Цитати зі змістом про розумних. Цитати зі змістом про все на світі і на кожен день. Ми підібрали величезну кількість цитат тільки зі здоровим глуздом і розподілили по розділах. Читайте кращі цитати зі змістом на сайті Citaty.org.ua.\nНайсміливіші і самі розумні люди – це ті, які під будь-якими пристойними приводами намагаються не думати. Франсуа Ларошфуко


Майданчики реєстрації оцінки майна: ринкова ціна чи монопольна змова | БІЗНЕС\nМайданчики реєстрації оцінки майна: ринкова ціна чи монопольна змова\n25 вересня 2018, 08:40\nАнтимонопольний комітет у жовтні завершить перевірку впровадження Фондом держмайна електронної єдиної бази звітів про оцінку. Принаймні, таку надію висловила державний уповноважений АМКУ Агія Загребельська.\nПеревірка була розпочата ще влітку, коли фізично існував єдиний майданчик «ОЦІНКА.online», що постійно викликав нарікання за некоректну роботу і безпідставне списання коштів.\nПитання, на які АМКУ хоче дати відповідь: чому тільки чотири майданчики змогли отримати дозвіл на роботу, і в чому причина зростання ціни послуг з 780 грн (по 390 грн платили оцінювач та нотаріус) до 1020 грн на сьогоднішній день. Перевіряючі також звернули увагу на те, що майданчики надзвичайно схожі, використовують аналогічні коди і договори, і, до недавнього, ціна їх послуг була однаковою.\nЗа результатами перевірки АМКУ може винести рекомендації Фонду з приводу роботи з даними майданчиками. У разі виявлення ознак порушень, АМКУ почне розслідування. При цьому, розслідування може бути як стосовно ФДМ, так і щодо діяльності майданчиків. Зокрема, майданчики пов'язані із суб'єктами оціночної діяльності, що може дати цим оцінювачам неконкурентні переваги перед іншими гравцями ринку.\nНагадаємо, що після гострої критики Фонд держмайна авторизував 1 серпня другий і третій, а пізніше - і четвертий майданчик. Але навіть після цього під тиском з боку громадян, підприємців, депутатів АМКУ змушений був ініціювати перевірку.


На Тернопільщині із залишків фортеці спорудили капличку - TopNews - сайт новин\nГоловна / Новини / Подорожі / На Тернопільщині із залишків фортеці спорудили капличку\nУ селі Личківці, на пагорбі, в центрі села, поміж річок Тайна та Гнила, був колись оборонний замок.\nСпоруджено фортецю у середині XVII століття за наказом власника Личкіців Яна Калиновського (Jan Kalinowski) (Гусятинська гілка), гербу Kalinowa, для захисту від нападів татар.\nВарто зазначити, що у той час Личківці були містом. Фортеця повторювала форму пагорба. Зі сходу стіни фортеці сходилися до оборонної вежі. В’їзд в замок знаходився з заходу через в’іздну вежу. Перед стінами фортеці було викопано глибокий рів. З півдня та півночі стіни замку височіли над крутим яром і були майже не приступними. У центральній частині замкового подві’ря знаходився костел, споруджений в 1708 році, який у випадку надобності слугував як і оборонна споруда.\nУ час коли власниками Личківців були Заборовські поселення втрачає статус міста та стає селом. На початку XVIII століття фортеця, в зв’язку з припиненням нападів татар, втрачає своє оборонне значення і потихеньку починах занепадати.\nСтіни починають руйнуватися, а каміння з стін та будов замку було використано для розширення та реставрації костелу, що відбулася у 1728 році.\nНа початку XIX століття руїни замку ще виразно височіли на пагорбі. Але протягом 80 років були розібрані на будівництво плебанії костелу, та інші споруди.\nЗараз від фортеці майже нічого не залишилося. На місці, де височів замок фортеці, з залишків замку споруджено капличку. Ос і все, що залишилося від фортеці в місті, а тепер селі Личківці.\nА при в’їзді в село Личківці (з боку Тернополя), з правої сторони дороги, неподалік костелу та замкової гори за високою огорожою в глибині парку стоїть казковий замок-палац. Зведений він був на початку XX століття місцевим паном на ймення Тимельман.\nПобудований палац в романтичному стилі з бароковими елементами. Будова накрита старовинною червоною черепицею, яку збирали поблизу і перед встановленням на місце, де вона була раніше, старанно відмивали. Палац може і не вражає розмірами, зата справді дуже красивий та романтичний. Вишуканої форми вікна, балкони великі і малі гармонійно вписуються в архітектурний ансамбль споруди. Палац оточений великим садом, чи то парком. В комуністичні часи в палаці працювала лікарня.\nЗараз палац зачинено та обнесено новим високим мурованим парканом. Власник маєтку планує зробити в палаці готель, для людей, які приїздять в Гусятин лікуватися цілющою водою з джерала в Гусятині.


Надеждине відсвяткувало День села | Гірсівська громада\nГірсівська громада » Новини » Надеждине відсвяткувало День села\nНадеждине відсвяткувало День села\nДата: 21.09.2017 10:57\nМешканці села Надеждине традиційно відзначили День села. Декілька сотен людей з'їхались сюди зі всього району.\nНародні співи, танці, конкурси, дискотека та частування. Розваг на святкуванні не бракувало.\nВідзначили День села 9 вересня, а сам святковий концерт розпочався о 19:00. Проте до того часу відвідувачі вже встигли зайняти місця ближче до сцени. Багато гостей свята приїхали цілими родинами та організували собі пікніки на березі річки Джекельня.\nДля малечі організували багато розваг, приміром, продовж всього свята, під супровід живої музики, на площі села працював дитячий майданчик, дитячі автомобілі. Дуже популярним був батут на якому виявили бажання пострибати не лише діти.\nГостями свята були: голова Приазовської районної ради - Прокопенко Олександр Миколайович, староста сіл Дунаївка та Вікторівка – Проданов Олександр Петрович, директор СВК "Прилиманський" - Чулаков Анатолій Ілліч.\nРозпочалися урочистості з нагородження з нагоди Дня села грамотами Гірсівської ОТГ Головенко Сергія Володимировича - директора ТОВ "Заря", Педь Галини Федорівни - завідуючої Надеждинським фельдшерсько-акушерським пунктом.\nВельчева Сергія Федоровича Приазовська районна рада відзначила грамотою "За сумлінну працю".\nНагороджені райдержадміністрацією династія механізаторів Стоєв Олександр Семенович та Стоєв Віталій Олександрович - механізатори ТОВ "Заря" та ФГ "Гранозан".\nОтримали вітання і молоді жителі села з нагоди отримання паспорта громадянина України.\nПривітали сім'ї з нагоди золотої та срібної річниці подружнього життя.\nПодарунки отримали діти 2017-го року народження.\nГостей свята вітали номерами художньої самодіяльності колективи с. Надеждине, Дунаївського та Гірсівського БК.\nДля поціновувачів народної творчості у будівлі Надеждинського БК було організовано куточок майстринь села із різноманітною барвистою вишивкою, чарівними витинанками та іншим.\nГості та жителі села були у відмінному настрої, веселились, жартували, спілкувалися, багато та довго танцювали.


Лікарня в Пістоя: приклад екологічної ефективності - Біо Будівництво - 2022\nВеликий розмір, велика економія. Новий Лікарня Пістоя це прекрасний приклад громадської будівлі: сучасної, ефективної, економічної. Перш за все, це свідчить про те, щоенергоефективність це може бути двигуном безпрограшних дій з економічної та екологічної сторони, найкращих у часи кризи. L'енергоефективність є стовпом зелена економіка.\nЗ технологічної точки зору, сьогодні є все, що потрібно для побудови ефективні будівлі з точки зору споживання енергії. Одним словом, досить цього хотіти, і державний сектор повинен принаймні брати приклад: якщо він цього не робить, щось не спрацює. З цієї точки зору лікарня Пістойя здається нормальною: те, що ви економите в енергії, ви інвестуєте в послуги громадянину.\nКогенератор для комбіноване виробництво електроенергії та тепла забезпечить необхідною енергією лікарню в Пістоя та службовий корпус 365 днів на рік, цілодобово, з розрахунковою економією 35% у порівнянні з традиційною системою. Електроенергія також надходитиме з 1344 року взаємопов’язані фотоелектричні панелі з акумуляторною системою.\nЩо стосується електроенергії, води, опалення та кондиціонування повітря в новій лікарні Пістоя, були прийняті екологічні рішення відповідно до європейських норм щодо стримування споживання енергії та повага до навколишнього середовища.\nТакож очікується в новій лікарні Пістоя повторне використання дощової води зібрана з покривів: вода подаватиметься в резервуар площею близько 200 кубічних метрів, і після обробки її можна буде використовувати повторно для харчування туалетних цистерн санітарних служб або для зрошення. Таким чином передбачається видобувати близько 10 м3 води на рік.\nНова лікарня в Пістоя буде дотримуватися енергетичних та акустичних критеріїв також завдяки панельна структура фасаду. Панелі, виготовлені на заводі, виготовлені рівномірно і з автоматизованим процесом, обмежують втрати тепла (менше енергії для нагрівання або охолодження конструкції) і діють як бар'єр проти шуму.\nПриклад нова лікарня Пістоя це важливо. За підрахунками, у середньостроковій перспективі цивільний сектор зможе забезпечити близько половини 20% економії енергії, передбаченої європейськими угодами на 2020 рік. Промисловість та транспорт внесуть кожен для отримання чверті економії.\nCopyright 2022 \_ Лікарня в Пістоя: приклад екологічної ефективності...


