрадиціями, складом населення. Так, Волинське князівство з центром у\nВолодимирі включало переважно територію колишніх племінних союзів\nдулібів — бужан —волинян. Основою території Галицького князівства,\nймовірно, були терени карпатських хорватів і північно-західні окраїни\nТривало започатковане раніше зближення протоукра-їнських племінних груп,\nзокрема полян, сіверян, дулібів, хорватів, уличів, тиверців. Цьому\nсприяли спорідненість мови і побуту, географічне положення, економічні,\nполітичні і культурні взаємовідносини. Згуртування споріднених племен\nприспішилося після виділення князівств, територія яких формувалася в\nмежах давніх’ племінних поділів.\nБоротьба за зміцнення Волинського князівства була нелегкою. Воно в\nокремі періоди своєї історії перетворювалося на своєрідну федерацію\nменших удільних князівств. Князі, які нерідко намагалися вести\nсамостійну політику, були в Луцьку, Псрссопниці, Дорогичині, а в окремі\nперіоди — також у Бузьку, Червені та інших містах. Після смерті 1170 p.\nМстислава Ізяславича Волинь була поділена міжйого синами: Роман став\nкнязювати у Володимирі, Володимир — у Бересті, Святослав — у Червені,\nВсеволод —у Белзі. Лише завдяки наполегливій об’єднавчій політиці Романа\nМстиславича було забезпечено єдність Волинської землі.\nДещо по-іншому склалась доля Прикарпаття. Тут уже 1084 p. утворилися три\nкнязівства, в яких панували брати Ростиславичі—правнуки Ярослава\nМудрого. Найстарший брат Рюрик Ростиславич володарював у Перемишльському\nкнязівстві, до якого входили землі над Сяном і Верхнім Дністром,\nприблизно до річки Стрий. Василькові Ростиславичу належало Теребовльське\nкнязівство, що охоплювало Поділля, Буковину, східну частину Українських\nКарпат. На північ від Теребовльського князівства лежало Звенигородське.\nВоно припало другому братові, Володареві, який після смерті Рюрика став\nкнязем. І у Перемишлі 1099 p. він спільно з Васильком теребовсльським\nпереміг військо угорського короля в битві під Перемишлем. Після цього на\nдеякий час припинились напади Угорського королівства на Підкарпаття.\nСин Володаря Володимир (якого літопис називає Володимирком) об’єднав\nПеремишльську, Теребовльську, Звенигородську землі у складі одного\nкнязівства. 1144 p. він зробив своєю столицею місто Галич над Дністром.\nЛише у Звенигородському князівстві деякий час правив його племінник Іван\nРостиславич (Іван Берладник). 1145 p. мешканці Галича повстали і «ввели\nу місто» Звенигородського князя. Проте в результаті кровопролитної\nборотьби Володимиркові вдалося не тільки витіснити Івана Ростиславича з\nГалича, а й приєднати до своїх володінь Звенигород.\nНайбільшої могутності Галицьке князівство досягло за часів правління\nВолодимиркового сина Ярослава Осмомисла.\nУтворення Галицько-волинської держави було подією великої історичної\nваги. Недаремно літописець називав Романа великим князем, «царем на\nРусі», «самодержцем всія Русі», причому слово «самодержець» уперше в\nлітописі вжито саме стосовно нього. Цей титул, перекладений з грецького\nтитулу візантійських імператорів —автократор, засвідчив зміцнення\nпозицій великого князя, підпорядкування своїй владі непокірних боярських\nугруповань. Великий князь Роман, з захопленням говориться в літописі,\n«одолів усі поганські народи, мудрістю розуму додержуючи заповідей\nБожих. Адже він кидався на поганих, як той лев, сердитий же був, як та\nрись…переходив землю їх, як той орел, ахоробрийбув, як тур, бо він\nревно наслідував свого предка Мономаха» (Галицько-волинський літопис).\nЗі смертю Романа розпочинається майже 30-річний період боротьби за\nгалицький стіл. Характерними рисами державного життя у цей час були:\nКормильчича (1213—1214 pp.);\n— безперервне втручання у внутрішні справи західноруських земель\nпроголошення «королем Галичини та Володимирїї» п’ятирічного угорського\nкоролевича Калмана (Коломана), одруженого з дворічною польською княжною\nСаломеєю (розпочата після цього воєнна окупація тривала від 1214р. до\n— наростаюча монгольська загроза, що вперше заявила про себе 1223 р. на\nяка успішно закінчилася 1238р.\nверхівку цих держав до утворення антимонгольського воєнного союзу.\nКоли полчища Батия рушили в Угорщину, Данило повернувся на рідні землі.\nа й чергове зіткнення зі свавіллям галицьких бояр, які запросили на\nр. у битві під галицьким містомЯрославом перемогу над військами\nкнязівства. В тому ж 1245 p. князь змушений їхати до Золотої Орди, щоб\nпідготовки вирішального удару по золотоординцях. Географічна\nне навідувалися ханські баскаки, тут не проводилися тотальні переписи\nрозташовані на горбах і з кам’яними стінами, відбулася реорганізація\nвійська: було сформовано піхоту, переозброєно кінноту (особливу увагу\nзосереджено на важкоозброєніи кінноті, ударів якої, як правило, не\nУгорщиною та Литвою. Шлюб дочки Данила та володимиро-суздальського князя\nАндрія Ярославича, молодшого брата Олександра Невського, скріпив воєнний\nсоюз двох най впливовіших руських князів. На жаль, ці зовнішньополітичні\nкроки галицько-волинського князя не привели до утворення антиординської\nкоаліції: По-перше, основні інтереси західних сусідів Данила були\nзосереджені на Заході, а не на Сході. По-друге, у 1252 p. Золота Орда\nзавдала спустошливого превентивного удару по Володимиро-Суздальському\nкнязівству, внаслідок якого князь Андрій втратив свій стіл і втік до\nІнокентій IV пообіцяв галицько-волинському князю реальну допомогу в\nтатар до участі в якому закликав Польщу, Чехію, Померанію та Сербію.\nНаприкінці 1254 p. Данило Галицький перейшов у наступ проти вїйськ\nПівденного Бугу. Случі та Тетерева. До його планів входило визволення\n1254 p. військовий союз, який було скріплено зарученням сина Данила —\nШварно та дочки Міндовга. Це різко змінює ситуацію — протягом 1255—1256\npp. безперервно триває протистояння з Литвою.