Кінопрем'єри тижня: новий Джеймс Бонд, мультик "Ральф Руйнівник" і "Україна, Гудбай!" - dt.ua\nКінопрем'єри тижня: новий Джеймс Бонд, мультик "Ральф Руйнівник" і "Україна, Гудбай!"\n1 листопада 2012 в 10:45\nПерший день листопада потішить кінопрем'єрами на будь-який смак - від дитячого мультика у 3D, російських фільмів, до бойовика з Джеймсом Бондом і нового українського артхаусного проекту про українських емігрантів «Україна, Гудбай!» - З\nНа кіноекранах 1 листопада стартує одразу сім кінопрем'єр. Нарешті до України дістався після прем'єри у світі минулого тижня новий фільм про суперагента Джеймса Бонда «007: Координати «Скайфолл». Подивитися можна відразу три російські фільми - історичну стрічку «1812: Уланська балада» з Сергієм Безруковим, «Остання казка Рити» від Ренати Літвінової з нею ж у головній ролі, а також фільм «Зрада». Крім того, всією родиною можна сходити на веселий мультик «Ральф Руйнівник», а ось на «Про що говорять французькі чоловіки» дітей краще не брати.\nСьогодні також рідкісна подія - у широкий прокат на вітчизняні екрани виходить український фільм. Проект «Україна, Гудбай», знятий декількома режисерами, - учасник багатьох кінофестивалів, володар гран-прі російського фестивалю короткометражок «Кіношок». Кожна з шести короткометражок, відібраних продюсерами для прокатної версії альманаху, розповідає про окрему долю українців, які з якихось причин змушені емігрувати з країни.\nБританському агенту Джеймсу Бонду доведеться довести свою вірність главі MI6 агенту М, коли за нею почне полювати її минуле. У цей час на MI6 зазнає нападу. Тепер агентові 007 необхідно знайти і знищити загрозу, незважаючи на ціну, яку доведеться заплатити.\nРежисер: Сем Мендес. У ролях: Деніел Крейг, Джуді Денч, Рейф Файнс, Хав'єр Бардем, Бен Уішоу, Наомі Харріс, Альберт Фінні, Береніс Марло.\nЧому значна кількість активних українців замість того, щоб розвивати приватну і суспільне життя у своїй рідній країні під захистом своєї власної держави обирає шлях еміграції? Що штовхає тисячі людей на такий відчайдушний крок? Неадекватність державної економічної та культурної політики? Недорозвиненість громадянського суспільства? Правовий нігілізм владних інститутів? Неможливість реалізації? Втома від тотальної корупції? Невпевненість у майбутньому? Або, можливо, це ментальне небажання незалежного і самостійного життя у власній державі?\nФільми "Побачення" і "Як козаки у космос полетіли" режисера Євгена Матвієнка, "Борода" Дмитра Сухолиткого-Собчука (фільм був показаний в секції Short Film Corner Каннського МКФ та на фестивалі цифрового кіно Kinofest в Нью-Йорку), "Пиріг" Юрія Ковальова, "Ангел смерті" Володимира Тихого і "Ядерні відходи" Мирослава Слабошпицького (нагорода Срібний Леопард МКФ в Локарно, Гран-прі за Найкращий короткометражний фільм фестивалю "Кіношок" у Росії).\nВсього в рамках проекту було знято 25 короткометражних робіт загальною тривалістю 6 годин. З фільмів, що не увійшли до прокатну версію альманаху, з часом буде сформований ще один короткометражний цикл, який вийде в прокат навесні 2013 року.\nУ ролях: Тарас Денисенко, Ольга Артеменко, Гордій-Михайло Денисенко, Ольга Туранська, Костянтин Жарков, Віталіна Біблів та інші\nРальф - другорядний персонаж восьмибітної комп'ютерної гри, і йому набридло знаходитися в тіні головного героя, майстра на всі руки Фелікса, який завжди з'являється, щоб «виправити» ситуацію!\nПісля десяти років сумлінної роботи в ролі лиходія, протягом яких всі похвали випадали на долю Фелікса, Ральф більше не хоче бути поганим. Він вирішує відправитися в подорож по аркадним іграм різних жанрів, щоб довести всім, що і він теж може бути героєм. На своєму шляху Ральф зустрічає героїв різних ігор - холоднокровну сержанта Калхун з гри Hero's Duty, що оберігає планету від навали інопланетних загарбників, і солодку на вигляд, але гостру на язичок фон Дю, чиє існування в перегонному симуляторі Sugar Rush раптово опиняється під загрозою. Нарешті Ральфу випадає шанс показати, що він вміє не лише руйнувати!\nРежисер: Річ Мур. У ролях: Джон Сі Райлі, Джек МакБрайер, Сара Сілверман\nРосія, 100 хв. / 1:40\nТри жінки, три стани душі, три вічні теми: любов, смерть і пошуки щастя. І один ангел смерті, який супроводжує в інший світ душі тих, хто здатний кохати. Історія, що розгортається на межі реальності і вигадки.\nРежисер: Рената Литвинова. У ролях: Рената Литвинова, Тетяна Друбич, Ольга Кузіна.\nЖанр: історичний, пригоди. 115 хв. / 1:55\n1812 рік. Напередодні вирішальної битви під Бородіно таємний агент Наполеона викрадає план битви. Про це стає відомо Кутузову, і він посилає на перехоплення трьох лихих улан в Польщу, де розгортається бурхливий роман Наполеона з графинею Валевською. План доленосного бою опиняється в руках молодого дворянина і польської княжни, на серце якої претендують таємниці агент і польський офіцер. Тим часом, улани потрапляють в засідку французів, але допомога приходить зненацька ...\nРежисер: Олег Фесенко. У ролях: Сергій Безруков, Ганна Чіповська.\nРосія, 115 хв. / 1:55\nДвоє випадкових знайомих дізнаються про те, що їхні половинки є коханцями. Це відкриття змушує їх здійснювати вчинки, на які вони не наважилися б раніше. Ревнощі або пристрасть, помста або прощення - герої шукають основи для нового життя, але зробити це нелегко - зрада підпорядковує всі їхні вчинки своїй логіці.\nРежисер: Кирило Серебренніков. У ролях: Франциска Петрі, Деян Ліліч, Альбіна Джанабаєва, Андрій Щетинін.\nФранція, 80 хв. / 1:20\nЦих чоловіків об'єднує покер. Щотижня вони збираються разом розкинути карти, випити і, головне, поговорити. Зрозуміло, про жінок. І, якщо чесно, не завжди про своїх дружин. Про секс, звичайно. Приголомшливий, нудний, феєричний, жахливий, запаморочливий ... Покер з друзями - ось найкращий психоаналітик для чоловіка!\nРежисер: Ерік Ле Рош. У ролях: Луїс-Марі Одубер, Jean-Gilles Barbier, Жан-П'єр Дюран. Читайте також:\nМінкульт хоче відродити кіностудії через централізоване фінансування Для відродження українського кіно Мінкульт створить раду з питань кінематографії


Знайомтесь: команда Дональда Трампа » Укроп UA - Гостро про головне\nУкроп UA » ПУБЛІКАЦІЇ » Міжнародна панорама » Знайомтесь: команда Дональда Трампа\nЗнайомтесь: команда Дональда Трампа\nНовообраний президент США Дональд Трамп продовжує формувати свою команду. Він уже визначився з кандидатурами на низку посад у його адміністрації. Ось список деяких із них, і короткі біографічні дані.\nРекс Тіллерсон – державний секретар США\n64-річний Рекс Вейн Тіллерсон народився у місті Вічіто-Фолс, Техас. Закінчив Техаський університет в Остіні. За освітою - інженер. Одружений. Дружина: Ренда Сент-Клер, у пари четверо дітей. Християнин. Республіканець. Виконавчий директор ExxonMobil.\nПризначення підлягає затвердженню Сенатом.\nБен Карсон – міністр житлового будівництва і міського розвитку США\n65-річний Бенджамін Соломон Карсон народився в Детройті, штат Мічиган. Освіта: Психолог (Єльський університет), лікар-нейрохірург (Мічиганський університет). Одружений. Дружина: Ласіна (Кенді) Карсон, у пари троє синів. Адвентист. Республіканець.\nДжеймс Маттіс – міністр оборони США\n66-річний Джеймс Н. Маттіс народився в Пулмані, штат Вашингтон. Освіта: історик (Центральний університет Вашингтона). Неодружений (ніколи не був одружений і не має дітей). Сповідує грецьке православ’я. Член Американської незалежної партії. Відставний генерал Корпусу морської піхоти США. Прізвиська: «Хаос», «Скажений пес», «Бойовий монах».\nРайнс Прібас – керівник апарату Білого дому\n44-річний Райнхольд Ричард («Райнс») Прібас народився у Довері, штат Нью-Джерсі. Освіта: політолог (Вісконсінський університет); юрист (Університет Маямі). Одружений. Дружина: Саллі Прібас, у пари двоє дітей. Сповідує грецьке православ'я. Республіканець. Голова Національного комітету Республіканської партії. Прекрасно володіє грецькою мовою.\nПризначення не підлягає затвердженню Сенатом.\nСтівен Беннон – головний стратег і старший радник Дональда Трампа\n62-річний Стівен Кевін Беннон народився у Норфолку, штат Вірджинія. Освіта: Політехнічний університет Вірджинії, фахівець з державної безпеки (Джорджтаунський університет), магістр бізнесу (Гарвардський університет. Неодружений. (був одружений тричі). Діти – три дочки. Республіканець. Виконавчий директор правого інтернет-ресурсу Breitbart News.\nНіккі Гейлі – постійний представник США при ООН\n44-річна Німрата Ніккі Рандхава Гейлі народилася в місті Бамберґ, штат Південна Кароліна. Освіта: бухгалтер (ступінь в ділянці бухгалтерського обліку в Клемсонському університеті). Сімейний стан: заміжня (чоловік – Майкл Гейлі), діти – дочка Рена і син Налін. Методистка. Республіканка. Перша жінка-губернатор Південної Кароліни.\nКеліенн Конвей – старший радник Дональда Трампа\n49-річна Келіенн Елізабет Конвей народилася в Камдені, штат Нью-Джерсі. Освіта: політолог (Трініті коледж у Вашингтоні), юрист (університет Джорджа Вашингтона). Сімейний стан: заміжня (чоловік – Джордж Т. Конвей III), діти – син і три дочки. Католичка. Республіканка.\nТом Прайс – міністр охорони здоров’я і соціальних служб США\n62-річний Томас Едмундс «Том» Прайс народився в місті Лансінґ, штат Мічиган. Освіта: лікар (Мічиганський університет). Одружений. Дружина: Бетті Кларк. Син – Роберт. Сповідує пресвітеріанство. Республіканець.\nВілбер Росс – міністр торгівлі США\n79-річний Вілбер Луїс Росс молодший народився у Вігокені, штат Нью-Джерсі. Освіта: бакалавр мистецтв (Єльський університет); магістр бізнесу (Гарвардський університет). Одружений з Гілларі Джірі; (колишнє подружжя – Джудіт Нодін (пара була одружена з 1961 по 1995) і Бетсі Маккоуі (пара була одружена з 1995 по 2000); діти – дочки Джессіка і Аманда. До листопада 2016 року був зареєстрований як демократ, проте жертвував кошти на виборчі кампанії як демократів, так і республіканців. Мільярдер. «Король банкрутства».\nМайкл Флінн – радник президента з національної безпеки\n58-річний Майкл Томас «Майк» Флінн народився у Мідлтауні, штат Род-Айленд. Освіта: Род-Айлендський університет (бакалавр), університет «Золоті ворота» (Сан-Франциско, магістр бізнесу), Командно-штабний коледж Армії США (магістр військових мистецтв), Коледж ВМС США (магістр мистецтв в сфері національної безпеки і стратегії). Одружений з Лорі Андраде. Діти – двоє синів. Демократ (при цьому, останнім часом Флінн говорив: «Демократична партія сьогодні зовсім не та, що була раніше»).\nРік Перрі – міністр енергетики\n66-річний Джеймс Ричард «Рік» Перрі народився у Гаскеллі, штат Техас.\nОсвіта: бакалавр в ділянці зоотехніки (Техаський сільськогосподарський і машинобудівний інститут), військовий пілот (закінчив курси ВПС США в 1974 р, звільнився з ВПС в 1977 в званні капітана). Одружений з Анітою Перрі, двоє дітей (дочка Сідні, син Ґріффін). Протестант. Демократ (до 1989 р.), опісля – республіканець. Колишній губернатор штату Техас.\nНовий бюджетний план Трампа: різке скорочення міжнародних програм, зростання витрат на оборону\nЛюбов до Трампа в Росії закінчилась?\nДубль два: Дональд Трамп президент США\nРозв’язані руки Дональда Трампа: що зможе зробити американський президент\nЯк українці голосували за Трампа: репортаж з США\nУ Черкаському зоопарку чергове поповнення\nБританські вчені вирішили, що серед них має бути й професор коміксів\n50 неймовірних фактів про США\nСвіт тісний: Трамп взяв в помічники екс-радника Януковича\nЗ легкої руки президента. За реформи в Україні взявся ще один грузин\nЕкономіка грабунку. Чи потрібен Робін Гуд бідним?