Тема 3. Світова та вітчизняна школа і педагогіка - Навчальний посібник для студентів вищих навчальних закладів\n3.2. Українська школа і педагогіка початку XX століття\nІван Огієнко (1881-1971)\nМіністерством Освіти і Віросповідань Української Народної Республіки та Камянець- Подільським Державним Українським Університетом.\nГригорій Ващенко (1878–1967)\n3.4. Школа і педагогіка у Радянській Україні (20-80-і рр. ХХ століття)\nВасиля Олександровича Сухомлинського (1918–1970)\n70 3.5. Освіта в Україні на сучасному етапі духовного і національного відродження\n3.6. Сучасні тенденції освіти і педагогічної науки у розвинутих країнах\nдошкільне виховання. Ним охоплено майже 100% дітей. Шкільне навчання\nСучасна система освіти ФРН\nТема 3. Світова та вітчизняна школа і педагогіка\nXX- початку XXI століття.\n3.1. Загальні тенденції розвитку світової педагогіки на\nНові досягнення науки і техніки, розширення масштабів вироб- ництва у кінці XIX – на початку XX ст. висунули нові вимоги до освітніх систем. Виробництво все більше і більше потребувало висококваліфікованих робітників, високоосвічених науково-технічних кадрів. Таку можливість забезпечував розвиток науково-технічного прогресу, який сприяв розширенню обсягів знань, умінь та навичок, а також розвиток психолого-педагогічної науки, яка давала можливість побудови на цій основі нових педагогічних концепцій.\nПопередня педагогіка, яка базувалася на авторитарних методах виховання і навчання учня, сковуючи ініціативу та самостійність дитини, гальмувала розвиток творчої особистості, здатної до виконання складних нестандартних завдань в умовах нових соціально- економічних реалій. Це поступово привело до кризи традиційної педагогіки та появи низки нових педагогічних концепцій і їхнього втілення у педагогічну практику, що все у сукупності отримало назву реформаторської педагогіки, або нового виховання. До таких концепцій прийнято відносити: 1) теорію «громадянського виховання» і «трудової школи» (Георг Кершенштейнер, Роберт\nЗейдель); 2) теорію "вільного виховання "(Елена Кей, Марія\nМонтессорі); 3) експериментальну педагогіку (Ернст Мейман,\nВільгельм-Август Лай, Альфред Біне та ін.); 4) педагогічний прагматизм (Джон Дьюї); 5) теорію "нового виховання" і "нових шкіл"\n"(Густав Вінкен, Селестен Френе. Сесіл Рейді та ін.); 6) теорію центрів\nінтересів дитини (Овід Декролі); 7) функціональну педагогіку (Едуард\nКлапаред, Альфред Ферр'єр); 8) теорію педагогічного напряму дидактичної художності (Фріц Гансберг, Генріх Шаррельман, Джон\nРескін та ін.); 9) теорію цілісного виховання Рудольфа ІІІтайнера–\nВольдорфська педагогіка; 10) сугестопедагогіку (А. Свядощ, Г.Лозанов.\nПровідними ознаками нових педагогічних теорій стали намаган- ня наблизити процеси формування особистості до, з одного боку, на- зрілих потреб суспільства, а з другого, до потреб самої особистості.\nГоловним стало не збільшення обсягу знань за рахунок екстенсивних підходів до процесу навчання, а розвиток самодіяльності учнів та їх творчого потенціалу.\nЗаслугою експериментальної педагогіки були передусім точність і визначеність результатів, поданих у точних числах чи мірах, хоч не всі педагогічні дії чи вияви можна було охопити в межах експерименту, Експерементальна педагогіка потребувала всебічного\n57 дослідження дитини, використовуючи здобутки біологічних наук і знань про дитину, стадії її розвитку. Як напрям експериментальної педагогіки на початку ХХст. у США сформувалася педологія – наука про цілісне вивчення дитини.\nНа той час у США і Англії широкого поширення набула педагогіка прагматизму – педагогіка дії, основоположником якої був американський філософ, психолог і педагог Джон Дьюї (1859-1952).\nСутність прагматизму полягає у визначені істинним усього, що дає користь. Відповідно до цієї концепції людина оцінює значущість користі почуттям власного задоволення. Основою концепції Дж. Дьюї\nє ідея педоцентризму. Тому функцію педагога він вбачав у керівництві самостійною діяльністю дітей, у розвитку їх допитливості.\nТаким чином, на початку ХХ століття у зарубіжній педагогіці сформувались педагогічні теорії, концепції, що стали основою подальшого реформування шкільної освіти і виховання на засадах гуманізму, обов‘язкового трудового навчання, урахування інтересів дитини як основи побудови навчальних програм та методики навчання, заохочення самостійності, творчості, ініціативи особистості у навчальному процесі.\n3.2. Українська школа і педагогіка початку XX\nПочаток XX ст. був відзначений поворотними соціально- політичними подіями, що змінили культурно-освітній фон України на користь української мови та української школи. Завдяки царським указам цього періоду разом з проголошенням свободи зборів, друку, слова, спілок з'явилася реальна можливість відродження національного шкільництва: у сфері науково-педагогічній, суто організаційній, соціально-педагогічній і т. ін.\nПочинаючи з 1905р., на території України з'являється мережа\n"Просвіт". Перше громадське культурно-освітнє товариство такого типу з'явилося у Львові ще у 1898р. Вже за кілька років "Просвіти" заснувалися у Києві, Одесі, Катеринославі, Житомирі, Миколаєві та\nінших містах. Постійну підтримку громади "Просвіт" отримували з боку українських парламентських груп у Державній Думі Російської\nімперії, полеміка серед депутатів якої сьогодні дає можливість прослідкувати хід культурно-освітніх процесів на території України.\n"Просвіт" були: а) розгортання мережі початкових шкіл; б) післяпочаткова освіта (для тих, хто закінчив українську школу та тих, хто отримав початкову освіту в інших навчальних закладах); в) загальноосвітня діяльність у широких масах населення, а саме: ознайомлення з історією та культурою України; виховання патріотизму, формування українського виховного ідеалу; налагодження видавничої справи, опікування\n58 засобами масової інформації, бібліотеками; соціально-педагогічна, театрально-видовищна діяльність.\nДля поширення своїх педагогічних ідей "Просвіти" провели у\nКиєві курси народних вчителів (1906), де було прийнято резолюцію про українську школу. Курс народної школи мав бути розширений до шести років (до цього, як правило, народна школа проводила одно ‒\nтрирічний курс навчання). Усе навчання має проводитися рідною мовою. Державна мова (тобто, російська) повинна вивчатися в старших класах як один з предметів навчання. В усіх середніх та вищих навчальних закладах України, на переконання товариства\n«Просвіта», навчання також мусить вестися українською мовою. При цьому і передбачалось ввести у навчальні програми цих закладів вивчення української мови та літератури, історії та географії України.\nВсеукраїнська спілка вчителів і діячів народної освіти (травень\n1906 р.) повинна була стати основною структурно-організуючою одиницею в освітній сфері України, а в перспективі ‒ основою українського Міністерства освіти. Однак, Всеукраїнська Спілка вчителів під тиском реакції 1907 р. не змогла повноцінно працювати, а відновила свою діяльність тільки в добу Центральної Ради.\nСлід зазначити, що діяльність "Просвіт" була нерозривно пов'язана з українознавчими процесами в середовищі духовенства,\nчастина якого активно відстоювала право українського народу вивчати біблійні тексти та молитви українською мовою. Так, почесним членом Кам'янець-Подільської "Просвіти" був місцевий\nєпископ Парфеній. Він же став автором одного з перекладів на українську мову Святого Євангелія, ініціатором викладання в духовних навчальних закладах української літератури та історії\nНа початку XX століття в Україні на питаннях освіти й виховання зосереджували свої зусилля майже всі діячі культури та мистецтва, літератури та науки: І.Я.Франко (1856-1916), Леся\nУкраїнка (1871-1913) тощо. Хоч ці представники мистецтва слова і не були безпосередньо педагогами, однак своєю творчістю впливали на розвиток педагогічної думки, обстоювали необхідність народної освіти.\nІ.Я.Франко, критикуючи політику уряду в галузі освіти, боровся за створення нових шкіл, які, будучи тісно пов‘язаними з життям та потребами народу, були спрямовані на всебічний розвиток особистості, опиралися на використання надбань педагогічної науки.\nВажливим засобом виховання письменник вважав рідне слово, художню літературу, народну творчість.\nЛеся Українка у низці статей гостро критикувала систему освіти у царській Росії, порівнюючи її з величезною бастилією, у якій панує ―голод, неосвіченість, злодійство, лицемірство‖. Видатна\n59 поетеса наполягала на поширенні освіти серед народу, вважала за необхідне формувати у дитини риси громадянина-борця, починаючи із сімейного виховання.\nМ.С. Грушевський (1866-1934) – професор, видатний історик, публіцист, голова Центральної ради УНР, вивчення української історії він вважав могутнім засобом громадського виховання, важливим моральним елементом навчального процесу. Серед найважливіших потреб розвитку національного виховання є потреба в рідній мові, без якої народ ніколи не зможе вибитися на самостійну дорогу життя і залишатиметься лише пасинком серед чужих народів. При цьому навчання рідною мовою вчений вважав головним принципом організації народної освіти.\nТаким чином, початок ХХ ст. ознаменував новий етап у розвитку мережі початкових шкіл та післяпочаткової освіти, поширенні освіти серед широких мас населення, ознайомленні з\nісторією та культурою України. Значна увага приділялась розвитку видавничої справи, поширенню серед народу засобів масової\nінформації, створенню мережі бібліотек, організації театрально- видовищної діяльності тощо. Царські укази цього періоду, з проголошенням свободи друку, слова, спілок, поліпшили умови для відродження національного шкільництва, дали можливість для роз- гортання мережі „Просвіти" . Однак реакція 1907 р. перешкодила її діяльності. Спілка відновила свою діяльність у добу Центральної\nСИСТЕМА ОСВІТИ НА ПОЧАТКУ XX СТОЛІТТЯ\nПочаткова, вища початкова, загальна та професійна, середня\nНаціональна школа і педагогіка в Українській Народній\nПеріод між 1917-1919 рр. в історії педагогіки увійшов як другий етап розвитку національної школи і педагогіки в Україні. Це час великих можливостей національного становлення, зокрема, і у сфері освіти. Тимчасовий уряд від Лютневої революції 1917р. до проголошення І Універсалом Центральної Ради 10 червня 1917 р. автономії України освітнім питанням не приділяв уваги. Тому в розвитку освіти основну роль відігравали громадські організації, зокрема, Товариство шкільної освіти, яке у квітні 1917 року провело\nВсеукраїнський з'їзд учителів.\nЗ'їзд організаційно оформив\nВсеукраїнську вчительську спілку та Головну шкільну раду, яка відала справами освіти. На вимогу цих організацій Тимчасовий російський уряд вимушений був визнати українську мову головною для вивчення у школі, а російську мову, хоч і обов'язковою, але другою.\nУ часи Центральної Ради (з 10 червня 1917 р. до 30 квітня\n1918 p.), яка утворила Генеральний секретаріат освіти, проводилася\nінтенсивна робота з українізації школи, що полягала в організації навчання українською мовою, запровадженні українознавчих предметів, підготовці навчальних посібників та підручників українською мовою, відкритті нових українських шкіл та реорганізації російських в українські, підготовці вчителів-українців тощо.\nУкраїнська школа ґрунтувалася на принципах єдності та наступності всіх шкіл, праві усіх на безплатну освіту, обов'язковості та світськості освіти.\nВід 30 квітня 1918 р. до ліквідації Гетьманату 15 грудня 1918 р. замість принципу децентралізації було запроваджено централізоване управління освітою, знизилася активність щодо українізації школи. У цей час створено Академію наук, а першим її президентом було обрано\nВолодимира Вернадського (1863–1945).\nУ часи Директорії (з грудня 1918 р. до середини листопада 1919 р.) були прийняті постанови щодо запровадження в Україні всенародного\nі безплатного навчання, про поліпшення матеріального становища вчителів, про децентралізацію управління освітою, а також підготовле- но «Проект єдиної школи в Україні», який передбачав створення такої системи загальноосвітньої школи: молодша школа (4 роки), старша школа (4 роки), колегія (4 роки). Перших два ступені утворювали основну школу, а третій – середню. Директорія видала декрет про державну українську мову в УHP.\nВ Західноукраїнській Народній Республіці значна увага приділялась становленню національної школи. Передусім було створено Державний секретаріат освіти і віросповідань, законом «Про основні уладження шкільництва на західній області Української\nНародної Республіки» передбачалося, що всі школи на цій території стають державними, а вчителі, які у них працюють, – державними урядовцями. Державною мовою в усіх державних школах було проголошено українську; неукраїнському населенню гарантувалося право на школи з навчанням рідною мовою. Однак історичні події не дали змоги зреалізувати ці ідеї.\nЗначний внесок у розвиток української педагогічної думки XX ст. зробили видатні педагоги І. Огієнко, С. Русова, Г. Ващенко.\nІван Огієнко (1881-1971) народився в м. Брусилів Житомирської області. Закінчив Київський університет, де згодом працював доцентом, професором. Добре знав і вивчав історію школи в Україні.\nНаписав низку підручників для українських шкіл: "Рідна мова"\n(1917), "Рідне писання" (1918), "Українська граматика" (1918),\n"Українські шкільні мотиви" (1921) та ін. Працював вчителем середньої школи та комерційного училища в м. Києві, приват-доцентом і професором в університетах Києва, Кам'янця- Подільського, Варшави,\nБрно, деканом Колегії Святого Андрія Первозванного у Вінніпезі.\nОднією з найвідоміших сучасному читачеві наукових праць\nІ.Огієнка є "Українська культура" (1918), де він постає як дослідник\nісторії освіти та культури України. Звертаючись до епохи українського\nВідродження (ХVII-ХVIII ст.), вчений зробив висновок про культурно- освітнє посередництво України між Заходом і Сходом та про регенерацію української наукової думки у Російській імперії.\nУ 1918-1920рр. І.Огієнко керував Міністерством Освіти і\nВіросповідань Української Народної Республіки та Кам'янець-\nЗа дорученням уряду Директорії він видав наказ про перехід на українську мову викладання в школах усіх типів; створив комісію з опрацювання українського правопису; видав постанову про запровадження обов'язкового безкоштовного навчання дітей шкільного віку. Головним у розвитку духовності української молоді І. Огієнко вважав християнську доброчесність, справедливість і працьовитість. Ці риси можливо виховати, на думку вченого, лише на основі рідномовного виховання і тільки в родині.\nТаким чином, принциповими рисами педагогічних поглядів\nІ.Огієнка можна вважати: рідномовність, родинність, залучення християнських ідеалів. Згідно з цим, основними завданнями освітньо- виховного процесу в навчальних закладах України повинні бути: українізація всіх типів навчальних закладів; доступність і єдність навчання; створення системи підготовки національних педагогічних кадрів.\nС.Ф.Русова (1856-1940) – перша жінка педагог-теоретик в\nУкраїні. Разом із сестрою Марією в 1871 році створила в Києві перший\nФребелівський дитячий садок для простого люду з українською мовою навчання. Написала низку підручників: "Український буквар,"\n"Початкова географія", "Перша читанка для дорослих для вечірніх та недільних шкіл", підручники французької мови та ін. Вона відстоювала необхідність розвитку національної школи, в якій би учні навчались рідною мовою, що забезпечувало б розвиток природних творчих задатків і здібностей дітей, допомагало б молодій людині стати на шлях самостійної, чесної, творчої праці; школи, яка відповідала б інтересам кожної дитини і всього українського народу.\nНа сторінках журналу «Світло» С.Русова широко представляє здобутки передової світової педагогічної думки, висвітлюючи педагогічні погляди Ж.-Ж. Руссо, Й. Г. Песталоцці, Ф. Фребеля,\nJI. Толстого, П. Лесгафта, робить аналітичний огляд педагогічних журналів. Головну увагу дослідниця спрямовує на опрацювання суспільних, філософських і психолого-педагогічних засад, на які б мала спиратися національна система освіти і дошкільного виховання.\nНайбільш плідний період у діяльності Софії Русової припадає на час її роботи в Центральній Раді в період УНР і пов'язаний з переїздами в\nКам'янець, Вінницю та інші міста. У той час вона разом з іншими діячами на державному рівні опрацьовувала й очолювала практичне здійснення програм розвитку національної системи освіти, підготовки національних педагогічних кадрів, організації педагогічних видань та\nін. У першому номері часопису «Вільна українська школа» від\nКомісаріату освіти надрукувала програмну статтю «Націоналізація школи». Водночас готує й видає книжки, підручники: «Нова школа»,\n«Перша читанка для дорослих для вечірніх та недільних шкіл»,\n«Початкова географія та методика початкової географії», «Дошкільне виховання», «Позашкільна освіта», «Нова школа соціального виховання» та ін.\nПеребуваючи в еміграції (1921 –1940), С.Русова працювала над підручниками і посібниками для студентів, майбутніх працівників дошкільних закладів, шкіл та дитячих притулків для українських дітей.\nУ Празі вийшли її книжки «Теорія педагогіки та основи психології»,\n«Дидактика» та ін. На її думку, центральним у розв'язанні проблеми школи й освіти є питання про вчителя. У статті «До сучасного становища народного вчителя» вона стверджувала, що тільки досвідчений, щасливий, незалежний у правовому та економічному становищі вчитель буде корисним і для учнів, і для їхніх батьків, і для суспільства. Софія Русова вважала, що школа й освіта повинні запозичувати прогресивні світові здобутки і водночас створювати власну систему навчання на національній основі, враховуючи перед- усім потреби свого краю, національні особливості та історичні традиції, зокрема традиції братських шкіл.\nОдин із творців української освітньо-виховної системи Григорій\nВащенко (1878–1967) до революції вчителював у різних середніх навчальних закладах. У 1917 р. викладав у Полтавському вчительському інституті, з 1918 р. був доцентом Українського\nПолтавського університету, а з 1927 р. – його професором і завідувачем кафедри педагогіки. У 1933 р. Г. Ващенка звинуватили в буржуазному націоналізмі, звільнили з роботи, а його книгу «Загальні методи навчання» було вилучено з усіх бібліотек. Після війни він емігрував до\nНімеччини, де став професором і завідувачем кафедри педагогіки у загальновідомому Українському вільному університеті в Мюнхені, а згодом ‒ ректором Української богословської академії в цьому ж місті.\nСеред його основних наукових здобутків – підручник «Загальні методи навчання», праці «Система освіти в самостійній Україні»,\n«Система навчання», «Організаційні форми навчання», «Виховний іде- ал», «Виховна роль мистецтва», «Засади естетичного виховання»,\n«Тіловиховання як засіб виховання волі і характеру» тощо. У своїх педагогічних працях Г. Ващенко обґрунтував українську національну систему освіти, головними елементами якої вважав її ідеалістичне світосприймання, що виключає більшовизм з його матеріалістичним атеїзмом; християнську мораль як основу родини і здорового су- спільства; високий рівень педагогічних наук, що у минулому мають світлі сторінки (письменство княжої доби, «Повчання дітям»\nВолодимира Мономаха, філософське вчення Григорія Сковороди, твори К. Ушинського тощо); організацію педагогічних досліджень та розбудову педагогічних станцій і лабораторій; видання педагогічних творів, шкільних підручників, літератури для молоді різного віку має бути на найвищому мистецькому і технічному рівні.\nГ. Ващенко запропонував таку структуру системи освіти у вільній Україні: 1) передшкільне і шкільне виховання: материнський догляд або ясла (до 3-х років), дитячий садок (від 3-х до 6-ти років);\n2) початкова школа (6–14 років); 3) середня школа: класична гімназія, реальна школа, середні технічні школи, учительська семінарія, середня агрономічна школа, середня медична школа (14–18 років); 4) висока школа: університет, високі технічні школи, педагогічний інститут, академія мистецтва, консерваторія, військова академія (18 – 22-23 роки); 5) позашкільна освіта; 6)науково-дослідні установи: Академія наук, Академія педагогічних наук.\nДля повноти виховного процесу, на думку вченого-педагога, повинен бути міцний зв'язок між школою і родиною, а також між школою, родиною і виховними молодіжними організаціями, які можуть сприяти вихованню волі, характеру, патріотизму та інших якостей особистості. Важливу роль в утвердженні моральних якостей людини він відводив релігійному вихованню і церкві. Виховним ідеалом має\n64 бути заснований на християнській моралі та українській духовності християнський виховний ідеал як образ ідеальної людини, на який має орієнтуватися педагог, виховуючи підростаюче покоління.\n3.4. Школа і педагогіка у Радянській Україні (20-80-і рр.\nОстаточно радянська влада в Україні встановилася з грудня 1920 року. Спершу українські більшовики не мали чіткого плану розбудови системи освіти в Україні й усю свою діяльність спрямували на ліквідацію старої системи освіти, відокремлення школи від церкви, формування нового апарату управління освітою. Нову українську систему освіти вони намагалися будувати за російським зразком. У травні 1919 р. було видано «Положення про єдину трудову школу\nУРСР», в основу якого було покладено чинне в Радянській Росії\n«Положення про єдину трудову школу». Воно передбачало запровадження безплатного і спільного навчання дітей обох статей з восьми років; загальноосвітній і політехнічний характер освіти, заборону релігійного виховання; запровадження продуктивної праці дітей. Скасовувалися перевідні та випускні іспити, домашні завдання, п'ятибальна система оцінювання знань.\nХоч українська школа підпорядковувалася прийнятим на той час\nєдиним принципам «Про єдність освітньої політики», але система освіти в Україні дещо відрізнялася. Якщо в Росії школа була політехнічною, то в Україні всі навчально-виховні заклади, поєднуючись з виробництвом, уже з першої ланки утворювали єдину систему професійної освіти; у Росії єдина трудова школа була дев'ятирічною, в Україні – семирічною; у Росії технікум був підготовчою ланкою до інституту, а в Україні – інститут і технікум вва- жалися рівноправними вищими навчальними закладами з тією різницею, що технікум випускав фахівців-інструкторів вузького профілю, а інститут – висококваліфікованих спеціалістів-практиків; на відміну від російської, українська система вилучала зі своєї схеми університети, перетворивши їх у 1920 р. на інститути народної освіти; підготовку вчених в Україні здійснювали академії та різні інститути те- оретичного знання. Усе це свідчило, що українська система освіти стояла нижче від російської, а освітня політика в Україні зберігала до\n1930 р. певну незалежність.\nУ 1934 р. постановою «Про структуру початкової і середньої школи в СРСР» було відмінено всі типи шкіл і встановлено єдину систему освіти: початкова школа (1– 4 класи), неповна середня школа\n(1–7 класи), середня школа (1–10 класи). Україна повернулася до університетів (першим у 1933 р. було відкрито Київський університет).\nСтатус технікуму було знижено до рівня середнього спеціального навчального закладу. У 1935 р. окремою партійною постановою\n65 визначалися початок і кінець навчального року, тривалість уроку, запроваджувалися правила поведінки і єдина шкільна форма, єдині норми і п'ятибальна система оцінювання.\nВідчутно збагатив світову педагогіку, передусім теорію виховання, Антон Семенович Макаренко (1888–1939). У 1920– 1927 pp. він очолював трудову колонію імені М. Горького під Полтавою для неповнолітніх правопорушників, а з 1927 по 1935 рік – комуну\nім. Дзержинського у Харкові, з 1935 р. працював заступником на- чальника відділу дитячих колоній НКВС, а з 1937 р. цілковито поринув у літературну та громадсько-педагогічну діяльність.\nОсновними характеристиками макаренківської педагогіки є діалектичне розрізнення методики навчання і методики виховання,\nєдність вивчення дитини та її виховання, єдність виховання дітей і організації їхнього життя, поєднання вивчення основ наук з продуктивною працею учнів, науково організована система всіх впливів, посилення уваги до дитячого колективу. Мету виховання\nА. Макаренко розумів як програму особистості, програму людського характеру («Методи виховання»). На його думку, у виховному процесі має бути загальна («стандартна») програма виховання й індивідуальна коректива до неї залежно від особистості конкретного учня.\nЯк автор теорії дитячого колективу, А. Макаренко розкрив основні його ознаки (наявність спільної соціально цінної мети; спільна діяльність, спрямована на досягнення цієї мети; відносини відповідальної залежності; наявність органів самоврядування); визначив стадії його розвитку, шляхи формування і методику використання виховних можливостей колективу.\nБагато років, працюючи із специфічними дітьми і підлітками, він приділяв велику увагу їх розумовому вихованню, удосконаленню педагогічного процесу в школі, поліпшенню навчально-виховної роботи.\nСеред моральних якостей, які необхідно сформувати в школярів,\nА.С. Макаренко особливо важливим вважав виховання свідомої дисципліни, розглядаючи її в тісному зв'язку з вихованням волі, мужності й характеру. Він розробив також методику дисциплінування: пояснення, переконання, громадська думка, авторитет старших, особистий приклад педагогів і батьків, добрі традиції школи, чіткий режим і розпорядок у школі, різні форми заохочення і покарання (але в жодному разі не фізичні).\nУ своїй педагогічній теорії і практиці А.С. Макаренко багато уваги приділяв трудовому вихованню дітей і молоді, вважаючи трудову діяльність стрижнем системи виховання. На його погляд, праця матиме виховне значення лише за умови, що вона буде органічно пов'язаною з моральним, естетичним, політехнічним, фізичним та іншими аспектами виховання. У трудовому вихованні необхідно формувати в учнів любов до\n66 праці, а також уміння і навички працювати. Виховний вплив праці можливий тільки за умови її посильности, результативності, осмисленості, колективності, педагогічної доцільності творчого характеру.\nВеликого значення А.С. Макаренко надавав естетичному вихованню учнів, вважаючи, що прагнення до прекрасного закладено в людині від природи. Засобами естетичного виховання він вважав красу природи, пісні, музику, образотворче мистецтво, художню літературу, кіно, театр, чистоту й охайність у всьому, розкішну шкільну садибу, приємне навколишнє оточення, естетичне оформлення класних кімнат, гарний одяг, взаємовідносини у колективі тощо.\nУ своїх творах («Педагогічна поема», «Прапори на баштах») яскраво показав значення фізичного виховання у всебічному розвитку особистості. Шляхами фізичного загартування він вважав створення відповідних санітарно-гігієнічних умов, дотримання правильного режиму життя, використання природних чинників, правильний режим харчування, добру організацію відпочинку, широку програму фізичного виховання (гімнастика, акробатика, теніс, волейбол, футбол, верхова їзда, парашутний спорт, стрілецька справа, лижний і водний спорт тощо).