Облік кількості і якості земель. :: Земельний кадастр і аналіз проекту використання земель Космацької сільської ради Богородчанського району Івано-Франків :: Матеріали | novageografia.com\nЗростаюча потреба в інформації про землю як основу земельної реформи, планування землекористування, розвитку і управління земельними ресурсами спостерігається в усьому світі. Земля – основне джерело матеріального благополуччя. Як в приватному так і в громадському секторі інформація про землю є основою для прийняття рішень, пов’язаних з розвитком і управлінням, інвестиціями. Органи державної виконавчої влади і місцевого самоврядування повинні мати можливість вирішувати складні завдання і приймати рішення з використанням великих обсягів географічно-пов’язаних даних. При цьому типові рішення повинні прийматись швидко і професійно.\nНа сучасному етапі проведення земельної реформи, необхідно врахувати стан земельних ресурсів не тільки в правовому але й в господарському і природному відношеннях. Це означає, що право володіння і користування землею в нашій державі нерозривно зв’язане її господарсько-доцільним користуванням відповідно до призначення тієї чи іншої частини земельного фонду. Тому дотримується єдність реєстрації земельних ділянок і державного обліку земель.\nОблік земель слід розглядати, як державний захід щодо накопичення, систематизації й аналізу всебічних відомостей про кількість, розміщення, господарське використання земельних ресурсів та їх природний стан .\nЗемля є всезагальною умовою процесу виробництва, тому облік землі необхідно вести в усіх галузях народного господарства в розрізі основних категорій земельного фонду.\nОблік кількості земельвідображає відомості, які характеризують кожну земельну ділянку за площею та складом угідь.\nОблік земель – це державний захід, щодо накопичення систематизації й аналізу всесторонніх відомостей про кількість, розміщення та господарське використання земельних ресурсів.\nОсновне завдання обліку земель згідно ст.203 п.1, стр.69 Земельного кодексу України полягає в тому, щоб дати характеристику земельної ділянки за площею, складом угідь і їх підвидами відповідно до прийнятої класифікація угідь.\nДержавний облік земель проводиться за фактичним станом угідь на основі якісних планово-картографічних матеріалів і даних обліку поточних змін, виявлених графічним способом. Особлива увага надається обліку зрошуваних і осушуваних земель. Однак облік цих земель ведуть не тільки за угіддями та їх підвидами, але й за ступенем зрошуваності й осушуваності, станом осушувальної і зрошувальної мережі.\nОсоблива увага надається обліку зрошуваних і осушуваних земель. Він ведеться за загальноприйнятою класифікацією угідь, за фактичним станом і використанням меліоративних земель. Однак цей облік ведеться не тільки за угіддями та їх підвидами, але й за ступенем зрошуваності й осушуваності, способами зрошення й осушення, станом зрошувальної й осушувальної мережі.\nДані обліку кількості земель відображають фактичний стан їх використання і щорічно доводяться до відома всіх загальногосподарських і державних органів управління земельними ресурсами.\nОблік кількості земель забезпечується проведенням кадастрових зйомок. Основним чинником, що визначає всі параметри кадастрових зйомок, є вимоги до точності та Детальності відображення земельно-облікових одиниць, які зумовлені зростанням ролі землі в ринковій економіці, особливо при оподаткуванні її власників і землекористувачів та при купівлі-продажу землі. Ці вимоги, у свою чергу, визначаються цільовим призначенням, якістю і максимальними можливостями відображення на плані земельно-облікових одиниць інформації.\nВід характеру використання земель і потенційних можливостей земельних ресурсів, залежить, і сам ступінь детальності проведення обліку. Найдетальнішому обліку підлягають землі сільськогосподарського призначення, які виступають головним засобом виробництва в сільському господарстві, землі лісового фонду, як головний засіб виробництва у лісовому господарстві. Детального особливого обліку вимагають землі в межах населених пунктів, які є просторовим операційним базисом для житлового, адміністративного і культурно-побутового та виробничого будівництва в містах, селищах міського типу та сільських населених пунктах з густою забудовою дрібними ділянками. Землі промисловості, транспорту, зв'язку, оборони, оздоровчого та іншого не сільськогосподарського призначення виступають як просторовий базис для розміщення промислових підприємств, транспортних шляхів сполучень, зон відпочинку і оздоровлення населення і можуть обліковуватись за скороченою формою. Не вимагають детального обліку землі водного фонду, зайняті переважно водними просторами.


Росселла Ф'ямінго — Вікіпедія\n(Перенаправлено з Росселла Фьямінго)\nРосселла Ф'ямінго (італ. Rossella Fiamingo; нар. 14 липня 1991 року, Катанія, Італія) — італійська фехтувальниця (шпага), срібна призерка Олімпійських ігор 2016 року в індивідуальній шпазі, дворазова чемпіока світу в індивідуальній першості (2014 і 2015), призерка чемпіонатів світу та Європи. Ставала чемпіонкою Європи серед кадетів та юніорів.\nітал. Rossella Fiamingo\n14 липня 1991(1991-07-14) (28 років)\nРосселла Ф'ямінго у Вікісховищі?\nСрібло Ріо 2016 індивідуальна шпага\nЗолото 2014 Казань індивідуальна шпага\nЗолото 2015 Москва індивідуальна шпага\nБронза 2011 Катанія командна шпага\nБронза 2014 Казань командна шпага\nСрібло 2015 Монтре індивідуальна шпага\nБронза 2014 Страсбург командна шпага\nБронза 2015 Монтре командна шпага\nРосселла Ф'ямінго народилася 14 липня 1991 року в Катанії. У дитинстві займалася художньою гімнастикою. У сім років тато спортсменки відвід її у фухтувальну школу. Тренером Росселли став Джіанні Сперлінья, який тренерує її і сьогодні.\nДо основної італійської команди приєдналася у сезоні 2010—2011. У 2011 здобула свою першу дорослу медаль, ставши бронзовою призеркою чемпіонату світу у командній шпазі. Брала учать у літніх Олімпійських іграх 2012. У індивідуальному турнірі перемогла Назомі Накато та Майю Лоуренс, але у чвертьфіналі програла майбутній бронзовій призерці Сунь Юйцзє. У командній шпазі Італія здобула лише сьоме місце.\nУ 2014 році Россела Ф'ямінго зуміла стати чемпіонкою світу в індивідуальній шпазі та здобути бронзову медаль з командою. Через рік їй вдалося захистити титул чемпіонки світу, а також здобути срібну нагороду чемпіонату Європи у особистих змаганнях та бронзову з командою.\nУ фіналі Олімпійських ігор програла угорці Емаша Сас.\nРосселла Ф'ямінго — олімпійська статистика на сайті Sports-Reference.com (англ.)\nПрофиль на сайті Європейської конфедерації фехтування\nПрофіль на сайті літніх Олімпійських ігор 2016\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Росселла_Ф%27ямінго&oldid=25032922\nОстаннє редагування: 29 квітня 2019, 20:39


А Ви знали, як працює кредитний реєстр? | KF.UA\nА Ви знали, як працює кредитний реєстр?\nНБУ визначив, як буде працювати кредитний реєстр. У банків з'явилась можливість отримати доступ до інформації про позичальників.\nЩось новеньке завітало до світу фінансів! Ну вже навіть не зовсім новеньке, Ви чули про це точно, це дуже актуально зараз. Як Ви знаєте, практика ведення кредитних реєстрів давно вже працює мінімум в 14-ти країнах єврозони.\nІ нарешті, ми не виняток! Там давно державні кредитні реєстри успішно працюють одночасно з приватними кредитними бюро. Це країни - Австрія, Болгарія, Чехія, Румунія, Португалія.\nЗ 6 травня Національний банк України затвердив положення про механізм роботи КР. Згідно з цим документом банківські установи, а також Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, надають в КР Національного банку - дані про боржників з сумою боргу в 100 або більше мінімальних зарплат.\nА мінімальна заробітна плата, як Всім відомо, становить 3723 гривень (з 01.01.18г.).\nДоступ до кредитного реєстру абсолютно безкоштовний, в режимі реального часу. Дані можна отримати по боржникам або по особам, які планують взяти кредит. За заявкою боржника, протягом 5-ти днів, Національний банк повинен надати йому повідомлення з реєстру або оповістити про відсутність інформації. Якщо Ви, наприклад, не будете згодні з чимось, то завжди зможете зв'язатися (прихопивши заяву) з проханням видалити або коригувати дані.\nВажливо знати, що інформація по Вашим погашеним (можливо припиненим) зобов'язанням вилучається з кредитного реєстру протягом 30-ти днів.\nТак що відтепер, всі боржники зафіксовані і знаходяться під ретельним наглядом. Але якщо, ви туди потрапили помилково, краще зверніться в установу за тим, щоб Ваша інформація в реєстрі була підкоригована. Не мовчіть! Адже це може в подальшому забезпечити відмову по кредиту. Ви не отримаєте бажане лише через те, що полінувалися розібратися в ситуації.\nНагадаємо, що парламент легалізував творіння НБУ «кредитний реєстр». То є - величезний потік даних про фізичних та юридичних осіб, які взяли кредит вище 372 тисяч. Ця інформація дозволить проводити більш чіткий аналіз даних про клієнта, щоб в разі негативної історії відмовити в позиці, ну це лише якщо Ви - злісний неплатник.\nПроект «реєстр» має істотну користь. В першу чергу - це зобов'язання перед Міжнародним валютним фондом, а також Єврокомісією. Історія створення кредитного реєстру вже не є новою, все це ще тягнеться з 15-го року, але законопроект прийняли, як вказувалося раніше - 8-го лютого 2018 року. До нього було не менше 4-х альтернативних законопроектів. Противники закону яро звинувачують владу в монополізації ринку, в тому що йде зловживання державними органами. Але по суті дане нововведення, дає можливість банкам краще фільтрувати, кому можна видавати кредит, а кому ні. Що і Вам дозволить, в разі, якщо Ви намагаєтеся зробити помилку і взяти кредит, який не зможете виплатити - отримати відмову. Ви ж не хочете опинитися в боргах, адже так?\nА якщо у Вас позитивна кредитна історія, то дані в кредитному реєстрі найкращим чином зіграють при видачі кредиту. Даний законопроект на руку як банкам, так і сумлінним клієнтам.


Адаптована клінічна настанова, заснована на доказах «Бронхіальна астма» - Медицинские новости\nАстма є розповсюдженим запальним хронічним захворюванням дихальних шляхів, що вражає 1-18% населення в різних країнах. Характеризується різноманітними симптомами: свистячим диханням, задишкою, скутістю у грудній клітині та кашлем, які змінюються з часом і за інтенсивністю, разом з варіабельною (мінливою) бронхообструкцією. Ці зміни часто викликані такими факторами, як фізичні вправи, алергени або зовнішні подразники, зміна погоди, або респіраторні вірусні інфекції.\nАстма продовжує залишатися однією із головних проблем охорони здоров’я в світі.\nЗважаючи на актуальність проблеми Національною академією медичних наук України, Міністерством охорони здоров´я України, Державною установою «Національний інститут фтизіатрії і пульмонології імені Ф. Г. Яновського Національної академії медичних наук України», Національною медичною академією післядипломної освіти імені П. Л. Шупика, Асоціацією пульмонологів України розроблено «Адаптовану клінічну настанову, засновану на доказах «Бронхіальна астма».\nДана настанова рекомендується для лікарів всіх ланок надання медичної допомоги: сімейних лікарів, терапевтів, пульмонологів, алергологів, кардіологів, реабілітологів, студентів медичних ВИШів.\n«Адаптована клінічна настанова, заснована на доказах « Бронхіальна астма» присвячена актуальній проблемі пульмонології – бронхіальній астмі. Вона базується на сучасній доказовій базі, за прототипи були взяті останні перегляди загальноприйнятих міжнародних стандартів ведення хворих на астму (GINA), національний досвід, дослідження національних вчених. Наведені визначення та класифікації бронхіальної астми, сучасні епідеміологічні дані щодо її поширеності, показники смертності і летальності. Детально висвітлені питання етіології, патогенезу та діагностики захворювання. Описані сучасні підходи до лікування хворих на бронхіальну астму, докладно висвітлені критерії оцінки ефективності лікування, наведені алгоритми лікування хворих на бронхіальну астму при стабільному перебігу та при загостренні, що дозволить уніфікувати вимоги до надання якісної медичної допомоги таким пацієнтам і підвищить ефективність їх лікування у різних відділеннях багатопрофільних лікувальних закладів.\nПереглянути «Адаптована клінічна настанова, заснована на доказах «Бронхіальна астма» у форматі PDF.