У Львові проводиться системна робота, спрямована на дискредитацію «Арени Львів»\nПро це заявив директор стадіону «Арена Львів» Денис Ринський.\n-\tОсобисто у мене виникають підозри, що проти стадіону, який нарешті почав розвиватися, проводиться системна робота, спрямована на його дискредитацію. Комусь вигідно, аби «Арену Львів» закрили, аби стадіон перетворився на зарості бур’яну, – наголосив пан Ринський.\nВідповідаючи на запитання журналістів, кому вигідна дискредитація, директор стадіону запевнив, що серед "підозрюваних" футбольних фанатів не бачить.\nНагадаємо, що 13 листопада дисциплінарний комітет УЄФА ухвалить остаточне рішення щодо санкцій до «Арени Львів».\n15291 Українські заробітчани в Італії шукають родичів жінки із Хмельницького, яка живе на лавці в Бергамо\n14995 «Погляд із потойбіччя»: львів’янка сфотографувала привида на Рівненщині


Актор з Брата-2 внесений до бази даних Миротворця » Слово і Діло\nДо бази даних «Миротворця» внесений актора з «Брата-2»\n30 серпня 2018, 00:02\nРосійський актор Дмитро Орлов, відомий за ролями у фільмах «Брат-2» і «Cестри», потрапив до бази даних відомого українського ресурсу «Миротворець».\nЯк уточнюється на сайті, артист був внесений до списку «недоброзичливців» за «свідоме порушення державного кордону України» та гастрольну діяльність в Криму, пише «Слово і Діло».\nРаніше в базу даних потрапили засновник Pink Floyd Роджер Вотерс, французький діджей Крістоф Ле Фріан і багато інших діячів культури.\nТакож «Миротворець» оприлюднив дані радянського і російського композитора Олександри Пахмутової.\nНагадаємо, російська співачка і телеведуча Анна Семенович потрапила в базу даних «Миротворця» через відвідування анексованого Криму.\nЕкс-учасниця російського гурту t.A.T.u Олена Катіна потрапила в базу даних сайту «Миротворець» через відвідування непідконтрольною Києву території Донбасу.\n«Миротворець» публікує дані співвітчизників і тих, хто загрожує національній безпеці України. У його базах даних значаться діячі культури, журналісти, в тому числі іноземні, політики, а також бойовики з самопроголошених Донецької і Луганської народних республік.\nДо бази «Миротворця» потрапив лідер легендарної британської рок-групи 27 серпня 2018, 18:14\nБаза «Миротворця» поповнилася композитором часів СРСР 9 серпня 2018, 22:22