\nЗначну увагу А.С. Макаренко приділяв проблемам педагогічної майстерності. На його думку, педагог-вихователь повинен бути патріотом своєї батьківщини, мати добру загальноосвітню, професійну\nі педагогічну підготовку, бути ініціативним, активним, енергійним і життєрадісним, гуманним і чуйним товаришем і другом, вимогливим до себе й вихованців, працювати творчо, уміти аналізувати свою роботу і вивчати досвід роботи товаришів; мати педагогічний такт. Для цього необхідно багато працювати над собою.\nВеликого значення надавав А. Макаренко вихованню дітей у сім'ї\n(«Книга для батьків»). За його словами, необхідними умовами правильного виховання дітей є «повна сім'я» як виховний колектив; гарні взаємини між батьком і матір'ю, приклад батьків для дітей у всьому, правильні стосунки між батьками й дітьми, чіткий і суворий режим життя, правильно організована трудова діяльність членів сім'ї.\n«Книга для батьків» є своєрідною енциклопедією сімейного виховання.\nТворча спадщина А.С. Макаренка надзвичайно багатогранна.\nМежі істинності його окремих педагогічних положень зумовлені відповідними історичними умовами та обставинами. Зважаючи на це, вони потребують творчого осмислення і, тим більше, творчого використання у сучасній педагогічній практиці.\nРозвиток освіти, школи на західноукраїнських землях мали свої особливості. З 1939 p. у школах західних областей, з приєднанням до\nУкраїни, відродилось викладання рідної мови, освіту було проголошено безкоштовною, запроваджено радянські навчальні плани, замість польської мови – російську. Перебудова школи на радянський\n67 лад супроводжувалась її русифікацією (команди на уроках фізичної культури подавалися російською мовою, у роботі з дітьми використовувалися російськомовні пісні, вірші, ігри та ін.) та активним вилученням «націоналістичних елементів». Обов'язковим стало атеїстичне виховання. Все це зумовлювало збайдужіння учнів до національних питань.\nЗначної шкоди українській школі заподіяли німецькі окупанти, які знищили 8 тис. і зруйнували 10 тис. шкільних приміщень. Їх освітня політика на загарбаних територіях передбачала онімечення населення та виховання в дусі покори німецькому режимові. З цією метою вони відкривали «народні школи» (4-класні), у яких навчали рахувати, розписуватися, читання вважалося зайвим. Про існування середніх та вищих шкіл на окупованій території не йшлося.\nДещо поблажливіше ставилися фашисти до населення Галичини.\nТут вони майже не нищили українських початкових шкіл, дозволяли навчання рідною мовою, у підручниках певною мірою відображалась українська культура, було запроваджено уроки релігії, але вже з третього класу обов'язковим було вивчення німецької мови.\nУ роки війни (1941–1945) радянське шкільництво в Україні спрямовувало зусилля передусім на збереження школи і перебудову її роботи відповідно до умов воєнного часу. Вже на початку війни було евакуйовано у східні райони дітей, вчителів, дитячі будинки, технікуми, вищі навчальні заклади разом зі студентами і викладачами.\nПартизани відкривали «лісові школи», що працювали в надзвичайно складних умовах. З визволенням території України від окупантів почалася відбудова шкіл. Здійснювалося це в умовах розрухи, збільшення кількості безпритульних дітей, відсутності вчительських кадрів, приміщень для занять.\nПід час війни було ухвалено важливі для розвитку шкільництва рішення: дітей до школи приймали з 7-річного віку; запроваджувалося роздільне навчання хлопчиків і дівчаток (проіснувало до 1954 p.); з'явилися нові типи навчально-виховних закладів (школи робітничої і селянської молоді, суворівські та нахімовські училища); відкривалися дитячі будинки для дітей-сиріт; запроваджувалися обов'язкові випускні екзамени, нагородження випускників-відмінників золотою і срібною медалями тощо.\nПісля війни робота шкіл була відновлена на всій території України.\nУ 1949 р. здійснено перехід до загальної обов'язкової семирічної освіти, у 1956 р. засновано новий тип школи – школу-інтернат. У грудні 1958 р. було прийнято закон «Про зміцнення зв'язку школи з життям та про подальший розвиток системи народної освіти в СРСР», яким передбачався перехід на обов'язкову 8-річну освіту для дітей віком від 7 до 15–16 років; основний тип середньої загальноосвітньої трудової політехнічної школи з виробничим навчанням (11-річні: 8\n68 класів + 3 роки для здобуття повної середньої освіти та професійної підготовки). З 1964 р. середня школа стала 10-річною. У 1966 р. скасовано обов'язкову професійну підготовку в загальноосвітніх школах. Починаючи з сьомого класу, запроваджувалися факультативні курси з окремих навчальних предметів. З 1972 р. відбувся перехід до обов'язкової середньої освіти.\nПомітне місце в історії розвитку школи і педагогіки у період 50-\n60-х років ХХ століття займає діяльність засновника гуманістичної, новаторської педагогіки, директора Павлиської середньої школи (1948–\n1970), члена-кореспондента АПН СРСР Василя Олександровича\nСухомлинського(1918–1970). Він відомий як автор педагогічних праць\n«Серце віддаю дітям», «Народження громадянина», «Як виховати справжню людину», «Павлиська середня школа», «Сто порад учителеві», «Батьківська педагогіка» та ін. Загалом він написав 41 монографію, понад 600 наукових статей. Його педагогічна спадщина зазнавала певної еволюції, постійно збагачувалася, поглиблювалася.\nХоча він жив і творив у застійні часи, ставлення до його діяльності та\nідей не змінилося. Його педагогічна концепція високогуманна і демократична, органічно поєднує класичну і народну педагогіку.\nВ.О.Сухомлинський досліджував проблеми розумового, морального, естетичного та фізичного виховання школярів, питання політехнічної освіти, теорії навчання, виховання дітей у сім'ї, самовиховання і самоосвіти, професійної майстерності вчителя, здійснення загального навчання та керівництва школою. Основні принципи педагогіки В.Сухомлинського: гуманізм, громадянськість, патріотизм. Ефективним засобом виховання патріотизму, людяності в системі В.Сухомлинського виступає культ Матері, оскільки педагог вважав, що той, хто вміє любити матір, буде любити й батьківщину, й людство. Діяльність Василя Олександровича була пов'язана з життям народу й сприяла тому, щоб виховання дітей проходило в дусі педагогіки співробітництва. У навчально-виховному процесі Василь\nОлександрович широко використовував усну народну творчість, традиції, звичаї, обряди. У Павлиській школі практикувались різноманітні свята: трудові (свято Першого хліба, День першого снопа, свято Врожаю); родинно-сімейні (свято Матері, свято Весни, Перша квітка для матері); морально-етичні (свята різноманітних квітів, свято\nЖайворонка, День невідомого героя тощо).\nОдним із стрижневих аспектів педагогічної спадщини\nВ. О. Сухомлинського є гуманізм. Виховання гуманізму й людяності повинно стати одним із завдань діяльності школи і вчителя. Вони мають виявлятися в таких якостях і рисах особистості, як талант доброти, потреба в служінні людям, радість самовіддачі, лицарське ставлення до жінки. Школа повинна любити дитину, тоді й вона по-\n69 любить школу. Без любові і поваги до учнів розмови про гуманність і людяність безпідставні.\nЗначне місце в педагогічній системі В. О. Сухомлинського відведено проблемам трудового виховання школярів. На його думку, учні мають брати участь у найрізноманітніших видах праці: навчальній\nі продуктивній, короткотривалій і тривалій, платній і безплатній, ручній і механізованій, індивідуальній і колективній, у майстернях і в полі. У статті «Гармонія трьох начал» він писав: «Трудове виховання – це, образно кажучи, гармонія трьох понять: треба, важко і прекрасно».\nВиховання особистості, за його переконаннями, неможливе поза дитячим колективом. Цінним є його положення про гармонію суспільних та індивідуальних потреб у структурі особистості, що розходилося\nіз радянською педагогікою, яка обстоювала підпорядкування особистих інтересів колективним, суспільним.\nВ. Сухомлинський наголошував: не підпорядкування, а гармонія\nПрофесію вчителя він вважав особливою, близькою до науково- дослідної. Педагог має аналізувати факти, передбачати наслідки виховного впливу, інакше він перетвориться на ремісника. Він повинен любити дітей, відчувати радість від спілкування з ними, добре знати свій предмет, педагогіку і психологію, досконало володіти методикою викладання навчального предмета.\nІдеї та творчі пошуки В.О. Сухомлинського були новаторськими у радянській педагогіці. Самобутні думки видатного педагога, підкріплені практичною діяльністю, теоретичне узагальнення, послужили розвитку демократичних та гуманістичних основ у педагогіці.\nУ 1984 р. було прийнято основні напрями шкільної реформи, що передбачала підвищення якості освіти й виховання. Згодом було здійснено перехід на навчання дітей з 6-річного віку та на 11-річний термін шкільного навчання; змінювалася структура загальноосвітньої школи\n(початкова – 1-4 класи, неповна середня – 1-9 класи, середня школа – 1-11 класи); зменшувалася наповнюваність 1- 9 класів до 30, 10-11 – до 25 учнів. Проте через економічну кризу в країні ці реформи загальмували.\nТаким чином, розвиток освіти і педагогічної науки в Радянській\nУкраїні можна умовно поділити на п‘ять основних етапів: перший (1919-\n1930) ‒ від встановлення радянської влади до часу збереження українською освітою своєї відносної незалежності; другий (1930-1941) ‒ це період повної та остаточної уніфікації української освіти у відповідності з\nєдиними державними вимогами СРСР; третій (1941-1945) ‒ час воєнного лихоліття; четвертий (1945-1949) ‒ пов'язаний з відбудовою системи освіти, нагромадженням можливостей для її подальшого розвитку; пятий\n(1949-1991) ‒ пов'язаний із розвитком командно-адміністративної радянської педагогіки і поступовою втратою нею своїх позицій.\n3.5. Освіта в Україні на сучасному етапі духовного і\nЗ проголошенням незалежності України розпочався шостий етап розвитку вітчизняної школи та педагогічної думки. Система національної освіти в Україні отримала потужний імпульс для свого розвитку на національному культурно-історичному грунті. Сучасний розвиток системи освіти в Україні визначено Законом України «Про освіту», Державною національною програмою «Освіта» («Україна XXI століття»), Національною доктриною розвитку освіти України у ХХІ столітті та іншими державними документами.\nОсвіта в Україні грунтується на засадах гуманізму, демократії, національної свідомості, взаємоповаги між націями і народами. У сучасній школі суверенної України навчально-виховний процес спрямований на всебічний розвиток людини як особистості та найвищої цінності суспільства, розвиток її талантів, розумових і фізичних здібностей, виховання високих моральних якостей, формування громадян, здатних до свідомого суспільного вибору, збагачення на цій основі інтелектуального, творчого, культурного потенціалу народу, забезпечення народного господарства кваліфікованими кадрами.\nНаціональна доктрина розвитку освіти України у ХХІ столітті визначає стратегічні завдання реформування освіти в Українській державі: відродження і розбудова національної системи освіти як найважливішої ланки виховання свідомих громадян Української держави, формування освіченої, творчої особистості; виведення освіти в Україні на рівень розвинутих країн світу через докорінне реформування її концептуальних, структурних, організаційних засад.\nПередбачається створення на рівноправній основі недержавних закладів освіти та глибокі демократичні перетворення у традиційних державних навчально-виховних закладах.\nУ ―Концепції національного виховання дітей та молоді у системі національної освіти‖ визначені пріоритетні напрями та шляхи забезпечення можливостей постійного духовного самовдосконалення особистості, формування інтелектуального та культурного потенціалу як найвищої цінності нації. В Україні, як і в інших країнах світу,\nісторично сформувалася своя система виховання, яка максимально враховує національні риси і самобутність українського народу.\nОсновною, найбільш важливою і необхідною ланкою реформування і оновлення освіти є загальна середня освіта, яка повинна забезпечувати максимальний розвиток дитини як особистості,\nїї нахилів, здібностей, талантів, трудову підготовку, професійне самовизначення, формування загальнолюдської моралі, засвоєння визначеного суспільними, національно-культурними потребами обсягу знань про природу, людину, суспільство і виробництво, екологічне виховання, фізичне вдосконалення. Українська держава гарантує молоді право на здобуття повної загальної середньої освіти і оплачує це. Повна загальна середня освіта в Україні є обов‘язковою і може здобуватися у різних типах закладів освіти: загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів, навчально-виховних комплексах, колегіумах, гімназіях та ліцеях.\nВищі заклади освіти здійснюють підготовку фахівців за такими освітньо-кваліфікаційними рівнями: молодший спеціаліст\n– забезпечують технікуми, училища, інші заклади освіти першого рівня акредитації; бакалавр – забезпечують коледжі, інші заклади освіти другого рівня акредитації; спеціаліст, магістр – забезпечують вищі заклади третього і четвертого рівнів акредитації.\nУ галузі вищої освіти передбачається стратегічне завдання – перехід до гнучкої, ступеневої системи підготовки фахівців для підвищення освітнього і культурного рівня суспільства, піднесення вищої освіти в Україні на рівень досягнень найбільш розвинених країн світу через здійснення низки міжнародних проектів та інтеграції у\nЄвропейський простір вищої освіти. Важливим засобом такої інтеграції стало приєднання України до Болонського процесу у травні 2005року.\n3.6. Сучасні тенденції освіти і педагогічної науки у\nЛюдство переживає сьогодні тривалий та складний процес переходу від багатовікової індустріальної фази до науково- технічної.\nВносяться кардинальні зміни у сферу виробництва (використання нових видів енергії, невідомих раніше матеріалів та способів їх обробки, автоматизація та роботизація, комп'ютеризація виробничих процесів), корінним чином змінюється побут людей, їх соціальне та духовне життя.\nЦі перетворення особливо помітні у високорозвинених країнах світу, що є лідерами у темпах НТП. Саме в цих країнах найбільш помітними є і зміни в структурі робочої сили. Провівне місце у сфері праці займає діяльність, що вимагає від людей підготовки в обсязі вищому від середньої школи (в США таких працівників більше, ніж\n72 91%). У зв'язку з високим динамізмом виробництва особлива увага приділяється таким якостям працівників як професійна мобільність, вміння швидко переучуватися і набувати нових знань, психічна та фізична рівновага.\nНовий етап у розвитку людської цивілізації суттєво змінює уявлення про формування людини, пріоритети її особистісних якостей, життєвих настанов, цінностей. Якісно нові вимоги висуваються до системи освіти, через яку вступає у життя практично все підростаюче покоління.\nПрикладом цього виступають освітні системи найрозвиненіших країн, а саме: США, Великобританії, ФРН, Франції,\nУправління освітою в США традиційно є децентралізованим. Воно здійснюється на рівні штатів. Значні права у вирішенні шкільних питань надані містам, навчальним округам, яких у країні нараховується близько\n15 тисяч. Дошкільне виховання здійснюється в дитячих яслах (до З років) і садках (від 3 до 5 років). Система дошкільних закладів включає приватні, державні та кооперативні установи, що суттєво відрізняються між собою метою, організацією та програмою діяльності. Провідною метою закладів дошкільного виховання є підготовка до школи. Для дітей, які позбавлені такої можливості у дитячих установах або в домашніх умовах, здійснюється урядова програма "Хед старт" (початковий старт), що передбачає набуття початкових освітніх навичок за допомогою телевізійних навчальних програм.\nШкільне навчання починається з 6-7 років і здійснюється у дванадцятирічній загальноосвітній пколі, що має таку структуру: початкова школа (1-6 класи), середня школа (7-9 класи), старша середня школа (10-12 класи), тобто діє схема "6+3+3". У деяких штатах\n(малонаселених) існує структура "6+6", тобто, початкова та об'єднана середня школа, або "8+4".\nУ країні існують як державні загальноосвітні школи, так. і приватні, більшість з яких є конфесійними (такі, що організовуються релігійними общинами) (71%).\nНа всіх етапах шкільного навчання в американській школі відсутні\nєдині навчальні програми, підручники. Кожен навчальний округ розробляє свої рекомендації щодо навчального часу, друкує програми з окремих предметів, займається також і фінансуванням шкіл. З молодшої середньої школи починається диференціація навчання згідно з рівнем здібностей та бажання учнів.\nСистема вищої освіти в США включає два сектори: приватний та державний. Більшість вузів – приватні, однак в них навчається лише 23% від загальної кількості студентів. До вищих, за американськими стандартами, відносять будь-який навчальний заклад, що йде за школою:\n73 одно-, дво- та трирічні технічні інститути, дворічні коледжі гуманітарних наук, незалежні (автономні від університетів) професійні школи, учительські коледжі, школи мистецтв, семінарії, університети, політехнічні та технологічні інститути.\nЗа рівнем освіти всі вони об'єднані у три категорії: дворічні коледжі; коледжі гуманітарних та природничих наук і професійні школи; аспірантські та вищі професійні школи, коледжі та університети.\nМетою вищої школи США є підготовка спеціалістів, здатних систематично мислити, робити вірні оціночні судження, застосовувати творчу уяву. Основний акцент робиться не на обсязі, а на фундаментальності навчання, на знаннях спеціалістами концепцій розвитку певних галузей науки і техніки, на формування у них навичок подальшої самоосвіти.\nСучасний розвиток освітньої системи Великої Британії\nвизначається Законом про реформу освіти 1988 р. Управління системою освіти в масштабах країни здійснює Міністерство освіти та науки, але традиційно місцеві органи та керівництво шкіл продовжують визначати суттєві сторони шкільного життя: навчальні плани, програми, підручники, режим роботи тощо.\nПочатковою ланкою освітньої системи є дошкільне виховання.\nНим охоплено майже 100% дітей. Шкільне навчання починається з 5 років у школі для малюків, є максимально наближеним до домашніх\nігрових умов. Від 7 до 11 років діти навчаються у початковій школі.\nСередня школа є обов'язковою до 15 років. Існує кілька типів середніх шкіл: граматична, об'єднана, сучасна, технологічна, Крім того, існують\nелітні приватні школи інтернатного типу з роздільною системою навчання.\nУ країні нараховується понад 850 вищих навчальних закладів (43 університети, 159 педагогічних коледжів, 30 політехнічних інститутів тощо). Усі вони державні. Найпрестижнішими серед університетів є\nОксфорд (1168) та Кембридж (1269), які разом іноді називаються\nОксбридж. 65% їх студентів є випускниками елітних приватних шкіл.\nКурс університетського навчання продовжується у Великобританії, як правило, 3 роки. Навчальний рік поділяється на 3 триместри. Основними формами організації навчання є лекції, семінари, дискусії, тьюторські заняття, заняття невеликої групи студентів з одним наставником упродовж усього вузівського періоду.\nСучасна система освіти ФРН являє собою єдину структуру від дошкільних закладів до освіти дорослих. Вона включає такі ланки:\nДошкільне виховання (елементарний ступінь), що здійснюється у дитячих садках (переважно приватних), нульових класах та шкільних дитячих садках.\nПочаткова освіта, здійснюється у 4-річних початкових школах.\nПерша ступінь середньої освіти включає різні типи шкіл: основну школу (5-9 класи), реальну школу (5-10 класи), гімназію (5-10 класи), загальну школу (5-10 класи) та профшколи нижчої ланки.\nДругий ступінь середньої освіти – повна середня освіта: 11- 13 класи гімназій різних типів, профшколи підвищеного типу, ПТУ, що готують до вступу у вуз з певної спеціальності.\nДиференціація навчання починається з 5 класу, найбільш інтенсивно вона здійснюється у старших класах: на профілюючі предмети відводиться третина навчального часу. З 11 класу гімназисти мають право вільного вибору форм та змісту навчання.\nНа сучасному етапі до вищих навчальних закладів ФРН приймають всіх, хто успішно склав екзамени на атестат зрілості.\nТрадиційною особливістю організації навчального процесу є академічна свобода: студент самостійно визначає для себе зміст освіти та тривалість навчання. Важлива роль належить індивідуалізації навчання. Від 50 до 70% обсягу навчальної роботи відводиться на самостійну роботу студентів.\nСистема освіти Франції характеризується високим рівнем централізації: навчальні плани та програми, розпорядок шкільного життя, призначення та звільнення педагогічного персоналу детально регламентується урядовими циркулярами та інструкціями.\nНавчальними закладами керує Міністерство національної освіти.\nТериторія країни поділена на 19 академій (навчальних округів), які включають декілька департаментів. Система народної освіти Франції складається із закладів дошкільного виховання, загальноосвітньої школи, професійно-технічної та вищої освіти.\nПрофесійно-технічну освіту отримують у ліцеях професійного навчання. Існують ліцеї промислового та сільськогосподарського профілів.\nВипускникам видається свідоцтво про професійну підготовку до однієї із\n250 спеціальностей. Якщо учень досяг 16-річного віку, він може залишити ліцей і оволодівати професією в центрі учнівства, де після 2 років навчання видається свідоцтво про професійну придатність за профілем того чи\nіншого сектора економіки.\nВища освіта у Франції має дуже давню історію. Паризький університет існує з 1150 р., Сорбонна – з 1200 р. Нині в країні існує 250 вищих навчальних закладів, із них 77 – університетів (65 з яких – державні). Університети складають провідну ланку системи вищої освіти, в них навчається 88% студентів.\nСистема освіти, що діє сьогодні в Японії, була створена після другої світової війни за безпосередньою участю американських спеціалістів, тому\n75 за своєю структурою вона практично повністю копіює американську: 6- річна початкова, 3-річна молодша середня, 3-річна старша середня школа,\n2-4-річні коледжі та університети.\nНа відміну від європейського та американського, японський навчальний рік починається 1 квітня і закінчується 31 березня. Він є найдовшим серед навчальних років у розвинених країнах.\nПрофесійно-технічна освіта здійснюється у професійних школах двох типів: а) технічні коледжі для тих, хто закінчив молодшу середню школу\n(термін навчання 5 років); б) молодші коледжі для випускників старших класів середніх шкіл\n(термін навчання 3 роки). У країні нараховується близько 800 професійних шкіл, з яких більшість (96%) приватні.\nВища освіта здобувається в університетах та інститутах. Після 4-х років навчання випускники отримують ступінь бакалавра і можуть продовжити навчання у магістратурах та докторантурах вузів. 75% японських студентів навчаються в приватних вузах, але значення державних у підготовці інтелектуального потенціалу нації є значно вагомішим, оскільки саме в них навчається абсолютна більшість студентів природничого, технічного, медичного, педагогічного, сільсько- господарського профілів, майбутніх магістрів та докторів наук. У державних вузах значно кращими є умови навчання та викладацький корпус. У другій половині XX століття з'явилась значна кількість спеціальних жіночих вузів. Але відсоток дівчат серед студентів продовжує залишатись незначним.\nТаким чином, на початку XXI століття освітня сфера найрозвиненіших країн світу кардинально змінюється. Здійснюється\nінформатизація навчального процесу, відкриваються нові його напрямки\n(дистанційне навчання, використання системи Інтернет та ін.). Освітні реформи набули глобального характеру, стали важливою складовою соціальної політики держав. НТП, участь в системі глобальної економіки висувають комплекс спільних вимог до освітніх структур різних країн, що сприяє їх уніфікації, інтернаціоналізації. Однак і зараз система освіти кожної країни відображає особливості її соціально-економічного розвитку і політичної структури, специфіку культурно-історичних і власне педагогічних традицій.\nВизначте основні етапи розвитку вітчизняної школи та педагогічної думки в Україні у XX столітті.\nЩо є спільного у плануванні змісту середньої освіти УНР і сьогодення?\nЯким чином творчість митців слова І.Франка та Л.Українки пов'язана з педагогічними проблемами їх часу?\nЩо є спільного у виховному ідеалі Г. Ващенка і сучасним його трактуванням?\nЯкий внесок у розвиток вітчизняної освіти зробили такі її діячі як:\nТ. Лубенець, І. Огієнко, С. Русова?\nЧому досвід діяльності в освіті 20-х років названо етапом\n«комуністичного національного відродження»?\nЯкі відміності в розвитку освіти на західноукраїнських землях та українських землях, що входили до складу СРСР у 20-30- х рр. ХХ ст.?\nДоведіть, які напрямки досвіду А. Макаренка у вихованні є неперевершеними?\nЩо в ідеї трудового виховання А. Макаренка є нового, а що, на жаль є таким, що знівелювало себе?\nВиділіть основні елементи педагогічної системи В. Сухомлинського?\nДоведіть, що у 60-ті роки ХХ ст. досить відчутною є тенденція пожвавлення діяльності у галузі освіти.\nЧому у 70-80-х роках ХХ ст. школа і педагогіка в УРСР набуває ознак застою?\nНазвіть основні шляхи реформування освіти на сучасному етапі розвитку української державності.\nВ чому полягає зміст освітніх реформ у розвинутих країнах світу в кінці\nВища освіта і Болонський процес: Навч. посіб. для студ. вищ. навч. закл. / Дмитриченко М.Ф., Хорошун Б.І., Язвінська О.М., Данчук В.Д. –\nК., Б.В. 2006. – С. 5-116.\nВолкова Н.П. Педагогіка. Посібник для студентів вищих навчальних закладів /Н.П. Волкова. – К.: Видавничий центр „Академії‖, 2003. –\nДержавна національна програма „Освіта" („Україна XXI століття") //\nОсвіта. – 1993. – 3 верес.\nЗайченко І.В. Історія педагогіки. У двох книгах. Книга І. Історія зарубіжної педагогіки. Навчальний посібник для студентів вищих навчальних закладів / І.В. Зайченко. – К.: Видавничий Дім „Слово‖,\n2010. – С.543-602 5.\nЗакон України „Про освіту" // Голос України. – 1996. – 25 квіт.\nКонцепція національного виховання // Освіта. – 1996. – 7 серп.\nКонцепція середньої загальноосвітньої школи України // Інформа- ційний збірник Міністерства освіти. – 1992. – №№ 1-2.\nЛевківський М.В. Історія педагогіки. Видання 2-е, доповнене.\nПідручник. – К.: Центр навчальної літератури, 2006. – С. 98-116,\nЛюбар О.О., Стельмахович М.Г., Федоренко Д.Т. Історія української школи і педагогіки: Навч. посіб. / За ред. О.О.Любара. –\nК., КОО, 2003. – С. 402-430.