\nназиває «безбожним, лихим, окаянним», Орда розпочинає 1258 p. новий\nВолодимира, Луцька, Львова, Кременця, Данилова та інших міст. Збереглися\nлише оборонні споруди неприступного Холму. Саме у цьому місті після\nсерйозної хвороби 1264 p. помирає князь Данило.\nПісля смерті Данила Галицького князівство знову втрачає свою єдність:\nйого землі було поділено між трьома нащадками князя — Левом, Мстиславом\nі Шварно. Прагнучи стабільності, Шварно укладає союз Галицького\nкнязівства з Литвою, але це об’єднання не було тривалим. Найпослідовніше\nпродовжував державницьку політику свого батька Лев Данилович (1264— 1301\npp.). Хоча він і був змушений визнати свою залежність від улусу Ногая,\nвсе ж саме цей князь приєднав до своїх володінь Закарпаття та Люблінську\nземлю. Завдяки цьому територія Галицько-волинської держави стала\nнайбільшою за всю свою історію.\nпід владою наступника Лева — князя Юрія І (1301—1315 pp.). Це був\nсвідчить встановлення 1303 p. окремої Галицької митрополії, яка\nКонстантинополі. За словами, польського середньовічного історика Яна\nДлугоша, Юрій І був «людиною спритною і шляхетною, щедрою до духовних\nосіб. Під час його правління Русь користувалася благами миру і\nНаступниками Юрія І стали його сини — Андрій та Лев II (1315—1323 pp.).\nбитві з військами хана Узбека молоді князі загинули .\nЛише 1325 p. внаслідок компромісу між місцевим боярством і правителями\nмазовецького князя Болеслава Тройденовича, сина Марії, дочки Юрія І\nГалицько-волинська держава вже пройшла. Період правління Юрія II став\nпоступовим занепадом Галицько-Волинського князівства: посилився\nординський вплив, безуспішною була боротьба з Польщею за Люблінську\nземлю, міста дедалі більше контролювалися іноземними купцями та\nремісниками, національна знать відійшла від адміністративної влади,\nмісцеве населення наверталося до католицизму.\nМасове невдоволення народу політикою Юрія II дало підставу боярам не\nВнаслідок боярської змови у квітні 1340 p. Юрія II Болеслава було\nотруєно. Після цієї події зберегти єдність колись могутнього\nГалицько-Волинське князівство відіграло надзвичайно важливу роль в\nсхідного слов’янства, сприяло ‘їхній консолідації та усвідомленню\nсхіднослов’янську державність на міжнародній арені.\nБойко О. Д. Історія України. — К., 1999\nДавня історія України. — К., 1995\nІсторія України: Нове бачення. — К., 1995\nНравственные аспекты журналистского видения мира в работах А. Радищева ‘Путешествие из Петербурга в Москву’ и А.С. Пушкина ‘Путешествие из Москвы в П\nРозміщення продуктивних сил Миколаївської області (курсова)


У Львові заборонили в'їзд автомобілів на тролейбусне кільце на вул. Грінченка - ZAXID.NET\nУ Львові заборонили в'їзд автомобілів на тролейбусне кільце на вул. Грінченка\nЗаборона почне діяти після встановлення відповідних дорожніх знаків\nСуспільство — Оксана Копильців, 20 вересня 2017 0\nТролейбуси на кільці на вул. Грінченка у Львові\nУ Львові заборонили в’їзд приватного транспорту на розворотне кільце тролейбуса на вул. Грінченка. Відповідне рішення у вівторок, 19 вересня, ухвалила міська комісія з безпеки дорожнього руху.\nЯк пояснив керівник служби диспетчеризації ЛКП «Львівелектротранс» Володимир Забавський, за маршрутом №13 (пл. Івана Підкови – вул. Грінченка) почали курсувати двосекційні тролейбуси. Однак через припарковані на розворотному кільці автомобілі тролейбуси не завжди вміщуються на своїй кінцевій зупинці по вул. Грінченка.\nУ зв'язку з цим комісія з безпеки дорожнього руху заборонила в’їзд приватного транспорту на тролейбусне кільце. Для цього Шевченківська райадміністарція встановить знаки, які позначають заборону проїзду («цегла») та смугу громадського транспорту.\nСхема руху на тролейбусному кільці на вул. Грінченка, яку затвердила комісія


НАШІ ГРОШІ. ЛЬВІВ » Фірма помічника депутата облаштує зупиночні комплекси підвищеного комфорту\nЛьвівська міська рада надала приватному підприємства «Вперед» право облаштувати зупинки громадського транспорту. Згідно з ухвалою, за яку проголосували депутати, підприємство має право на 28 зупинках громадського транспорту поставити «зупиночні комплекси підвищеного комфорту».\nУ чому безпосередньо буде полягати комфорт не зовсім зрозуміло. Виглядає на те, що на зупинках можуть з’явитися павільйони, що виконуватимуть функції магазинів і місця очікування одночасно. У всякому випадку, в ухвалі йдеться про «облаштування зупинок громадського транспорту із вбудованими тимчасовими спорудами». До їх вигляду і розміщення ряд зауважень висловили два міських управління – юридичне та транспорту і зв’язку. Перше наголошує на тому, що їх розміщення буде порушенням Єдиних правил ремонту та утримання автомобільних доріг, адже вони будуть стояти ближче ніж 5 м від проїжджої частини, а друге стверджує, що проект не розглянули в управлінні управління архітектури та історичного середовища і не погодили їх зовнішнього вигляду. Крім того в.о. начальника управління транспорту та зв’язку Олег Вілюра вважає за необхідне облаштувати нові зупинки санвузлами. З чого випливає, що поняття «підвищення комфорту» від фірми «Вперед» туалети не входять.\nЯкщо мер не накладе вето на ухвалу, то комфорт пасажирів фірма «Вперед» буде підвищувати протягом 5 років. Саме стільки буде діяти оренда 28 ділянок, більшість з них розташовані на Сихові, районі вулиць Наукова – Володимира Великого та Любінська – Виговського.\nВето мера є досить реальним, адже дана ухвала була внесена на розгляд останньої сесії міської ради, що відбулась 18 липня, як додаткова ухвала. Її лобіював особисто секретар ради Василь Павлюк. Міський голова вже не вперше не дає фірмі «Вперед» підвищувати комфорт громадян міста. В грудні 2011 року він також заборонив будівництво зупинок.\nВласниками приватного підприємства «Вперед» є Долінський Олег та Андрій Стадник. Перший колишній помічник міського депутата від «Свободи» Андрія Карбовника, тепер є помічником народного депутати від ВО “Батьківщина” Михайла Хміля.\nТеги:Вперед Долінський Олег Павлюк Василь