Чернігівські фотографи найспортивніші та найшвидші\nЧетвер, 30 червня, 17:15:37\n11.11.2011 16:37 — Агенцiя\n"Грає Легенда". Фото В.Шайгородського\nЦе свідчить про те, що в місті приділяють достатньо уваги популяризації спортивних секцій різного ґатунку. Часто ми з вами бачимо на різних змаганнях людину з фотокамерою.\nВони теж спортсмени. Доганяють, а то й переганяють спортсменів, в надії спіймати =КАДР=\nКожного року Національний олімпійський комітет України проводить фото конкурси, де змагаються вже вдалі фото роботи на спортивну тематику.\nЦього року Національна спілка фото художників України разом з Федерацією футбола України організували та провели фото конкурс „Україна грає у футбол”.\nНа конкурс надійшло 265 робіт від 50-ти авторів з різних куточків України. Компетентне жюрі відібрало до експозиції 119 робіт. Серед учасників експозиції Віктор Кошмал (4-ри роботи) та Валерій Шайгородський. Обоє члени НСФХ України, окрім того – друзі. Але спорт – спорт.\nФотоконкурс був відкритий для всіх любителів. Участь у конкурсі – безкоштовна. А ні Золоту та Бронзову медаль НСФХУ жюрі нікому не вручила, кажуть ще мало каші з'їли. Срібну медаль присудили Володимиру Поліщуку з м.Бердичів.\nЧернігівським фотографам дістались інші нагороди. В номінації „Дитячий та юнацький футбол – розвиток і перспективи” Віктор Кошмал за фото „НАСТАНОВА” посів перше місце, Диплом НСФХУ першого ступеня. А Валерій Шайгородський за роботу „Грає ЛЕГЕНДА” посів 2-ге місце, Диплом НСФХУ другого ступеня в номінації „Жінки грають у футбол”.\nТреба ще додати, що нагороди будуть вручати під час відкриття фото експозиції у Києві.


Варто вимовити заповітне слово мультфільм, як дитина з усіх ніг бiжить до телевізора. Адже мультик - це жива казка. І не важливо, яке дійство розвертається на екрані, стежити за яскравими персонажами так цікаво! Для дитячої свідомості мультфільм - не вигадка, а оживша реальність, і всі герої дійсно існують, тому так складно відірватися від телевiзора.\nОсновний канал сприйняття у дітей - кинестетический (руховий). Звук і картинку мозок малюка обробляє швидше, якщо дитина рухається, досліджує, маніпулює предметами. А цього навіть найяскравіший і ефектний мультик дати, на жаль, не може.\nСьогодні стало модним займатися розвитком дитини мало не з народження. Деякі сучасні методики припускають перегляд розвиваючих мультиплікаційних фільмів. Але для дитячих очей це велике навантаження. До того ж у малюків ще недостатньо зріла нервова система, вони не в змозі довго утримувати увагу. Причому сама дитина навряд чи відвернеться від захоплюючого видовища (хоч потім і буде вередувати від втоми), адже картинка на екрані заворожує.\nМультфiльми - це засіб виховання дитини. Без сумніву, події, що відбуваються у мультфільмі, розвивають уяву і мислення малюка, формують його світогляд. Персонажі улюблених мультфільмів - друзі дитини. Вони вчать її взаємодіяти з навколишнім світом, формують уявлення про добро і зло, вчать справлятися з труднощами. Діти завжди асоціюють себе з головними героями (мультиків, фільмів, книг). Причому, нерідко вони переймають не тільки манеру поведінки героя, але і його душевні якості. Тому дуже уважно ставтеся до того, що дивиться ваш малюк. Адже є чимало мультфільмів з непривабливими і небезпечними персонажами.\nВажливо. Телевізор - велике навантаження для дитячих очей. Малюкам не можна проводити багато часу біля екрана.\nДо 2 років можна дивитися не більше 5 хвилин в день.\nЗ 2 до 3 років - не більше 10 хвилин в день.\nЗ 3 до 5 років - не більше 15-17 хвилин в день.\n- головні герої поводяться агресивно, завдають шкоди оточуючим (калічать або убивають один одного, підривають машини, підпалюють будинки);\n- персонажі демонструють небезпечні для життя форми поведінки (бігають по дахах, стрибають з висоти, їдуть на підніжці швидкісного поїзда);\n- нешанобливо відносяться до людей, тварин, рослин;\nпогану поведінку героїв ніхто не карає і не засуджує;\n- персонажі насміхаються над хворими, безпомічними, старими;\nПсихологи кажуть, що подібні мультики провокують неадекватну поведінку малюків. На жаль, повністю захистити дитину від перегляду подібних мультфільмів не вийде. Діти спілкуються в дитячому саду, на майданчику і, звичайно, обговорюють персонажів. Малюк відчує себе «білою вороною», якщо буде не в курсі подій. Зате в ваших силах навчити його відрізняти гарні мультики від поганих. Обговорюйте з дитиною сюжет, пояснюйте, що відбувається з героями, аналізуйте їх поведінку.\nГраємо в мультики. Серед сучасних серіалів знайдеться немало гідних мультфільмів. Вибирайте ті, де головний герой бореться за правду, захищає слабких. Здебільшого мультфільми радянських часів - це справжні енциклопедії дружби, любові, взаємоповаги і взаємодопомоги. У них пропагуються вічні цінності.\nФахівці радять час від часу грати в улюблені мультфільми. Адже за допомогою знайомих героїв можна в ігровій формі пояснити дитині, як себе вести в тій чи іншої ситуації. Малюки із задоволенням перевтілюються в улюблених персонажів і часом вихлюпують в подібній грі накопичену агресію, борються зі страхами і вирішують свої дитячі проблеми. У вашій фільмотеці обов'язково повинні бути мультфільми:\n● Повчальні - вони допомагають дитині осмислити ситуацію, зробити правильні висновки, подивитися на себе з боку. Приміром, «Кіт Леопольд» вчить добру і показує цінність дружби, «Гуси-лебеді» пояснюють, чому не можна втікати від мами.\n● Розважальні - в них багато музики, жартів. Сюжети комічні. Пісні з цих мультиків легко розучити і потім співати разом. Фільм «Гарфілд та його друзі» приємно подивитися всією сім'єю.\n● Ознайомлювальні - популярні сьогодні багатосерійні мультфільми розповідають про таємниці океану, про давню історію, життя тварин. Це міні-енциклопедії з різних напрямів.\nЯк і в будь-якому іншій справі, при перегляді мультфільмів важливо дотримуватися елементарних правил безпеки:\n● Якщо малюк хворіє або тільки недавно одужав, страждає порушеннями центральної нервової системи, недавно пережив стрес, зведіть перегляд мультиків до мінімуму, вибирайте їх з особливою обережністю. Програма повинна бути максимально ощадлива: приємна неголосна музика, спокійний сюжет, гарні герої. Ніяких світлових і шумових ефектів! Строго лімітуйте час перебування дитини біля телевізора. Вибирайте короткометражні фільми, а довгі або багатосерійні дивіться в декілька заходів.\n● Теледосвiду недостатньо для повноцінного розвитку особистості. При перегляді мультика малюк занурюється у світ емоцій, але в нього немає свободи дії. Накопичуючись, емоції можуть призвести до вибуху. Тому так важливо чергувати активний і пасивний відпочинок і не давати малюкові засиджуватися перед екраном.\n● Не замінюйте живе спілкування переглядом мультфільмів. На жаль, сьогодні мультфільми виконують роль теленянi. Малюк відчуває, коли батьки вмикають телевізор, щоб відпочити від нього. Дитині важливіше особисте спілкування.\n● Хороший мультфільм повинен бути нагородою дитині, а не щоденною рутинною подією. Влаштовуйте хоча б раз на тиждень загальносімейний мультперегляд. Ви отримаєте масу позитивних емоцій, а заодно краще взнаєте свого малюка.\nМультфільм - це казка, яку розповідають в дуже швидкому темпі. Кожні кілька секунд змінюються місце дії і кількість персонажів на екрані. Дитина сприймає інформацію, але не встигає її обробляти. Мозок виявляється перевантажений (саме тому довгі мультики перед сном можуть викликати труднощі з засипанням, адже дитина не відпочиває, а, навпаки, напружується).\nЯкщо ви хочете розвивати мислення, уява і мова малюка, поверніться до старих добрих дiафiльмi (зараз можна знайти діафільми в оцифрованому варіанті і показувати їх на екрані комп'ютера). Перемикаючи слайди в зручному для малюка темпі, ви дасте йому можливість уважно розглянути кожну сценку і дофантазувати дії героїв.


Evahappyma. Поради для мам обережно! синдром гіперопіки.\nОбережно! Синдром гіперопіки.\nБатьківська любов до своїх дітей – то почуття, яке не можна виразити словами або чимось виміряти. Наші малюки – сенс всього життя, і ми готові віддати їм абсолютно все та навіть більше, аби вони завжди були здоровими й щасливими. Чи може бути любові та турботи занадто багато? Виявляється може, і зветься це – гіперопіка. Що це за стан, та які наслідки він може мати для дитини – читайте далі.\nБажання батьків відгородити своє чадо від труднощів та неприємностей є цілком адекватним та правильним. Коли дитинка ще зовсім маленька, вона звичайно потребує уваги і турботи. Однак, в процесі зростання, малюк навчається бути самостійним, і вже у віці трьох-чотирьох років він здатний багато що робити сам. Нажаль, не всі батьки готові дозволити своїй крихітці так швидко віддалитись, і в результаті дитя зростає абсолютно безпомічним. Такім дітлахам спеціалісти зазвичай ставлять діагноз – синдром гіперопіки.\nГіперопікою, або гіперпротекцією у сучасній дитячій психології зветься надмірна турбота про малюка. Зазвичай, такий стан спостерігається саме у матусь, адже татусі за своєю натурою – особи серйозні та зайняті. В результаті підвищеної уваги протягом багатьох років, дитина може повністю втратити здатність приймати самостійні рішення, виростаючи так званим «маминим синком». Такі люди не мають своєї думки ні в 10, ні у 30 років, живучи все життя за чиїмись правилами.\nСьогодні фахівці виділяють п’ять основних ознак того, що дитина знаходиться під надмірною опікою:\n✔ Візуальний контроль, коли батьки ні на міть не випускають малюка з поля зору, слідкуючи буквально за кожним його кроком.\n✔ Соціальний контроль, коли мама і тато пильно слідкують за тим, з ким спілкується їх дитина та постійно вказують, з ким можна дружити, а з ким ні.\n✔ Гігієнічний контроль, коли маля зростає у повністю стерильних умовах, миє руки по декілька разів до, під час та після їжі, і ніколи не торкається тварин та предметів на вулиці (нажаль, існують і такі випадки).\n✔ Побутовий контроль, який полягає у обмежені дитини у всьому: блокуючі пристрої на дверцятах та ящичках, замки по всьому дому, заборони заходити самостійно у ту чи іншу кімнату, тощо.\n✔ Психологічний контроль – найсерйозніший різновид гіперпротекції, що може призвести до таких сумних наслідків у малюка, як тривожність, агресивність, інфантилізм та навіть невроз.\nПідвищена увага – чи дійсно це так погано?\nБезперечно, батьки, що піклуються про своє маля, навряд чи бачать у цьому щось погане. Тим паче, що захищати дітей, робити їх життя легшим та кращим – то і є батьківський обов’язок. Втім, яким би сумним нам це не здавалось, але чим більш старшими стають наші діточки, тим менше уваги вони потребують.\nОсобистий досвід – то найкращий вчитель по життю. Якщо Ваш малюк одного разу, наприклад, впаде з дерева, іншого разу він туди просто не полізе. Коли ж Ви йому забороните лізти на дерево, його цікавість зростатиме з кожним днем, хоч як би сильно Ви не впевнювали його в тому, що це небезпечно. Звичайно, це не означає, що можна дозволяти дитині робити абсолютно все, що заманеться, проте, всьому має бути межа. Та й різниця між буденним наглядом і тотальним контролем все ж існує.\nОтже, основна задача відповідальних батьків – це оцінити готовність свого чада до різних видів ризикованої діяльності. Тобто, Ваш малюк має розуміти та знати, які можуть бути наслідки, якщо він зробить те чи інше. Якщо Ви знаєте, що навіть у найгіршому випадку з дитиною нічого критичного не трапиться, дозвольте їй самостійно обрати, робити це чи ні.\nЯк було вже неодноразово зазначено, зайва турбота може призвести до несамостійності дитини. Особистостям, які не мають своєї думки та не можуть самостійно вирішувати проблеми, живеться досить складно у суспільстві. Так само важко їм і в навчанні, бо це відбивається на розумовому розвитку та світогляді.\nБатьки з синдромом гіперопіки не тільки роблять безпомічним свого нащадка, вони до того ж, пригнічують у ньому ініціативність. В результаті, дитині стає надзвичайно складно визначитись із своїми інтересами, знайти своє покликання в житті. І якщо у молодшому віці це здається не критичним, згодом ця проблема буде ставати все більш актуальною. Наприклад, підліток, якого весь час контролюють, може стати замкнутим в собі, або таке відношення приведе до частих істерик та скандалів.\nЯкі умови виховання є ідеальними?\nЗнайти «золоту середину» між надлишковою опікою та неуважністю часом буває складно. Ця проблема стає особливо гострою в родинах, де зростає лише один малюк, яким опікуються мама, тато, бабуся, дідусь. Окрім несамостійності, гіперопека може також призвести до того, що дитина стане егоїстичною, що також погано відобразиться на спілкуванні з однолітками в майбутньому.\nУсі ми прагнемо лише того, щоб наші діти виросли гарними та розумними людьми, тому турбуємось про них з самої появи на світ. Дозволити малюкові бути самостійним і мати свою думку – це рівносильно дозволу віддалитись від мами й тата, тому це так сильно засмучує. Нажаль, підвищена увага до дітей має рівно протилежний ефект, і це доведено думкою спеціалістів.\nТож, любі батьки, не перегинайте палку у процесі виховання власних діточок. Давайте їм можливість висловлюватись та приймати власні рішення. Спробуйте максимально підготувати їх до дорослого життя, яке базується на самостійності та відповідальності, і в нагороду отримаєте добрих та успішних синів і донечок!