Собор оголосив про створення Єдиної помісної церкви та обрав предстоятеля (ФОТО, ВІДЕО)\n15 грудня 2018 17:19\nТаке рішення оголосив президент Петро Порошенко за результатами Об'єднавчого собору, який відбувся у Софії Київській, інформує Depo.ua.\n"Сьогодні 15 грудня. Цей день увійде в історію як священний день, день створення Автокефальної Помісної Православної Церкви України, день остаточного здобуття незалежності від РФ. І Україна вже не буде пити, кажучи словами Тараса Шевченка, "з московської чаші московську отруту".\nЩойно представники УПЦ Київського Патріархату, УАПЦ та група єпископів УПЦ Московського патріархату заснували об'єднану Церкву. Диво стало можливим завдяки непохитній позиції Вселенського Патріарха Варфоломія, нашої Константинопольської Церкви-Матері", - проголосив глава держави.\nТакож учасники собору обрали предстоятеля нової Церкви. Ним став єпископ УПЦ КП Епіфаній, який отримає Томос про автокефалію від Вселенського патріарха.\n"Дозвольте представити вам новообраного предстоятеля, Митрополита Київського та всієї України Епіфанія. Саме йому випадає почесна місія поїхати до Стамбулу та отримати Томос", - сказав Порошенко.\nВідзначимо, що на цю посаду також претендували митрополит Луцький та Волинський Михаїл і патріарх УПЦ КП Філарет.\nРішення Собору віряни зустрічали вигуками "Слава!". Після завершення виступів у Софії Київській задзвонили дзвони, а віряни виконали Гімн України.\nДодамо, що на рішення Собору чекали сьогодні приблизно 10 годин.\nЗасновано об'єднану Церкву. Диво стало можливим завдяки непохитній позиції Вселенського Патріарха, Константинопольської Церкви-Матері. Вона скористалася беззаперечним канонічним правом зцілити рани, які завдано українському православ'ю кількома століттями московського панування. pic.twitter.com/PoYXJ4SncQ\nНагадаємо, сьогодні, 15 грудня, у Софії Київській відбувся Об'єднавчий Собор.