Referatik - Украинские Рефераты - Політологія - Суперечливість соціально-економічного та політичного розвитку радянського суспільства наприкінці 20-х – у 30-ті роки\nГлавная / Украинские Рефераты / Політологія / Суперечливість соціально-економічного та політичного розвитку радянського суспільства наприкінці 20-х – у 30-ті роки\nСуперечливість соціально-економічного та політичного розвитку радянського суспільства наприкінці 20-х – у 30-ті роки - Політологія - Скачать бесплатно\n1. Воєнний комунізм і неп\n2. Створення Радянського Союзу\n4. Національний комунізм\n5. Розвиток культури (Лесь Курбас, Олександр Довженко, Михайло Грушевський, Сергій Єфремов,)\n6. Церковне життя\nПочинаючи розгляд цієї досить цікавої та небайдужої для всіх нас теми, хотілося б зазначити, що сім неповних років війни та громадянської смути призвели підпорядковані більшовикам території колишньої Російської імперії до стану руїни. В одній лише Україні побоїща, розстріли та епідемії, пов'язані з війною, й особливо громадянською, забрали близько 1,5 млн життів. Нестача харчів, палива, безробіття змусили сотні тисяч людей виїхати з міста у село. Практично припинилося виробництво товарів. Було очевидно, що остаточно виснажене суспільство не готове до корінних соціальних перетворень, що їх планували більшовики.\nНезважаючи на перемогу, більшовики, котрі у величезному та здебільшого вороже настроєному населенні становили крихітну меншість, були не в змозі продовжувати реалізацію задуманого. Смерть Леніна у 1924 р. спричинилася до кризи керівництва, яку поглиблювали запеклі суперечки в комуністичній партії про напрями створення нового суспільства. За таких обставин партія здійснювала поставлені цілі обережно й гнучко протягом усіх 20-х років. Втручання уряду у справи окремої особи і суспільних груп обмежувалося лише випадками реагування на відкриті виступи проти радянської політичної системи.\nЗавдяки поступкам уряду для селян та намаганням Рад завоювати ширшу підтримку серед неросійських народів у 20-ті роки впевненість українців у власних силах, їхні прагнення переживали гідне подиву відродження, і цей період часто вважають золотим віком українців під владою Рад.\nВоєнний комунізм і неп\nПолітика більшовиків під час громадянської війни значною мірою спричинила розвал економіки. Прагнучи зразу ж установити соціалістичний лад в економіці й водночас забезпечити продуктами Червону армію та голодуючі російські міста, більшовики ввели сувору економічну політику, відому під назвою воєнного комунізму.\nВона включала націоналізацію всієї землі та промислових підприємств, примусову трудову мобілізацію, раціонування урядом продуктів і товарів та найбільш ненависний захід— експропріацію зерна у селян («продрозверстку»).\nПри підтримці озброєних загонів більшовицькі чиновники, мов сарана, обсідали села, конфісковуючи зерно для потреб уряду.\nУ відповідь на це більшість селян зовсім припинила виробництво. Водночас із загостренням дефіциту продуктів харчування великі райони Південної Росії та України охопила посуха, наслідком чого став голод 1921—1922 рр., що забрав життя сотень тисяч людей на Україні й ще більше у Поволжі. Але — на відміну від своєї майбутньої поведінки — радянський уряд не приховував наявності голоду й організував у країні та за кордоном масову кампанію допомоги голодуючим.\nКатастрофічне становище в економіці призвело до різкого зростання невдоволення більшовиками, що вилилося у військові заколоти, великі робітничі страйки та селянські повстання, які у 1921 р. охопили Росію та Україну. Хоч Червона армія й Чека нещадно придушували ці повстання, Ленін був змушений визнати провал політики воєнного комунізму й необхідність піти на поступки, особливо селянам.\nІ знову до гри вступила завидна тактична майстерність Леніна, 21 березня 1921 р. на Х з'їзді партії він насилу переконує своїх товаришів погодитися на проведення нової економічної політики (непу), та й то лише після небезпечного Кронштадтського повстання, що вибухнуло в дні роботи з'їзду й продемонструвало непопулярність тодішньої політики Рад. Неп став компромісом, відступом від соціалізму з метою дати країні можливість оправитися від громадянської війни. Основне завдання непу зводилося до того, щоб заспокоїти селянство й забезпечити йому стимули до підвищення виробництва продуктів. Замість реквізицій зерна уряд обклав селянство помірним податком. Сплативши його, селянин міг продавати надлишки зерна за будь-якими ринковими цінами. Бідні селяни взагалі не мали сплачувати податку. Уряд також відступив від політики створення колективних господарств. На Україні більшість земель, націоналізованих Центральною Радою ще у 1918 р., тепер перерозподілялася між бідними селянами.\nЩоб стимулювати інші сектори економіки, неп скасовував урядовий контроль над внутрішньою торгівлею, знову віддавав в оренду колишнім власникам невеликі виробництва й навіть заохочував чужоземні капіталовкладення. Проте Ленін ішов тільки на тимчасовий компроміс із капіталізмом і не збирався відмовлятися від мрії створити соціалістичну економіку. Тому уряд лишав за собою контроль за такими «командними висотами» в економіці, як важка промисловість, банки, транспорт і зовнішня торгівля.\nМаючи гарантовану можливість продавати продукти голодним мешканцям міст, 5 млн українських селянських господарств швидко підвищили свою продуктивність. У 1927 р. оброблялося вже на 10 % більше землі, ніж у 1913 р. Тим часом виробництво предметів споживання, яке стимулювали так звані непмани, або дрібні підприємці, що діяли з дозволу уряду, також сягнуло довоєнного рівня. Відставала лише важка промисловість, що перебувала під контролем уряду. З поверненням достатку й стиранням у пам'яті кошмарних років громадянської війни український селянин став миритися з більшовицьким режимом, на який раніше дивився з великою підозрою. Хоча до непу селяни почали ставитися більш лояльно, Ленін та його товариші мали на меті зовсім інше.\nВони лише хотіли схилити населення на свою сторону.\nСтворення Радянського Союзу\nХоч як повільно йшли Ленін та більшовики до визнання значення націоналізму, захопивши владу, вони поставилися до національного питання з обережністю. З одного боку, під час громадянської війни більшовики виступали за самовизначення націй «аж до відокремлення та утворення самостійних держав». З іншого боку, вони намагалися придушити національні рухи під приводом того, що їх очолюють «буржуазні елементи», які начебто не можуть і не будуть діяти в інтересах робітничого класу. Але після поразки «буржуазних націоналістів» більшовики (влада яких над населенням ще достатньо не зміцніла) мусили знаходити спільну мову з радянськими урядами неросійських народів, що вони їх поставили.\nПідпорядкована Москві комуністична партія цілком контролювала український радянський уряд, однак вона не могла розпустити чи поглинути його. Надто небезпечними були прецеденти, що свідчили не на користь такого кроку. В Брест-Литовську більшовицька Росія визнала Центральну Раду та її Генеральний секретаріат як суверенний уряд незалежної держави. Зайшовши так далеко, щоб аж визнати суверенність українського «буржуазного уряду», більшовики навряд чи могли зробити менше для українського радянського уряду. Отже, тепер цей уряд належало трактувати, принаймні теоретично, так, наче він мав суверенну владу. Відтак аж до 1923 р. радянський уряд України окремо від Радянської Росії підтримував зовнішні стосунки (уклавши 48 власних угод), вів зовнішню торгівлю й навіть почав закладати підвалини окремої української радянської армії.\nСеред українських більшовиків також існували впливові угруповання, що виступали за українську радянську державність. До них уходили в основному боротьбисти та укапісти, що в 1919 р. відокремилися відповідно від української соціалістичної та української соціал-демократичної партій і перейшли до більшовиків. Із цих двох груп найбільш численними і впливовими були боротьбисти на чолі з Олександром Шумським, Василем Блакитним та Миколою Шинкарем. Будучи за своєю природою партією народною, вони мали тісніші зв'язки з українським селянством, ніж більшовики. Після провалу другого радянського уряду на Україні під вінець літа 1919 р. боротьбисти навіть зробили спробу замінити більшовиків на чолі комуністичної революції на Україні. З цією метою вони переіменувалися на Українську комуністичну партію (боротьбисти) й звернулися на початку 1920 р. з проханням прийняти їх до Комуністичного Інтернаціоналу як окрему партію. Та коли підпорядкований Москві Комінтерн відповів відмовою, боротьбисти були змушені саморозпуститися. Оскільки більшовики відчували гостру потребу в україномовних активістах, близько 4 тис. боротьбистів було прийнято в партію 'й декого з них призначено на високі посади в радянському українському уряді. Цей крок дав змогу національне свідомим лівим вести всередині радянського режиму змагання за українську державність.\nАналогічна історія сталася з кількома тисячами укапістів. Вони також спробували перехопити у більшовиків «грім та блискавку», наслідуючи їх. Назвавши себе Українською комуністичною партією, укапісти намагалися, й теж безуспішно, вступити до Комінтерну. В 1925 р. вони були змушені розпуститися, й деякі з них, включаючи таких провідників, як Михайло Ткаченко та Юрій Мазуренко, з тієї ж причини, що й боротьбисти, тобто щоб впливати на українську політику партії зсередини, приєдналися до більшовиків.\nНа відміну від цього запізнідого поповнення більшовицьких лав із його невизначеною орієнтацією було також кілька старих українських членів партії, які щиро прагнули перемоги комунізму на Україні. Вони гадали, що найкращим способом досягнення цієї мети була б «українізація» більшовизму, аби зробити його привабливішим для українців. Це насамперед означало, що радянський уряд мав також бути й українським урядом. Микола Скрипник — близький соратник Леніна й провідна постать в усіх трьох радянських українських урядах — був найвидатнішим представником цієї групи. Нарешті, у збереженні самоврядування України був глибоко заінтересований ряд більшовиків-неукраїнців, таких, наприклад, як Християн Раковський—голова українського радянського уряду, який у 1919 р. ставився до національних прагнень українців із презирством, а в 1922 р. дійшов висновку, що чим більший авторитет матиме український радянський уряд, тим більше влади охопить він особисто. Тому Раковський теж став антицентралістом і оборонцем української автономії.\nЗгадані погляди та підходи були поширені не лише серед прорадянськи настроєних українців, вони також процвітали у новосформованих урядах на Кавказі та в Середній Азії. Навіть Москва погодилася з тим, що поодинокі військові союзи й пакти про взаємодопомогу, які формально поєднували радянські республіки (реальною ж силою, котра тримала їх укупі, були Червона армія й комуністична партія), під час громадянської війни втратили чинність. Тому в останні місяці 1922 р. партія розпочала велику дискусію в Москві про те, якими мають бути форма і природа постійних зв'язків між Росією, Україною, Білорусією та закавказькими республіками.\nЧерез тяжку хворобу Ленін брав у цих важливих дебатах обмежену участь. Ця обставина дала Йосифу Сталіну — комісару в справах національностей і генеральному секретареві партії — можливість відіграти тут ключову роль. Грузин за походженням, Сталін був, проте, відвертим централістом і ворогом усього національного.\nПри підтримці багатьох російських членів партії він запропонував, щоб неросійські республіки поглинула одна Російська радянська федеративна соціалістична республіка. Для задоволення інтересів інших народів він пропонував їм культурну автономію в межах Російської республіки. Ця пропозиція викликала вибух обурення серед більшовиків-неросіян. Скрипник та інші українці кваліфікували її як погано прихований російський шовінізм. Увесь Центральний Комітет грузинської більшовицької партії на зчак протесту подав у відставку. Представник більшовиків Середньої Азії Султан Галієв звинуватив партію в «червоному імперіалізмі».\nТоді у справу втрутився Ленін. Він розумів: якщо Росія проковтне інші радянські республіки, то вона не лише зруйнує слабеньку підтримку, яку мали в неросійських республіках більшовики, а й створить серед колонізованих народів світу невигідне враження про радянську систему. Якщо російський націоналізм і централізм ставлять під загрозу майбутню світову революцію, то Ленін сам оголосив про готовність «повести смертний бій з великоруським шовінізмом» і вважав за краще, щоб усі радянські республіки утворили «союз рівних».\nЗ метою продемонструвати добровільність цього союзу, Ленін запропонував надати кожній республіці право вільного виходу з нього. Ця умова була відображена в конституції 1924 р. Прерогативи уряду визначалися тепер у такий спосіб: деякі справи лишалися виключно у царині повноважень республік, інші поділялися між республіками і союзними міністерствами, а ще інші розв'язувалися союзним урядом.\nТаким чином, український радянський уряд на території республіки теоретично мав юрисдикцію над сільським господарством, внутрішніми справами, правосуддям, освітою, охороною здоров'я та соціальним забезпеченням. Із союзним урядом він ділився владою в питаннях виробництва продуктів харчування, робочої сили, фінансів, інспекції та народного господарства. Зовнішні зносини, армія, флот, транспорт, зовнішня торгівля, зв'язок ставилися у виключну компетенцію союзного уряду, що розміщувався в Москві.\nАле за наполяганням Леніна до цього плану робилося вагоме застереження. Право виходу, що мало першорядне значення як остаточний доказ суверенітету республіки, дозволялося застосовувати тільки за згодою на це комуністичної партії. Оскільки комуністична партія лишалася організацією високоцентралізованою й переважно російською з центром у Москві, дуже малоймовірним було те, що вона коли-небудь дасть таку згоду. Таким чином, ленінський план давав можливість створити федералістську будівлю (або фасад, як це дехто називав), щоб заспокоїти неросіял, водночас зосередивши повну політичну владу в руках партії у Москві.\nХоч у неросіян, і зокрема українців, були серйозні застереження щодо пропозицій Леніна, останні були, без сумніву, кращими, ніж ті, що висував Сталін. Тому 30 грудня 1922 р. їх ухвалили представники Російської, Білоруської, Закавказької та Української радянських республік, заснувавши Союз Радянських Соціалістичних Республік.\nУвійшовши до складу Радянського Союзу, Українська республіка стала другою за розміром його складовою (першою була набагато більша Російська республіка). Вона охоплювала територію в 450 тис. кв. км і мала населення понад 26 млн. Столицею республіки обрали Харків, що на відміну від Києва не був тісно пов'язаний з колишніми національними урядами. Спочатку республіку розділили на 12 губерній: у 1925 р. в результаті адміністративної реорганізації було створено 41 округу, а в 1939 р. їх знову реорганізували у 15 областей.\nПропонувалися різні пояснення псевдофедералістського устрою СРСР. Деякі західні вчені доводять, що це слугувало хитрим прикриттям влади, що її відновив над неросійською периферією російський центр. Інші вважають, що федералістська будівля являла собою поступку, на яку мусив піти переможний, але ще слабкий радянський режим перед зростаючою національною свідомістю неросійських народів. На мою думку, радянські автори розглядали федералістську систему своєї країни як успішну спробу створити нову й кращу структуру, в межах якої могли б гармонійно співіснувати й вільно розвиватися різні народи.\nПроте така структура СРСР не давала змоги різним народам влаштовувати на власний розсуд свої справи. Остаточні рішення, що стосувалися України, й надалі ухвалювалися в Москві, а не в Харкові. Крім того, з українцями взагалі ніхто не радився щодо самого створення союзу, (складається враження, що нашому населенню на той час взагалі ніхто не давав право власно розпоряджатися своїм життям, думати про майбутнє, щось планувати; вони повинні були підкорятися якимось незрозумілим законам. Але ж по суті всі ми люди, і всі ми маємо право жити так, як ми хочемо, а держава повинна лише сприяти цьому, а на той час все було зовсім по-іншому). Тому й форму майбутніх взаємин між Україною та Росією вирішила невелика партія, що складалася переважно з росіян.\nПроте неправильно було б казати, що радянський федералістський устрій залишив українців та інші неросійські народи з порожніми руками. За царів українська мова, культура, національна самобутність жорстоко переслідувалися. Не мали чіткого визначення кордони України, а саму країну називали такими невиразними поняттями, як «Юго-Запад» чи «Малороссия». За радянської же влади Українська Радянська Соціалістична Республіка стала чітко окресленим національним і територіальним цілим, із власним адміністративним центром і апаратом.\nТаким чином, українці нарешті отримали територіально-адміністративні рамки, що відображали їхню національну самобутність, тобто те, чого вони не мали з часів козацької Гетьманщини XVIII ст.,проте питання це доволі дискусійне – територію отримали, а чи вправі ми були нею ропоряджатися?\nПопри обіцянки поважати принцип самовизначення націй, які більшовики давали під час громадянської війни, попри утворення національних радянських республік і позірно федералістський устрій СРСР комуністичній партії в перші роки її правління все ще відчутно бракувало підтримки неросійських народів. Вона лишалася крихітною, переважно російською й міською організацією, яка невпевнено трималася над-селянськими і неросійськими масами, що хиталися у своїх настроях і не знали, яку владу підтримати. Так, зокрема, Україна становила «слабку ланку Радянської влади», як відтерто визнав сам Сталін. Тому, коли неп заспокоїв селянство, партія розпочала кампанію, спрямовану на розширення підтримки з боку неросійських народів, на завоювання їїгііьої прихильності.\nУ 1923 р. на XII з'їзді партії її керівництво поклало початок політиці коренізації. Воно закликало спільними зусиллями добитися, щоб у партію та державний апарат ішли неросіяни, щоб службовці вивчали і користувалися місцевими мовами, щоб держава підтримувала культурний і соціальний розвиток інших народів. Український .різновид цієї політики називався українізацією.\nПерш ніж братися за українізацію, належало провести зміни в партійному керівництві України. Це керівництво переважно складалося з присланих із Москви радянських урядовців чи, місцевих євреїв. В основній масі вони не виявляли великого розуміння необхідності українізації й ще менше були схильні втілювати її. До того ж багато хто з них підкреслено демонстрував російську зверхність над «місцевими».\nТак, один із найвищих чиновників української компартії росіянин Дмитро Лебідь навіть не намагався приховати ворожість до української мови, звичаїв, до українізації взагалі. Він обстоював так звану «теорію боротьби двох культур», з якої випливало, що оскільки російська культура на Україні пов'язана з прогресивним пролетаріатом і містом, у той час як культура українська — з відсталим селянством і селом, то російська культура рано чи пізно переможе, і обов'язок комуністів полягає в тому, щоб підтримати цей «природний процес».\nХоч ідеї цього діяча поділялися багатьма його зверхникамиу Москві, їх вважали передчасними, тому його та ряд інших визначних партійних чиновників-неукраїнців відкликали. На їхні посади призначили таких лояльних і дисциплінованих представників Москви, як Лазар Каганович (український єврей, котрий очолив партапара+ України й був готовий проводити лінію партії на українізацію), або українців, які щиро зичили успіху українізації. До останніх належали Влас Чубар, що замістив Раковського на посаді голови українського радянського уряду, колишній боротьбист Олександр Шумський, що очолив відділ агітації та пропаганди, і всюдисущий старий більшовик Микола Скрипник, що став комісаром юстиції. Лише після того як були усунуті з посад непохитні «російські бюрократи й шовіністи», як їх називав Ленін, український радянський уряд міг братися за здійснення нової політики.\nПерші заходи українізації мали на меті розширити вживання української мови, особливо у партії та уряді. Необхідність цього була очевидною: у 1922 р. на одного члена Компартії України, який постійно користувався українською мовою, припадало семеро тих, хто розмовляв лише російською, у уряді ж це співвідношення було один до трьох. У серпні 1923 р., щоб усунути цю диспропорцію, партійні та урядові службовці отримали вказівку пройти спеціально організовані курси української мови. Тим, кому не вдалося успішно закінчити їх, загрожувало звільнення. У 1925 р. чиновникам наказали користуватися українською мовою в усьому урядовому листуванні та публікаціях. А в 1927 р. Каганович оголосив, що все партійне діловодство вестиметься українською мовою. Попри відсутність помітного ентузіазму серед численних неукраїнських членів уряду й партії нова політика дала вражаючі результати. Якщо в 1922 р. українською мовою велося менш як 20 % урядових справ, то в 1927 р.—вже 70 %.\nВодночас зросло число українців в урядових установах. У 1923 р. українці скдадали лише 35 % серед урядових службовців і 23 % — серед членів партії. До1926—1927 рр. їхня частка становила відповідно 54 й 52 %. Однак, отримавши більшість, українці переважно зосереджувалися на нижчих щаблях урядово-партійної ієрархії. Наприкінці 1920-х років їхнє представництво в ЦК не перевищувало 25 %..\nКампанія українізації охопила всі царини життя Радянської України. Найбільший вплив вона справила на освіту. На відміну від царського режиму Ради приділяли\nвелику увагу шкільництву, і їхні досягнення в цій царині вражають. Така заінтересованість пояснюється кількома чинниками: з ідеологічної точки зору, щоб слугувати зразком нойого ладу, радянське суспільство мало бути освіченим; більше того, освічене населення збільшувало виробничий потенціал і міць держави; і нарешті, освіта надавала чудові можливості прищеплювати новим поколінням радянські цінності.\nНайбільш вражаючих успіхів досягли Ради в ліквідації неписьменності. Під час революції письменними були близько 40 % міського населення; через 10 років — уже 70 %. На селі протягом цього періоду письменність зросла з 15 до понад 50 %. Оскільки масова освітня кампанія велася українською мовою, то поширення освіти означало й поширення українізації серед молоді країни.\nРушійною силою українізації системи освіти був М. Скрипник — голова комісаріату освіти з 1927 по 1933 р. Працюючи з майже одержимою заповзятістю, він домігся того, що в кульмінаційному для українізації 1929 р. понад 80 % загальноосвітніх шкіл і 30 % вищих учбових закладів вели навчання виключно українськоюмовою. 97 % українських дітей навчалися рідною мовою. Сподівалися, що російська та єврейська меншості, маючи можливість навчатися російською мовою, разом з тим проходитимуть курси української мови. До революції, коли українських шкіл практично не існувало, українофіли могли лише мріяти про такі умови, що через 10 років їх створив Скрипник.\nУспіх цих заходів був тим більш вражаючим, якщо враховувати труднощі, які стояли на їхньому шляху, особливо нестачу кваліфікованих викладачів. Програма українізації вимагала 100 тис. учителів, а їх. було лише 45 тис. Ця нагальна потреба штовхнула Скрипника до того, щоб спробувати запросити кілька тисяч учителів із Галичини, але йому не вдалося дістати на це дозвіл Москви,—можливо, тому, що радянські власті лякала висока національна свідомість галичан. Не вистачало також багатьох підручників. Інша проблема, що особливо гостро відчувалася в університетах, полягала в тому, що росіяни (а вони становили більшість викладачів вузів) часто відмовлялися користуватися «селянською» мовою. Типовим у цьому плані був вислів професора Толстого з Одеси: «Я вважаю... всіх товаришів, котрі перейшли на читання лекцій українською мовою, ренегатами». Однак навіть в університетах українські студенти незабаром стали переважати. Швидка українізація освіти сприяла зростанню загальних настроїв національного оптимізму, що їх уловив письменник Борис Антоненко-Дгйидович: «У марші мільйонів на шляху до української школи» він вбачав «вогонь великого відродження».\nАналогічне відродження переживала україномовна преса, яку жорстоко придушував царський режим і для якої перші роки радянської влади не були найсприятливішими. У 1922 р. з усіх публікованих на Україні кцижок лише 27 % виходили українською мовою, цією ж мовою виходило близько-10 газет і часописів. До 1927 р. українською мовою друкувалася більш як половина книжок, а в 1933 р. з 426 газет республіки 373 виходили рідною мовою.\nУкраїнська мова була впроваджена в офіцерських школах та великих частинах військового резерву на Україні — передусім внаслідок скарг Скрипника на те, що Червона армія є засобом русифікації. Існували навіть плани реорганізації армії за територіальним принципом. Як не дивно, ці проекти підтримали такі відомі командувачі Червоної армії, котрі не були українцями, як Михайло Фрунзе та Йона Якір.\nЩоб українізація мала довготривалі наслідки, необхідно було покласти край російській культурній монополії в містах. Соціально-економічні зміни, що сталися у 1920-х роках, схиляли прибічників українізації до думки, що це можна здійснити.\nМасовий курс на індустріалізацію, розпочатий Радами у 1928 р., створив велику потребу в міських робітниках. Водночас політика колективізації зганила з землі багатьох селян. Унаслідок цього маси українських селян уливалися в міста, докорінно - змінюючи етнічний склад пролетаріату й міського населення в цілому. Так, якщо у 1923 р. в Таких важливих промислових центрах, як Харків, Луганськ та Дніпропетровськ, українці складали відповідно 38, 7 і 16 % мешканців, то через 10 років їхня частка зросла до 50, 31 та 48 %. До середини 30-х років українці переважали майже в усіх великих містах. Програми українізації спонукали їх зберігати рідну мову і не переходити на російську, як це траплялося раніше. На Україні, як і скрізь у Східній Європі, культура й мова сільської більшості, здавалося, підпорядкує собі культуру й мову міської меншості.\nСвоїми- успіхами політика українізації, яка, втім, не зайшла так далеко, як того хотіли Скрипник з однодумцями, насамперед завдячувала тому, що вона була пов'язана із загальним процесом модернізації. Не патріотизм і не традиціоналізм були головними причинами збереження українцями рідної мови. Це скоріше пояснювалося тим, що українська краще, ніж будь-яка інша мова, давала їм змогу здобути освіту, брати корисну інформацію з газет і часописів, спілкуватися зі службовцями й виконувати свої професійні обов'язки. Завдяки політиці українізації українська мова перестала бути романтичною й малозрозумілою ідеєю-фікс крихітної групки інтелігенції чи ознакою відсталого селянства. Натомість вона перетворювалася на основний засіб спілкування й самовираження суспільства, що модернізувалося.\nЗавдяки наявності різновидів комунізму, що розвинулися у таких країнах, як Китай та Югославія, сьогодні вже утвердилася думка про те, що кожний народ може йти до комунізму власним шляхом. Як ми переконалися, саме українські, а також грузинські та тюркські більшовики допомагали встановленню радянської влади у 1917—1920 рр. й першими зробили кроки в цьому напрямі, започаткувавши явище національного комунізму. Прибічники цього напряму були відданими комуністами, які щир& вірили в те, що марксизм-ленінізм пропонує найправильніший шлях порятунку длті людства. Разом із тим вони вважали, що для досягнення оптимальних результатів комунізм має пристосовуватися до специфічних національних умов. Це означало, що російський шлях не був єдиним і що підходи, обрані іншими народами, мають рівне право на існування. Інакше кажучи, слід було залучити до будівництва комунізму національно-визвольні сили, надавши йому певне «національне обличчя».\nОскільки на Східній Україні існував тривалий зв'язок між українським національним рухом і соціалізмом, ідеї національного комунізму легко оволоділи багатьма українцями у більшовицькому таборі. Ще у 1918 р. два комуністи — Василь Шахрай (перший комісар закордонних справ в українському радянському уряді) та його колега Сергій Мазлах (старий більшовик, єврей за походженням) — піддали парїію нещадній критиці за лицемірну політику в національному питанні й зокрема стосовно українців. Явно -натякаючи на російський націоналізм, що пройняв усю партію, у своїх памфлетах «Революція на Україні» та «Про теперішнє становище на Україні» вони підкреслювали, що «доки лишатиметься нерозв'язаним національне питання, доки один народ правитиме, змушуючи інший народ коритися, ми не матимемо соціалізму».\nЧерез рік національний комунізм знову виринув у КП(б)У у формі так званої федералістської опозиції на чолі з Юрієм Лапчинським. Це угруповання закликало до повної незалежності радянської української держави, яка б мала повну владу, включаючи військову й господарську, а також цезалежний центр партії, ніяк не підлеглий Російській Комуністичній партії. Коли Москва відмовилася розглянути ці вимоги, Лапчинський з товаришами вийшли з партії, що викликало гучний скандал.\nЗ набиранням обертів політики українізації на перший план на Україні знову вийшли тенденції національного комунізму, що, звичайно, пов'язувалися з іменами його основних ідеологів.\n«Хвильовизм». Найбільш відкрито і пристрасно закликав відкинути «російський шлях» Микола Хвильовий. Цей видатний діяч (справжнє прізвище Фітільов) виріс на Східній Україні в родині дрібного російського дворянина. Переконаний інтернаціоналіст, він під час громадянської війни приєднується до більшовиків, прагнучи взяти участь у будівництві всезагального й справедливого комуністичного суспільства.\nПісля війни Хвильовий стає одним із найпопулярніших радянських українських письменників, засновником авангардної літературної організації «Вапліте», а також дослідником питань українсько-російських взаємин, особливо у царині культури.\nСповнений ідеалістичних сподівань, комуніст Хвильовий гірко переконується у кричущій невідповідності між теорією й практикою більшовиків у національному питанні та у російському шовінізмі партбюрократів, які, за його висловом, ховали свою І упередженість «у Марксовій бороді». Щоб урятувати революцію від згубного впливу і російського націоналізму, Хвильовий вирішує викрити його. Він доводить, що «пасивно-песимістична російська література сягнула своєї межі й зупинилася на роздоріжжі», та радить українцям відмежуватися від неї. Пристрасний заклик Хвильового до українців іти власним шляхом був висловлений у знаменитому його гаслі «Геть від Москви!»\nХоча Хвильовий звертався насамперед до молодих авторів, які шукали для себе взірці літературної творчості, його позиція, без усякого сумніву, мала політичні мотивації. Однак слід наголосити, що його антиросійськість грунтувалася не стільки на українському націоналізмі, скільки на революційному інтернаціоналізмі. Хвильовий був переконаний у тому, що світова революція доти не переможе, доки один народ, уданому випадку російський, намагатиметься монополізувати її.\n«Шумськізм». Небезпека, що її являли погляди Хвильового для радянського режиму, посилювалася тим, що вони знайшли підтримку не лише в українських літературних колах, а й у самій Комуністичній партії України, особливо серед колишніх боротьбистів, їхнім лідером був комісар освіти Олександр Шумський, який відкинув вимоги московських ортодоксів засудити Хвильового й виступив із власною критикою Москви. Колишні боротьбисти мали свої підстави вважати лицемірною політику цартії в національному питанні. Щоб надати радянському урядові «українського присмаку», Шумського та його товаришів, які перейшли до більшовиків, було призначено на високі урядові пости. Але одразу ж після перемоги більшовиків майже всіх їх понизили в посаді або виключили з партії. З початком українізації, щоб створити враження, ніби Україною правлять українці, декого з тих, хто лишився в партії, зокрема Шумського, за велінням Москви знову призначили на високі посади. Однак цього разу комісар освіти вирішиб викрити махінації Москви.\nЯк і Хвильовий, Шумський, засуджуючи російський шовінізм, ставить за головну мету виступити проти священного для більшовиків принципу централізму. В написаному на початку 1926 р. листі до Сталіна він вказує на поглиблення процесів українського національного відродження, переконуючи його в тому, що для блага партії цей динамічний і масовий рух слід контролювати українським комуністам, а не представникам неукраїнських народів. Інакше українці, національна свідомість яких невпинно зростає і які ніколи не ставилися з особливою симпатією до більшовиків, можуть повстати й скинути владу, на яку вони дивляться як на чужоземну. Щоб уникнути цього, Шумський пропонував призначити на керівні посади в українському радянському уряді та Комуністичній партії України таких українських комуністів, як Григорій Гринько і Влас Чубар, відкликавши таких призначенців, як німець Еммануїл Квірінг і зрусифікований єврей Лазар Кагаїювич. Ця пропозиція, що зображалася засобом поширення комунізму, була не чим іншим, як закликом обирати політичних керівників України не в Москві, а на Україні.\nШумський також засуджував українців, які під вигідною личиною вірного служіння партії потурали централізмові Москви. У травні 1927 р. на засіданні керівництва українських комуністів він заявив, що «російський комуніст править в партії з підозрою і недружелюбністю. Він править при підтримці нікчемних малоросів, які в усі епохи за своєю суттю були лицемірними, по-рабському нечесними і зрадливими.\nТепер він співає про свій фальшивий інтернаціоналізм, відкидає з байдужим виглядом все українське і завжди готовий наплювати на нього (часом по-українськи), якщо це дасть йому можливість зайняти кращу посаду».\nКритика Шумського викликала скандал як у Радянському Союзі, так і за кордоном. Сталін зауважував: «Товариш Шумський не усвідомлює, що на Україні, де місцеві кадри комуністів слабкі, такий рух ... може подекуди набрати характеру боротьби проти «Москви» взагалі, проти росіян взагалі, проти російської культури та її найбільшого досягнення — ленінізму». Якщо партійні ортодокси в Харкові та Москві суворо засудили ідеї Шумського, то вони знайшли підтримку в Комуністичній партії Західної України, в Галичині. Лідер західноукраїнських комуністів Карло Максимович повторив закиди Шумського на форумі Комуністичного Інтернаціоналу й скористався нагодою, щоб виступити проти ставлення Москви до українців. Зацікавленість у «справі Шумського» виявили навіть деякі західноєвропейські соціалісти.\nНімецький соціал-демократ Еміль Штраус заявив, що «європейський соціалізм має всі підстави підтримати боротьбу українського народу за свободу. Починаючи від Маркса боротьба проти соціального й національного гноблення належала до кращих традицій соціалізму».\n«Волобуєвщина». На початку 1928 р. серед українських комуністів з'явився новий ухил. Його виразником став молодий український економіст російського походження Михайло Волобуєв. Аналогічно Хвильовому в літературі та Шумському в політиці Волобуєв хотів викрити невідповідність між теорією й практикою більшовиків у царині економіки. У двох статтях, опублікованих в офіційному теоретичному часописі «Більшовик України», Волобуєв доводив, що за радянської влади Україна, як і за царя, лишається економічною колонією Росії. Для підтвердження цього він провів ретельний аналіз, що свідчив про те, як, нехтуючи потребами української периферії, уряд і далі розбудовував важку промисловість у російському центрі. Крім того, Волобуєв стверджував, що економіка СРСР становить не єдине й однорідне ціле, а комплекс економічних компонентів, одним із яких є Україна. І кожен із цих компонентів може не тільки самостійно функціонувати, а й безсумнівно бути частиною світового господарства, спираючись на власний потенціал, без посередництва російської економіки.\nТим часом комуністична партія вже була готова піти на такі поступки, як українізація. Вона навіть визнала деякі свої недоліки, як, зокрема, панування в її лавах російського шовінізму. Але вона не могла допустити поширення поглядів Хвильового, Шумського та Волобуєва, оскільки це певним чином підірвало б її владу над Україною. Навіть рішучий прибічник українізації Скрипник вважав, що ці «націоналістичні ухили» криють у собі смертельну загрозу для партії. Тому незабаром після появи кожного з цих ухилів їхні виразники зазнали гострих нападок і були змушені засудити свої погляди й визнати цілий ряд помилок. Спочатку всі троє захищалися, але врешті-решт підкорилися. Під кінець 1928 р. Хвильовий повернувся до суто літературної творчості, Шумського відправили кудись у Росію на другорядну партійну роботу, а Волобуєв канув у забуття. Однак під час сталінських репресій 1930-х років ці «гріхи» ще пригадають націонал-комуністам і змусять їх поплатитися за них власним життям.\nЩоб побачити описані тенденції націонал-комунізму в правильній перспективі, слід розглядати їх у зв'язку з подіями в самій партії. Після смерті Леніна в 1924 р. в більшовицькій верхівці у Москві розгорілася гостра боротьба .за владу. Внаслідок цього послабився контроль з боку партії, що дало змогу розвиватися різноманітним фракціям та ідеологічним течіям. Але цей період відносного лібералізму та плюралізму, відкритого змагання протилежних ідей зрештою раптово закінчився.\n1920-ті роки були часом небаченого розвитку, відкриттів і сподівань в українській культурі. Дехто навіть називає їх періодом культурної революції або відродженням.\nЦей багатогранний спалах творчої енергії став можливим завдяки тому, що зайнята насамперед збереженням політичної гегемонії комуністична партія ще не підпорядкувала собі культурну діяльність. Поширення ж україномовної освіти створило українській культурі таке широке підґрунтя, якого вона давно не мала на Східній Україні. Вперше