ГМО реєструватимуть за спрощеню процедурою — КУРКУЛЬ\nГМО реєструватимуть за спрощеню процедурою\n19 червня 2015 21 0\nLatifundist.comГМО реєструватимуть за спрощеню процедурою\nПрофільний парламентський комітет підтримав законопроект №1844 про введення спрощеної процедури реєстрації на території України генно-модифікованих організмів та продукції, виробленої з їх застосуванням, зареєстрованих в Європейському Союзі. Про це на своїй сторінці Facebook повідомляє народний депутат Верховної Ради України Андрій Вадатурський.\nНа його думку, законопроект ні в якому разі не має на меті відкрити вільний доступ ГМО-продукції в Україні. Навпаки, він пропонує впорядкувати ринок, убезпечити українського споживача і заборонити ввезення в Україну незареєстрованих ГМО.\nПосадовець підкреслює, що в Євросоюзі існує досить жорстка система реєстрації ГМО та ГМО-продукції, результати якої він рекомендує застосувати в Україні. Законопроектом пропонується застосувати процедуру реєстрації ГМО-продукції, яку рішенням Європейської комісії включили до Загального реєстру ЄС.\nСхвалений законопроект не забороняє вирощування органіки (продукції, що не підлягала генної модифікації).\n«Проект закону дозволить розділити продукцію на негенетично модифіковану і генетично модифіковану, відповідно до вимог ЄС. Тим самим, виробники не ГМО-продукції зможуть одержати більш високу ціну, що буде стимулювати виробництво в цілому», — зазначає Андрій Вадатурський.\nТакож додає, що у споживача також буде вибір — заплатити вищу ціну за товар без ГМО, або купити дешевший ГМО продукт.\n#ГМО#Європейський Союз#законопроект#Вадатурський Олексій\nКабмін передасть землі територіальним громадам\nФермери Одещини виступили проти продажу землі\nВ Україні запрацює єдина геодезична система\n2015-06-19 13:15:042015-06-19 12:30:172015-06-19 11:50:032015-06-19 10:30:442015-06-19 09:45:292015-06-19 09:00:37


Технічні сорти винограду в погодно-кліматичних умовах Дніпропетровщини | Бабусин сад\nТехнічні сорти винограду в погодно-кліматичних умовах Дніпропетровщини\nМені хотілося б розповісти, чому я вирощую технічні сорти винограду і які з них добре зарекомендували себе в погодно-кліматичних умовах Дніпропетровщини.\nНині на моєму винограднику росте близько 100 столових і технічних сортів винограду. Понад 50 з них мають надранній і ранньосередній строки достигання. Свою колекцію я постійно оновлюю. Так, останнім часом до неї додалися цікаві сорти селекції В.М. Крайнова, а також технічні сорти, які пройшли випробування в інших регіонах України, зокрема у Львові.\nНещодавно під час розмови із знайомими виноградарями-аматорами почув таку думку: «Навіщо витрачати таку цінну площу земельної ділянки на вирощування технічних сортів — вони ж і не такі смачні, як столові, і кисліші, і придатні лише на вино. А якщо немає бажання робити вино, то що — збирати і викидати грона на смітник?»\nБезумовно, з такими висловлюваннями я погодитися не можу. Тому вирішив заперечити цим аматорам.\nУ колекціях досвідчених виноградарів, з якими мені часто доводиться спілкуватися, завжди є сорти різного напрямку й призначення, що дає більше можливостей для експериментування, випробовування та вивчення цієї загадкової й дуже корисної рослини.\nДо технічно-універсальних сортів я маю аж ніяк не менший інтерес, ніж до столових або кишмишних. Останнім часом навіть більший. Та й в аматорському виноградарстві зростає зацікавленість технічними сортами. Адже смакові якості більшості з них інколи бувають навіть кращими, ніж столових. Окрім того, під час дегустації ягід відчуваються яскравіше виражені деякі тонкощі й гама присмаків у букетах.\nОтже, чому я вирощую технічні сорти винограду?\nПо-перше, на їхні саджанці нині є великий попит, і цим можна скористатися, аби підвищити добробут родини.\nПо-друге, щороку я роблю багато вина, яке, на мою думку, нічим не гірше (або навіть краще) тих вин, які інколи можна придбати у нашій торговельній мережі.\nПо-третє, частину врожаю цих сортів ми з родиною, друзями та знайомими використовуємо для споживання у свіжому вигляді.\nОкрім того, серед технічних сортів є такі, які добре зберігаються протягом тривалого часу, зокрема сорт Дойна та інші.\nСеред тих технічних сортів, які добре зарекомендували себе у погодно-кліматичних умовах Дніпропетровщини і за вирощуванням яких я мав змогу спостерігати протягом певного часу, можу назвати Іллічівський ранній, Біанка, Лакхеді мезеш, Дойна, Мускат Бессарабський, Піфос, Цитронний Магарача, Фенікс тощо. Щодо універсальних сортів, то я вирощую Блауер Мус-кателер, Фортуна. Блаубергер та ряд інших сортів.\nТехнічні сорти й гібриди винограду\nЧим саме приваблюють ці сорти й гібриди виноградарів-аматорів. спробую пояснити, описавши кілька з них докладніше.\nЛакхеді мезеш, Угорщина (Мезеш Фехер х Егер-2), автори — Й.Чизмазія, Л. Березнаї. У каталогах аматорів цей сорт винограду звичайно позначають як технічний, але, на мою думку, він більше універсальний, ніж технічний. Середньоранній (130 днів). Грона завдовжки 150-200 мм. масою 200-400 г, циліндро-конічні, щільні, красиві — чистого молочного забарвлення. Ягоди середні. масою 2 г. округлі. М’якуш соковитий, смак чудовий. гармонійний, мускатний, нагадує Рислінг. Цей сорт добре накопичує цукор.\nСорт сильнорослий і на власних коренях, і на сильній підщепі. Урожайність висока — 160 ц/га. Лакхеді мезеш схильний до перевантаження врожаєм. Стійкість до морозу — мінус 23°С, до мільдью — 3 бали, оїдіуму — 2,5. Потребує 1-2 профілактичні обробки від грибних хвороб у період вегетації.\nПереконаний, що сорт Лакхеді мезеш можна з упевненістю віднести до ринкових сортів, які конкуруватимуть з найкращими столовими сортами, бо не кожний великоягідний сорт має такий витончений мускатний смак.\nОпишу ще один універсально-технічний сорт, що, на мою думку, є постійним лідером серед сортів технічного призначення.\nПіфос, Молдова («Вієрул»). Середнього строку достигання (130-135 днів). Грона циліндроконічні, середньої величини, масою 150-250 г, помірно щільні.\nЯгоди овальні, хоч і невеликі — 1,3-1,5 г, але дуже красивого рожево-червоного забарвлення, з сортовим ароматом. М’якуш соковитий, шкірочка тонка.\nНа власному досвіді переконався, що цей сорт має три надзвичайно важливі переваги: високу цукристість -21-28%, стійкість до морозів — мінус 27-29°С і хвороб — оїдіуму та мільдью.\nКущі середньорослі. Визрівання пагонів добре. Через високу родючість інколи потребує нормування врожаю.\nВикористовується для приготування столових вин високої якості.\nФенікс, Німеччина (Бахус х Віллар блан). Універсальний складний міжвидовий гібрид винограду. Поширений здебільшого в Німеччині, Великобританії й Канаді. Строк достигання середньоранній (у межах 120-130 днів).\nГрона конічні, середньої величини й великі, масою 200-300 г. Ягоди досить великі — 2,5-3 г, округлі, на сонці і в затінку набувають чисто білого забарвлення.\nСмак гармонійний. Високе цукронакопичення. М’якуш соковитий, шкірочка тонка.\nСильнорослий. Пагони визрівають рано і добре — до 80%. На плодоносний пагін припадає 1,4 грона, що свідчить про високу врожайність даного гібрида. Фенікс потребує обов’язкового видалення пасинків, безплідних і слаборозвинутих пагонів та листків, які закривають грона. Невибагливий до місця розташування. Стійкість до морозу — мінус 25°С, мільдью та оїдіуму — 2,5-3 бали.\nУрожай використовують для споживання у свіжому вигляді та приготування сухих столових вин. Вина з Феніксу виходять високоякісні, з мускатним присмаком.\nПосадивши ці та інші універсальні й технічні сорти на своїй присадибній ділянці, я залишився дуже задоволений, бо практично всі вони відповідають своїм сортовим характеристикам. До того ж, Фенікс має дуже гарний вигляд на шпалері і порівняно з іншими технічними й універсальними сортами викликає справжнє захоплення у моїх друзів та знайомих.\nХочу зазначити, що майже 80-90% універсально-технічних сортів за стійкістю до хвороб і морозів переважають столові сорти, тому я глибоко переконаний, що вони повинні зайняти гідне місце в колекціях досвідчених виноградарів і аматорів-початківців. Тим більше, що вони мають ще одну суттєву перевагу, про яку я не розповів, — здатність стабілізувати загальний урожай винограду в несприятливі для цієї культури роки. Погодьтеся, це дуже важливо.\nЩодо смакових якостей, то, як на мене, ласувати сонячними гронами завжди приємно, незважаючи на назву сорту та його призначення, бо поділ винограду на столові, універсальні й технічні сорти в принципі є досить умовним. Чи не так?\nЗ більшості технічних і універсальних сортів в домашніх умовах я виготовляю вино, застосовуючи для цього традиційну технологію.\nКоментарі до статті: “Технічні сорти винограду в погодно-кліматичних умовах Дніпропетровщини”\nволодимир висловив (-ла) думку:\nцівлять технічні сорти винограду для заходу Ураіни ,Львів,Івано-Франківськ\nИюл 20, 2018 at 12:40\nцікавлять саджанці або черенки технічни сортів ,мій тел.0662915843\nНоя 18, 2018 at 00:12


На початку 2011 року Янукович на запрошення Чавеса відвідає Венесуелу - Korrespondent.net\nНа початку 2011 року Янукович на запрошення Чавеса відвідає Венесуелу\n18 жовтня 2010, 16:58\nПрезидент Венесуели Уго Чавес заявляє про досягнуту домовленість про візит Президента України Віктора Януковича до Венесуели.\nПро це Чавес сказав сьогодні на спільній з Януковичем прес-конференції в Києві.\nЧавес також повідомив про досягнуті домовленості провести в листопаді і грудні, як у Києві, так і в Каракасі, засідання міждержавних робочих груп з метою відпрацювання нормативно-правової бази з розвитку подальших відносин між Україною та Венесуелою.\nПри цьому він наголосив, що у Венесуелі "не хочуть, щоб ними хтось керував".\nЧавес також заявив, що світ не повинен бути ні полярним, ні двополярний, а багатогранним, багатополярним, де може також відігравати свою роль Україна.\nЯк повідомлялося, Чавес вважає Януковича своїм другом і передає вітання від венесуельського народу українцям.