«Уперше бачу, щоб за вхід до церкви просили гроші» | Український тижневик Міст\n«Уперше бачу, щоб за вхід до церкви просили гроші»\nЦеркву Спаса на Берестові на території Києво-Печерської лаври у столиці України 2007-го закрили для відвідувачів через аварійний стан. Упродовж двох останніх років з’явилися кошти на реставрацію і наприкінці вересня храм знову відкрили.\n«Архітектура нова й нетипова. Таких храмів в Україні більше немає, — розповідає Аліна Кондратюк, начальниця відділу вивчення спадщини Києво-Печерського заповідника. 28 вересня на його території відкрили церкву Спаса на Берестові. Пам’ятку XI-XII cт., що належить до об’єктів світової спадщини ЮНЕСКО, реставрували два роки».\nХрам — це пам’ятка візантійської традиції. Аналогічні є в Греції та Македонії. Митрополит Петро Могила викупив церкву у греко-католиків. Спершу за неї правили занадто високу ціну. Хоч владика був заможний, усе ж влаштував показовий виїзд зі зброєю біля храму. Після цього ціну знизили. На західній стіні є напис церковнослов’янською про те, що Петро Могила дореставрував його 1643 року. 2007-го церкву закрили.\n«Технічний стан був аварійний. У покрівлі — багато дірок, приміщення затоплювало, — розповідає Анатолій Овчар, директор науково-реставраційних робіт. — Коли з’явилися кошти, по периметру зробили дренажну систему. Тепер вода падає у колодязь. Вологи в приміщенні позбулися за допомогою спеціальної установки. Встановили лавки з підсвічуванням. Увечері тут дуже гарно».\nНа подвір’ї храму на розпеченій сонцем гранітній плитці гріються троє бродячих псів. Поряд на зеленому газоні стоять нові лавки. Звідси відкривається панорама Дніпра. З коледжу культури та мистецтв, розташованого через дорогу, чути класичну музику. Кілька туристів читають на стендах історичну довідку про споруду.\nТочна дата будови невідома. Вчені припускають, що її звели за часів правління Володимира Мономаха — з 1113-го по 1125 рік. У літописах церкву Спаса на Берестові згадують як усипальницю. Тут поховані діти Мономаха — княжна Євфимія Володимирівна та князь Юрій Долгорукий. Берестове в ті часи було на околиці Києва, де розмістилася одна з княжих резиденцій.\nДо храму заходить турист із екскурсоводом. Їх зупиняє наглядачка. Каже, що вхід платний.\n«Уперше бачу, щоб за вхід до церкви просили гроші», — дивується англійською відвідувач.\nІз гідом рушають до церкви Всіх Святих за 100 м. Там кажуть, що купити квиток тільки в храм Спаса на Берестові неможливо. Необхідно брати абонемент на відвідини всіх церков за 80 грн. За годину фото- чи відеозйомки треба доплатити ще 2,2 тис. грн.\nУ кожному з трьох приміщень церкви сидять наглядачки з газетами в руках. Центральне — найбільше. Відвідувачів тут немає. Пахне цементом. Стіни та склепіння прикрашені фресками. З-під фарби помітно цеглу. «У храмі є одна з первісних фресок XII ст. — «Явлення Христа учням на Тивердіадському морі», — каже п. Кондратюк. — Ісус явився своїм учням. Апостол Петро вистрибнув із човна і поплив до нього. Але віри в нього було недостатньо й він став тонути. Христос його врятував — витягнув за руку. Фреска займає 80 кв. м, із них розкрито лише 20. Їх можна роздивитися зблизька та розгледіти пензель художника. Видно навіть рельєфні німби над головами святих. Ця унікальна деталь належить до балканської традиції, для нас нехарактерної. Темніший синій колір під фресками — то залишки живопису XVII ст. Коли вони відшаровуються, відпадають від стіни, тягнучи за собою і фресковий розпис».\nУ кімнаті праворуч від центрального входу розкопана яма, приблизно 2 м у діаметрі. Раніше на її місці стояв меморіал на честь князя Юрія Долгорукого. «Перед реставрацією церкви територію дослідили археологи. Знайшли поховання XV-XIX ст., — мовить Сергій Тараненко, завідувач сектору археології Києво-Печерського заповідника. — Також цікаві поховальні конструкції. Деякі з них викладені фрагментами давньоруської цегли. Такі бачу вперше».\nТретє приміщення храму нагадує музей. На трьох стендах представлені артефакти часів Київської Русі та XV-XIX ст. Є хрести, сережки, залишки зброї, уламки глечиків і зуб вовка. Одна з відвідувачок стає навшпиньки, щоб крізь збільшувальне скло роздивитися жіночу прикрасу, датовану IV-VІ cт. Вона подібна до двох крихітних грибочків. Жінки чіпляли їх на обруч для волосся.\nІрина Шевченко, «Газета по-українськи»


Чері Куку кліпса підкрилки / Elara / Jaggi / Kimo / QQ ≡ S11-3102040-Чері -《Купити в Україні》- Ціна 12 грн - ID1865\n❹ Кліпса підкрилки / Elara / Jaggi / Kimo / QQ\nЧері Куку кліпса підкрилки / elara / jaggi / kimo / qq S11-3102040-Чері - ID1865\nКліпса підкрилки / Elara / Jaggi / Kimo / QQ. Артикул: S11-3102040-Чері\n☝ Кліпса підкрилки / Elara / Jaggi / Kimo / QQ S11-3102040 як правильно замінити на Чері Куку?\n★★★★★ Рекомендуємо прочитати наші поради як поміняти запчастину Кліпса підкрилки / Elara / Jaggi / Kimo / QQ:\nПеред установкою зробіть огляд товару ➜ S11-3102040 на предмет його працездатності;\nКліпса підкрилки / Elara / Jaggi / Kimo / QQ не потрібно встановлювати на авто, якщо ви побачили, що щось не підходить;\n☝ Вигідна ціна на S11-3102040 і професійна консультація по запчастинах Chery QQ\nДля Chery QQ Кліпса підкрилки / Elara / Jaggi / Kimo / QQ - застосовується для ремонту таких систем як ➜ кузов.\nЦіна на каталожний номер деталі S11-3102040 - 12 грн.\nВідгуки про товар Кліпса підкрилки / Elara / Jaggi / Kimo / QQ (S11-3102040-Чері) - 12 гривень\nПоділіться Вашими враженнями про товар Кліпса підкрилки / Elara / Jaggi / Kimo / QQ