Як вивести із запою в домашніх услових — ця проблема може спричинити | Наші поради\nЯк вивести із запою в домашніх услових — ця проблема може спричинити\nКоли можна впоратися з запоєм самостійно\nЩо потрібно для виведення з запою в домашніх умовах\nПослідовність дій при самостійній боротьбі з запоєм\nТреба вивести із запою в домашніх умовах? Лікар радить!\nНайнебезпечніший період в житті багатьох людей — це запійний алкоголізм.\nНа жаль, в нашій країні багатьом довелося на собі дізнатися, що це таке.\nПеребуваючи в стані запою, людина постійно п’є спиртне, і не може зупинитися.\nВін не ходить на роботу, а в підсумку просто деградує як особистість.\nСправитися з проблемою самостійно можуть не всі.\nПостійна тяга до спиртного — це основна причина по якій виникає запій. Навіть древні історії оповідають нам про те, що проблема з алкоголем була і тоді. Під багато сімей прийшла ця біда. З розмов з сусідкою чи подругою можна часто почути, що її чоловік або брат пішов в запій. Саме тому кожен, хто зіткнувся з подібною ситуацією, повинен знати, як правильно з неї вийти і перемогти.\nТривати запій може від декількох днів до багатьох місяців. Але чи всі люди вживають спиртне можуть піти в запій? Алкоголізм практично завжди починається з вживання слабких спиртних напоїв, таких як пиво або вино. У житті досить багато всього відбувається, і не виключено, що можуть виникнути ситуації, які приведуть людини в цей стан. Він бажає зняти стрес і починає активно пити.\nЧерез деякий час, усвідомлення того, що потрібно щось робити, все-таки приходить.\nВиділяють кілька ознак стану, в якому організм вимагає похмілля:\n2. Втрата апетиту.\n4. Сильний головний біль.\n5. Виникнення судом.\nАлкоголізм є хворобою, а не просто звичкою. Такий висновок фахівці зробили ще в минулому столітті. Однак багато хто чомусь то до сих пір відносяться до нього як до звичайного нездужання або до способу розслабитися.\nПеребуваючи в цьому стані, людина, як ні коли потребує підтримки близьких. Адже вийти з нього не так то просто, як може здатися. Рідні, не завжди розуміють всю серйозність ситуації, і Пола, що потрібно просто не пити і проблеми не буде. Однак від цього хворому стає тільки гірше, він відчуває свою провину і знову починає пити. Він навіть не замислюється про те, щоб самостійно вийти з запою в домашніх умовах, адже ніхто не хоче визнавати себе алкоголіком.\nЛюдина цілком може впоратися самостійно, якщо запій тривав не більше тижня. Головне щоб не було отруєнь. Потрібно переконати йому, що він в силах зупинитися. Якщо він побачить, що йому довіряють і вірять в нього, це буде найкращим стимулом для того, що б вийти із запою в домашніх умовах.\nВсе, що потрібно для цього, це бажання і певні ліки.\nПеребуваючи в запої довгий час, починають з’являтися спільні риси між наркоманією і алкоголізмом. Розвиток алкоголізму починається на другій стадії, і, як правило, відбувається тому, що людина не в силах терпіти похмілля. Для такої стадії характерний абстинентний синдром. В даному випадку запій триватиме кілька днів. Закінчувати вживати алкоголь доводиться тільки через те, що грошей на нього більше немає.\nВ проміжках між такими запоями, хворий може приймати спиртне в невеликих кількостях. Але чим довше все це буде, тим важче впоратися. Тому що з часом, частота таких прийомів збільшиться, а перерва між запоями зведеться до кількох діб.\nНа третій стадії, навіть невелика доза спиртного приведе до того, що людина зірветься і піде в запій. Контролювати дозу випитого алкоголю буде вже неможливо.\nВ кінці запою, сп’яніння буде наступати після 40-60 мл горілки.\nАбсолютно кожної людини, який зіткнувся з такою проблемою, як запій, рано чи пізно починає хвилювати питання, а як вийти із запою в домашніх умовах.\nПри частому і тривалому вживанні спиртного, до нього виникає прихильність. Багато алкоголіки на жаль навіть не замислюються над тим, що вони потрапили в замкнене коло, з якого важко вийти. Людина не оцінює всю ситуацію ризику адекватно, і навіть не збирається зупинятися. А починається все з того, що при черговому похмілля, він випив чергову дозу алкоголю, для того щоб зняти неприємні симптоми. Поступово в організмі починають накопичуватися токсини, і він намагається боротися з ними самостійно. Звичайно, фахівці набагато краще знають, як вийти з такого стану, але можна спробувати зробити це самостійно. Але що для цього потрібно?\nПотрібно пам’ятати, що перебування в запої довгий час, призводить до зневоднення в організмі. Саме тому важливо повернути в організм всю ту рідину, що була втрачена. Для цього підійде звичайна мінералка.\nДля того щоб обмін речовин в організмі покращився, потрібно якомога довше перебувати на свіжому повітрі. Якщо ви знаходитесь поруч з такою людиною, який намагається вийти із запою, то ні в якому разі не піддавайтеся на його вмовляння. Не виключено, що він буде просити дати йому спиртного або спробує зв’язатися зі своїми товаришами по чарці. Але йому це зовсім не допоможе, а ситуація з виходом із запою досить сильно погіршиться.\nГоловне, не потрібно виховувати людини весь цей час. Краще підготувати серйозну розмову, але відкласти його на потім.\nБіді під назвою алкоголізм, піддаються не тільки чоловіки, але і жінки. Причому варто відзначити, що запій може торкнутися як алкоголезавісящего людини, так і того, у кого такої залежності немає. Тому такі люди, набагато частіше задають питання «як самостійно вийти з запою»? Природно перше, що необхідно зробити, це, звичайно ж, припинити вживати спиртне і постаратися налаштуватися на позитивний настрій.\nДля того щоб самостійно впоратися з проблемою існує кілька методів. Почати потрібно з походу в аптеку за препаратами, які будуть допомагати виходити із запою.\nДля лікування потрібні наступні ліки:\n— будь-які ліки для шлунка;\n— заспокійливі таблетки — пустирник або валеріана;\n— препарати для печінки;\nБуває складним вийти з цього стану, якщо хтось постійно провокує. Тому щоб ніхто не заважав, краще залишитися вдома на самоті.\nТакож полегшити симптоми можуть народні засоби:\n— розсіл від солінь;\n— гарячий бульйон;\n— вода з додаванням лимонного соку.\nВажливо правильно підібрати час для того, щоб вийти з запою вдома, для цього будуть потрібні мінімум одну добу.\nПрокинувшись вранці, потрібно відразу ж випити розсіл або квас з бульйоном. Після чого прийняти 4-5 таблеток активованого вугілля і 20 крапель валокордин.\nНаступний етап — прийом їжі. Потрібно постаратися з’їсти хоча б кілька ложок бульйону з хлібом. Після цього сходіть в душ, ляжте відпочивати, подивіться телевізор або поспіть.\nОбід починається з прийому тих же ліків. Крім бульйону можна випити кухоль чаю. Пам’ятайте, що пити рідину потрібно протягом усього дня. Перед сном ще раз випити ліки. Можна повечеряти, але зовсім небагато. Після чого постарайтеся заснути і спати якомога довше.\nПам’ятайте! Для того щоб самостійно вийти з запою, вживати спиртне заборонено, це тільки посилить ваш стан.\nПісля першого такого дня, вам буде набагато легше. У наступні дні пийте ліки, більше рідини і частіше рухайтеся. Все це допоможе токсинів швидше вийти з організму.\nНе виключено, що виникне нервове напруження, депресія. Але подолати нервове напруження допоможе пустирник, пити його краще перед сном, щоб добре і міцно спати. Але, ні в якому разі не пийте настойки на основі спирту.\nІснують медикаментозні комплекси, розроблені спеціально для того, щоб вийти із запою:\n1. Порошкова суміш. У неї входить цинк, магній, кальцій.\n3. Препарати дозволяють відновити сон.\nАле багато хто з таких комплексів мають протипоказання, тому попередньо потрібно все-таки порадитися з лікарем.\nДопомогти близькій людині який знаходиться в запої тривалий час, просто свята справа! Ситуація досить складна і неприємна. В квартирі знаходиться п’яний чоловік, який насилу себе контролює, але як правильно вчинити, щоб допомогти йому?\nТак як через кілька днів після запою чоловік вже сам не хоче пити, але, ні як не може припинити це робити, потрібно допомогти йому якомога швидше.\nНеобхідно пам’ятати, що вихід із запою в домашніх умовах це зовсім не медична допомога. Ніяких гарантій того, що все пройде успішно і людина перестане пити, немає і не може бути. Запій призводить до важкого стану в організмі. Якщо впоратися з ним не виходить протягом декількох днів, потрібно обов’язково звернутися за допомогою до лікаря нарколога.\nТак як стан має наркологічну тяжкість, в медицині існує цілий напрямок, що займається тільки цим. Тому краще довіритися лікаря і дозволити йому вивести хворого із запою. У клініці буде проведена повна оцінка клінічної картини. Це правильне лікування, де за його станом спостерігатимуть досвідчені фахівці, і в разі чого зможуть надати повноцінну допомогу. Адже економити не можна, особливо якщо мова йде про близьких людей.\nЯкщо все-таки ви зважилися виводити з запою людини самостійно, то будьте готові до того, що вся відповідальність буде лежати на вас. Бажано щоб у вас були хоч якісь знання в галузі медицини, для того щоб виміряти тиск, помацати пульс.\nАле ще раз варто повторити, що надати грамотну допомогу, поставити крапельницю, ввести лікарські препарати внутрішньовенно, може тільки досвідчений фахівець.\nЗаспівай — це важкий стан нашого організму, і допомога медиків в даній ситуації просто життєво необхідна.\nНадати допомогу самостійно на такому ж високому рівні під силу не кожному.\nВ нашій країні, мабуть, кожен повинен знати, як вивести із запою в домашніх умовах. Адже, на жаль, багато сімей стикаються з такою проблемою.\nЦе звичайно не говорить про те, що серед нас живе велика кількість алкоголіків, але далеко не всі вміють контролювати кількість випитого.\nШукають втіху в алкоголі, частіше люди з низьким рівнем моралі, ті, хто незадоволений своїм життям, або переживають труднощі на даному етапі життя.\nБудь-яка допомога, надана вами, буде мати позитивний результат, тільки якщо людина сама хоче побороти недугу.\nСпособів позбутися залежності багато. Але потрібно знати один важливий момент: якщо інтоксикація була досить тривалою, то різко відмовлятися від спиртного не можна.\nЦе може негативно позначитися на організмі, викликати інсульт, інфаркт, кому.\nДля того щоб зробити якісь дії, потрібно поступово відмовлятися від алкоголю.\nДля більш ефективного лікування запою вдома, можна комбінувати лікарські препарати і народні засоби.\nЩоб подібних ситуацій в житті не траплялося краще, звичайно, взагалі не вживати спиртне. Адже існує багато інших способів, які можуть допомогти розслабитися і зняти напругу, і все це, без шкоди для організму.\nПопередня стаття Холод може бути другом в битві за красу\nНаступна стаття Рецепти Бігус з квашеної капусти: секрети вибору інгредієнтів і\nБолить стопа при ходьбі — ця проблема може спричинити серйозні\nРозвіяний ще один міф про менопаузі\nБіла глазур для домашньої випічки, секрети вибору інгредієнтів і