ми переможемо, бо ми переможці! - РіРѕР»РѕРІРЅР° - Тижневик «Волинь»\nми переможемо, бо ми переможці! [Випуск № 1421]\nВже традиційно вшанування розпочалося з Божественної літургії в храмі Свято-Воскресенського чоловічого монастиря на повстанських могилах, а о 12 годині відбулася Панахида за загиблими українськими повстанцями та церемонія покладання квітів до Пантеону героїв Гурбенської битви.\nКозаки Українського козацтва „Волинська Січ” мали і свою причину зібратися гуртом на цьому святому для кожного українця місці. Велика рада козацтва вирішила, що саме тут має відбутися церемонія передачі козацької шаблі, як символу спадкоємності, від колишнього Кошового отамана до нині обраного.\nБіля Свято-Воскресенської церкви в присутності Ради отаманів та двох чарівних пластунок, бойовий офіцер Сергій Сивий (Пандрак) передав козацьку шаблю новообраному Кошовому отаману Українського козацтва „Волинська Січ” Володимиру Ковальчуку, який подякував попереднику за велику проведену роботу і за збереження часопису „Волинь”.\nВолодимир Ковальчук запевнив присутніх у вірності курсу, накресленого ще Василем Червонієм. У планах – продовження видання газети „Волинь”, розбудова козацьких осередків, активна участь у політичному і громадському житті Рівненщини.\nНа завершення новообраний Кошовий отаман, зокрема, сказав:\n„В наш час українська справа знову змагає за перемогу над темінню диктатури та авторитаризму Кремля. І ми, друзі, переможемо, бо ми переможці!\nВ цей день військової звитяги нашого народу я прийняв з рук бойового офіцера шаблю Українського козацтва „Волинська Січ”. Цю шаблю кували для славної пам’яті Василя Червонія - провідника Великої Волині. Настав тепер мій час рубати ворогів української справи!”\nПісля урочистостей численні представники громадських організацій Волині зібралися за великим Великоднім столом. Саме там і прозвучала пропозиція Володимира Ковальчука зібрати Форум усіх патріотичних сил краю, яка була схвально зустрінута присутніми. Про подальші кроки у цьому напрямку ми будемо постійно інформувати нашого читача.