Домен і сайт продаються. Інформація: info@oneipower.com\nКільця для криниць, каналізацій. Кришки, днища.\n(+38) 067 123-45-67\nКільце криничне 1 м.\nРозміри, мм - 1000 * Ø970 * Ø800\nВага, т - 0,48\nКільце криничне 0,8 м.\nРозміри, мм - 800 * Ø970 * Ø800\nВага, т - 0,38\nКільця для каналізацій\n0,8 м./ 80\n1 м./ 80\n0,8 м./ 100\nРозміри, мм - 900 * Ø1200 * Ø1000\nВага, т - 0,70\n0,9 м./ 150\nРозміри, мм - 900 * Ø1700 * Ø1500\nВага, т - 0,90\n0,9 м./ 200\nРозміри, мм - 900 * Ø2200 * Ø2000\nВага, т - 1,30\nБетонна кришка 1 м.\nРозміри, мм - 140 * Ø1000\nБетонна кришка 1,2 м.\nРозміри, мм - 140 * Ø1200\nБетонна кришка 1,7 м.\nРозміри, мм - 140 * Ø1700\nБетонна кришка 2,2 м.\nРозміри, мм - 140 * Ø2200\nБетонне днище 1 м.\nРозміри, мм - 120 * Ø1000\nБетонне днище 1,2 м.\nРозміри, мм - 120 * Ø1200\nВ основному багато хто хоче купити залізобетонні кільця для колодязя в приватному секторі. Будівництво колодязя — це дуже відповідальний захід. Саме тому до колодязним кільцям висуваються особливі вимоги, оскільки вони відчувають величезне навантаження на стінки. Так, вони повинні відрізнятися високими характеристиками міцності, і при їх виготовленні повинна використовуватися арматура.\nТак що, перш ніж купити кільця для колодязя, обов'язково переконайтеся в їх відповідності всім нормам і вимогам. Від таких характеристик, доречі, залежить і вартість кільця для колодязів, так що радимо не поспішати купувати дуже дешеві кільця бетонні (Львів це чи ні ), адже це означає, що вони навряд чи відрізняються достатньою міцністю.\nТакож купити кільця колодязні можна і для інших цілей. Приміром, вони широко використовуються в монтажі різних комунікаційних систем: каналізаційних, газопровідних, дренажних, мережевих і водопровідних. Перш ніж купити бетонні кільця для каналізації, зверніть увагу на те, що у них повинні бути спеціальні пази, які міцно з'єднують між собою два сусідніх елемента і завдяки яким установка кілець каналізації проходить набагато легше, швидше і без ймовірності зміщення.\nКрім того, купити з/б кільця можна і для використання їх при будівництві тунелів (зокрема, для прокладки електромереж, тепломереж та телефонних кабелів). Також монтаж бетонних кілець необхідний у будівництві спеціальних конструкцій для очищення стічних вод — септиків.\nЯк вже говорилося, існують різні кільця залізобетонні, ціна на які варіюється від їх типу. Найбільш поширеними є кільця колодязні станів (кільця КС), за допомогою яких формується горловина криниці. Кільця залізобетонні, ціна на які залежить від їх параметрів, застосовуються в монтажі різних колодязів: водовідвідних, каналізаційних, оглядових.\nКожен завод бетонних кілець виробляє величезну кількість, так як виробництво залізобетонних кілець (Україна) не відрізняється особливою складністю. Головне тут — це щоб використовувалося спеціальне обладнання, а також повністю дотримувалася технологія виготовлення кілець із залізобетону. Зверніть увагу, що на дійсно якісні і відповідають всім нормам і вимогам ЗБ кільця ціна не може бути вкрай низькою.\n© 2014 Бетонні кільця.


"Люди, які не загубили себе": виходить книга про переселенців\nHome » Творчість » Література » “Люди, які не загубили себе”: виходить книга про переселенців\n“Люди, які не загубили себе”: виходить книга про переселенців\nStandard by Admin 20/01/2016 No Comments\nЛітературна агенція Discursus збирається випустити книгу “Переселенці. Люди, які не загубили себе”.\nЇї упорядником стала Світлана Ославська. Книга розповідає історії людей, які були змушені покинути свої домівки через війну на Донбасі, але, попри це, знайшли своє місце в житті і ведуть активну діяльність в різних сферах.\n“Нинішня російсько-українська війна на Донбасі спричиняє колосальні суспільні зміни. Це відбиток на довгі роки, який відчуватимуть не лише очевидці, учасники подій, а й їхні нащадки. Доля внутрішньо переміщених осіб – один з найдраматичніших наслідків цієї війни. “Переселенці. Люди, які не загубили себе”- це долі конкретних людей, які нині живуть в столиці, Львові, Івано-Франківську. Більше того, вони не лише там мешкають, а ведуть активну діяльність в різних сферах. Вони помітні, вони розвиваються самі, а заодно розвивають і свої нові міста. Тим ця книга й важлива – щоб переселенці, в яких не все складається добре, побачили приклад, як можна реалізовуватись. Не варто опускати руки, треба рухатися далі”, – розповів Cultprostir директор видавництва Discursus Василь Карп’юк.\nІсторії, які увійдуть до книги, раніше публікувалися на сторінках видань Insider, Ufra та “УП. Життя”.\nМаргарита Сурженко “Квартира київських гріхів”\nШлях до успіху: виходить книга про 10 успішних…\nNext Топ-50 найкращих дитячих книжок\nPrevious “Козаки” повертаються: в Україні виходять нові мультики


Дізнайся свою кармічну задачу по знаку Зодіаку - MamaBag\nКозероги уособлюють собою перемогу над лінню. Не всім вдається це зробити, але прагнути до цього повинні всі представники цього Знака. Це схоже на дилему, тому що в голові у Козерогів завжди борються дві сутності, одна з яких хоче розвитку, роботи над собою, а друга – нічого не робити.\nКармічна завдання Водоліїв – це прогрес. Без Водоліїв не вийшло б винайти всі основні прилади сучасності. Звичайно, в кам’яному столітті ми б не залишилися, але завдяки їх навичкам і амбіціям, а також уяві ми з вами маємо те, що маємо: електрику, комп’ютери, машини, літаки і так далі.\nРиби – це ті люди, через яких Всесвіт живить наш світ любов’ю. Так, Риби не відрізняються від інших людей, але в їх душах є щось таке, чого в інших немає. Це родзинка, краса, бажання любити і бути коханими. Вони вчать багатьох з нас цьому прекрасному почуттю.