11березня 2019 року в залі засідань райдержадміністрації під головуванням голови райдержадміністрації Сергія Яцюка відбулася робоча нарада. На засіданні були присутні: заступник голови Коломацької районної ради Віктор Трохименко, голова Коломацької селищної ради Володимир Гуртовий, начальники управлінь і відділів райдержадміністрації, керівники установ та організацій району, ЗМІ.\n- про роботу відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарного управління Держпродспоживслужби в Коломацькому районі у 2018 році;\n- про готовність району до забезпечення безаварійного пропуску, льодоходу і весняної повені у 2019 році;\nта про хід проведення відбору громадян Коломацького району на військову службу за контрактом.\nЗ першого питання виступив начальник відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарного управління Держпродспоживслужби в Коломацькому районі Ірина Черевань, яка висвітила результат роботи свого відділу у 2018 році та проведену роботу вже у 2019 році.\nПо другому питанню інформацію довів головний спеціаліст відділу економічного розвитку, торгівлі, містобудування, архітектури, житлово - комунального господарства та цивільного захисту Олег Ткаченко, так в районі було виконано план організаційних та практичних заходів щодо безаварійного пропуску осінньо-зимових дощових паводків, льодоходу і весняної повені у 2018/2019 роках.\nТВО військового комісару Коломацького районного військомату Сергій Василенко доповів про хід проведення відбору громадян на військову службу за контрактом та підготовку до весняного призову до ЗСУ.


