Жити на головній вулиці. У БІБЛІОТЕЦІ відбулася презентація книги “Старий Хрещатик та його домовласники” – Центральна бібліотека\nЖити на головній вулиці. У БІБЛІОТЕЦІ відбулася презентація книги "Старий Хрещатик та його домовласники"\n08.07.2019 by Повєткін Євген No comment(s) Без категорії\nЩороку 24 серпня вся країна спостерігає за військовим парадом на Хрещатику. Цього дня головна київська вулиця сприймається як ще один символ України нарівні з гімном, військовими знаменами, прапором і привітанням “Слава Україні!” Нині аж не віриться, що Хрещатик як на головну вулицю стародавнього Києва ще дуже молодий – йому ще немає навіть двохсот років! Важко уявити собі, що на початку ХІХ століття на місці Бесарабського ринку була сторожова застава на в’їзді в місто з боку Василькова. Однак мине менше ста років, й на Хрещатику прокладуть трамвайні рейки першого маршруту через усе місто – від Подолу до Володимирського ринку. Колись саме тут, на Володимирському узвозі та на Хрещатику, вперше в Східній Європі кінні трамваї було переведено на електричну тягу. Всього за одне століття вулицю було щільно забудовано багатоповерховими будинками та магазинами, а на місці Майдану Незалежності з’явилася Київська міська дума. З Хрещатика почалися такі новинки ХХ століття, як кінотеатр, що упродовж двадцятих знаходився на місці нинішнього будинку Київради, та перші автосалони, що належали торговим маркам “Рено” та Бенц”. На жаль, тепер від того “дореволюційного” Хрещатика не лишилося майже нічого – будинки були заміновані при відступі Червоної Армії у 1941 році й підірвані у перші дні німецької окупації Києва.\nНині відновити історичний вигляд головної вулиці на рубежі ХІХ та ХХ століть можна лишень на основі архівних документів та фотографій. Але доступ до архівів не може бути масовим, тому без добре написаної та проілюстрованої книжки про Хрещатик у наші дні вже ніяк не обійтися. І така книжка з’явилася – фанат київської старовини Аркадій Третьяков написав “Старий Хрещатик і його домовласники”, завдяки благодійному фондові Олександра Третьякова та видавництву “Сучасний письменник” праця побачила світ. Стараннями благодійників і особисто директорки фонду Вікторії Мухи книжку про Хрещатик безкоштовно отримали всі публічні бібліотеки Києва, в тому числі й наша БІБЛІОТЕКА. 4 липня в нашому просторі Events/Події відбулася презентації книжки й зустріч з автором.


Вироби ручної роботи: handmade одяг - Статті - Укрбізнес\n17 травня 2017 в 09:48 Мода і стиль\nВироби ручної роботи: handmade одяг\nОдягатися зручно - це сьогодні один з головних принципів у багатьох людей, іноді навіть на шкоду красі або охайності. Що з цього приводу можна сказати про такий виріб ручної роботи, як handmade одяг?\nПеред тим як зробити вибір, потрібно пам'ятати про те, що дуже часто бувають випадки, коли людину зустрічають по зовнішньому вигляду, будь це важлива зустріч, співбесіда або побачення. Сюди належить і перше враження про людину, яке завжди має бути бездоганним. Чим хороший в цьому випадку хенд мейд одяг?\nПо-перше, він виглядає дуже стильно і незвично. Прийшовши в сорочці або платті з барвистим орнаментом або яскравими квітами, ви покажете себе як людину творчу, з оригінальною індивідуальністю.\nПо-друге, цей предмет гардероба дуже зручний при носінні: натуральні матеріали підходять практично для всіх, не мають застережень для людей зі схильностями до\nалергій, допомагають вашій шкірі дихати і відчувати себе вільно.\nПо-третє, спосіб оновити гардероб унікальними авторськими речами. У дні, коли все навколо стає автоматизованим, масовим - ручна робота дуже цінується і вигляд має досить добре. І не важливо: буде це одяг або окремі аксесуари, якими можна розбавити будь-який образ або зробити родзинкою вашого наряду.