На Рівненщині чоловік обгорів у пожежі | ОГО\nНа Рівненщині чоловік обгорів у пожежі\nПожежа сталася 09 грудня близько 21-40 у селі Сварицевичі, Дубровицького району, вулиця Жовтнева, будинок 10, в приватному господарстві.\nНа Рівненщині виявили три вибухові предмети\nЗа попередніми даними пошкодили одну із кімнат будинку, пожежу ліквідували сусіди потерпілого.\nВласник був госпіталізований в Дубровицьку ЦРЛ з діагнозом: термічний опік полум’ям І,ІІ,ІІІ ступенів, 35% тіла (обличчя, шиї, верхніх кінцівок, тулуба, сідниць та нижніх кінцівок) а також опік дихальних шляхів І-го ступеня. Опіки потерпілий отримав в наслідок пожежі. Причина: встановлюється. Збитки: встановлюються.\nАвтор: Переглядів: 1025\nпожежа, Дубровиця, ГУ ДСНС у Рівненській області, рятувальники


Зелений автомобіль 2010: дизельний двигун Audi A3 TDI - Автомобілів - 2019\nЦе був шоу-премія "Оскар" на премії "Зелений автомобіль" у 2010 році "Green Car of the Year" у четвер. Нагорода, нагороджена на LA Auto Show щорічно, відзначає автомобіль, який мав найбільший позитивний вплив на навколишнє середовище. Третя покоління Prius 50 мільйонів миль на рік, в очах багатьох спостерігачів, безумовно здавалася взуттям для таких почестей.\nПроте, коли було оголошено нагороду, це була Audi, а не Toyota, яка приймала нагороди. 2010 Audi A3 TDI, автомобіль з чистим дизельним двигуном, взяв додому трофей. Sporty, але економний автомобіль особливості 42 mpg шосе та 32 mpg місто економіка палива на 2.0l 140-horsepower inline-4 дизельний двигун.\nЦіна від 29 до 950 доларів коштує дещо більше, ніж Prius, але має деякі додаткові розкішні дотики.\nНагорода демонструє логічний зміст у мисленні для зеленої спільноти, яка вже давно відсутня. Ідея полягає в тому, що в той час, як гібриди та електричні судна, котрий особливості більш дрібні збут, є гарні, маса ринок судна є кращі. Це почуття було відбито ентузіазмом, адвокати зеленого автомобіля показали для малих паливо-ефективних суден у LA Auto Показ, включаючи Chevy Cruze, Hyundai Sonata, Volkswagen Golf TDI, та Ford Fiesta.\nДжейк Фішер, старший інженер Consumer Reports, коментує: "Автомобілі, як Cruze та Fiesta, безумовно, матимуть більший вплив на навколишнє середовище, тому що вони будуть автомобілями великого обсягу".\nЗвернення до масового ринку здається найкращим способом зробити найбільший вплив. Йохан де Нісшен, президент Audi Америки, який колись закликав покупців GM "Chevy Volt" "ідіотів", підкреслив це в його прийнятній промові. Він заявив: "Зелений вже не прогресивний. Очікується зелений. "\nЗ новою генерацією економічно вигідних бензинових та дизельних двигунів, що потрапляють в Інтернет, загальна економія пального в діапазоні від 30 до 40 миль на галон може бути реалізована нарешті. Якщо ці транспортні засоби можуть містити більшість продажів, витісняючи транспортні засоби із традиційною економією пального близько 20 миль на галон, це призведе до третього споживання палива та викидів вуглецю.\nЩо чудово, однак, це те, що багато хто з таких автомобілів, як Audi A3 TDI і Ford Fiesta, здаються цікавими для керування. З цієї причини, 2010 Audi A3 TDI виглядає належним одержувачем її "Зеленого автомобіля року". Як зазначив Рон Коган, редактор і видавник Green Car Journal, "Любов до автомобілів та любов до навколишнього середовища не є взаємовиключними".