Загальні новини 18 Квітня 2019\nГоловна подія акції відбулась у Свеському лісництві лісгоспу. Учасники трудового десанту заліснювали площу у 1,8 га. До посадки лісу долучились вчителі та учні Свеських шкіл – учнівське лісництво «Полісся» та учнівське лісництво «Крокус» та працівники Ямпільської районної ради на чолі з головою ради Ольгою Губар. Трудився на посадці лісу і весь адміністративний персонал лісгоспу разом з директором підприємства Олегом Закусило.\n«Мета акції – це виховання у підростаючого покоління шанобливого ставлення до природи, роз’яснення широким колам громадськості важливості створення лісових насаджень та підвищення довіри до діяльності лісогосподарських підприємств. Крім головного заходу Акції – створення лісових насаджень, лісівники підприємства проводять роз’яснювальну роботу серед населення та молоді, проводять зустрічі з громадами щодо важливості збереження та примноження лісів. Також проводяться лекції з учнями на природоохоронну тематику, правила поведінки в лісі, тощо», – говорить директор Свеського лісгоспу Олег Закусило. Запевняє, що з кожним роком громадськість, дійсно, стає свідомішою, до лісо посадкових робіт залучається з великим задоволенням. Адже ж працюють у своєму краї, за для його майбутнього, для своїх онуків і правнуків.


Іноді в житті трапляються такі чоловіки, які хочуть жити коштом дівчини – Червоний камiнь\nІноді в житті трапляються такі чоловіки, які хочуть жити коштом дівчини\nАвтор Rylina MashaЧас читання 3 хв.Перегляди 858\nМоя тітка була відмінницею завжди, постійно ходила на різні олімпіади, змагання. Після школи вступила в університет, вивчилась та влаштувалась на хорошу роботу. Заробітна плата була високою, тому вона відразу переїхала жити на винайману квартиру та забезпечувала себе сама.\nТітка Христина — це дуже розумна та гарна дівчина, яка подобалась усім. Одного дня в парку вона познайомилась із цікавим хлопцем, з яким невдовзі почали зустрічатись. Вони часто бачились, він приходив до неї, іноді лишався ночувати, а згодом і приходив пожити на тиждень, а потім йшов додому, через декілька днів знову приходив, лишався на тиждень, і йшов.\nЖив він повністю коштом Христини: вона його годувала, давала йому притулок, тоді, коли йому це потрібно, а коли просила в нього просто перевезти речі, то він різко відмовлявся, мовляв, в мене є де жити, в тебе я ночую, аби тобі не було сумно і так далі.\nХристина раділа, що в неї такий добрий хлопець: піклується про неї, дбає, аби та не сумувала. Але щось все ж мою тітку бентежило: їй не вистачало грошей, аби купити собі те, що їй необхідно: нові речі, постіль, бо всі гроші, які в неї лишались після оплати за квартиру, вона тратила на різні делікатеси, аби порадувати свого хлопця.\nОдного дня Христина вирішила, що потрібно наполягти на своєму, і змусити обирати: або вони із хлопцем живуть разом і платять за квартиру і їжу на половину, чи нехай він ночує і їсть в себе вдома, адже з того часу, як вони зустрічаються, він ніколи не запропонував їй сходити в кафе, мовляв, Христина й сама дуже добре готує.\nТож, наступного разу, коли її хлопець прийшов до неї з ночівлею на декілька днів, вона сказала, що мусить із ним серйозно поговорити. Вони сіли за стіл, і Христина почала розмову: вона розповіла все як є: те, що їй важко одній тягнути це все, і їй не вистачає грошей на те, щоб прогодувати двох, заплатити за комунальні послуги, та купити щось необхідне додому і собі.\nХлопця Христини дуже обурила ця розмова, адже: “Як це так? У мене є де жити, чого я маю винаймати квартиру з тобою! І якщо тобі так було важко мене годувати, то в чому проблема? Треба було сказати відразу!”. Він вийшов з дому, гепнувши дверима.\nХристина була здивована, але бігати за ним і просити, аби все було як раніше, вона не збиралась. З того часу вона вирішила поставити крапку в спілкуванні з усіма меркантильними чоловіками, які хотіли тільки брати, а давати у відповідь — ні.\nЦю історію я дізналась від неї, коли тітка вирішила, що мені пора дізнатись “істину” про спілкування із чоловіками. Христина сказала, що чоловік, який тільки щось просить, а зі своєї сторони не дає нічого — поганий варіант.\nЯк ви вважаєте? Чи траплялись з вами коли-небудь подібні історії?


Влада США запідозрили Китай у причетності до кібератаки на 60 тисяч американських організацій ⋆ Инсайдер\nУ Білому домі вважають, що за березневої кібератакою через уразливість в програмному забезпеченні (ПЗ) Exchange Server корпорації Microsoft стоять зловмисники, пов'язані з міністерством державної безпеки КНР. Від кібератаки постраждали не менше 60 тисяч американських організацій. Зі звинуваченнями на адресу Пекіна виступила на брифінгу в неділю ввечері представниця вашингтонської адміністрації високого рангу.\nЗа її словами, влада США разом з союзниками і партнерами «з високим ступенем впевненості» в своїх висновках готові офіційно приписати «зловмисну кіберкампанію з використанням вразливостей« нульового дня »(уразливості, які ще не встигли виправити) в Microsoft Exchange Server <... > чинним в кіберпросторі зловмисникам, пов'язаним з Міністерством державної безпеки КНР ».\nЗа словами американської чиновниці, китайське міністерство держбезпеки «свідомо використовує кіберзлочинців-контрактників для проведення несанкціонованих кібероперацій по всьому світу». Вона додала, що подібна тактика «здивувала» американську сторону.\n«Ми висловили посадовим особам уряду КНР високого рангу нашу стурбованість як щодо інциденту з [ПО] Microsoft, так і щодо більш широкого [спектра] зловмисної діяльності КНР в кіберпросторі, давши чітко зрозуміти, що дії КНР загрожують безпеці, впевненості і стабільності в кіберпросторі. США, наші союзники і партнери не виключають подальших дій по залученню КНР до відповідальності », – зазначила вона.\nНа початку березня не менше 60 тис. Організацій і компаній в США зазнали злому через вразливостей Microsoft Exchange Server. Атака призвела до поширення вірусу-здирника. Американська адміністрація не змогла відразу назвати тих, хто, як вона вважає, несе відповідальність за кібератаку. Після цього корпорація Microsoft стала одним з головних одержувачів допомоги, виділеної урядом США на підвищення безпеки комп'ютерних мереж в країні.\nЗа словами представниці керівництва США, міністерство держбезпеки КНР використовує кіберзлочинців-контрактників, щоб проводити несанкціоновані кібероперацій по всьому світу серед іншого для отримання особистої вигоди. «Все заради фінансової вигоди пов'язаних з урядом КНР кібероператоров <...>», – додала вона.\nУ понеділок влада США оприлюднили нові дані про кібератаки і оголосили про свої дії у відповідь. Зокрема, Мін'юст США порушив кримінальну справу стосовно чотирьох хакерів міністерства держбезпеки КНР. Вони протягом багатьох років організовували кібератаки на організації в десятці країн світу. Під загрозою опинилися такі важливі сфери, як охорона здоров'я, оборона, освіта, повітряні перевезення. Ці ж хакери намагалися, зокрема, викрасти інформацію про розробку вакцини проти вірусу Ебола.\n«США протягом довгого часу стурбовані безвідповідальним і дестабілізуючим поведінкою Китаю в кіберпросторі», – підкреслила ведуча на брифінгу. За її словами, така політика Пекіна «несе величезну загрозу американській економіці і національній безпеці».\nПредставниця Білого дому уточнила, що США діють у співпраці з Австралією, Великобританією, Канадою, Новою Зеландією, Японією, партнерами в ЄС і НАТО. За її словами, шкідлива і агресивна діяльність Китаю включає в себе кібервимогательство, крадіжку коштів за допомогою криптовалюта і шахрайство.\nПровідна брифінгу також розповіла, що Агентство національної безпеки США, Федеральне бюро розслідувань і Агентство по забезпеченню інфраструктурної та кібербезпеки (CISA) ознайомлять громадськість з «більш ніж 50 тактиками, техніками і прийомами кіберігроков, пов'язаних з китайським урядом». Вона пояснила, що відповідні тези адміністрації будуть відображені в понеділок в прес-релізі, при цьому аналогічні заяви очікуються від ЄС і НАТО.\n«Вперше НАТО публічно зв'язала такі шкідливі дії в кіберпросторі з Китаєм, – заявила представник американської адміністрації. – Ми знаходимося на першій важливій стадії залучення уваги до <...> зв'язку [Китаю] з даними діями і згуртування наших колективних зусиль в сфері безпеки, забезпечення захисту мереж та інших дій, необхідних для припинення цих загроз ».\nПровідна брифінгу окремо зупинилася на проблемі боротьби з хакерами, які діють з Росії. Зокрема, вдалося відключити сайти хакерського угруповання Revil. «Ми бачимо, думаю, як і багато хто з вас, <...> виходячи з інформації з відкритих джерел, що обліковий запис представника REvil може бути заблокований в російських хакерських каналах. Ми бачимо, що інфраструктура REvil [як і раніше] не працює. Ми вважаємо, що це дуже позитивний момент. Ця група завдала величезної шкоди потерпілим по всьому світу », – сказала вона.\nАмериканська влада «продовжать заявляти російському уряду, що вважають Росію відповідальною за дії злочинців, що діють з РФ». «Ми продовжимо прагнути до подальшого прогресу, не тільки в блокуванні інфраструктури, але і в плані залучення до відповідальності злочинців», – підкреслила ведуча брифінгу.\nЗа її словами, стратегія США щодо протидії вірусам-здирникам складається з чотирьох частин: вдосконалення систем безпеки, відстеження операцій з криптовалюта, роботи з іншими державами щодо створення коаліції «для залучення Росії та інших країн до відповідальності», припинення роботи інфраструктури та системи платежів хакерів .\nРаніше агентство Bloomberg повідомило, що сайти, які ймовірно належать хакерам з угруповання REvil, відключені. Як відзначили опитані агентством аналітики в сфері інформаційної безпеки, при спробі відвідати сайт, на якому члени угруповання зазвичай розміщують свої заяви, з'являється сповіщення про те, що ця сторінка не знайдена. Bloomberg підкреслює, що аналогічним чином ситуація і з іншими ресурсами, пов'язаними з хакерами з REvil, які нібито стоять за кібератаками на американський підрозділ бразильської м'ясопереробної компанії JBS і компанію – виробника програмного забезпечення Kaseya.\nЯк заявив в четвер прес-секретар президента РФ Дмитро Пєсков, Кремль як і раніше не має інформації про те, чи пов'язано зникнення сайтів групи REvil з контактами Росії і США в сфері кібербезпеки, передає ТАСС.\nХакери атакували десятки тисяч організацій по всьому світу, використавши уразливість в програмі Microsoft – Reuters\nРосійські хакери атакували мережу міністерства внутрішньої безпеки США – Reuters\nУ Білорусі 11 учасникам опозиційних Telegram-чатів дали від 5 до 9 років колонії суворого режиму\n65ПутінДональд Трамп472785ЛітакМВСБілий дім49Москва2952Кремль60ПоліціяУкраїна90Ізраїль44АдвокатГубернатор8040ПрезидентРосія7038395028