\nВажливо відзначити, що хенд мейд одяг підходить для всіх сезонів і погоди. Наприклад, лляні речі підійдуть для спекотних літніх днів, вони відносяться до «дихаючих». Не дивлячись на те, що така тканина мнеться, вона добре витримує прання. Також для дуже теплої погоди підходить бавовна, яка, до речі, вбирає вологу добре, і шовк - дивовижний матеріал, що підтримує тепло вашого тіла, коли холодно і навпаки, охолоджує при високих температурах, а ще й не електризується, що не менш важливо. Відповідно, для холодних температур варто вибирати вироби з трикотажу, вовни або кашеміру - на дотик приємні, майже не мнуться і збережуть тепло вашого тіла.\nКрім того, вибирати такий тип одягу можна і для інших цілей - хенд мейд подарунки давжно вже набрали популярність і не перестають дивувати своєю різноманітністю, незвичністю, даруючи позитивні ємоції.\nБільш того, варто відзначити, що еко-стиль в сфері модної індустрії також набирає все більше послідовників і шанувальників. Таким чином, з таким одягом можна стати "модником", навіть якщо ви і не стежите за останніми трендами.\nЯкщо вам потрібен хенд мейд магазин, то варто відвідати сторінки нашого сайту. Тут ви знайдете як готові вироби на замовлення, так і заготовки для них. Вибирайте необхідне і робіть заявку онлайн.\nHandmade магазин: товари ручної роботи, вишитий одяг\n44700, Україна, Волинська, , , будинок\nІнтернет-магазин товарів для рукоділля: творча робота з користю\nВироби ручної роботи - популярний нині тренд, який, напевно, ніколи не перестане дивувати своєю оригінальністю, красою і приємними емоціями, якими вони обдаровують нас. Така творча робота стає помічником всюди: позитивно…\nМодний тренд: вишитий бісером одяг\nВишитий одяг завжди привертає увагу та зачаровує своєю самобутністю та оригінальністю. Він ніби повертає давно забуті звичаї та традиції нашого народу. Коли ти вдягаєшся у вишиванку, забуваєш про сучасність і поринаєш у…\nВироби handmade: завжди у тренді\nЩо може бути краще за подарунок? Тільки подарунки ручної роботи. Такі вироби будуть особливо приємні для ваших рідних і близьких людей. Адже подарунок, зроблений своїми руками - це не просто річ. Це твій час, а значить частинка…


«КРОЙНІКА» ЯК ІСТОРИЧНИЙ ТВІР. Софонович Феодосій. Хроніка з літописців стародавніх\nПопередня Головна Наступна Література\n«КРОЙНІКА» Ф. СОФОНОВИЧА ЯК ІСТОРИЧНИЙ ТВІР\nДжерела «Кройніки» Ф. Софоновича\nНайбільшою за обсягом частиною «Кройніки» є «Кройніка о Русі», на яку припадає приблизно 70 % загального обсягу пам'ятки. «Кройніка о Русі» грунтується, як зазначали вже перші дослідники, на «Несторі» та «Хроніці польській, литовській, жмудській та всієї Русі» (Кенігсберг, 1582 р.) М. Стрийковського. Звичайно, «Нестор» був головним джерелом. При спробах чіткіше окреслити літопис Нестора, дослідники звичайно вказували на Південноруський звід кінця XIII ст. (далі ПЗ), представлений Іпатіївським літописом. Як показало проведене нами дослідження, під «Нестором» треба розуміти давньоруський літопис, близький до Хлєбниківського, але не тотожний йому. Іпатіївський та Хлєбниківський літописи дуже близькі між собою і являють собою два варіанти ПЗ, причому Хлєбниківський представляє більш давній, який точніше передає текст оригіналу, хоч зберігся у списку пізнішого часу 180\nПри співставленні «Кройніки о Русі» з вищезгаданими літописами, а також Єрмолаївським, який близький до Хлєбниківського, відразу ж помітна майже повна відсутність дат при викладі Ф. Софоновичем подій XIII ст. Аналогічне характерне для Хлєбниківського літопису, на відміну від Іпатіївського. Лише одна ця обставина є безперечним свідченням того, що редакція Південноруського зводу кінця XIII ст., якою користувався Ф. Софонович, була давнішою, ніж Іпатіївська. М. С. Грушевський встановив, що Галицько-Волинський літопис, який входить до Південноруського зводу кінця XIII ст., був продатований лише у XIV — на початку XV ст.181 Хлєбниківський літопис, хоч і був списаний на 100 років пізніше Іпатіївського, ближче стоїть до архетипу, бо не має хронологічної мережі в цій частині й тих змін, які проробив хронологізатор, вставляючи дати з грубими помилками.