Порошенко спонукав Шокіна піти з ГПУ: змушував відмовитися від розслідування "газової" корупції - ЗНАЙ ЮА\nСправа про "газову" корупцію обростає новими подробицями\n29 вересня 2019, 09:52\nВіктор Шокін, екс-генпрокурор України, дав свідчення у справі екс-віце-президента США Джо Байдена, які стали публічними.\nШокін повідомив, що Петро Порошенко, який на момент подій був президентом України, змусив Шокіна написати заяву на звільнення. Порошенко пояснював це тим, що на нього чинив тиск Джо Байден. Нібито, екс-віце-прем'єр США погрожував тим, що Україні не передадуть 1 млрд субсидій до того, поки Шокін не буде звільнений про це передає видавництво "Хвиля".\nШокін додав, що Порошенко добре відгукувався про його роботу після звільнення, публічно розповідав, що Шокін прекрасно справлявся на своїй посаді - провів реформи в прокуратурі і сформував спецвідділ по боротьбі з корупцією.\nШокін уточнив, що офіційна версія його виходу з ГПУ - недостатній рівень довіри громадськості. Однак, ні серед українців, ні серед американських чиновників недовіру Шокіну ніколи не висловлювали.\nРеальною ж причиною звільнення, зі слів Шокіна, було те, що він почав розслідування у справі про корупцію в компанії Burisma Holdings. Компанія займалася виробництвом природного газу на території України, і одним з членів Ради директорів був ніхто інший як Хантер Байден, син Джо Байдена. Білий дім чинив тиск на Шокіна, щоб він припинив розслідування.\nМабуть, і сам Джо Байден підтримував Burisma Holdings, як припускає Шокін. Якби розслідування продовжилося, то воно могло б вилитися в неминучий світовий скандал і сильно позначився на репутації Джо Байдена.\nШокін також розповів, що Порошенко багато разів просив його припинити розслідування справи про Burisma Holdings, але Шокін був не згоден на такий крок і прийняв рішення піти з поста ГПУ. Шокін визнає, що звільнився він під тиском Порошенко, на якого впливав Джо Байден.\nНагадаємо, раніше адвокат Трампа Джуліані розповів про "особисті інтереси" в Україні: причому тут Байден.\nТакож Знай.Uа писав, що Зеленський і Трамп провели скандальну бесіду: опубліковано повний текст.\nТеги: Віктор Шокін Петро Порошенко


Наввипередки з зомбі: в Харкові пройде геллоуінський забіг на швидкість - ikharkovchanin.com\nНаввипередки з зомбі: в Харкові пройде геллоуінський забіг на швидкість\nУ Харкові в суботу 26 жовтня пройде спеціальний забіг для любителів Гелловіну і костюмів. Організатори марафону підготували для харків’ян кілька дистанцій на різну довжину забігу, які потрібно буде подолати за певний час, повідомляє “Я харків’янин”.\nСам “марафон” пройде в парку Горького, про що організатори заходу повідомили на своїй офіційній сторінці в соціальних мережах.\nВсього для учасників буде наданий вибір з трьох дистанцій на два з половиною, п’ять і десять кілометрів. Кожна дистанція передбачає певний час на її проходження. Крім цього, є ще одна важлива умова, не дотримуючись якої взяти участь в забігу не вийде – всі учасники повинні з’явитися на лінію старту в своїх гелловінських костюмах.\nЗбір учасників забігу призначений на дванадцяту годину дня в суботу біля ресторану «Мисливський двір» в парку Горького. Перед початком змагань буде проведена зомбі-розминка і після неї о дванадцятій годині сорок п’ять хвилин почнеться перший забіг. Для батьків, чиї діти бажають брати участь в забігу, організатори уточнили, що це можливо, однак лише в супроводі тат і мам.\nхэллоуинский забег на скорость\nPrevious articleУ Харкові відкрили музей екоплакату «4-й Блок» з анімацією і доповненою реальністю\nNext articleЗберігали кукурудзу в музейному експонаті: на Харківщині знайшли 120-річну скриню Louis Vuitton із загадковою історією


З днем ангела Михайла, привітання з Михайлом Українською\nДень ангела Михайла свято відзначають 19 вересня та 21 листопада (Собор святого архистратига Михаїла), всього більше 24 разів на рік. Михайло у перекладі з єврейського означає “подібний Богу”. Коли саме святкують іменини Михайла та привітання з Михайлом у: віршах, картинках та листіках знайдете нижче на цій сторінці.\nКоли святкують Михайла\nВітання з днем ангела Михайла Українською\nПривітання з Михайлом в прозі\nПривітання з іменинами Михайла\nКартинки з днем Михайла скачати\nІкона св. Архангела Михаїла (скачати)\nМихайло значення імені\nПоходження імені Михайло: З давньоєврейської мови – богоподібний, “божественний, “хто, як Бог?”. У християн Михайло – князь Великий, що стоїть за синів народу, Ангел милосердя за людей перед Богом, провідник небесного воїнства в останній битві проти сил Зла.\nХлопчик, названий Михайлом, може розраховувати на захист Бога. Це говорили ще давні люди.\nГарний сім’янини та люблячий батько. В нього зазвичай народжуються хлопчики. Любить дітей та тварин, часто має музичні та організаторські здібності. Варто зазначити, що цей чоловік відрізняється впертістю та мудрістю. Він майже завжди ухвалює правильні рішення. Ризиковий, але не кидається в безрозсудні авантюри, стрімголов.\nЗменшувальна форма імені Михайло: Мішенька, Мішанька, Міміша, Мішута, Мішаня, Мішуля, Мішуня, Мішука, Міха, Міхай, Міханя, Міхася, Міня, Мінька.\nКоли свято Михайла (Михайлів день) дата\nЗа православним (церковним) календарем свято Михайла відзначається більше 24 разів на рік в такі дати:\nІменини Михайла у січні\n14 січня— на честь мученика Михайла.\n24 січня — на честь преподобного Михайла Клопського, Новгородського.\nІменини Михайла у лютому\n27 лютого — іменини на честь благовірного князя Михайла Чернігівського.\nІменини Михайла в березні\n23 березня — на честь мученика Михайла Солунського.\n27 березня — іменини на честь благовірного великого князя Ростислава-Михайла.\nІменини Михайла у квітні\n29 квітня — на честь мученика Михайла Вурліота.\nІменини Михайла у травні\n15 травня — іменини на честь благовірного та рівноапостольного царя Бориса, у Святому Хрещенні Михаїла.\nІменини Михайла в червні\n3 червня — день ангела Михайла на честь благовірного князя Михайла Муромського, сина святого благовірного князя Костянтина Муромського.\n5 червня — на згадку про преподобного Михайла, Сповідника, єпископа Сінадського та преподобномученика Михайла.\n28 червня — святителя Михайла, першого митрополита Київського, всієї Росії чудотворець.\nІменини Михайла в липні\n12 липня — День ангела на згадку про мученика Михайла, садівника, Афінського.\n16 липня — на честь блаженного Михайла Сольвичегодського.\n17 липня — святителя Михайла, архієпископа Афінського.\n25 липня — День ангела на згадку про преподобного Михайла Малеїпа.\nІменини Михайла в серпні\n11 серпня — преподобномученика Михайла.\nІменини Михайла у вересні\n9 вересня— священномученика. Михайло Воскресенський Стефан (Нємков) і що з ними в Н. Новгороді.\n19 вересня — день ангела на згадку про архістратига Михайла.