Лілія Гриневич: «Реформа освіти потребує 10 – 20 років» | Юридичний вісник України Лілія Гриневич: «Реформа освіти потребує 10 – 20 років» – Юридичний вісник України\nЛілія Гриневич: «Реформа освіти потребує 10 – 20 років»\nЛипень 23, 2016\tПравова освіта\nЯк побороти корупцію у вузах, які новації готує міністерство для школярів, і чому політики повинні домовитися про реформу на 10 – 20 років вперед?\n12 років навчання в школі, дві іноземні мови, перехід від штучного перевантаження дітей голою теорією до практики й електронні підручники … У 2018 році в Україні перші учні повинні піти в нову школу, наближену до європейського зразка. Але, як і в будь-якій реформі, все це буде можливо лише при дотриманні декількох критично важливих «якщо». Якщо Верховна Рада нарешті ухвалить необхідний закон, а Кабмін забезпечить фінансування реформи освіти. Якщо вчителям підвищать зарплати й виросте рівень їх професійної підготовки. Якщо з’явиться сильна експертна структура з розробки нових підручників. І, нарешті, якщо в політиків і профільного міністерства буде реальне бажання дати українським дітям конкурентну освіту. Про те, як іде підготовка до шкільної реформи, чому вузи чинять опір нововведенням, що робити з корупцією в цій сфері, і скільки грошей потрібно на реформу, в інтерв’ю ЛІГА.net розповіла міністр освіти і науки Лілія ГРИНЕВИЧ.\n– Ліліє Михайлівно, все, що в Україні говорять про реформу освіти, – вода. Ніяких конкретних пропозицій, термінів, обговорення громадськості. Так що ж планується?\n– Ми зараз готуємо концепцію нової української школи. У серпні відбудеться її обговорення. Вона повинна бути в такому форматі, щоб її могли зрозуміти роботодавці, батьки, педагоги – всі, кого цікавить освіта. Ми працюємо над цим документом.\nНасправді, формат реформи прописаний у законопроекті про освіту. Коли я ще очолювала комітет з питань науки і освіти у Верховній Раді, ми підготували законопроект, в якому виписані всі нюанси реформи. Але ви правильно говорите аби реформа була зрозуміла всім, вона повинна бути в цілісному короткому і зрозумілому документі.\n– Чому цей законопроект досі не прийнятий? Це ж не судова або прокурорська реформа, де дуже сильне політичне антилобі. Що заважає?\n– Цей законопроект дуже важливий для України. Його прийняття розблокує дуже багато питань, пов’язаних із процесом децентралізації, посиленням автономії шкіл, підвищенням оплати праці і підвищенням статусу педагогів, змінить загальний підхід до освіти. Зокрема, в законі прописаний компетентнісний підхід, перераховані вісім компетенцій, уже давно прийнятих в Європейському Союзі як основні для навчання впродовж життя.\nОскільки законопроект три роки погоджували не лише з експертами, а й з громадськістю, істотних зауважень до нього немає. Якщо ж у когось із депутатів виникають уточнення або корективи, то їх можна спокійно внести між першим і другим читанням. Сподіваюся, що найближчим часом у народних обранців все ж вийде прийняти його.\n– У чому основна ідея шкільної реформи в Україні?\n– Змінити мету школи. Сьогоднішня школа «начиняє» дітей величезною сумою знань, але не формує цілого ряду компетенцій і вмінь, які потрібні сучасній людині в XXI столітті. Комплекс таких компетенцій уже чітко визначено, наприклад, в ЄС. І нам винаходити український велосипед не треба. Просто пора визнати, що наша школа перебуває в кризі і не може йти далі по шляху відтворення знань. Раніше основним джерелом знань був учитель. Тепер наші діти зовсім інші, вони живуть в інформаційну епоху й починають користуватися гаджетами раніше, ніж ідуть вчитися.\nТому проблема не в тому, як отримати знання, а в тому, як критично оцінити інформацію, використовувати, де її правильно шукати. У зв’язку з цим змінюється й роль учителя, і зміст освіти – всі зусилля повинні бути спрямовані на формування компетенцій. Це така сума основного ядра знань, умінь і навичок, які дозволяють вирішувати життєві проблеми. Наприклад, математика потрібна не лише як гола теорія, а й на практиці: щоб правильно посадити сад, або порахувати сімейний бюджет, або спрогнозувати доходи від розміщення грошей у банку. Тобто ми повинні зберегти основу фундаментальної науки, а вона була хорошою в радянській школі, але при цьому обрати ядро знань, необхідних дитині, і навчити їх застосовувати в житті.\n– Які предмети в шкільній програмі зараз зайві, а яких не вистачає?\n– Зрозуміло, що діти обов’язково повинні вивчати рідну мову, одну, а краще дві європейські мови, математичну грамотність, важливий акцент на вивченні природничих наук. Але є те, що наша школа упускає – це фінансова і підприємницька грамотність, робота в команді, вміння вчитися протягом життя. Й дуже важливо, щоб школа змогла це дати. Для цього нам потрібно новий зміст освіти. Ми вже починаємо роботу над новими стандартами освіти, які мають запрацювати з початкової школи в 2018 році. Це – початок впровадження нової школи.\n– І в 2018 році перші діти підуть уже в 12-річну школу?\n– І колишній міністр Сергій Квіт, і ви є прихильниками переходу на 12-річну систему навчання в школах. Але в експертному середовищі це питання скоріше дискусійне, а більшість батьків категорично проти: це призведе до неконструктивного перевантаження дітей. Краще було б прибрати зайві предмети й звільнити час для сучасних дисциплін. Так у чому необхідність? Навіщо додавати зайвий рік?\n— Додавати його в тій школі, яка існує зараз, категорично не можна. Діти дійсно перевантажені інформацією. Це має сенс лише у форматі нової школи, яка базується на компетентнісному підході.\nВ Європі 11-річка залишилася лише в трьох країнах: Росії, Білорусі та Україні. Це ті країни, які в 21 столітті продовжують застосовувати підхід передачі й відтворення знань. А цих знань так багато, що діти швидко втрачають інтерес. 12 років це та тривалість навчання, яка дає дитині можливість без втрати здоров’я, в спокійному ритмі освоїти набір навичок і знань, потрібних у сучасному житті. Провідні освітні системи, спираючись на досвід, прийшли до висновку, що з 6 до 18 років, тобто до повноліття, людина повинна обов’язково вчитися.\n– Як це виглядатиме?\n– Якщо говорити про етапи, то це буде чотирирічна початкова школа, п’ятирічна середня школа, й останні три роки віддаються під профільну освіту.\n– Що зміниться в початковій школі?\n– Вона буде розбита на два цикли, за віковими особливостями дітей: 1–2 і 3–4 класи. Від цього будуть відштовхуватися вчителя в методиках викладання й оцінювання дітей. Превалювати буде словесне оцінювання без оцінок. Нам дуже важливо зміцнити позитивну самооцінку наших дітей. Справа в тому, що коли ми їх так невиправдано перевантажуємо, вони починають сумніватися в собі. Дуже часто це закінчується психологічною травмою, яку діти тягнуть за собою все життя.\nБуквально з наступного навчального року, не чекаючи початку реформи школи, ми починаємо працювати над розвантаженням програм від зайвої, непотрібної інформації та термінології, яка не відповідає віковим особливостям дітей. Крім того, ми вирішили дозволити першокласникам писати олівцем.\nВсім батькам відомі такі багатостраждальні моменти, коли дитина написала півсторінки, помилилася та вириває сторінки й переписує текст заново. Вони тільки вчаться писати, тож повинні мати право на помилку й не боятися цієї помилки. Щось не так написали – стерли гумкою й виправили. Це практика, прийнята в провідних освітніх системах. Навчання має бути для дитини цікавим заняттям, а не процесом, який його постійно травмує. Так, дитину треба вчити працювати, і це, звичайно, вихід із зони комфорту, але навчання не повинно супроводжуватися постійним стресом.\n– Писати олівцем дозволять уже в цьому навчальному році?\n– Так ми зараз готуємо рекомендації для навчання в початковій школі й запропонуємо вчителям у першому класі дозволити дітям писати олівцем, а далі – на їх розсуд, по готовності дитини. Ми розуміємо, що для української школи ця ідея інноваційна, але в багатьох приватних школах діти вже не перший рік пишуть олівцем. Так само роблять школярі у Фінляндії, Канаді й це не заважає їх дітям демонструвати чудові успіхи в середній освіті на міжнародній арені.\n– Що вивчатимуть діти в 3–4 класі?\n– Предмети повинні отримати більше міждисциплінарних зв’язків. Коли вивчається конкретна тема, вона повинна охоплюватися відразу декількома предметами. Це дуже важливо для етапу 3–4 класу. Наприклад, якщо вивчається ліс, то це можуть бути тексти на читання, завдання з математики, природознавство, про ліс вони можуть говорити з точки зору безпеки. Тоді в дитини створюється цілісна картина світу.\nДуже важливо, щоб початкова школа була однаковою для всіх. Я категорично проти того, що сьогодні ми проводимо конкурси для шестирічних дітей, аби вони потрапили в школу з поглибленим вивченням іноземної мови. По-перше, це нерівність: виходить, що держава вкладає різну кількість грошей у дітей залежно від того, куди вони потрапили. По-друге, успішне проходження конкурсу в 6 років визначається виключно місцем народження, наявністю спеціалізованої школи й соціальним статусом батьків, змогли вони підготуватися чи ні? Я вважаю, що це поглиблює нерівність. Ми повинні створити таку початкову школу, яка давала б якісну освіту всім дітям. Нам треба збільшити години іноземної мови для всіх, а не тільки для елітарної групи. І ця школа з новим змістом повинна бути доступною для всіх дітей.\n– Якими будуть середня й старша школи?\n– Середня школа – до 9 класу. Вона повинна закласти основну базу освіти з усього спектру необхідних предметів, бо вже після 9 класу діти робитимуть вибір: за яким профілем навчатися далі, що їм більше до душі – математичні або гуманітарні науки, або ж вони захочуть до закінчення школи отримати першу професію. Їм треба буде допомогти визначитися з цим вибором. Ми зрозуміли, що після 9 класу треба впроваджувати предметне тестування, щось на зразок ЗНО, й виявляти їх схильності.\nІ, нарешті, профільна школа: 10–12 клас. Вона буде ділитися на два напрямки. Перше – це навчання в академічному ліцеї, де дитина вивчає певні предмети й зможе потім продовжити навчання в університеті. Друге – профільний ліцей, коли паралельно із середньою освітою вона зможе отримати першу професію і в 18 років виходити на ринок праці. Такий підхід також поширений в Європейському Союзі.\n– Чи будуть школи в повному обсязі забезпечені новими підручниками і в які терміни? Хто відповідатиме за якість нових підручників? Або ми знову побачимо підручники з історії, в яких Євромайдану не було в Донецьку і Луганську?\n– Ну це, звичайно, кричущий випадок. Але я хочу підкреслити, що нам узагалі треба логістику створення підручників міняти. У нас немає сильного інституту експертів, які можуть якісно оцінити підручник за сучасними критеріями. Для мене як міністра, який прийшов лише два місяці тому, найважливіше – в принципі забезпечити дітей підручниками до 1 вересня. В останні роки у нас навіть з цим були проблеми. Але підходи треба міняти: створювати інститут сильних експертів, які розбираються в темі, і впроваджувати електронний підручник. З наступного року ми працюватимемо над тим, щоб наші контракти з творцями підручників передбачали не лише паперову, а й електронну версію. Тоді діти і вчителі зможуть користуватися електронними пристроями.\n– Ви обіцяєте не тільки нові терміни навчання в школах, а й освіту нового змісту: із сучасними предметами, навичками підприємництва тощо. Можна прописати хороші програмні засади реформи, але внизу, в школах, вони зіткнуться з реальністю. З низькою мотивацією вчителя, в тому числі фінансовою, і не завжди хорошою фаховою підготовкою. Як будете вирішувати цю проблему?\n– Ви маєте рацію, найбільшою проблемою буде імплементація такої школи, аби вона змінилася не тільки за формою, а й за змістом. Бо 12-річка – це лише форма. Хочу тільки уточнити: з вашого запитання випливає, що ми будемо вводити якісь нові предмети. Нічого подібного. У дітей і так занадто багато предметів. У початковій школі одночасно 13 предметів, в старших класах – 18. Нові компетенції, наприклад, фінансова грамотність, вивчаються через математику, інші базові предмети.\nДійсно, дуже важливе завдання – навчання вчителів, аби вони могли цього нового змісту навчити. Це не так легко й не лише тому, що в нас майже півмільйона вчителів. Вони повинні освоїти іншу методику навчання.\n– Яка у вчителів мотивація? Зараз їх зарплати вкрай низькі.\n– У наших вчителів дуже низький соціальний статус. Це, напевно, найбільший виклик переді мною як перед міністром. Не можна пропонувати реформу, масштабне підвищення кваліфікації й висувати нові вимоги до вчителя, якщо держава не приділяє йому достатньої уваги. В умовах фінансово-економічної кризи ця тема тим більш актуальна. В законопроекті про освіту, який ми писали в парламенті, запропоновані гідні умови оплати праці вчителя. Але зрозумійте, це не можна зробити миттєво, в один день. Нам треба рухатися поступово, разом з урядом, і я порушую це питання, вже з 2017 року спроектувати, як крок за кроком ми будемо підвищувати зарплату вчителям.\nЄ ще інша ідея, яка закладена в законопроекті і яку ми сподіваємося реалізувати в бюджеті 2017 року. Якщо не можна одночасно підвищити зарплату всім педагогам, хоча вони того потребують і заслуговують, то треба хоча б мотивувати найкращих. Для цього в законопроекті запропонована добровільна сертифікація. Тобто вчителі за своїм бажанням можуть пройти зовнішнє тестування, яке визначить, чи володіють вони методиками компетентнісного навчання, чи розуміють, що це таке. Ті, хто пройде таке тестування, отримають доплату й стануть нашими агентами реформи, поширюватимуть свої знання й методики серед інших вчителів.\nБез таких агентів реформи ми не обійдемося. Ми тут, у міністерстві, із цивільним сектором можемо планувати що завгодно, але це так і залишиться на папері, якщо вчителі, закриваючи за собою двері в клас, не нестимуть ці ідеї до дітей.\n– Ви говорите, що в законопроекті запропоновані гідні умови оплати праці вчителів. Гідні – це скільки?\n– Ми поки що визначили в законопроекті про освіту, що це три мінімальні зарплати. Це, до речі, відповідає тому ж практичному рівню, який був зафіксований у чинному законі про освіту. Але в цій частині його так і не виконали.\n– Чотири з половиною тисячі гривень? Цього достатньо?\n– Три мінімальних зарплати — це базовий оклад. У вчителів є ще система надбавок. І тоді середня зарплата могла б вийти орієнтовно на рівні 6–7 тисяч. Звичайно, всім нам мало. Ми розуміємо, що вчитель недооцінений. Але це значно краще ніж те, що маємо сьогодні: середня зарплата вчителя – близько 3600 із надбавками.\n– Якість вищої освіти в нашій країні, за винятком декількох топових вузів, сумнівна. Як мінятимете ситуацію в цій сфері?\n– Ми продовжуємо імплементацію закону про вищу освіту, який був прийнятий відразу після Майдану. Хочу сказати, що ухвалити якісний закон – це складна робота, але значно складніше його імплементувати. Ми зараз у процесі імплементації підійшли до дуже важливого, вузлового моменту: нові стандарти вищої освіти. Бо студенти, насправді, ще не відчули реформу. Вони вчаться за старими стандартами й старими програмами, немає оновленого змісту. І тут перед нами – цілий ряд викликів.\nПеред тим, як писати стандарти, треба оцінити, чого й кого вимагає ринок праці. Ми ведемо консультації з роботодавцями, вже сформовані групи людей, які розробляють нові стандарти. За деякими професіями та спеціальностями ми змушені застосовувати більш радикальні зміни. Наприклад, ясно, що для такої реформи необхідні вчителі із зовсім іншим рівнем підготовки. Тому спочатку ми повинні прийняти концепцію педагогічної освіти, посилити практичну складову. Сьогоднішні випускники університетів практично не вміють працювати з дітьми в школах. У них дуже багато теоретичної підготовки й мало практичної. Друге: ви знаєте, що одна з пріоритетних реформ у нашій країні – судова і взагалі реформа правової сфери. Для цього нам потрібні нові юристи з якісною підготовкою. Спільно з Міністерством юстиції працюємо над концепцією нової юридичної освіти.\nЗвичайно, нам доводиться весь час апелювати до ВНЗ, аби виконувався закон про вищу освіту. Є речі, які вони вже давно могли б зробити, але не роблять. Наприклад, публічність: всі їхні бюджети, документи повинні бути оприлюднені на їх сайтах. Друге, 25% навчального часу повинні припадати на курси за вибором студентів, але багато університетів впираються. Викладачі не хочуть готувати курси, оскільки не впевнені, що на них запишуться студенти. А вони повинні запропонувати дійсно цікаві курси, які будуть корисні студентам у їх майбутній роботі.\n– Коли вузівські програми почнуть відповідати реальному ринку праці? Як планується зблизити професію й освіту? Поки навички, отримані у вузах, і навички, яких вимагають роботодавці, рідко збігаються.\n– Це так. І в зв’язку з цим у мене є сподівання, що нові стандарти, над якими ми зараз працюємо, виправлять цю ситуацію. Це дуже важлива робота.\n– Увесь світ уже йде шляхом онлайн-освіти. Якщо українці можуть отримати сертифікат і дистанційну освіту за кордоном, а українські дипломи часто не котируються навіть в українських роботодавців, то як конкурувати?\n– Світ переходить в онлайн, але найбільш популярною формою є blended learning змішане навчання. Це – поєднання дистанційної форми й навчання в студентському середовищі. Сама система навчання існує не тільки для того, аби дати знання й компетенції. Люди вчаться ще й комунікувати один з одним, працювати в командах. Формується певне соціальне середовище. Для прославлених передових університетів дуже важливе поняття академічної спільноти. Відтворити це дистанційно неможливо.\nДійсно нашим університетам треба розробляти цю дистанційну складову, що цілком природно з урахуванням розвитку інформаційних технологій, які відкривають доступ до освітніх модулів для широких верств населення.\n– Що робиться для того, аби знизити корупцію у вузах і школах? За результатами дослідження «Стан корупції в Україні», до 60% студентів так чи інакше стикалися з корупцією в своїх вузах у 2015 році.\n– Першим серйозним ударом по корупції в системі освіти стало введення ЗНО. Зовнішнє тестування практично знищило корупцію при вступі до вузів. А система електронного прийому документів і розподілу абітурієнтів дозволяє мінімізувати людський фактор під час вступної кампанії. Ми розраховуємо, що у вересні 2016 року нарешті запрацює Національне агентство забезпечення якості вищої освіти, яке законодавчо уповноважене вирішувати частину питань, пов’язаних із запобіганням корупції у вузах і боротьбою з академічної недобросовісністю.\nБагато механізмів, що запобігають корупції в школах, закладені в законопроекті про освіту, який все ще не прийнятий Верховною Радою. Наприклад, я категоричний противник вступних іспитів до першого класу шкіл, оскільки це не лише підвищує корупційні ризики, але й створює нерівні умови доступу дітей до початкової та середньої освіти. Сьогодні далеко не кожна сім’я може собі дозволити підготувати дитину до такого іспиту, тому їх не повинно бути.\n– Є цілі кланові вузи – юридичні, медичні, податкові, куди навіть вступити без хабара неможливо, не те, що закінчити. Може, потрібна люстрація й у вузах? Поки все це виглядає як афера з викачування грошей у населення…\n– Люстрація у вузах – це гучна фраза, під якою повинен бути чіткий механізм її реалізації, щоб не було так, як із деякими київськими ВНЗ, з яких із шумом вигнали ректорів, а потім вони пішли й почали успішно відновлюватися через суди. Коли ми отримуємо достовірні сигнали про такі зловживання у вузах, ми направляємо в них перевірки Державної інспекції навчальних закладів України і вже за фактом приймаються рішення.\nПосилення автономії вузів, яке закріплене Законом «Про вищу освіту», має компенсуватися посиленням контролю з боку громадськості. Важливо також пам’ятати, що в кожного корупціонера є конкретне ім’я й прізвище. Ми часто чуємо про те, що в якомусь університеті процвітає корупція, а потім виявляється, що не знайшлося жодної людини з твердою громадянською позицією, яка б підтвердила цей факт, звернулася в правоохоронні органи або хоча б назвала прізвище корупціонера.\nТерміни реформи й гроші\n– Яких коштів з боку держави потребують реформа й підтримка високого рівня освіти? І чи готовий уряд ці кошти закласти у бюджет?\n– Ми повинні співвідносити можливості й потреби, виходити зі здорового глузду в тому, що ми можемо запропонувати з цього бюджетного пирога на освіту. Європейська практика свідчить, що це зажадає 6–8% ВВП. Причому 8% – дуже рідко, в окремих країнах. Це, звичайно, було б моєю мрією. Але в законопроекті ми прописали 7% ВВП. Щоб було зрозуміло, на даний момент маємо 5,2%. Це пояснюється тим, що зараз наш державний пріоритет – безпека країни й величезна кількість коштів, незрівнянно з попередніми роками, вкладається в зміцнення армії і захист України. Але мені здається, що ми за два післямайданних роки, поки йде війна, підійшли вже до кризового рівня фінансування освіти і науки. Дійсно кризового. Далі зменшувати фінансування не можемо.\nЗрозуміло, що можна йти по шляху оптимізації витрат. Наприклад, функціонують маленькі школи, які не дають якісної освіти, а зміст їх обходиться дуже дорого. Це дуже болісний процес, але ми вже почали проект, пов’язаний зі створенням опорних шкіл із більш сучасним обладнанням, високою кваліфікацією вчителів, де діти отримуватимуть якісну освіту.\nЙ, очевидно, ми будемо піднімати питання перед парламентом, і я як міністр – перед урядом, про збільшення фінансування з наступного року.\n– Чи вдасться це?\n– Дуже багато залежить від фінансово-економічної ситуації і подій на Сході країни.\n– Скільки часу буде потрібно, аби в Україні з’явилися нова школа й нові вузи? Які терміни Ви закладаєте на реформу освіти?\n– Реформа освіти не робиться за один рік. Кінцевий продукт ми побачимо лише після того, як маленькі діти, які у 2018 році підуть у нову школу, вийдуть із неї дорослими. В дуже багатьох країнах з успішними освітніми системами партії домовлялися між собою про те, що реформа триватиме 10–20 років і ніхто її не змінюватиме. Тобто такі уряди продовжують реформу попередників. І це дуже важливе повідомлення, яке я хотіла б донести до всіх політиків.


рослини | Любешів, Волинська область, Україна\nКарбамід, селітра, амофос по Україні, CIF, FOB, DAP.\nОпубліковано Григорий Суб, 24.03.2018 - 17:56\nКарбамід, селітра, амофос по Україні, CIF, FOB, DAP. Карбамід Марки NPK (16:16:16, 16:16:16+8s, 18:18:18, 19:19:19, 20:20:20), Амофос NP 12:52 Нітроамофос Селітра аміачна N-34.4 Сульфоаммофос (добриво аміачно-фосфорне) NPS: 20-20 + 14S Аміак Сірка грудкова, гранульована DAP Транспортування - авто, ж / д транспортом. Умови поставки на експорт FOB, CIF. Походження: Україна, Росія, США, Узбекистан та ін For export ammonium nitrate, urea, MAP, sulfur, DAP, nitroammophos, ammophos, brand NPK (16:16:16, 16: 16: 16 + 8s, 18:18:18, 19:19:19, 20:20:20), ammonia.\nЧитати далі про Карбамід, селітра, амофос по Україні, CIF, FOB, DAP.