Головна Підручники Підручник Історія України - Субтельний Орест скачати онлайн Більшовики\nРозпорошені та дезорганізовані більшовики України майже цілий рік готувалися до повернення після того, як німці вигнали їх на початку 1918 р. Серед питань, що стояли перед ними, найгострішим було організаційне: чи утворити окрему українську більшовицьку партію, щоб піднести свою популярність на Україні, чи ж стати «регіональним» відгалуженням російської партії, як того вимагав Ленін і як диктували традиції російського централізму? У квітні на партійній нараді в Таганрозі, де перевага була на боці українця М. Скрипника і так званої київської фракції (чутливішої до національного питання), проголосували за утворення окремої української партії. Але в липні на з’їзді більшовиків України, скликаному в Москві для формального проголошення Комуністичної партії (більшовиків) України (КП (б) У), гору взяла катеринославська фракція, що вирізнялася сильними централістськими тенденціями й складалася майже виключно з росіян. Таганрозьку резолюцію було скасовано, а КП(б)У оголошено невід’ємною частиною російської партії з центральним органом у Москві.\nСпочатку більшовицькі сили на чолі з Антоновим-Овсієнком складалися з кількох загонів Червоної армії та розрізнених нерегулярних формувань. Проте в міру їхнього заглиблення в Україну партизанські загони один за одним кидали Директорію й приєднувалися до більшовиків. З січня 1919 р. перед більшовиками впав Харків, а 5 лютого вони ввійшли до Києва. Тоді їхні війська налічували 25 тис. чоловік. Але за наступних кілька тижнів, коли до них приєдналися два найбільших партизанських отамани — Григор’єв і Махно, вони більш ніж подвоїлися. До червня, спираючись на їхню підтримку, більшовикам удалося підпорядкувати собі велику частину України.\nУряд Раковського також устиг відштовхнути від себе українську інтелігенцію лівих поглядів, як, наприклад, боротьбистів, відмовившись користуватися в управлінні українською мовою й нехтуючи необхідністю її впровадження в культурну та освітню діяльність. У відповідь на зростаючу критику й опір більшовики спустили з прив’язу страшне й ненависне Чека на чолі з латишем Мартіном Лацісом, яке свавільно арештовувало й страчувало «класових ворогів». Наслідки цього було- неважко передбачити: селянські партизани, що лише кілька місяців тому билися на боці більшовиків, тепер під проводом боротьбистів та українських соціал-демократів почали масово повставати проти них. Особливо вирішальним став вихід з їхньої армії у березні великих сил на чолі з Григор’євим та Махном. До літа майже все українське село охопило повстання проти більшовиків.


Концепція визначення відшарування сітківки в визначенні від агенції Ольга - olga-medium.ru\nЗдоров'я »Відшарування сітківки\nВідшарування сітківки - це розлад очей, який викликає раптову втрату зору одному з 10 000 дорослих, причому своєчасне лікування може бути повністю оборотним.\nОко має форму порожнистого балона, наповненого рідиною всередині, його внутрішня сторона покрита на спині мембраною, багатою нервовими закінченнями, відомою як сітківка, в певних умовах вона здатна відірватися, впливаючи на зір.\nВідшарування сітківки може призвести до втрати зору\nКоли сітківка відокремлена від свого нормального місця розташування, вона приймає форму, схожу з такою ампули, разом з нею відділяються сусідні кровоносні судини, які часто відриваються, що викликає крововилив усередині ока, що створює непрозорість носія. кристалічне око, це впливає на проходження світла, що перешкоджає утворенню зображень, що викликають дискомфорт, який може варіюватися від бачення маленьких темних плям, таких як летять мухи до повної втрати зору в частині поля зору або все це.\nХарактерним є те, що відшарування сітківки не є хворобливим станом, єдиним її проявом є афектація зору, в деяких випадках може виникнути відчуття видимих спалахів світла.\nСітківку можна від'єднати з кількох причин, головним чином через травму\nПід час черепної або особистої травми, такі як ті, що виникають під час падіння або дорожньо- транспортних пригод , сітківку можна відірвати від свого нормального місця розташування.\nДеякі стани, такі як виражена міопія, мають більш високий ризик відшарування сітківки, оскільки сітківка тоншає, що робить його слабшим.\nУ разі діабету наявність ускладнень, відомого як діабетична ретинопатія, що характеризується утворенням нових кровоносних судин, викликає сили тяги сітківки до внутрішньої частини ока, що, нарешті, призводить до її відшарування.\nВідшарування сітківки можна виправити хірургічним шляхом\nЯк тільки це розлад відбувається, можна перенести сітківку до її положення за допомогою хірургії ока. Найбільш часто використовуваною методикою є лазерна обробка, яка проводиться в пульсаційному режимі, у найважчих випадках може знадобитися розташування сітківки на її місці, вилучення частини або навіть всього гумору склоподібного тіла для усунення ефекту зчеплення. шляхом рубців або зміни його щільності або навіть внесення бульбашки газу, щоб генерувати тиск, щоб спонукати його знову дотримуватися.\nКоли відділена зона не порушує чітку або центральну зону зору, відому як макула, можна відновити зір, якщо макула уражена або відшарування має величезну величину, можливо, що зір не буде повністю відновлений.\nФотографії: iStock - mrtom-uk / coloroftime\nТеми відшарування сітківки


У Франції знайшли величезні сліди динозаврів - Наука та IT - TCH.ua\nУ Франції знайшли величезні сліди динозаврів\nНаука та IT 7 жовтня 2009, 16:03\nСкам'янілі сліди є дуже цінним джерелом інформації для палеонтологів.\nПалеонтологи-аматори виявили у Франції унікальні сліди динозаврів. Довжина скам'янілих слідів віком 150 мільйонів років варіюється від півтора до двох метрів.\nСліди були знайдені неподалік від міста Ліон. У часи, коли на цій території жили гігантські ящери, верхній шар ґрунту був кальцинованим брудом. Залишені в ній сліди затвердли до того, як їх приховував новий шар бруду. Завдяки таким умовам відбитки чудово збереглися до наших днів.\nСудячи за розміром і формою, сліди були залишені зауроподами - найбільшими тваринами, які коли-небудь мешкали на Землі. Довжина деяких представників цієї групи сягала 60 метрів, а маса - 40 тонн.\nПерші сліди були знайдені в квітні 2009 року. Їх справжність пізніше підтвердили професійні фахівці-палеонтологи. До цього часу вчені відшукали ланцюжки слідів, що тягнуться на 150 метрів. Вони припускають, що натрапили на стежку, яку часто використовували древні мешканці цього району. У майбутньому дослідники розраховують виявити відбитки на найближчих декількох сотнях метрів.\nАналіз слідів допоможе палеонтологам з'ясувати, навіщо ящери використовували цю стежку. На даний момент основна гіпотеза припускає, що динозаври подорожували по маршруту у пошуках їжі. Досліджуваний район 150 мільйонів років тому знаходився на рівнині, що межує з морем.\nСкам'янілі сліди є дуже цінним джерелом інформації для палеонтологів. Зовсім недавно з їх допомогою їм вдалося уточнити час перетворення динозаврів у птахів.