\nІменини Михайла у жовтні\n3 жовтня — на честь благовірного князя Михайла Чернігівського, мученика та сповідника, чудотворця.\n13 жовтня — на честь святителя Михайла, митрополита Київського та всієї Русі.\n14 жовтня — на згадку про преподобномученика Михайла, ієгумена Зовійського, і з ним 36 преподобномучеників.\n15 жовтня — мученика Михайла Казанського.\nІменини Михайла у листопаді\n21 листопада — свято Михайла Чудотворця або собор святого архистратига Михаїла та інших Небесних Сил, новомученик Михайло, блаженний Чернігівський.\nІменини Михайла у грудні\n5 грудня — благовірного князя Михайла Тверського, мученика та праведного Михайла, воїна.\n31 жовтня — преподобного Михайла сповідника.\nПривітання з Михайлом (вірші поздоровлення з днем ангела Михайла) текст українською мовою\nМихайле, хай Ангел тобі помагає\nМихайло, хай життя, як вишиванка\nА тобі, Михайле, довгих літ!\nПривітання з Михайлом в прозі своїми словами (проза)\nДень ангела сьогодні у тебе Михайло з цим святом я вітаю! Здоров’я, мудрості й добра тобі на триста год бажаю!!!\nВітаю з Днем святого Михайла. Бажаю ніколи не відступати від свого, завжди вірити в себе і горіти вогнем надії. Михайло, будь щасливий, коханий, живи з почуттям свободи і радості, мрій і йди за покликом свого доброго серця!\nПривітання з іменинами Михайла українською мовою скачати\nМіша ми тебе вітаєм\nРадості тобі й добра\nЩиро серцем обіймаєм\nІ бажаємо тепла\nІ любові і натхнення\nІ квітучої весни\nХай розтануть всі сніги.\nПривітання наше лине\nдо іменинника Михайла!\nСонця і квітів до настрою даруємо,\nлюбимо, цілуємо, радіємо й шануємо!\nМилий наш Михайле\nНині свято твоє,\nХай життя квітує,\nРадістю й любов’ю\nХай світанок завжди\nГосподь Бог від лиха\nКартинки з днем ангела Михайла скачати (листівки, откритки поздоровлення)\nМихайлове чудо картинки (откритки, листівки з днем ангела у Михайлів день)\nПривітання з днем ангела Михайла відео (музичне привітання)\nчитайте також: універсальні привітання з Днем Ангела що підійдуть для кожного, молитва до Архангела Михаїла.\nЦі поздоровлення з днем ангела Михайла підійдуть для привітання дорогих вам людей, скачати їх на телефон (комп’ютер) можна натиснувши на кнопку “Скопіювати” яка розташована біля кожного тексту, для того щоб скачати картинку натисніть на надпис “скачати картинку”. Діліться цією сторінкою свято Михайла в соцмережах та відправляйте її в мессенджер.\nГоловна → Література → Привітання Українською мовою → З днем ангела Михайла


Проблеми, що хвилюють українських видавців і книгорозповсюджувачів - Колонка експерта - Портал української книги\nПортал української книги Колонка експерта Проблеми, що хвилюють українських видавців і книгорозповсюджувачів\nПроблеми, що хвилюють українських видавців і книгорозповсюджувачів\nПрезидент Української асоціації видавців та книгорозповсюджувачів\nВидавничий бізнес в Україні активізується, хоча повільніше, ніж хотілося б. Зростає кількість назв як свідчення активного пошуку видавцями нових жанрових ніш або нових тем у старих. Але, на жаль, ступінь доступності цих новинок для українського читача є достатньо віртуальною, оскільки 2/3 тиражів не виходять за межі тисячі примірників, а сумарні тиражі українських видавництв упродовж останніх трьох років не перевищують межу виробництва 1,2 книги на рік на одну українську душу населення. І це з урахуванням держзамовлення на підручники за бюджетні кошти.\nВплив політичної ситуації на стан видавничого бізнесу, безперечно, присутній, книга — продукт соціальний, і будь-які потрясіння, що відбуваються в суспільстві, одразу ж знаходять своє відображення у зниженні купівельного інтересу до книги. Нинішня політична ситуація в Україні — не виняток. І хоча сьогодні, порівняно з минулим роком, отримані від продажу книг суми зросли, це пов'язано аж ніяк не зі збільшенням кількості проданих примірників, а зростанням ціни. І, що найсумніше, нинішнього року різко посилилась тенденція до подальшого зниження розмірів середньостатистичних тиражів.\nТемпи їхнього зростання значно відстають від темпів зростання назв. Так, починаючи з 2005 року, сумарні тиражі збільшились у середньому на 2 мільйони з невеликим на рік, або на 4 %. Нинішнього ж року через різні причини, зокрема й соціально-політичні, спостерігається тенденція до зменшення тиражів. Станом на 27.10.2008, за даними Книжкової палати України, падіння обсягів сумарного тиражу, порівняно з даними на аналогічний період 2007 року, становить 6%, або майже 2,5 млн. примірників. Найвірогідніше, що навіть після "підтягування хвостів" з недоотриманих обов'язкових примірників, за якими ведеться облік Книжковою палатою України, вітчизняні видавці навряд чи перевищать показники 2007 року за загальним тиражем. Водночас очікується подальше зростання кількості назв. За підсумками 2008 року, їх може бути в межах 21 тисяча. А якщо із цього обсягу вирахувати навчальну і соціально значущу літературу, яка видана за бюджетні кошти і не є предметом ринкових відносин, то середній тираж книжок, що надходять у вільний продаж, становитиме менше тисячі примірників.\nАналіз даних, що характеризують випуск видань за мовами, підтверджує сталу тенденцію до збільшення кількості видань українською мовою, що склалася останніми роками. І хоча сумарні цифри за рік свідчать, що україномовних видань в Україні виходить більше, ніж російськомовних (що цілком об'єктивно), то з точки зору суто ринкової книги (без урахування бюджетних видань і навчальної літератури) ці пропорції мають зовсім інший вигляд — російськомовні видання становлять 51% від загального тиражу, а україномовні — майже 45%.\nПрактично всі існуючи нині в Україні книжкові мережі перебувають у дуже великій залежності від російського бізнесу, оскільки їхня асортиментна база на 80—90% наповнена продукцією провідних російських видавництв. Головний масив у поставках російської книги займає розважальна книга, проте достатньо широко представлена й інша література — гуманітарна, наукова книга, підручники для вищої школи тощо. Точні обсяги імпортованої із Російської Федерації книги в Україну сьогодні не може назвати ніхто, оскільки все ще зберігається досить велика кількість контрабандних і приватних поставок, які не враховує офіційна статистика. Але суми, отримувані останніми роками від реалізації російської книги в Україні, оцінюються приблизно в 350 млн доларів США на рік.\nВідомо, що саме читач формує споживчий попит на книжкову продукцію, і його переваги мають свої особливості, які змінюються залежно від сезону. В середньому впродовж року вони змінюються у такому порядку:\nлітература, що має прикладний характер;\nЩодо безумовних бестселерів, з-поміж українських авторів — це "Москалиця" (М. Матіос) та "Дві хвилини правди" (І. Роздобудько), з-поміж російських видань, що реалізуються в Україні нинішнього сезону, найбільшим купівельним попитом користуються романи "Телки" (С. Мінаєв), "Цари" (Н. Маккіавеллі), "История Европы" (Н. Девіс) і твори Б. Акуніна, які традиційно успішно продаються.