Французька фотохіромантка - ВІККА\nДоторкнутися до сучасного французького мистецтва, та ще й безкоштовно. Така можливість з’явилася у всіх бажаючих черкасців та гостей міста. У фойє Черкаського міськвиконкому на другому поверсі відкрилася виставка французької фоторепортерки Анні Ассулін. Її ще називають фотохіроманткою – адже вона прославилася тим, що фотографувала переважно тільки руки відомих особистостей. Захід відбувається у рамках святкування днів Франції в Україні. Однією з перших виставку оглянула кореспондентка ВІККА-НОВИН Світлана Пічугіна. Далі – сюжет у її викладі.\nНатруджені, мозолисті, жилаві. Такі руки можна побачити на чорно-білих світлинах, які висять на стінах у Черкаському міськвиконкомі. Це не руки ремісників або селян, як можна було б подумати на перший погляд. На фото поряд із портретами облич – руки французьких письменників та філософів 20 століття. Їх закарбувала французька фоторепортерка Анні Ассулін.\nІрина Скорина, представник «Франкомовного центру Альянс Франсез»: «20 років тому їй спала на думку ідея знімати руки видатних людей 20 століття, адже руки іноді можуть сказати більше, ніж вуста».\nІз виставкою, представленою нині в Черкасах, Анні Ассулін встигла побувати в Німеччині, Австрії та Росії. Окрім черкасців, серед усіх українців ці роботи мали змогу побачити лише кияни. Роботи,\nпредставлені на виставці, дібрані дуже суб’єктивно. Адже в колекції мисткині є понад 500 знімків письменників та їхніх рук. На черкаській виставці представлені портрети та фото рук Жана Бордіяра, Франсуази Саган, Клода Леві-Строса та інших. Захід приурочили до днів Франції в Україні.\nІрина Скорина, представник «Франкомовного центру Альянс Франсез»: «Чому Анні Ассулін? Ну, по-перше, те, що цікаво французам, повинно бути цікаво і нам. Ми дуже добре знаємо улюблених нами французьких акторів. Це дуже добре, але це колишня Франція, а треба знати, яка зараз сучасна Франція».\nВиставку організував «Франкомовний центр Альянс Франсез». Французьку культуру у Черкаські маси він несе вже 15 років поспіль. Тематичні заходи він влаштовує щороку.\nПавло Карась, директор Департаменту економічної політики та розвитку МВК: «Це не якась така подія, яка випадково виникла, це співпраця, яка тривала і буде тривати далі. Будуть і інші виставки, інші цікаві події».\nФотовиставка робіт французької фоторепортерки має сподобатися усім, хто цінує фотографію. У міськвиконкомі вона триватиме протягом тижня, а потім переїде до Східноєвропейського університету. Тож долучитися до французької культури встигнуть усі охочі.\nГоловна » Новини на ВІККА » ВіККА-новини » Французька фотохіромантка


Мезин, Коропський район, Чернігівська область » Історія міст і сіл Української РСР\nМезин, Коропський район, Чернігівська область\nКриски, Коропський район, Чернігівська область\nМЕЗИН — село, центр сільської Ради, розташоване на березі Десни, за 47 км від районного центру. Дворів — 331. Населення — 713 чоловік. Сільраді підпорядковане село Курилівка.\nВ Мезині міститься колгосп «Червона Україна», за яким закріплено 2832 га землі, в т. я. 880 га орної. Вирощуються переважно зернові культури, розвинуте м’ясо-молочне тваринництво. З допоміжних підприємств працює цегельний завод. За успіхи в розвитку колгоспного виробництва 4 передовики нагороджені орденами й медалями, голова колгоспу Ф. Т. Губський — орденом Леніна.\nУ Мезині є середня школа, в якій навчається 234 учні й викладає 19 учителів, будинок культури на 420 місць, бібліотека, фельдшерсько-акушерський пункт.\nУперше Мезин згадується в історичних документах 1551 року.\nРадянська влада встановлена в грудні 1917 року. Партійна та комсомольська організації створені в 1919 році.\nУ Великій Вітчизняній війні брало участь 250 жителів села, з них 174 загинуло; за бойові заслуги 62 чоловіка нагороджено орденами й медалями.\nНа території с. Мезина досліджено пізньо-палеолітичне поселення з кількома чумоподібними житлами й місцями обробки кременю та кісток. Тут знайдено всесвітньовідомі мистецькі твори, прикрашені різним та кольоровим орнаментом. На околицях села виявлено 4 поселення доби неоліту, городище канівської культури та періоду Київської Русі.