Композиції із хвойних: колірна гама | Сад і город\nАвтор gyru в 22.11.2014 . Опубликовано Сад\nЗабарвлення хвойних рослин уже давно не обмежується одним-єдиним кольором: зелені тони від темних до соковито-салатових, різні відтінки жовтого — від лимонного до золотистого, численні нюанси сизо-зеленого та сріблясто-блакитного.\nХвойні, незважаючи на свою стабільну привабливість, аж ніяк не позбавлені декоративних ефектів протягом сезону. Особливо навесні, коли розпускаються молоді прирости, що виділяються на тлі старої хвої, так і здається, що ялинка "цвіте". Навесні кольору хвойної групі додадуть мелколуковічние і плями квітучих грунтопокривних: ломикаменів, флоксів шіловідние, обрієти.\nОсінній ефект в підкреслено незмінною забарвленні вічнозелених силуетів на тлі яскравої листя осіннього саду. Підібравши в партнери хвойним листяні рослини, по-різному змінюють свій осінній наряд, ми посилимо привабливість хвойної групи.\nЛистяні чагарники в хвойному саду виконують не тільки роль фону. Вони служать заполняющими рослинами, додають барв, вносять елементи ритму. Головне співвідносити їх розмір з домінуючими хвойними.\nТеги: supersadovnik, будинок, город, ділянка, дача, дизайн ділянки, енциклопедія рослин, кімнатні рослини, Композиції із хвойних: колірна гама, ландшафтний дизайн, облаштування дачі, Планування, Сад, Садівник, садово-городні культури


Ураган «Харві» у США вже забрав життя 30 осіб | QHA Агентство Кримські Новини\n30 серпня 2017 12:19\nУраган «Харві» у США вже забрав життя 30 осіб\nУ практично затопленому Х'юстоні введена комендантська година, щоб запобігти грабежу та мародерству, а також нещасні випадки на затоплених дорогах.\nЖертвами урагану «Харві» і викликаного ним повені в Техасі стали не менше 30 осіб, повідомляє 30 серпня Deutsche Welle з посиланням на The New York Times. За даними видання, мова йде про людей, які загинули за вісім днів урагану, що супроводжувався зливами. Відзначається також, що число жертв стихії може зрости після того, як вдасться обстежити всі райони, що постраждали від стихійного лиха.\nУ місті Х'юстон, який виявився практично затоплений, була введена комендантська година, чинна до особливого розпорядження з десятої години вечора до п'ятої ранку. Таким чином влада міста намагається запобігти грабежу і мародерству, а також нещасним випадкам на затоплених дорогах. У місті триває евакуація жителів затоплених районів.\nЗа словами мера Х'юстона Сильвестра Тернера, у тимчасовому притулку в міському Конгрес-центрі імені Джорджа Брауна розміщені в цілому близько 10 тисяч осіб. Влада міста також має намір переобладнати в притулок для постраждалих від повені центр «Тойота» у Х'юстоні.\nПрезидент США Дональд Трамп з дружиною у вівторок, 29 серпня, відвідав райони повені у Техасі, щоб оцінити масштаби лиха. У місті Корпус-Крісті, розташованому на узбережжі Мексиканської затоки, Трамп зустрівся з губернатором Техасу Грегом Еботом і заслухав брифінг щодо ситуації в постраждалих від стихії районах.\nПрезидент США назвав ураган «Харві» катастрофою «історичного, жахливого» масштабу і подякував рятувальним службам і медикам за самовіддану роботу з порятунку жертв урагану. Дональд Трамп також запевнив жителів Техасу в підтримці федеральних властей, заявивши, що вони можуть розраховувати на «дуже швидкі дії» Конгресу при виділенні фінансової допомоги. Потім президент попрямував до столиці Техасу міста Остін, де йому доповіли про рятувальні роботи, що ведуться.\nУраган «Харві» загрожує також сусідній з Техасом Луїзіані, яка в 2005 році постраждала від урагану «Катріна». У цьому штаті оголошено надзвичайний стан. Національна метеорологічна служба попередила, що найближчим часом на Новий Орлеан обрушиться тропічний шторм, який може викликати сильну повінь. Зливові дощі особливо небезпечні для міста, оскільки він знаходиться нижче рівня моря, а дренажна система застаріла і не впорається з подібним навантаженням.\nМер Нового Орлеана Мітч Лендрі порадив жителям не покидати свої будинки і запастися продовольством і медикаментами на три найближчих дні. Влада скасувала заняття в школах і оголосили вихідні в держустановах. Експерти побоюються, що економічні збитки від урагану «Харві» можуть бути значно вищими, ніж від «Катріни».\nстихійне лихо ураган США Харві Техас події Х'юстон


У Таїланді вперше зафіксували передачу коронавірусу від мертвої людини, – ЗМІ\n14 Квітня 2020 23:35\nУ Таїланді від COVID-19 помер судово-медичний експерт, який заразився коронавірусом від небіжчика.\nПро це повідомляє Корреспондент з посиланням на The Daily Mail у вівторок, 14 квітня.\nІнцидент трапився в Бангкоку і вважається першим подібним випадком у світі. Дослідники з Таїланду та Індії стверджують, що існує «мала ймовірність» того, що судмедексперт заразився від живого пацієнта, при цьому він постійно контактував із померлими.\nВідзначимо, що раніше ВООЗ та інші медичні організації закликали бути обережними у поводженні з трупами людей, які померли від коронавірусу, оскільки до кінця не вивчено, як саме він може поширюватися.\nСудмедекспертам і патологоанатомам радять носити захисний костюм, окуляри, рукавички і медичну маску. Це дозволить уникнути зараження коронавірусом під час контакту з померлими.\nНагадаємо, що раніше вчені знайшли ліки від важкої коронавірусної пневмонії. Попередні результати досліджень показали, що препарати, які призначаються при гіпертензії, знижують ризик розвитку важкої форми запалення легенів.\nWalking dead Показати IP 15 Квітня 2020 00:40\nНезабаром вірус мутує і мертві почнуть оживати і тоді почнеться зомбі апокаліпсис!\nага Показати IP 15 Квітня 2020 20:52\nНе так давно писали що в Луцьку зафіксували коронавірус в двох чи трьох працівників патанатомії, а в світі виявляється це перший випадок в Таїланді, хоча і після Луцька. Може треба подавати в міжнародний суд на внесення в книгу рекордів чи щось подібне?


Крісло офісне "Алабама НNEW" бежевий купити в інтернет магазині «Osvito» у Києві, Львові, Луцьку, Тернополі та по всій Україні. Ціна, Відгуки, Опис, Фото.|osvito.com\nГоловна / Офісні крісла, Дитячі, Комп'ютерні/ Крісла Керівників/ Крісло офісне "Алабама НNEW" бежевий\nКрісло офісне "Алабама НNEW" бежевий\nСучасне офісне крісло на хромованій основі робить крісло міцним. М'яка оббивка з якісної екокожі. Підлокітники крісла виготовлені з хромованої сталі і на сталевий каркас підлокітників надіті знімні чохли на блискавці.\nКрісло обертається і регулюється по висоті. Tilt Deep механізм забезпечує можливість глибокого гойдання, можна налаштувати крісло під вагу людини.\nОбрезинені колеса, розмір крісла 54 * 61 * 109-116 см, висота сидіння 44 - 52 см.


З'явилися перші офіційні результати виборів в Німеччині. - Главком\nЗгідно з попередніми даними станом на 23:00 за місцевим часом (00:00 за київсьоким), за Соціал-демократичну партію Німеччини (СДПН) проголосувало 24,8% виборців. Блок Християнсько-демократичного та Християнсько-соціального союзів (ХДС і ХСС) набрав в цілому 26,9 % голосів.\nКандидат у канцлери Німеччини від ХДС / ХСС Армін Лашет вже заявив, що має намір вести переговори про створення уряду як глава Християнсько-демократичного союзу (ХДС), чиїм лідером була Ангела Меркель, яка йде у відставку з цього поста. Його головний конкурент - кандидат від СДПН Олаф Шольц - в свою чергу підкреслив, що на головування в партії не претендує, так як має намір стати канцлером.\nПольща потребує більше українців: які працівники нарозхват і скільки платять. Названо автомобілі з найбільш зручними сидіннями Місцями дощитиме: якою буде погода в Україні 18 жовтня. На Канарах скасували авіарейси через виверження вулкана. МОЗ запровадить «підйомні» для медиків


Штам Омікрон в Україні: виявлено перший потенційний випадок\nОмікрон в Україну могла привезти молода жінка, яка повернулася із поїздки до ОАЕ. Про це на своїй сторінці в Instagram повідомив український генетик Олександр Коляда.\n"Не думаю, що це перша така людина, тому що в країнах із тією ж політикою перельотів таких випадків вже сотні. Чим частіше шукають, тим частіше знаходять", – написав медик.\nВін розповів, які саме мутації знайшли у зразку ймовірного Омікрона у NTD-ділянці вірусу. Це мутація N501Y (є як у Омікрона, так і у Дельти), K417N (характерна для Омікрона та деяких старих штамів – знижує їх впізнання антитілами). При цьому в даному варіанті вірусу немає E484K (як у "бразильського" та Бета-штамів), L452R (як у Дельти), а також мутацій K417T і W152C (вони є у Епсілона та інших штамів).\n"Підтвердити решту десятків мутацій у вірусі теж можна, але це займе у нас якийсь час, але мені все бачиться досить однозначно", – підкреслив генетик.\nДля того, щоб підтвердити, чи це насправді Омікрон, зразок передадуть до інших лабораторій. Поки що він залишається у статусі "вірусу з мутаціями, характерними для варіанта Омікрон".\nЯк писав OBOZREVATEL раніше, Омікрон виявлено майже у 80 країнах світу. У G7 вважають, що цей варіант став найсерйознішою загрозою для глобальної охорони здоров'я.\nУкраїнаКоронавірусCOVID-19Штам омікронОлександр Коляда


Комиш-Зорянська територіальна громада Запорізької області\nГоловна Комиш-Зорянська територіальна громада\nІнвестиційний паспорт Комиш-Зорянської об'єднаної територіальної громади Запорізької області. Інформація про ресурси, економіку, інвестиційні проекти та вільні земельні ділянки Інвестиційний паспорт Комиш-Зорянської громади 2017 ЗАВАНТАЖИТИ ПАСПОРТ\nІнвестиційний паспорт омиш-Зорянської громади 2018\nПлоща сільськогосподарських угідь громади складає 28997,29 га в тому числі ріллі 22808,64 га. У структурі сільськогосподарського виробництва переважає продукція рослинництва. До економіко-визначальних підприємств у агропромисловому комплексі належать: ТОВ «Придонецьке», ТОВ «Агро Дружба»,СВК «Зірка», С(Ф)Г «Віктор». Всього на території громади зареєстровано 6 сільськогосподарських підприємств (3 ТОВ, 1 СВК, ПП 2) та 30 фермерських господарств.\nОсновним видом діяльності всіх сільгосппідприємств є вирощування зернових та технічних культур. Одним із найбільших підприємств області, яке займається розведенням птиці є ТОВ «Куйбишевська птахофабрика». На території району працюють командитне товариство «Желєв С.С. і компанія «Комиш-Зорянського елеватора».\nПромисловість громади представлена підприємством - ТОВ «Куйбишевський комбікормовий завод».\nНа території громади зареєстровано 77 суб’єктів малого підприємництва.\nЗа галузевими ознаками питома вага суб’єктів малого підприємництва зосереджена: у сільському господарстві – 41 %, торгівля – 50 %, громадське харчування – 3 % та надання побутових послуг – 6.\nОсновні конкурентні переваги та можливості для інвестування.\n- Сприятливі природно кліматичні умови для реалізації інвестиційних проектів в агропромисловому комплексі.\n- Наявність залізничної колії та пасажирської станції\n- Наявність загальнопоширених корисних копалин на території громади\n- Наявність вільних сільськогосподарських земель\n- Людський ресурс\n- Ініціативність та готовність до співпраці органів місцевого самоврядування\n- Вигідне географічне положення: Комиш-Зорянська селищна об’єднана територіальна громада знаходиться лише в 40 хв руху від курортного міста Бердянськ. Основна магістраль до м. Бердянськ проходить майже через всю територію громади.\nГоловний пріоритет територіальної громади - забезпечення конкурентоспроможності економіки шляхом підвищення ефективності енергоспоживання, реалізація заходів із енергозбереження в усіх галузях і сферах діяльності, а саме:\nреалізація заходів з ефективного використання енергетичних ресурсів;\nзалучення інвестицій на розробку та впровадження енергозберігаючих проектів і заходів;\nсприяння залученню інвестицій для реалізації новітніх енергоефективних проектів та впровадження енергоефективних технологій;\nвикористання нетрадиційних, альтернативних та відновлювальних джерел енергії у господарській діяльності підприємств, установ та організацій;\nпроведення енергоаудиту на об’єктах бюджетних установ;\nпроведення щоквартального аналізу щодо використання паливно-енергетичних ресурсів бюджетними установами;\nреалізації заходів з енергозбереження бюджетними установами територіальної громади.\nПлощі, вільні для інвестиційних проектів (5 земельних ділянок) – 25,2 га\n71030, Запорізька область, Більмацький район, смт Комиш-Зоря, вул. Вокзальна, буд.49\nІнвестиційний паспорт громади розроблений за підтримки Управління зовнішніх зв'язків та зовнішньоекономічної діяльності Запорізької обласної державної адміністрації та Агенції регіонального розвитку Запорізької області.