У житті сучасної людини жоден день не проходить без мобільних пристроїв, одним з яких є ноутбук. Перегляд серіалів, улюблених сайтів та інших ресурсів є звичайним відпочинком у вільний час. З ноутбуком зручно розташуватися в кріслі або на дивані, хоча не завжди комфортно тримати його в руках або на колінах: це може нашкодити зору або хребту.\nВиручити в даній ситуації може спеціально розроблений столик для ноутбука, за допомогою якого тривала робота за лептопом стане набагато легше.\nСтолик для ноутбука – спеціальна підставка. Вона може бути стаціонарним або мобільним. Завдяки багатому асортименту матеріалів і моделей приліжкові столиків, можна підібрати для себе оптимальний варіант. Це може бути стаціонарна або розкладна опора із змінною висотою або виріб з регулюванням стільниці, яка змінює кут нахилу і обертається навколо осі.\nЗавдяки обертанню і повороту стільниці, приліжкові столик визнаний універсальним предметом меблів і нерідко застосовується для прийому їжі на дивані або кріслі. Конструкція у вигляді літери «С» робить його особливо компактним: опора на коліщатках заїжджає під диван і економить простір.\nБільшість виробників оснащують подібні столики поличками для канцтоварів, джерелами освітлення і підстаканниками, що робить проведення часу за міні-органайзерами особливо комфортним.\nЗа типом пристрою такі столики бувають двох видів:\nнерозбірні – частіше виготовлені з пластмаси або дерева: стильні, зручні, здатні перетворювати роботу в відпочинок і органічно вписуються в інтер’єр;\nтрансформери – універсальні конструкції з видозміною, що виготовляються з пластмаси або алюмінію, тому легкі, компактні і надійні (при покупці важливо врахувати простоту трансформації, зміна параметрів стільниці при підгоні під розмір ноутбука).\nЯкий би столик ви не вибрали, він повинен мати:\nобмежувач по краю стільниці, що виключає зісковзування ноутбука;\nсистему охолодження, щоб виключити перегрів портативного комп’ютера (вбудовану, що підключається через USB до ноутбука, що охолоджує лептопа і яка продовжує його роботу);\nнадійні опори і міцну стільницю, стійкість при будь-якому розміщенні;\nУ приліжкові столиків маса переваг, серед яких особливо актуальні:\nЕргономічність. Важать такі конструкції мало, витримуючи навантаження близько 15 кг. Завдяки цьому, ви можете розташувати на столику ноутбук та інші важливі приналежності. Багато моделей забезпечені спеціальними кріпленнями, щоб техніка була надійно зафіксована і не падала при будь-якому положенні.\nСтильний вигляд. Безліч передових виробників (наприклад, Ikea) виготовляють приліжкові столики в різних дизайнерських напрямах і кольорах. Це дозволяє столика для ноутбука вписатися в будь-який інтер’єр, стати його повноцінною частиною і не вибиватися із загального стилю.\nПростота експлуатації. Незалежно від обраної моделі вам гарантовано зручність її використання: виробником враховані всі нюанси при розробці конструкції.\nДовговічність. Придбавши якісний столик, ви на довгі роки забудете про його заміну.\nФункціональність. Найчастіше дані столики використовуються не тільки за прямим призначенням. За ним зручно випити чашечку кави або перекусити.\nУ виробництві приліжкові столиків використовують різну сировину.\nНайбільш затребуваним матеріалом виготовлення є:\nДерево. Вироби з деревини займають лідируючі позиції, вони стійкі до пошкоджень, служать десятиліттями, мають добротний зовнішній вигляд і прекрасно вписуються в будь-яку обстановку.\nПластик. Вироби з цього матеріалу характеризуються міцністю і малою вагою. Він відрізняється різноманітністю відтінків, має матову і глянсову фактуру, виглядає стильно і сучасно.\nМДФ і ЛДСП є прекрасною альтернативою в питанні вартості, якщо порівнювати їх з моделями з деревини. Зовні конструкції не поступаються дерев’яним аналогам. Багатий асортимент кольорів та фактур МДФ і ЛДСП дає можливість підібрати модель, що поєднується з усією обстановкою.\nКрім конструкції і матеріалу виробу має значення розмір прикроватного столу для лептопа. Не варто підбирати дуже велику модель для тісного простору, і навпаки, столик із занадто компактної стільницею може виявитися дуже незручним: так складно організувати повноцінне робоче місце.\nЗалежно від моделі висота вироби може становити 70-80 см (в деяких моделях до 1 м), довжина стільниці варіюється від 50 до 70 см (в моделях-трансформерів), показник ширини не перевищує 40 см.\nВарто відзначити, що конструкціям властива компактність.\nПро те, як зробити столик для ноутбука своїми руками, ви можете дізнатися з відео нижче.\nПриліжкові столик для ноутбука: стіл на коліщатках з Ikea Ссылка на основную публикацию


Робот-газонокосарка/автоматична газонокосарка - Магазин Технікс-Маркет\nРекомендована площа обробки:\nМаксимальний рівень нахилу ділянки:\nРобот-газонокосарка Gardena Sileno life 750 ідеально підходить для використання в садах площею до 750 м2. Завдяки потужному літі...\nРобот-газонокосарка Gardena Sileno life 750 ідеально підходить для використання в садах площею до 7...\nГазонокосарка-робот Ambrogio L60 Deluxe є єдиним роботом на ринку, який НЕ вимагає установки і НЕ вимагає периметральної дроту і...\nГазонокосарка-робот Ambrogio L60 Deluxe є єдиним роботом на ринку, який НЕ вимагає установки і НЕ ...\nГазонокосарка-робот Ambrogio Twenty Deluxe - найменша з коли-небудь існували повністю автономних газонокосарок-роботів, але не пл...\nГазонокосарка-робот Ambrogio Twenty Deluxe - найменша з коли-небудь існували повністю автономних га...\nРобот-газонокосарка Gardena Sileno life 1000 ідеально підходить для використання в садах площею до 1000 м2. Завдяки потужному лі...\nРобот-газонокосарка Gardena Sileno life 1000 ідеально підходить для використання в садах площею до ...\nКупити робот-газонокосарку в Україні у офіційного дилера\nРоботи газонокосарки Husqvarna Automowers і Gardena - досить нова техніка для України. Але в Європі і Америці вони міцно влаштувалися на великих і не дуже присадибних ділянках. Число бажаючих купити автоматичну газонокосарку стрімко зростає. Інтернет-магазин « Технікс маркет » пропонує вам кращі умови:\nМи - офіційний дилер Хускварна, тому продаємо офіційно ввезену техніку з повною гарантією виробника і по обгрунтованою ціною.\nПродавці та технічні фахівці магазину пройшли навчання за спеціальною програмою і отримали відповідні сертифікати. Ми допоможемо купити газонокосарку робот, технічні параметри якої відповідають вашій ділянці - пристрій стане надійним помічником, а не новою іграшкою.\nПроводимо безкоштовну передпродажну підготовку - відрегулюємо механіку, налаштуємо електронні вузли, смажена рухливі елементи, оновимо програмне обесеспеченіе і так далі. Ваша нова автоматична газонокосарка повністю готова до роботи.\nНаші співробітники встановлять робот-газонокосарку і налаштують його роботу безпосередньо на вашій ділянці. Завдяки великому практичному досвіду ми гарантуємо відмінний результат на газонах з різною геометрією і ландшафтом. Підтвердження тому - позитивні відгуки наших клієнтів. Послуга надається безкоштовно.\nУявімо робот газонокосарку в будь-яку точку України.\nСервісне і гарантійне обслуговування проводить власний сервісний центр магазину. Це означає, що ми повністю контролюємо якість робіт і використовуваних комплектуючих.\nУ нашому магазині ви можете купити газонокосарку-робот в кредит.\nЩо собою являє робот газонокосарка і який принцип її роботи?\nРоботизовані газонокосарки Husqvarna Automower і Gardena підстригають траву і заряджаються автоматично. Перші серійні зразки торгова марка Husqvarna випустила 20 років тому. За цей час агрегати пройшли кілька витків еволюції і перетворилися в технічне диво, яке виконає замість вас рутинну частину догляду за газоном площею від 250 до 5000 м & sup2;.\nНа газонокосарках роботах встановлений електричний двигун\nВін не забруднює повітря відпрацьованими паливними викидами, функціонує майже безшумно і не вимагає складного технічного догляду.\nЕлектронна система управління налаштовується для стрижки газонів складної конфігурації\nНатрапивши на перешкоду, газонокосарка-робот зупиняється, змінює траєкторію свого руху, не завдаючи при цьому шкоди ні собі, ні оточуючим об'єктам.\nКолеса великої форми гарантують хороше зчеплення на нерівному рельєфі або слизькому грунті. Пропоновані нашим інтернет-магазином газонокосарки роботи здатні працювати на ландшафті з ухилом до 45%, а це близько 24 градусів.\nГазонокосарка-робот обладнана налаштованим таймером\nВона здатна стригти траву в режимі 24/7 і спроектована для повноцінної роботи при різній погоді без людського втручання. Бажаний графік ви встановлюєте самостійно.\nНа автоматичної газонокосарці використовується унікальний ріжучий блок\nВисота косіння регулюється поворотною рукояткою, яка знаходиться зверху під кришкою корпуса.\nПрибирати скошену траву також не потрібно:\nГострі, як лезо бритви, ножі, що обертаються точно і чисто підстригають кожну травинку.\nГазон коситься регулярно і практично безперервно, тому за один прохід зрізаються невеликі частинки трави.\nПісля цього вони падають на трав'яний килим, де швидко перегниває і стають добривом для молодої порослі.\nРіжучий блок дуже тихий, тому не потривожить ваш відпочинок.\nАвтоматична газонокосарка контролює заряд акумулятора\nКоли витрачено 80% заряду, робот повертається до зарядної станції і підключається для підзарядки. Після відновлення енергетичних запасів він продовжує покіс.\nНаправляючий кабель допомагає газонокосарці-роботу визначити найкоротший доступний шлях до док-станції, скорочуючи час пошуку на складних газонах.\nВиробник подбав про збереження техніки і безпеки користувача\nБлокування через PIN-код і сигналізація, яка активується за вашим бажанням, перешкоджають крадіжці техніки.\nЯкщо газонокосарка перевернута або піднята з землі, ножі зупиняються. Це захищає користувача від травм. Ножі знаходяться далеко від країв корпусу — ймовірність поранитися мінімальна.\nІдеальний газон без нудьги і втоми — задача якраз для робота-газонокосарки.\nПрофесійна установка газонокосарок-роботів.\nВи купили на свій газон робот-газонокосарку в супермаркеті або у дилера, який не займається інсталяцією і хочете виконати правильну установку, щоб він безперебійно працював, але сумніваєтеся у власних силах? Ми Вам допоможемо - наша компанія займається професійною установкою газонокосарок-роботів!\nПроцес інсталяції робота-газонокосарки відбувається так:\nМи приїжджаємо до Вас на ділянку, щоб ознайомитись з особливостями ландшафту і конфігурацією газону. Визначаємо довжину обмежувального і поворотного кабелю, необхідного для установки. Погоджуємо з Вами всі питання, які виникають в ході попереднього знайомства з ділянкою і по режиму роботи газонокосарки і дати установки - ми порадимо Вам оптимальні рішення.\nПогоджуємо з Вами кошторис робіт і дату установки.\nУ узгоджений день ми приїжджаємо і виробляємо установку газонокосарки: за допомогою спеціальної машинки-укладальника кабелю ми створюємо обмежувальний контур ділянки, з огляду на зростаючі на ділянці дерева, чагарники і пр.- при цьому Ви отримуєте газон, на якому можна працювати скарифікатором або аератором не боячись зашкодити обмежувальний провід. (Кабель закопується на глибину до 10 см)\nПісля укладання кабелю ми підключаємо зарядну станцію, налаштовуємо меню, встановлюємо за таймером час роботи газонокосарки з урахуванням площі газону, при необхідності оновлюємо ПО і виконуємо автоматичну перевірку газонокосарки-робота за допомогою спеціальної програми (для газонокосарок-роботів Husqvarna Automower).\nВиконуємо перший запуск косарки і тестуємо її в роботі.\nПісля виконання інсталяції ми беремо на себе зобов'язання щодо подальшого обслуговування робота-газонокосарки.\nГарантія на виконані роботи - 2 роки.\nПродавати роботи-газонокосарки ми почали в 2017 році і за цей час встановили чимало таких косарок. Ми маємо 100% успішно реалізованих проектів і безцінний досвід по установці різних моделей газонокосарок.\nНижче пропонуємо Вам подивитися кілька відео з маси встановлених нами роботів-газонокосарок в роботі:\nРобот-газонокосарка Husqvarna AM 310 - одна з перших встановлених нами в 2017 році. Ось уже три роки радує свою господиню бездоганною роботою.\nГазонокосарка-робот Husqvarna AM 315X - була встановлена на початку червня 2020 року. Обладнана функціями GPS і Husqvarna Automower Connect.\nРобот-газонокосарка Husqvarna AM 305 - це модель 2020 року, яка ідеально підходить для невеликих і складних газонів, площею до 600 м2. Була встановлена на ділянці 5 соток в липні 2020 року. Дуже добре справляється з поставленим завданням.\nГазонокосарка-робот Husqvarna Automower 420 - призначена для роботи на 20 сотках. Була встановлена в липні 2019 року. Після року експлуатації нарікань на роботу косарки немає. Газон в ідеальному стані.\nГазонокосарку-робот Husqvarna Automower 310 ми встановили у замовника в липні 2019 року. На відео видно як виглядає газон в серпні 2020 року. Цим відео ми хочемо показати всім, хто хоче встановити у себе роботизовану газонокосарку, але ще з якихось причин сумнівається, що роботи-газонокосарки відмінно справляються з газонами, містять їх в ідеальному стані.\nЩе один великий плюс - немає бур'яну на газоні. За рахунок того, що косарка постійно косить траву, бур'ян не росте.\nГазонокосарка-робот Husqvarna Automower 315 - це одна з найпростіших моделей з усієї лінійки роботів-газонокосарок Хускварна. Була встановлена на досить складній ділянці, що оточує будинок з 4-х сторін.\nHusqvarna Automower & reg; 435X AWD - піонер в світі газонокосарок-роботів. Оснащена ексклюзивної повнопривідної технологією, ця надпотужна газонокосарка створена для подолання важкопрохідної місцевості і найкрутіших схилів, включаючи ухили до 35 °.\nБула встановлена на початку серпня 2020 року на складній ділянці зі схилами, які досягали в деяких місцях 35 °.\nВарто визнати - при установці були сумніви, що вона впорається з цією ділянкою, але після 2-х місяців роботи всі сумніви розвіялися і є висновок - це супер косарка.\nБільше відео на нашому Youtube-каналі .\nЦіни на популярні моделі роботів-газонокосарок 2022-05-18\nГазонокосарка-робот Husqvarna Automower 310 46249 грн\nГазонокосарка-робот Husqvarna Automower 430X 104549 грн\nГазонокосарка-робот Ambrogio L250i Elite S+ 122000 грн\nГазонокосарка-робот Ambrogio L400i Deluxe 490000 грн