На благо | Художні твори | Гоголівська академія\n© Віктор Полянецький, 31-03-2010\nЩось дзенькнуло в шибку - наче хрущ, чи, може, суха галузка одлетіла від розлогого клена, - і розбурхало мій сон. У хаті неймовірна тиша, й парко від м'якої пухової перини.\nМене, як гостя, поклали спати на батьківській постелі - на двоспальному ліжкові. Мої мати вже двадцять літ як спочивають на цвинтарі серед пристінських вишняків. У селі в нас багато повмирало. На кого не кинь - у часі минулому. Вчора проїжджав автобусом попід лісосмугою і дивувався - як розрослося кладовище - пам'ятники та хрести бовваніють аж до скель, що піднялися над Бугом. Усім притулок знайшовся: і сільським, і заводським.\nЗалишилася тільки та ж сама довга сільська вулиця, сяк-так заасфальтована приїжджими заробітчанами, яка тепер чомусь погорбатішала, повужчала. Неначе ті ж самі дерева, і та ж сама річка у долині, лише сьогодні не плавають у ній зграйками хитруваті коблики - видохли в смердючій воді, бо зараз і ставка немає, і млин не працює. Правда, споруда минулого століття не пустує: "нові українці" переобладнали її під корчму, щоб було наче колись, у давнину.\n... Тоді, в дитинстві, коли у ставку набиралося вдосталь води і молов млин, літепло вщерть заповнювало береги, можна було стрибнути в воду, і швидка течія несла тебе в своїх обіймах аж до ковбані - там течія вирувала й кружляла. Ти тоді хапався за міцні вербові гілки, що, мов дівочі коси, звисали до води, вилазив на берег і знову біг проти течії, щоб вкотре відчути себе на дужих плечах Деренюхи...\nПо приїзді в моє село мене найбільше вразила тиша. Вона, мов цвіль, чаїлася усюди - і там, за річкою, біля колгоспного господарства, і на схилі, у робітничому селищі, де розташувалися багатоповерхові будинки-вулики. Та звідки тому гомону взятися? Велет-завод он третій рік без діла стоїть, непотрібним став. Нерентабельний. То раніше ферронікелеві сплави визначали стратегію колишньої держави. Сьогодні ж ніхто й нічого не визначає. Пливе собі корабель у розбурханому морі - без компасу та вітрил.\nТепер кожен працює сам на себе, бо як дбатимеш, те і матимеш. Мої тато навіть у сімдесят встають вдосвіта і крутять педалями велосипеда аж до траси - продають проїжджим пряжене молоко, сир, яйця. Звичайно, біля землі можна працювати, наші предки жили й не вмирали од голоду.\nБо що - я: відірвався од села, як яблуко від яблуні, та й подався до міста на інженера вчитися. А воно, бач, зараз наукову установу закрили, то вже навіть сантехніком нікуди не втовпишся. Копійка потрібна, а де візьмеш?..\nДивно - люди в Капітанці стали якимись іншими, десь наче поділася ота добропорядність, доброзичливість, взаємоповага, що так були притаманні селу. З ким оце спілкувався – чужі якість: і родичі, й однолітки. Одні вбачають у тобі лише частувальника, інші – зазіхала, бо мають добротні кількаповерхові будинки, теплиці, звіроферми, іномарки.\nОн, хоча б Іван Костенко, однокласник. Дружили колись – нерозлийвода, краще, ніж брати рідні. Я й задачі йому рішав, бо він в цьому ділі валянком був. Тепер, бач, фермером став – ставок у кар’єрі загородив, автопарк за штахетником стоїть: і машини, і трактори. Обіцяв рибою почастувати та слово його тепле. Проїжджає мимо нашого подвір’я й одвертається, мовби не бачить мене... Із Сашком також товаришували, вже як старшими стали, - до дівчат у Любомирку їздили. На базарі зустрілися – він мед із жінкою продавав, - то хоча б для годиться запропонував півлітрову баночку. Та що вже той мед! До родича-сусіда зайшов циклю попросити, щоб стару фарбу з вікон здерти, а той завів мене до кладочки, де все по стелах аж розкладено (до пенсії він на заводському складі працював), знайшов ту циклю, обдивився з усіх боків, здмухнув пил і не дав, - мовляв, зламаєш, де я собі тепер таку дістану?..\n-\tТи обдирай ножем чи топірцем. У твого ж батька є напевно?\nЯ пішов геть з подвір’я. І було мені так гірко і образливо, не за себе, ні, а за своє село, за дитинство, за прожиті роки...\nУ хаті уже бралося на ранок, і од такої переміни навіть вільніше стало\nдихати, склеплювалися повіки, і я майже поринув у сон. Та раптом скрипнули двері й до господи зайшли батько - геть сиві у сивому світлі.\n- Я оце, синку, намірився їхати до церкви. І не мав такої думки та мамаша мої приснилися... Вони завжди на Великдень паски святили. Пам’ятаєш? Вже коли й розібрали нашу сільську церкву, то до Голти святиво возили.\nБабу Варку я добре пам’ятаю. Худеньку, дуже згорблені, з костуром, але завжди сумирні й лагідні.\n... – То хотів би, щоб і ти зі мною. Машина ненадійна – може, доведеться пособити у дорозі.\nТатова “Волга” таки й справді недоладна – заїржавіла, обшарпана, бо стара вже. Колись це була перша машина на селі , і всі нам завидували. То вже трохи пізніше з району виділили таку саму машину, щоб голову колгоспу возити, а “Волгу” ми в Києві через родичів купили у одного професора. Грошей напозичалися – може, років зо п’ять одробляли за неї, а машина стояла під накидкою, ще й кукурудзяними сніпками її прикрили, щоб сніг не задував. Згодом зладнали просторий гараж. Тато їздили в район на курси водіїв, й права їм видали, але їздити чомусь не навчилися, й добирали цієї пре мудрації дуже довго. То ніяк не могли зрушити з місця, то не встигали загальмувати і “вписатися” в гараж. Машина одразу набула захисного кольору: зчахнуті місця батько заквацьовував зеленою фарбою (тільки така була в сільмазі), щоб машина не іржавіла. Проте вона однаково була гарна – блищала нікелем і привабливо пахла фарбою та бензином. А ще сидіння - м'які, зручні, радіоприймач працював...\nТато вмощують мені до ніг каністру з прохолодною водою - щойно з криниці витягли - то щоб у радіатор доливати, бо протікає.\nМашина котить селом мимо школи - довгої, вибіленої. Ні, я в цій будівлі не вчився: для школярів молодших класів була відведена велика попівська хата - на три кімнати, з просторим коридором. А поруч церква - кам'яна, із дзвіницею, з банями.\n... Нас приймали в жовтенята й прикріплювали гарненькі п'ятикутні зірочки з портретом дідуся Леніна. Ми читали якісь віршики й співали пісеньки, а в той час надворі дзвонили дзвони. У церкві розпочиналася вечірня служба.\nЯкось учителька захворіла, і до нас на уроки прийшов вожатий з великої білої школи. Він розказував, що жовтенята не повинні вірити в Бога, бо то є опіум. Бога я ще міг уявити, а той страшний опіум - ніяк. Опісля вожатий кожного учня піднімав з місця і питав грізно:\n-\tЄ Бог?\n-\tНема, - видушив із себе і я, як і всі інші, хоча й тоді вірив у Його існування. Кому ж тоді щоденно молилася моя бабка Варка? Вона вставала дуже рано, світила світло чи лампадку і подовгу, нарозспів читала молитви. Напам'ять. Книжки церковні у неї були, але читати не могла через поганий зір. Інформацію з усього світу вона мала з гучномовця і дуже сердилася, коли іноді радіо ледь шамкотіло, їй доводилося брати стільчик і підставляти вухо аж до самого динаміка, щоб усе почути.\n- Розумні там люди сидять, бо геть про все знають, - говорила бабуся. Та все кажуть: на благо народу, на благо народу... А таки кращає життя. Хімією та машинами вже он хліб вирощують, і всім його вдосталь, бо ще й, бач, по заграницях роздають. І вдягнутися зараз є в що. Та чи буде воно ще краще, як ото обіцяють? Ні, без Бога оте "благо" не наступить. Бо ж вже й он церкву розвалили. Два віки вистояла...\nІ пішла баба Варка із світу легко і тихо: витягли з криниці відро води, занесли до хати, сіли на лаву й упокоїлися...\nА Церкві Христовій більше двох тисяч літ. Будівники життя безбожного давно на тому світі. Нема і директора школи, який ікони та церковні книги палив на дворищі, а потім, коли церкву розвалили, будинок собі на тім місці побудував. Та недовго він там із сім'єю розкошував. Спочатку син утопився, а потім і його засудили за якісь там махінації, згодом жінка померла. Він, відсидівши в тюрмі, мало прожив...\nА біля церкви машин як багато! І людей повно. - Де ж їх стільки набралося? На харківському авторинку в базарний день такого не буває. І "Жигулі" й іномарки. На церковному дворищі - також людський вир. Землі під церковною огорожею гектарів, мабуть, зо три. Нарізали вже в перебудовчі часи. Бо в містах за Брежнєва впритул до культової споруди будували і заправочні станції, і магазини, і різні майстерні... Аби лише якось викоренити "пережитки минулого".\nВеликдень у цьому році пізно, перійка встигла вже на долоню вирости. Люди вервечкою розташувалися на зеленій травиці якось спірально, як і домашня ковбаса, що чекала освячення.\n-\tВоістину воскрес!\nМи з татом примощуємся скраю, на самому пагорбі. Тітка забули покласти нам якусь скатертину, тому ми розташовуємо наїдки на целофановому пакеті. Вітер такий їдкий, що свічки одразу тухнуть. Піднімаю очі - і ...\n... Ганя стояла переді мною у монашому одязі і скриньку для грошей тримала. Погляд її був зневажливим, як і тоді, на засіданні заводського парткому. Мені було ще тільки двадцять, одразу після армії. Працював у заводському будинку культури , отримував на самодіяльних фестивалях призові місця, був секретарем комсомольської організації. Запропонували вступити до партії. В первинній організації прийняли, але виявилося, що я належу до службовців, а на них був ліміт, бо партійні ряди мали рости, в основному, за рахунок робітників. Тож у парткомі мене мусили були "завалити"( про це я взнав пізніше). І от встає тоді на засіданні наша комсомольська "богиня" Маня і починає мене розтирати в порошок: мовляв, я і такий, і сякий, і внески невчасно сплачую, і погано працюю, і комсомольську роботу послабив. Сиві ветерани, які ні сном, ні духом мене не знати, теж до неї підпряглися. Але мене таки прийняли тоді.\n... Колись їздили автобусами по місцях бойової слави. Ми з Ганею відокремились від усіх, гуляли лісом довго і ' цілувалися, бо нам так хотілося, мабуть, од випитого. І ще чогось хотілося, і Ганя не одмовила мені, тільки дуже потім сердилася за вимурзану спідницю...\n- На, синку, кинь і за мене, - тато пхають мені до рук кілька лопотючих гривнів.\nМаня пішла собі далі, вихляючи стегнами, як і колись, тільки тепер у чорному вбранні.\nБатюшка, на наше щастя, почав освячення не від церкви, а з нашого боку.\n....Христос воскресе із мертвих...\nПівчі співали, тільки не було чомусь такої врочистості, як, скажімо, у міських церквах, чи кафедральному соборі. Спів звучав якось журливо, мов десь у полі на ланках, або на якихось посиденьках. Бо хто в тих півчих? Ті ж самі тіточки з ланки та доярки, що одробили своє. Хоч здоров'я для роботи в них, може, ще вистачило б, та закрили телятник і ферми у першій бригаді. Частину корів продали на м'ясо, а бідовіших - перевели на центральну садибу. Ферми переобладнали, було, на теплиці, та не вийшло з того ніякого діла. І в ланку йти нікому не хочеться, бо майже не платять. З найнятими западенцями розраховуються сповна, бо, видно, ті й колгоспне начальство не зобиджають.\nНад кузнею ж спорудили куполи, і вийшов досить пристойний Божий дім. Навіть могили батюшок від розваленої церкви перенесли...\nЯ помітив, що з виробленими колгоспницями співала ще й одна дуже миловидна особа.\n-\tТо матушка, - пояснили тато і додали: - Доладну молодицю має отець Миколай, а сам, бач, ще й в гречку стрибає...\n-\tВи ж почім знаєте? - питаю.\n-\tХіба в селі що-небудь встоїться? Це ж у вас там, у місті, - переїхав на іншу станцію метро, тебе ніхто й не знає...\nДійсно, матушка немов намальована: великі очі, повні губи, перса...\nО, Боже!.. Моєму здивуванню немає меж. Воду для освячення Пєвнєв ніс. Колишній заступник голови колгоспу, як заведено, ще й керував колгоспною парторганізацією. Колись, як тільки до нього докочувалися чутки, що хтось із комуністів хрестив дитину, - вважай, догана була забезпечена. А зараз, бач, божий чоловік.\nО, батюшка раптом одірвався од процесії і зашурхотів рясою до церковної споруди.\n-\tЧи щось забув? - захвилювалися довкола. – Хіба хтось інший не міг збігати?\n-\tА може, таке дало, що тільки самому й треба? - докинув хтось із дядьків і багатозначно кахикнув.\nТа батюшка перекинувся на початок вервечки і там кадилом закадив. Півчі якусь хвилину стояли ні в тих, ні в сих, але Пєвнєв першим змикитив і теж побіг з відром та віхтем за о. Миколаєм. Півчі й собі посунули.\nНаш фланг помітно скис - ще б пак, скільки ж тепер чекати того освячення?\nВітер холодний задував. Я ще в теплій шкірянці, а батько в благенькому піджачку.\n-\tВи б ішли, тату, в машину. Я вже тут сам якось...\n-\tМабуть, піду, сину.\nЗ-за Бугу вже сходило сонце - рожеве, велике. Пахло бряклою зеленню, як на баштані. А чи є у світі смачніший і таємничіший овоч? Біля коротко посіченого листя сплять смугасті красені: який із них стиглий? Бо солодкі тільки ті, що добре достигли.\n... Я тоді прийшов зі школи, а бабка Варка:\n-\tПідемо, онучку, баштан садити. На Чабановім яру, в молодому лісі, наділили нам землю. Бо хочуть, щоб дерева швидше росли, і щоб гроші\nполільникам не платити.\nНа Чабановому людей - мов мурах і старі й малі. Не для колгоспу працюють, для себе. Кидали в землю насіння кавунів і динь. Позичали його тим, в кого не було. Пенсіонерам одиноким допомагали. Люди добрими тоді були. Такого не було, щоб хтось комусь реманенту не позичив або на толоку не прийшов. Його всеньке село тоді б зневажало...\nА тут навіть родич - циклі, залізячки якоїсь пожалів, що вже говорити, коли в тебе горе трапиться !..\nКавуни тоді виросли на славу. У нас були найбільші - може, на згірку сонячна радіація була вищою. На баштані ж господарювала баба Варка. Батьки на роботі, мені - корову пасти. До бабусі бігав у обід - повз лісосмугу, мимо старого лісу.\nБабця Варка не шкодувала кавунів ні проїжджим, ні перехожим, у яких, з відомої причини, шлях частенько пролягав повз баштан. Інші жаліли, хоча куди ж ти ті кавуни дінеш, коли їх цілий гектар?\nДобре бабці Варці було на баштані, тільки дуже сумувала за своїм радіо. Просила завше, щоб я розказував їй світові новини.\n- Вони, бач, кажуть увесь час, що все робиться на благо народу, на благо... А землю в людей одібрали, і голод зробили у тридцять третім... Гуртове, як той казав, чортове. Своя земля - то благо. Бач, які кавуни виросли, бо доглянуті! На колгоспному баштані, казали, ж, - осот та перекотиполе зеленіє.\nНаш учитель фізики (за безтарку кавунів звичайно) змайстрував транзисторний приймач. То вже бабка Варка рада тому була...\n... Христос воскресе із мертвих,\nЖіночки вже виспівались і гарно співали, лише було то не по-церковному, не врочисто.\n- То батюшку "Зірка" (куток нашого села, так тут колгосп називали) переманила, щоб додому пошвидше, - каже батько, вернувшись од машини. Нагрівся.\nПєвнєв кивнув мені - впізнав, видно, і трохи притримався з відром. І батюшка довго кропив нас, бо хіба води жалко?.. Водоноси напоготові стояли – Семенчині сини. Молоді, а вже сині-сині, немов астматики.\n... Христос воскресе із мертвих...\nМатушка, мов манекенниця, гарна-прегарна. І в місті не знайдеш такої...\nА тітка сиділа на ґанку й чистила великих дзеркальних коропів, що поволеньки плавали у ночвах, чекаючи своєї черги. І сердилася:\n- Та в празник он твій однокласник мені роботи придав.\nОсторонь емальоване відро стояло із зацукрілим медом.\nХлопці біля гною заходилися. "Джип" японський виблискував на сонці. Мабуть, тридцять тисяч американських доларів коштує. Причіп старий до нього приладнали.\nСашко хозяйновито підбирає лопатою знизу рідкуватий коров'як і ляпає на причіп, аж на темно-зелене авто бризки летять. Тато бідкалися, що голова коней не хоче дати.\nСусіда по зораному прошкував, циклю ніс.\n.. Христос воскресе із мертвих... - все ще лунає в моїй голові спів півчих. Тільки не урочисто - по-простому, по-народному.\nЗгенеровано за 0.75872015953064 сек.