\nКнижкова торгівля в Україні все ще перебуває в достатньо складному становищі, оскільки кількість книгарень, порівняно з 1990 роком, нині суттєво зменшилась, тоді їх було понад 4 тис., а сьогодні менше 600. І навіть створювані нині книжкові крамниці не можуть компенсувати втрати книжкової торгівлі упродовж останніх років.\nУ червні нинішнього року УАВК вдалося добитися підписання Прем'єр-міністром України Ю. Тимошенко Роз-порядження "Про вимоги щодо функціонування об'єктів роздрібної торгівлі книжковою продукцією", відповідно до якого встановлюються обов'язкові норми забезпечення населення України книготорговими площами. Розмір цих площ визначається кількістю населення на конкретній території. Щоб влада на місцях відчула відповідальність, а не сприймала це розпорядження як рекомендацію, що ні до чого не зобов'язує, на його основі розроблено зміни до Закону України "Про державні соціальні стандарти і державні соціальні гарантії", із прийняттям яких Верховною Радою органи влади нестимуть пряму адміністративну відповідальність за закриті раніше книжкові магазини.\nСеред актуальних і дуже важливих факторів, які впливають на зменшення тиражів, є падіння інтересу до читання. Крім загальносвітових тенденцій і причин, що їх зумовили, в Україні існували і продовжують існувати явища, що негативно впливають на ставлення населення до освіти і книги як обов'язкової складової цього процесу. На жаль, ще не зовсім відійшли у минуле психолого-соціальні нашарування 1990 років, народжені правовою вакханалією і беззаконням бандитсько-рекетирських угруповань. Тоді головним вважалося "добре влаштуватися" для того, щоб можна було "мати гарний навар". Для цього в умовах 1990 років наявність освіти і начитаність були не просто не обов'язковими, а навіть зайвими якостями. За відсутності будь-яких дій з боку держави для розвінчування подібної тогочасної "ідеології вулиці та бізнесу" цікавість до читання стала справою лише сім'ї, де зберігалась традиція читати, яка передавалася дітям у спадок.\nДо останнього часу наша держава оминала тему пропаганди читання стороною, і вона залишалася справою суто громадських організацій. Найефективнішим заходом була і залишається програма "Книгоманія", що проводилася упро-довж кількох років Львівською громадською організацією "Форум видавців", організатором найбільшої української книжкової виставки. В рамках цієї програми упродовж року проводиться конкурс на найактивнішого юного читача.\nНинішнього року в ньому взяли участь 170 тис. школярів. 110 переможців конкурсу з усіх регіонів України стали гостями Форуму видавців у Львові і мали можливість познайомитися з містом, зустрітися з вітчизняними авторами, придбати книги, які їм сподобалися. Ця акція фінансувалася Форумом.\nПісля тривалого і системного тиску з боку Української асоціації видавців та книгорозповсюджувачів через друковані та електронні ЗМІ цього року влада також розпочала рух у цьому напрямі. На рівні уряду в травні 2008 року була затверджена "Концепція державної цільової програми популяризації вітчизняної книжкової продукції на 2009—2012 роки". Зараз на основі цієї Концепції закінчується розроблення власне самої програми. Її проект уміщує досить велику кількість заходів, мета яких — сприяти активізації зацікавленості населення України, особливо молоді, книгою та читанням. Однак, коли і як ця програма пройде свою державну легітимізацію і за рахунок чого виконуватиметься, прогнозувати в умовах чергової політичної та економічної кризи дуже важко.\nУкраїнська книга хоч і повільно, але все помітніше інтегрується у видавничий простір Європи. Поступово сучасні українські автори А. Андрухович, М. Матіос, С. Жадан, А. Кокотюха, І. Роздобудько та інші стають відомими європейському читачеві завдяки виданню їхніх творів польською, чеською, німецькою, хорватською, французькою мовами. Найпопулярнішим у Західній Європі можна назвати Андрія Куркова. І, як правило, відгуки про цю літературу з боку європейців позитивні. Діяльно питанням просунення українських авторів на європейський книжковий ринок зай-мається львівське видавництво "Кальварія", у списку пропозицій якого нині понад 100 назв 35 авторів.\nКонтакти українських видавців з російськими в цьому напрямі менш активні. Хоча окремі українські видавництва і набувають права на видання російських авторів в Україні українською мовою, але це швидше епізоди, ніж система. Втім, як і набуття російськими видавцями прав на видання творів українських авторів в Росії.\nВідносини, існуючі в усьому видавничому світі, коли імпортуються права на видання, а не саме видання, в на-шому випадку замінюються саме прямими поставками готової книжки із Росії. Заповнюючи жанрові ніші на книжковому ринку України, російська книга за рахунок своєї масовості й ширшого асортименту постійно "пресингує" власне українську книгу. Наш вітчизняний видавничий бізнес, будучи фінансово та економічно малопотужним, не здатен активно конкурувати в себе вдома з імпортною продукцією на всьому величезному полі "жанрової" битви. Однак не виключено, що в недалекому майбутньому будуть створені умови, коли у відносинах між українськими і російськими видавцями розпочнуться системні зміни, які базуватимуться на поступовому нарощуванні обсягів купівлі прав і видання в Україні російських авторів, але українськими видавцями, незалежно від мови видання. І, власне, скорочення поставок готової книжкової продукції. В усякому разі здійснення цих змін на законодавчому рівні УАВК поставлено на порядок денний.\nПроблеми, які хвилюють сьогодні книговидавців і книгорозповсюджувачів, — це реалізація наміченого УАВК ще кілька років тому комплексу заходів, виконання яких дасть змогу збільшити обсяги виробництва і реалізації вітчизняної книги в Україні та за її межами. Частково ці заходи знайшли своє відображення в Указі Президента України від 26 березня 2006 року "Про деякі заходи з розвитку книговидавничої справи в Україні". Сьогодні, використовуючи всі можливі методики, необхідно змусити владу вчинити дії, які вкладаються в систему, розроблену УАВК.\n18 вересня 2008 року Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо державної підтримки книговидавничої справи в Україні", яким для суб'єктів видавничого бізнесу продов-жені пільги з оподаткування до 1 січня 2015 року. Тобто, впродовж найближчих шести років українські видавці, по-ліграфісти, які виготовляють книжкову продукцію, будуть звільнені від необхідності платити ПДВ і податок на прибуток, а книжкова торгівля — ПДВ.