Події - Page 4 of 30 - Чорноморський національний університет імені Петра Могили - Чорноморський національний університет iмені Петра Могили\nГоловна › Записи › Події › Сторінка 4\nДо уваги студентів факультету комп’ютерних наук!\nПриватБанку потрібні Бізнес-аналітики ІТ. Вимоги: Розуміння SDLC Знання технік виявлення вимог Розуміння основних принципів тестування Аналітичний склад розуму Здатність помічати деталі, уважність і системне мислення Здатність швидко навчатися Уміння чітко формулювати тези Уміння візуалізувати інформацію Досвід написання ТЗ Грамотна усна …\nВакансія методиста! Кафедра управління земельними ресурсами ЧНУ імені Петра Могили розшукує методиста: робота з документами та студентами. Робочий день с 08.30 до 17.00. Готові взяти на роботу студента старших курсів. Зацікавила вакансія? Заходьте до нас в кімн. 10-103.\nЗапрошуємо до участі у І Міжнародної наукової конференції “Польща та Україна в умовах радикальних соціальних змін. Діагнози та знаки запитання”\nІнститут філософії та соціології Педагогічного університету ім. Комісії Національної Освіти у Кракові, Інститут політичних наук при Педагогічному університеті ім. Комісії Національної Освіти у Кракові та співорганізатори: Ніжинський державний університет імені Миколи Гоголя Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника Чернівецький національний …\nЗапрошуємо всіх бажаючих на інтерактивну лекцію керівника відділення «Укргазбанку» в місті Миколаєві — Миколи Тюкаєва, яка відбудеться на базі факультету економічних наук. Дата: 13 грудня 2019 року Місце: ЧНУ імені Петра Могили (ауд. 10-306) Час: 14:00\nЗапрошуємо взяти участь у Південному Медіа Форумі\n12 грудня у Миколаєві пройде Південний Медіа Форум за підтримки ГО «Миколаївщина – надійний партнер» та Миколаївської міської ради. МЕТА: обмін досвідом між працівниками медіа, підвищення медіаграмотності серед журналістів, діджиталізація регіональних ЗМІ. ЩО ДАСТЬ: практичні знання від експертів, реальні працюючі …


Вечірній Київ :: Рух на перехресті вулиць Тампере і Вифлеємської тимчасово закриють\nУ КК «Київавтодор» повідомляють, що 25 травня у зв’язку із улаштуванням асфальтобетонного покриття буде закрито рух транспорту:\nіз 09:30 до 11:00 на перехресті вулиць Тампере та Вифлеємської;\nіз 11:00 до 22:00 на виїзді з вул. Вифлеємської на просп. Соборності.\nКомунальна корпорація просить водіїв із розумінням поставитися до тимчасових незручностей, пов’язаних із виконанням ремонтних робіт, та обирати інші маршрути руху містом.\nНагадаємо, парк «Перемога» у Києві розбивають на зони.


П'ятниця 13 - ритуали, прикмети, замовляння дня - Усі свята і вітання | Сьогодні\nП'ятниця 13-те: прикмети і ритуали містичного дня\nУ п'ятницю 13-го замовляння мають незвичайну силу. Для цього потрібно взяти чистий аркуш паперу і три церковні свічки.\n13 серпня цього року припадає на п'ятницю. А п'ятниця 13-те традиційно має погану славу в народній уяві, і навколо неї є багато різних міфів. Дізнайтеся більше про історію, ритуали, прикмети і замовляння п'ятниці 13-го, яку ще називають днем відьом.\nЯкі міфи є про п'ятницю 13-те\nП'ятниця 13 / Фото: Pinterest\n"Найстрашнішим" в людському уявленні вважається саме поєднання п'ятниці і 13. В язичництві п'ятниця була присвячена скандинавській богині Фрейї – "колезі" римської Венери і грецької Афродіти.\nЯк і Венера з Афродітою, Фрейя для древніх скандинавів була богинею любові, сексу і родючості. Її день – саме п'ятниця, тринадцяте. Мабуть, в стародавні часи це був час світлої радості і веселощів.\nДізнайтеся щасливе число дня: прогноз нумеролога на 13 серпня\nП'ятниця 13-те отримала погану славу саме з приходом чоловічих і сонячних культів, а пізніше і з поширенням християнства, коли віру в жіночу силу витіснила чіткими релігійними рамками священиків-чоловіків.\nЗ "прокляттям" числа збіглося і те, що Христос не розглядається як 13-й серед 12 учнів, а до цього "чорного" числа зарахували Юду-зрадника.\nУ християнській культурі вважається, що саме в п'ятницю 13-го Адам і Єва скуштували заборонений плід; саме цієї зловісної п'ятниці Каїн безжалісно вбив свого брата Авеля. Розп'яття Христа прийшлося саме на п'ятницю.\nМагічне число 13 грає важливу роль в окультних колах і не означає нещастя. Наприклад, в ковені – зборах відьом є саме 13 учасників. Але через цей факт п'ятниця 13-те стала днем відьом.\nГоловні прикмети п'ятниці 13-го\nЄ деякі прикмети, пов'язані саме з цим числом і днем. Вони відносяться як до роботи, так і до здоров'я.\nНе потрібно укладати важливі угоди і підписувати документи. Навіть лікарі 13 числа намагаються уникати операцій. Небажано в п'ятницю 13-го кудись їхати, адже можна і не повернутися.\nЯкщо 13-й день календаря будь-якого місяця випадає на п'ятницю, то не треба приймати серйозні рішення. Якщо була запланована важлива подія, то скасуйте або перенесіть її.\nНе піддавайтеся спокусі. Цього дня людина найбільше схильна до спокус і невиправданого ризику (згадайте відомий біблійний сюжет), постарайтеся бути спокійнішими, почитайте, приділіть час сім'ї, послухайте музику, налаштуйтеся на позитив.\nЯкі є ритуали в п'ятницю 13-го\nКожна людина хоче, щоб цей день минав також спокійно, як і всі інші. Але для того, щоб це зробити, необхідно вжити якісь заходи. Є кілька ритуалів від негативу цього дня.\nДопомогти зруйнувати погану енергію п'ятниці 13-го можуть захисні молитви і віра в Бога. Мовите слово до Всевишнього і день стане краще для вас.\nМолитва / Фото: Pexels\nТакож можна провести захисний ритуал. Для цього вам знадобляться папір, ручка і ладанка, яку можна придбати в церкві.\nТехнологія проведення ритуалу: на чистому аркуші треба написати текст будь-якої захисної молитви або просто добре побажання. Після чого листочок із записом покласти в ладанку. Тепер вона буде вашим оберегом, який повинен завжди бути при вас. З ним не страшні жодні напасті.\nЄдине, що варто пам'ятати, що цей захисний талісман діє тільки до наступної п'ятниці 13-го. Тому, коли цей день приходить знову, ритуал потрібно повторити.\nЗамовляння в п'ятницю 13-го\nВізьміть чистий аркуш паперу і 3 церковні свічки. Перед тим як проводити замовляння, необхідно сконцентруватися на бажаному.\nПісля чого взяти заздалегідь заготовлений аркуш паперу і підпалити його від однієї з свічки. При цьому своє бажання постійно промовляйте в голові. Після того, як папір згорить, треба взяти попіл і розвіяти його через віконце. При цьому треба сказати "Та буде так!".\nДивіться відео, що важливо знати про п'ятницю 13-те:\nЧитайте також гороскоп на сьогодні, 13 серпня, для всіх знаків зодіаку.\nДень Петра і Павла: обряди і замовляння на любов, стосунки і бажання\nУ Таїланді люди перероджуються, лягаючи в труну з квітами


Через подорожчання газу субсидії не збільшуватимуть. Таку заяву зробив міністр соціальної політики Андрій Рева в ефірі телеканалу «112 Україна». Причина, на його погляд, цілком адекватна! Було б смішно, якби не було так сумно: через те, що пенсії і зарплати зросли!\nМіністр соцполітики заявив: «На розмір субсидій і кількість субсидіантів впливають два фактори – один фактор працює на розширення кількості субсидіантів і збільшення розміру субсидій, а другий фактор впливає на зменшення кількості субсидіантів і розміру субсидій. Фактором, який впливає на розширення, є зростання тарифів. Зростання тарифу на газ відповідно до рішення уряду передбачено на 23,5%... На зменшення впливає ріст заробітних плат і пенсій. Коли у жовтні 2017 року підвищувалися пенсії – в середньому вони піднялися на 37%, – нас запитували, чи вплинуть ці пенсії на опалювальний сезон 2017-2018 років. Я тоді казав «ні, тому що вплив підвищених пенсій буде відкладений практично на рік». І фактично ці пенсії лише зараз будуть впливати на розмір субсидій, тобто з жовтня. Що стосується заробітних плат, то вони враховуються при призначенні зимових субсидій розміром за перше півріччя 2018 року».\n«Як міністр соцполітики жваво відмовляє людям у субсідіях», – коментує заяву Андрія Реви Ганна Левчук, заступник голови політичної партії «РОЗУМНА СИЛА». – Рік тому збільшили пенсії – то тепер не скаржтеся. Тільки чому він не згадує про те, як зросли за цей рік ціни? Якщо тільки за офіційними даними Державної служби статистики, порівняно з відповідним періодом минулого року, інфляція становить 9%. Пасажирський транспорт подорожчав на чверть (а в Києві – вдвічі), хліб – майже на 20%. Про бензин взагалі можна й не згадувати: ціни на заправних станціях просто шокують. Такого стрибка ніхто не чекав. А те, що вартість бензину є складовою будь-якої ціни, знов-таки не тішить. Бо подорожчання пального тягне за собою подорожчання майже всього».\nГанна Левчук нагадує, що люди просто не знають, як їм виживати: «Як платити за комунальні послуги пенсіонерам, якщо взимку з нинішніми цінами на газ і опалення квартплата в рази перевищує мінімальну пенсію. При тому, що умови оформлення субсидій стали в рази жорсткішими. А що робити молодим сім’ям, які орендують житло? Чи здатна держава забезпечити людину такою роботою, щоб їй вистачало винаймати квартиру і ще якось жити, народжувати дітей?! Наша влада наполегливо робить усе, щоб всі, хто може, шукали кращого життя за кордоном. Нинішня влада просто цинічно знищує українців. Та я впевнена, що їй це не зійде з рук. Бо за злочини проти свого народу доведеться відповідати».\nПартія «РОЗУМНА СИЛА» наполягає на перегляді та зниженні тарифів для населення. Комунальні тарифи необхідно привести до прийнятного знаменника, виходячи з економічних реалій і рівня оплати праці, а не перекладати все навантаження на плечі народу України, заганяючи його в комунальне рабство.\n# Ганна Левчук, Рева