Сучасні ноутбуки мають досить вражаючі параметри, що дозволяють використовувати їх не тільки для роботи, але і для ігор. Тому зараз ми можемо спостерігати просто-таки бум виробництва найрізноманітніших моделей цієї комп'ютерної техніки. Більшість користувачів віддає перевагу універсальному розміру екрану, що становить 15,6 дюймів. Однак, якщо вам доводиться часто подорожувати, тоді ви починаєте шукати щось компактніше. Благо, на ринку можна зараз знайти будь-який пристрій, який здатен задовольнити наші потреби в повній мірі.\nРаніше, ми розповідали про ще один витвір від китайської компанії GPD HK - маленький стильний ноутбук GPD Pocket 2, що має діагональ всього 7 дюймів, який оснащений операційною системою Windows 10 Home, що отримав 8 ГБ оперативної і 128 ГБ вбудованої пам'яті з можливістю її подальшого розширення за допомогою SD-карт до 1 ТБ. Крім того, він відмінно справляється з багатозадачністю, оскільки максимальна тактова частота процесора Intel Core m3-8100Y становить 3,4 ГГц. А його стильний корпус виготовлений з магнієвого сплаву (докладніше про GPD Pocket 2 можна подивитись за посиланням).\nСьогоднішня новинка має дуже міцний корпус з синтетичного ABS-пластику товщиною в 1 мм. Він вогнестійкий, жароміцний, має твердість по Роквеллу до 109 R і володіє міцністю на вигин до 26000 кг / см2. Показник його цілісності досягає 97,63% при падінні з висоти до 1,5 м. Таким чином, можна не побоюватися, що ви його випадково упустите або розіб'єте в транспорті. Для того, щоб мати стильний вигляд, ноутбук отримав матове напилення зверху, що допоможе уникнути відбитків пальців на корпусі або його затирання в процесі експлуатації. Новинка отримала досить великий повітрозабірник для охолодження внутрішніх деталей - до 28% від загальної площі його торця.\nНовинка також має ніжки висотою 3 мм, що дозволить повітрю вільно циркулювати, попереджаючи перегрівання процесора. Вихідний отвір повітрозабірника отримав невеликий нахил - 45°, що дозволяє уникнути прямого попадання пилу всередину корпусу і розсіювати тепло більш плавно. На додачу до цього, на дні є спеціальна канавка, що дає можливість надійно закріпити ноутбук на столі. На нижній частині корпусу пристрою є також два отвори для мідних гайок, що дозволяють закріпити його на штативі, підставці або будь-якому іншому узвишші.\nНовинка отримала 6-дюймовий екран з високою чіткістю зображення - 1920 * 720 (HD) і широкі кути огляду - 178°. Співвідношення сторін при цьому склало 16:9. Він здатний передавати яскраві кольори з плавними переходами і високою чіткістю зображення. Для підвищення його стійкості перед зовнішніми факторами, дисплей прикритий зверху захисним склом Corning Gorilla Glass 4, що захищає його від ударів, відколів, подряпин і потертостей. Максимальний кут відкриття ноутбука становить 150°. Новинка отримала зручну QWERTY-клавіатуру, якою можна користуватися однією рукою, оскільки клавіші розташувалися вельми компактно. Тачпад тут винесений в праву верхню частину і розташований прямо над клавіатурою. Там же знаходиться 3D-мишка і клавіша ввімкнення живлення, що дещо втоплена в поверхню, щоб уникнути випадкового відключення пристрою. Клавіатура отримала також підсвічування клавіш, а система охолодження може включатися вручну за допомогою спеціальної кнопки.\nНовинка оснащена чотириядерним чотирипотоковим процесором Intel Celeron N4100 із середньою тактовою частотою 1,1 ГГц, а максимальною - до 2,4 ГГц. Він побудований за 14нм техпроцесом. Графічна карта в новинці - lntel UHD Graphics 600, що має базову частоту в 200 МГц, а максимальну - в 700 МГц. Ноутбук отримав оперативну пам'ять типу LPDDR4. Її обсяг склав 8 ГБ. Вбудованої пам'яті тут передбачено 128 ГБ M.2 SSD. При цьому, її можна розширювати за твердженням виробника, до нескінченності, підключаючи до ноутбука різні зовнішні пристрої типу флешок, зовнішніх жорстких дисків або карт пам'яті micro SDXC.\nГабарити новинки склали 153 * 113 * 23,5 мм, а вага - всього 440 г. Якими ж роз'ємами може похвалитися GPD MicroPC? Тут їх більш, ніж достатньо. Для підключення до моніторів, комп'ютерів і іншим пристроям виведення інформації тут передбачено наявність послідовного інтерфейсу RS-232. Для з'єднання з інтернетом безпосередньо є роз'єм RJ45. Також тут присутній HDMI, 3 слоти USB Type A, один - USB Type C, кардрідер micro SDXC, мікрофон і 3,5 мм mini-jack для підключення дротових навушників. Серед стандартів бездротового зв'язку варто відзначити наявність Bluetooth 4.2 і 2.4G / 5G Wi-Fi 802.11 a / b / g / n / ac. Провідна локальна мережа підтримується картою Ethernet зі швидкістю передачі даних в 10, 100 або 1000 Мбіт / с.\nПристрій підтримує швидке заряджання на основі PD 2.0, що дозволяє зарядити половину акумулятора всього за півгодини. До слова, новинка оснащена двома батареями по 3100 мА * год кожна. Автономність ноутбука становить від 6 до 8 годин залежно від умов роботи. Він підтримує зарядку від зовнішніх мобільних батарей на 5В / 3А. Крім того, його можна заряджати від розетки електроживлення безпосередньо з використанням спеціального перехідника. Встановленою операційною системою є Windows 10 Home, а також, за бажанням користувачів, може бути поставлена Ubuntu MATE 18.10.\nНовинка отримала обтічний дизайн і стильний зовнішній вигляд. Колірна гамма представлена тільки чорним кольором. Інших колірних варіацій не передбачено.\nтип - компактний ноутбук;\nгабарити - 153 * 113 * 23,5 мм;\nвага - 440 г .;\nдіагональ екрану - 6";\nроздільна здатність екрану - 1920 * 720 пікселів;\nкути огляду - 178°;\nцентральний процесор - Intel Celeron N4100;\nтактова частота - 1,1 ГГц (середня), 2,4 ГГц (максимальна);\nграфічний процесор - lntel UHD Graphics 600;\nчастота - 200 МГц (середня), 700 МГц (максимальна);\nоперативна пам'ять - 8 ГБ LPDDR4;\nвбудована пам'ять - 128 ГБ SSD;\nінтерфейси підключення - RS-232, RJ45, USB Type A (3 шт.), USB Type C (1 шт.), HDMI 2.0, кардрідер micro SDXC, мікрофон, 3,5 мм mini-jack;\nбездротовий зв'язок - Bluetooth 4.2, 2.4G / 5G Wi-Fi 802.11 a / b / g / n / ac;\nдротовий зв'язок - Ethernet 10/100/1000 Мбіт / с;\nакумулятор - літій-полімерний, 3100 мА * год (2 шт.);\nавтономність - 6 - 8 годин;\nзарядка - адаптер живлення 5В / 3А, підтримка зовнішніх акумуляторів;\nпопередньо встановлена операційна система - Windows 10 Home або Ubuntu MATE 18.10;\nзахист екрану - Gorilla Glass 4;\nматеріал корпусу - ABS-пластик товщиною в 1 мм;\nНовинка зібрала на свій випуск на 606% більше коштів, ніж було потрібно спочатку. Виробництво стартувало, перші поставки вже почалися. Про дату виходу на міжнародні ринки наразі нічого не відомо. Придбати пристрій можна буде на офіційному сайті виробника або в магазинах- реселлерах. Орієнтовна роздрібна вартість ноутбука становить 414$.\nСидяча робота негативно позначається на стані вашої постави. Зберегти її красивою надовго допоможуть офісні крісла GT Racer. Вони оснащені ортопедичними спинками, зручними підлокітниками, широким діапазоном налаштувань. Їхній стильний вигляд і різноманітність кольорів дозволять прикрасити будь-яке офісне приміщення. Ознайомитися з найширшим асортиментом офісних крісел, вивчити їхні описи, особливості, технічні характеристики, актуальні ціни та відгуки на популярні моделі можна на сайті нашого інтернет-магазину.


Відеолекторії «Про протидію торгівлі людьми». - Опорний ЗЗСО МСШ І-ІІІ ст. №5\nВідеолекторії «Про протидію торгівлі людьми».\nЗ метою підвищення рівня інформованості та усвідомлення учнями гостроти проблеми торгівлі людьми та активізації уваги щодо ризиків, на які наражаються українці, в нашому закладі були проведені відеолекторії «Про протидію торгівлі людьми».\nПротягом тижня учні 5-11 кл. переглянули відеофільми «Запобігання торгівлі людьми та експлуатація дітей», «Скажи «Стоп!» торгівцям людьми», а також соціальний відеоролик "Українці в якості наркокур`єрів. Виклики сьогодення"; метою якого є інформування громадян України про існуючу проблему торгівлі людьми, зокрема, втягнення осіб у злочинну діяльність із перевезення наркотичних речовин на території Російської Федерації, Федеративної Республіки Бразилія, Королівство Таїланд, Республіка Греція, Малайзія тощо. Торгівля дітьми є багатоликою проблемою.\n Глобальний світовий ринок втягує мільйони дітей та приносить багатомільйонні доларові прибутки, створюючи ситуації цілковитого порушення прав дітей на щасливе дитинство, на достойне, продуктивне та корисне життя.\nТому, запам’ятайте, казкових вакансій не буває!


У Хмельницькому відновлять роботу ринків | Поділля News\n» Бізнес » У Хмельницькому відновлять роботу ринків\nУ Хмельницькому відновлять роботу ринків\nВід завтра, 11 березня, у Хмельницькому планують частково відновити роботу речового ринку. Таке рішення прийняли підприємці, які раніше виходили на роботу лише за попередньою домовленістю з покупцями.\nЗа словами Хмельницького міського голови, відновлення роботи ринків дасть можливість хмельницьким підприємцям платити податки, оплачувати комунальні послуги. Відповідно, місто матиме ресурс, який можна буде спрямовувати на формування гуманітарних вантажів та підтримку Збройних сил України. Крім того, це дозволить допомогти переселенцям, які наразі перебувають у Хмельницькому і потребують допомоги щодня.\nРішення про призупинення роботи ринків раніше також ухвалили самі підприємці. Зробили це через відсутність попиту на товар з боку населення. У перші дні війни, попри це, на ринках продали майже весь так званий ходовий товар – батарейки, ліхтарики, рукавиці.\nНагадаємо, минулого року у Хмельницькому зняли документальний фільм про історію речового ринку.


Дієта по калоріях для швидкого і ефективного схуднення\nДієта по калоріях – найбільш універсальний і ефективний спосіб зниження ваги. На сьогоднішній день ця методика є єдиною повністю схвалюваної офіційної диетологией. Підрахунок калорій для зниження ваги з'явився ще в двадцяті роки минулого століття, проте не втрачає своєї актуальності і в наші дні. Адже людина починає накопичувати жирову масу, якщо вживає більше калорій з їжею, ніж це необхідно для підтримання життєдіяльності його організму. Варто тільки скоротити енергетичну цінність до нормальної, і накопичення жиру припиняється. Ну а зменшення раціону всього на 200-300 ккал в добу нижче енергетичних витрат забезпечить стабільне схуднення. Як скласти собі дієту по калоріях?\nДієта по калоріях — базові розрахунки\nОтже, універсальної дієти по калоріях не буває. Енергетичну цінність раціону слід розраховувати, виходячи з власних даних. Насамперед, виміряйте своє зап'ясті. У дівчат показники менше 14 сантиметрів у діаметрі – тонкокостное статура, 14-16 – нормокостное, і 16 і вище – широкококостное. Ці параметри потрібні вам для визначення ідеальної ваги. Потім шукайте таблиці ідеального ваги для певного зростання і трьох типів статури. Не має сенсу, наприклад, розраховувати калорійність раціону по нижніх меж норми, якщо у вас широка кістка. Ні до чого, крім уповільнення обміну речовин, така дієта не призведе.\nПотім ідеальний вагу з таблиці ви множите на 30, якщо ведете звичайне життя, «не обтяжену» регулярними та інтенсивними тренуваннями. Спортсменки і працівниці фізичної праці множать ідеальний вага на 33. Отримана цифра – мінімальна добова калорійність раціону для схуднення.\nТі, хто худне без спорту, не можуть перевищувати її більше, ніж на 200-250 ккал в добу. Три силові тренування в тиждень дають право на додаткові 300-400 ккал, ну а тренування за схемою «один день кардіо, один день сили» – на цілих 500-600 ккал. Тепер вам належить скласти меню.\nРаціон дієти по калоріях\nЗавантажувати готові раціони і слідувати їм, всупереч своїм смаковим пристрастям – вірний спосіб зірватися з дієти раніше терміну. Ви повинні чесно відповісти собі, що ж ви їсте кожен день, і головне – що любите їсти. Складіть список з 10 основних продуктів меню. Потім озбройтеся таблицею калорійності і розрахуйте енергетичну цінність вашого базового «недиетического» меню. Вдалося вписатися в цифри, які запропоновані вам для схуднення? Якщо немає – існує 2 шляхи.\n1. Скорочення порцій до мінімуму. Наприклад, ви продовжуєте їсти улюблену піцу, пельмені та морозиво, але крихітними 30-50 грамовими порціями. Основний об'єм їжі при цьому «домагається» яблуками, капустяними салатами без заправки, зеленою квасолею та іншими овочами. Мінус такого походу в тому, що ви можете недоотримати протеїну і перебрати жирів. Таке харчування може і не бути корисним і збалансованим, воно категорично не підходить людям, які ведуть активний спосіб життя. Проте знижувати вагу ви все одно зможете, і ймовірність зриву буде менше, ніж, наприклад, при застосуванні монодієти.\n2. 90% раціону ви складаєте з корисних продуктів, таких, як знежирене м'ясо, сир, курячі грудки, нежирний кефір, цільнозернові каші «повільного» приготування, овочі, фрукти. Ну а 10% добової калорійності віддаєте улюблених ласощів, будь то шоколад або навіть пельмені або котлети. Однозначне табу, мабуть, тільки локшина швидкого приготування, пересмажені пиріжки і чіпси, усе інше ви цілком можете собі дозволити в рамках цих десяти відсотків.\nНа дієті по калоріях потрібно намагатися харчуватися дробно 4-5 разів на день, але не влаштовувати собі зайвих неврахованих перекусів. І, звичайно ж, вам доведеться перший час записувати і підраховувати все, що ви з'їли на папері. Однак потім ви зможете робити це у розумі, не витрачаючи зайвий час і сили. Удачі!\nВажливо: перш ніж сісти на дієту по калоріях проконсультуйтеся з лікарем.


Шахтарі просять бойовиків довести виплати до розміру українських | QHA Агентство Кримські Новини\n19 квітня 2017 13:41\nШахтарі просять бойовиків довести виплати до розміру українських\nЛідери терористичних угруповань неспроможні зупинити руйнування економіки Донбасу.\nСистематична невиплата заробітної плати змусила шахтарів, які проживають на непідконтрольній Україні території, направити на адресу «міністерства вугільної промисловості ДНР» колективне звернення з вимогою вирішити цю проблему і довести суму виплат до розміру українських. Про це повідомляє Головне управління розвідки Міністерства оборони України.\n— У даний час у містах тимчасово окупованих територій Донецької (Донецьк) і Луганської (Луганськ, Алчевськ, Сорокине, Довжанський) областей відзначається зростання дефіциту паливно-мастильних матеріалів. Зокрема, бензин марки А-95 відпускається виключно за талонами, а в окремих випадках не більше 10 літрів на транспортний засіб. Місцеве населення намагається вирішити зазначену проблему через особисті знайомства з представниками «силових структур», купуючи паливо з їхніх запасів, — також сказано в повідомленні.\nП'яні бойовики в ОРДЛО влаштували великодню різанину\nВідзначається продовження зупинки виробничої діяльності вугледобувних підприємств, працівників яких відправляють у вимушені неоплачувані відпустки. З 17 квітня цього року почалося переведення шахт ДП «Макіїввугілля» у режим водовідливу. Припинена також робота шахт ім. Засядька і Скочинського через завантаженість складів при відсутності схем збуту продукції.\nвійна безпека Донецк бойовики АТО шахти шахтарі економіка Донбасу руйнування інфраструктури зарплати на Донбасі