5 ранніх ознак фіброміалгії - Моє здоров'я\nФіброміалгія – це хвороба, яку визнають всі медичні організації (і Всесвітня організація охорони здоров’я з 1992 року). Вона, без сумніву, більш поширена серед жінок.\nСьогодні фіброміалгія є проблемою як для науки, так і для медицини, оскільки клінічний профіль і симптоми можуть бути дуже широкі, серед них хронічний скелетно-м’язовий біль, синдром подразненого кишківника, гіперактивний розлад сечового міхура, порушення сну, бруксизм…\nПідвищена чутливість до болю і порушення настрою, які викликає цей хронічний стан, – це два типові симптоми, з якими стикаються пацієнти. Слід також згадати про різноманітні обмеження в повсякденному житті.\nСтраждання можуть паралізувати, тому важко забезпечити повну функціональну схему лікування для пацієнтів, щоб відновити їхню якість життя.\nЯк завжди у випадку з хронічними захворюваннями, важливо мати якомога більше інформації та бути частиною групи підтримки, яка допоможе вам спробувати різні методи лікування, поки ви не досягнете найкращих результатів.\nУ сьогоднішній статті ми пропонуємо вам дізнатися про п’ять ранніх ознак фіброміалгії, які варто мати на увазі.\nФіброміалгія: ранні симптоми\nПочнемо з розгляду важливого аспекту. Зазвичай людям, які мають фіброміалгію, запізно ставлять правильний діагноз через різноманітність симптомів.\nЯк правило, вони звертаються до різних лікарів і фахівців, поки нарешті отримають правильний діагноз. Наприклад, вони часто чують про ревматизм або артрит.\nОднак фіброміалгія – це щось набагато більше.\nНеврологи виявили, що фіброміалгія насправді є не ревматичним захворюванням, а розладом у центральній нервовій системі.\nОсь чому вам потрібно спостерігати за цими симптомами, і якщо вони постійні або поєднані з іншими проблемами, прийшов час відвідати хорошого фахівця.\nОкостеніння або відчуття втрати рухливості в суглобах є дуже болісним.\nЦе відчуття слабкості зазвичай з’являється вранці та є одним з найбільш ранніх симптомів фіброміалгії.\nКоли ви сидите або лежите протягом тривалих періодів часу, тіло і суглоби не реагують належним чином.\nВи також можете помітити цей симптом під час змін температури або відносної вологості.\nНаприклад, якщо ви знаходитеся в кімнаті з кондиціонером. Коли ви виходите на вулицю і помічаєте різницю в температурі, ви відчуваєте головний біль і скутість в м’язах шиї або плечей.\nПопри отримання достатньої кількості сну, пацієнти, які страждають на фіброміалгію, можуть прокинутися і все ще почуватися втомленими, ніби вони поспали лише кілька годин.\nКілька досліджень з цього питання свідчать про те, що під час глибокої фази сну (стадія дельта) можуть виникнути збої в мозкових хвилях, які приносять спокій.\nЦе означає, що, попри те, що ви спите, ви не відпочиваєте.\nНезначні когнітивні збої\nЛюди з фіброміалгією часто повідомляють, що серед перших симптомів, які вони помітили, були певні труднощі з концентрацією уваги або уповільнена здатність зосередитися на певних завданнях.\nЦі розлади відомі як “фіброзний туман” і характеризуються малими збоями в пам’яті або труднощами з одночасним сприйняттям кількох речей.\nВажливо відзначити, що ці симптоми можуть бути також пов’язані зі стресом, тож якщо ви намагаєтеся визначити, чи може це бути фіброміалгія, варто взяти до уваги інші більш певні симптоми (біль у суглобах, втома тощо).\nБагато людей, які мають фіброміалгію, відчувають різні проблеми з травленням, які проявляються на ранніх стадіях у таких симптомами:\nбіль у животі, закреп або діарея\nтруднощі з перетравленням або ковтанням їжі. Експерти кажуть, що іноді фіброміалгія може викликати проблеми в м’язах стравоходу.\nМіофасціальній больовий синдром\nМіофасціальний больовий синдром – це нервово-м’язовий стан, при якому навколо м’язів або сполучної тканини формуються і розподіляються дуже хворобливі плями (відомі як тригерні точки).\nЯкщо ви відчуваєте хворобливі повторювані рухи в найнесподіваніших місцях, це може бути ознакою цього розладу.\nІноді просто важка сумка на плечі може викликати гострий біль в шиї, плечі й навіть лікті. Це варто мати на увазі.\nПам’ятайте, що фіброміалгія може вплинути на кожну людину по-різному, викликавши широкий спектр симптомів.\nПроте є деякі загальні симптоми, і ми рекомендуємо вам звернутися за допомогою, якщо будь-який з тих, які ми описали сьогодні, став постійним і впливає на якість вашого життя.\nбіль у суглобахвтома


Дитячий садок «Cubiki-club». Київ, Київська область\nДитячий садок «Cubiki-club»\nКиїв, вул. Братська, 4, оф. 9\n(044) 425-43-07, (096) 536-02-47, (066) 986-18-32\nЦе дитсадок домашнього типу, в якому проводяться захоплюючі заняття, прогулянки, а також екскурсії.\nЄ групи короткотривалого перебування, в яких організовують розвиваючі заняття для діток від трьох років. Зокрема, малюки вивчають англійську мову, ейдетику, займаються творчістю (вокалом, ритмікою, акторством).\nОкрім цього, з дітлахами постійно працює кваліфікований логопед. Педагоги влаштовують цікаві екскурсії для малечі.\nДитячий садок «Cubiki-club» розташований на вулиці Братській, 4, (офіс 9) у Подільському районі міста Києва. Детальнішу інформацію про дошкільний навчальний заклад можна отримати за контактним телефоном: (044) 425-43-07.\n30.03.2019 06:14 6 6\nДитячий садок «Cubiki-club» 3-х поверхова будівля, у відмінному стані, свіжий ремонт.Меблі в групах нові нещодавно міняли.Їжа - 4 рази, меню різноманітне. Дитині подобається.Руки миють обов'язково, у кожного рушник.Занять багато самих різних. Педагоги дуже професійні, постійно підвищують кваліфікацію.Спасибі величезне вихователям нашої групи No 3. Це чудові педагоги, добрі, чуйні й уважні до дітей.


У справі судді Олега Голяшкіна суд призначив засідання на 28 січня » Слово і Діло\nВАКС призначив засідання у справі судді Голяшкіна\n14 січня 2020, 15:40\nСуд призначив на 28 січня підготовче засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням судді Вищого адміністративного суду України Олега Голяшкіна в декларуванні недостовірної інформації.\nРаніше Верховний суд передав справу Голяшкіна до ВАКС.\nНагадаємо, НАБУ завершило розслідування щодо судді ВАСУ Голяшкіна. Пізніше, САП скерувала до суду обвинувальний акт. Своєю чергою Печерський суд вирішив судити Голяшкіна в закритому режимі.\nНАБУ Електронне декларування Олег Голяшкін\nВерховний суд не передав до ВАКС справу судді Голяшкіна 5 листопада 2019, 11:40\nОбвинуваченого суддю Голяшкіна допустили на конкурс до Верховного суду 18 жовтня 2018, 11:55


Головна / Здоров'я / Через снігопад у Дніпрі школярів відправили на канікули\n20 Березня 2018, 02:05\nУ Дніпрі у зв’язку з негодою оголосили 20-те і 21 березня вихідними днями\nЗгідно з підписаним Філатовим документом, весняні канікули переносяться з 20 до 26 березня включно (зазначимо, за планом канікули мали бути з 24 березня до 1 квітня).\nУ Дніпрі 20 та 21 березня оголошено вихідними через потужні снігопади. У дитсадках 20 та 21 березня працюватимуть чергові групи — у разі значного зменшення чисельності дітей. «Щоб швидко ліквідувати затори на дорогах та розчистити тротуари, ми тимчасово дозволили міським комунальним службам переміщувати транспортні засоби, які заважають прибиранню снігу», — наголосив Борис Філатов. Нині задіяно понад 160 спецмашин.\nУ Дніпрі за останню добу випала двомісячна норма опадів.


Товариський матч. «Динамо» - «Сарпсборг 08». Прев'ю - ФK «Динамо» Київ. Офіційний сайт\nСвою історію клуб веде від «Спарти», створеної в 1928 році. У середині минулого століття команда кілька разів займала призові місця в чемпіонаті Норвегії, але з часом опустилась у нижчі дивізіони.\nУ 2000 році «Спарта» об'єдналася з іншими дрібними клубами з міста Сарпсборг та передмістя, щоб створити один, сильніший колектив. У 2007-му році до цього проекту приєднався головний суперник «Спарти» - клуб «Сарпсборг», об'єднавшись в одну команду. Щоб уболівальники «Сарпсборгу» не відвернулися від об'єднаного клубу, було прийнято рішення перейменуватися в «Сарпсборг 08». 08 - від 2008 року, який прийнято вважати новою датою народження.\nЗавдяки перерахованим вище маніпуляціям, у 2011 році клуб повернувся в еліту норвезького футболу, а з 2013-го повноцінно закріпився там. Сезон 2017 року «Сарпсборг 08» завершив на третьому місці, отримавши право наступного сезону представляти Норвегію в Лізі Європи. Також у 2015 та 2017 роках клуб потрапляв до фіналу національного Кубка і двічі там програвав.\nГоловною ударною силою є 28-річний датчанин Патрік Мортенсен. У минулому чемпіонаті він забив 12 м'ячів і став п'ятим у списку бомбардирів ліги. В іншому ж, гучних імен у складі «Сарпсборг 08» немає.\nГоловний тренер - норвезький фахівець Гейр Бакке, який очолює клуб із 2015 року і саме з його ім'ям пов'язані останні успіхи.


У Раді готують законопроєкт про цивільні безпілотники\nЭкономикаwww.ukrinform.ua03 марта 2020\nУ Комітеті ВР з питань транспорту та інфраструктури розробляють законопроєкт про внесення змін до Повітряного кодексу щодо вдосконалення регулювання у сфері безпілотних суден цивільної авіації.\nПро це в коментарі Укрінформу повідомила перша заступниця голови комітету Юлія Клименко після засідання підкомітету з питань авіатранспорту.\n“На підкомітеті з авіації розглядали зміни до Повітряного кодексу України щодо вдосконалення законодавчого регулювання у сфері безпілотних повітряних суден цивільної авіації. Фактично йдеться про узаконення використання безпілотників, які вже зараз є в Україні, які будуються та які існують на “сірому ринку”. Вони використовуються, зокрема, в агросекторі, і вже налічується близько півтори тисячі безпілотників”, - зазначила Клименко.\nВона підкреслила, що законодавче врегулювання забезпечить сертифікацію безпілотників українськими службами. І це, відповідно, створить умови для їх подальшого експорту.\n“Це потрібно, аби безпілотники ставали товаром як усередині, так і назовні: щоб ми могли експортувати їх. Бо це справді великий і цікавий сектор, який неочікувано розвинувся в Україні після 2013 року, коли безпілотники почали використовуватися перш за все у військовому секторі, а потім перейшли в цивільний, а також в аграрний та будівельний бізнес. Тому комітет зараз працює над тим, щоб подати законопроєкт і узаконити сектор безпілотних повітряних суден цивільної авіації”, - уточнила депутат.