\nКрім того, розроблено механізми зі спеціального режиму кредитування видавничої галузі України. Підготовлений спільно із службою віце-прем'єр-міністра проект постанови Уряду передбачає покриття за рахунок бюджету облікової ставки Національного банку України по кредитах, що використовуються суб'єктами видавничої справи для розширення асортиментної бази і збільшення тиражів видань, удосконалення технологій і модернізації технічного парку поліграфічного виробництва, будівництва і обладнання книжкових магазинів. Сподіваємось, що ця постанова запрацює з 1 січня 2009 року, і підприємці, що займаються видавничим бізнесом, зможуть залучити впродовж наступного року до 500 млн гривень кредитних ресурсів під 8—9 % річних.\nПаралельно у Верховну Раду України направлено узгоджені з урядом проекти змін до законів України "Про оренду комунального і державного майна" та "Про приватизацію комунального і державного майна", якими до двох законів передбачено першочергове право видавництв і книгарень:\nукладати і переукладати договори оренди на використання площ у будівлях, що знаходяться в комунальній чи загальнодержавній власності, без будь-яких додаткових умов конкурсів і тендерів;\nна пільгові ставки орендної плати, що не перевищують 4 % від оціночної вартості орендованих приміщень;\nна викуп орендованих приміщень без конкурсних процедур.\nЗазначеними змінами (на момент прийняття їх Верховною Радою) як центральним, так і регіональним органам влади також буде заборонено передавати в оренду приміщення, зайняті видавництвами і книгарнями, організаціям та установам, рід діяльності яких має інше призначення. В разі відмови орендатора від цих площ або його банкрутства на місці книжкової крамниці все одно в подальшому може бути тільки книгарня.\nНині на погодженні в уряді знаходиться проект змін ще до одного Закону України — "Про розповсюдження примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп'ютерних програм і баз даних". Цими змінами передбачається введення маркування голографічною маркою всієї імпортної книги, що легально надходить в Україну. Мета цього закону — запобігти контрабандним потокам і забезпечити контроль над обсягами і жанровою спрямованістю літератури, що ввозиться на територію нашої країни. Готуються ще документи, завдання яких — запуск механізмів, що дадуть змогу якщо не викорінити виготовлення контрафактної продукції, то, в усякому разі, різко скоротити кількість бажаючих займатися цим.\nТому основне завдання УАВК — добитися, щоб перераховані вище й багато інших, дрібніших проектів законів, указів і постанов перейшли до розряду чинних, отримавши юридичну силу після затвердження їх на відповідному рівні. Це дасть можливість уперше за 17 років існування незалежної України створити цілісну правову базу, що забезпечує реалізацію системної стратегії розвитку видавничої справи в Україні.


Шахрай зі Львівщини вкрав $25 тис. під час проведення ритуалу з притягування грошей - ZAXID.NET\nШахрай зі Львівщини вкрав $25 тис. під час проведення ритуалу з притягування грошей\nСуспільство — Катерина Родак, 4 червня 20180\nЛьвів'янка віддала шахрайкам ₴75 тис. за зняття вроків ZAXID.NET\nСтрийський суд на 850 грн оштрафував шахрайку, яка вимагала гроші за зняття вроків ZAXID.NET\nРитуал з притягнення грошей шахрай проводив вдома у потерпілого чоловіка\nМешканець Львівської області ошукав селянина з Тернопільщини на 25 тис. дол, представившись йому мольфаром. Шахрай вкрав гроші під час ритуалу з їх притягування.\nЯк повідомив відділ комунікації Нацполіції Тернопільської області 4 червня, у Збаразький відділ поліції звернувся чоловік з одного із місцевих сіл з проханням встановити особу, яка шахрайським шляхом заволоділа його грошовими коштами в сумі 25 тис. доларів.\nЗа словами збаражчанина, влітку минулого року друзі познайомили його з чоловіком, який нібито успадкував від бабці унікальний дар передбачування. Під час розпивання спиртних напоїв господар розповів, що живе сам, бо дружина трагічно загинула в Італії, а син перебуває на заробітках. Після почутого шахрай заспокоїв нового знайомого і пообіцяв, що незабаром той отримає велику суму грошей.\n«Через деякий час дзвонить молодший син з-за кордону і розповідає, що до нього телефонував якийсь адвокат з Італії і хоче мої дані. Син надав йому необхідну інформацію і сказав найти сторінку іноземця у соцмережах. Я знайшов того чоловіка - на сторінці написано було, що він представник юридичної фірми, яка займається проблемами українців в Італії», - розповів чоловік.\nПід час переписки адвокат повідомив, що чоловіку виплатять страхівку за смерть дружини, а це близько 250-300 тис. євро. Для цього потрібно виготовити закордонний паспорт та підготувати пакет документів. Цією новиною житель Збаражчини поділився зі шахраєм.\n«Переговорили і він каже, щоб все було напевне, треба з нашого боку гроші залучити, бо гроші притягують гроші. Для цього необхідно десь 20-25 тисяч залучити», - розповів чоловік, зазначивши, що одразу зняв ці кошти у банку.\nДля проведення ритуалу притягування грошей шахрай наказав підготувати свячену воду, ікону Георгія Переможця, гіпс та землю з могили дружини. При зустрічі шахрай збив ящик з дощок під розмір ікони і почав готувати дивну суміш.\n«Я все виніс і гроші теж. Він почав гіпс заміщувати на свяченій воді, якої було 5 літрів. Замісив і спитав, де земля, а я її в хаті лишив. Тому пішов по землю, а гроші залишив біля нього на дворі на столику», – розповів мешканець Тернопільщини.\nКоли чоловік повернувся, то його гроші зникли, на що шахрай повідомив йому, що залив їх у гіпс. Він також попросив чоловіка не розбивати залиту суміш доти, доки він не отримає грошей з Італії. Проте італійський адвокат раптово перестав відповідати у соцмережах, а чоловік, який представлявся мольфаром, пропав.\nЗрештою чоловік звернувся до поліції, куди приніс ящик згіпсовою схованкою. Коли поліцейські розбили гіпс, то коштів там не було. За цим фактом було порушене кримінальне провадження за частиною 4 статті 190 ККУ. Згодом правоохоронці відшукали шахрая, і ним виявився 32-річний житель Львівської області. Його місце перебування встановлюється.


День соборності України 2015 | Національний еколого-натуралістичний центр\n22 січня український народ щорічно відзначає День соборності України. Вихованці Національного еколого-натуралістичного центру учнівської молоді МОН України завжди проявляють себе як палкі патріоти, і тому цього року відзначили цей святковий день флешмобом «Серце України».\nЮннати та педагоги розтягнули великий прапор України у формі серця на знак єднання країни та стремління до миру на всіх її теренах, а також урочисто заспівали гімн, що супроводжувалось традиційним підняттям державного прапору України на флагштоці.\nСвято соборності України нагадує нам, що Україна є нероздільною, що немає окремої Східної та Західної України – у нас єдина держава, і ми – єдиний народ.\n« Семінар-практикум «Розвиток творчого потенціалу та самоконтролю у школярів через лабораторні та практичні роботи з природознавства»\nПедагогічна майстерня вчителів-логопедів ДНЗ »