\nКрім того, чимало місць «Кройніки о Русі», які збігаються з Хлєбниківським літописом, в Іпатіївському відсутні зовсім, або передані в іншому вигляді. Так, Ф. Софонович писав про те, що київський князь Ярополк у 1140 р. (за Хлєбниківським та Іпатіївським літописом— 1139 р.) зібрав «великеє войско киян, суздалцов, ростовцов, полочан, смолян, переяславцов и Василко Володимерович прислав галичан, а крол венгерский венгров на помоч и берендичов и инших много» (підкреслено нами.— Авт.). В Іпатіївському літописі про це повідомлялося так: «Ярополк же съзвася з братею своєю и c сыновци своими събрася и c Суждалци, й Ростовчи, c Полочан, и Смолняны, а король Угры посла помощь Беренчичев 30 тысящь и Туровци». В Хлєбниківському літописі повідомлення про підготовку Ярополка до походу передане приблизно у тому вигляді, що й у Ф. Софоновича: «Ярополк же съзвася c братею своєю и с[ы]новци своими събрася, и c суждалци, и ростовци, ис полочане и кіаны и переяславцы и Василковичи и Володаревичь присла помоч галичаны (підкреслено нами.— Авт.) и король Угры присла в помоч Берендичев 30 тысяч и Туровци» 182.\nУ «Кройніці о Русі» знаходимо звістку про те, що Роман Мстиславич, князь галицько-волинський, поїхав «до Венгер, взял венгров на помоч, з которыми пришовши, выгнал з Галича Володимера». В Іпатіївському літописі говориться лише про те, що Роман «еха в Угры», а в Хлєбниківському до слів «еха в Угры» додано «і поем Угры»183. Смерть смоленського князя Давида Ростиславича Ф. Софонович, як і Хлєбниківський літопис, датував 23 квітнем 1197 р. За Іпатіївським літописом цей князь помер 24 квітня 1197 р.184\nВсього нами було проаналізовано близько 400 різночитань між «Кройнікою о Русі» та Іпатіївським літописом, з одного боку, та Хлєбниківським,— з іншого. Приклади найбільш типових розходжень наводяться у таблиці:\nСхема списків і редакцій «Кройніки»: І — Кройніка о Русі; II — Кройніка о початку і назвиску Литви; III — Кройніка о землі Полской.\n1 — оригінал «Кройніки» Ф. Софоновича, який не дійшов до нашого часу; 2 — список «Кройніки», який не зберігся. Він, можливо, містив «Кройніку о Русі», котра стала архетипом для Погодінського, Толстовського і Вестероського її списків: «Кройніку о початку і назвиску Литви» і «Кройніку о землі Полской», які стали протографом для їх списку з ЦДАДА та редакції з ЦНБ; 3 — польська та литовська частини «Кройніки», включені П. Кохановським до складу своєї компіляції «Хронограф» (1681); 4 — всі три частини «Кройніки» включені П. Кохановським до складу «Обширного синопсиса руського» (1681 — 1682); 5 — Погодінський список «Кройніки» (остання третина XVII ст.), який, вірогідно, становив єдине ціле з списком польської та литовської частин «Кройніки» з ЦДАДА, позначених цифрою «6»; 7 — редакція «Кройніки о землі Полской» з ЦНБ (1690—1701). Не виключено, що між нею та її протографом (спільним з списком «Кройніки о землі Полской» з ЦДАДА) розміщувалася редакція, складена в 1679 або 1680 рр.; 8 — протограф Вестероського та Толстовського списків «Кройніки о Русі», який входив до «Сборника А. С. и А. А. Матвеевых» (1685— 1687), котрий не зберігся; 9 — Вестероський список «Кройніки о Русі» в складі кодексу АД 10 (1685—1687); 10 — Толстовський список «Кройніки c Русі», який входив до збірника «Толстовський» № 236 (1712—30-і роки XVIII ст.); 11 — неповна копія Вестероського списку «Кройніки о Русі» Ліндберга (XVIII ст.); 12 — копія кодексу АД 10, в якому містився список «Кройніки о Русі», так званий Києво-Софійський (копія 10-х років XIX ст.); 13 — копія з першої книти «Кройніки о Русі», здійснена з Києво-Софійського списку «Кройніки ѳ Русі» О. М. Рогозинським; 14 — копія редакції «Кройніки о землі Полской» з ЦНБ, знята Г. Покасом та включена до його компіляцій «Дві гисторії о козацком народі».\n«Кройніка о Русі»\nПогодінський список, арк.\nПСРЛ, т. 2, стор., рядок\nПСРЛ, т. 2\n216 через Буг\n217 и заперлися лучане\n239 зв. безчисленыі сребреные и золотыі\n251 зв. злочестивого\n253 зв. сорок\n290 и Хому толмача\n395 зв. Ногай\n318 шестьнадцат тысяч\n283, 4 истьбу\n308, 18 Василкович\n310, 6 Вячьслава\n666, 21 себра\n725, 1 лют\n723, 20 Василко\n750.1 к братоу\n751.13 и затворишася Лоучане\n766, 9 Бозкоу\n782,1 бещисленыя златыя\n842,12 во станы\n851,14 и к тому толмача\n872, 2 Ягоурчина\n896, 4—5 шьстидесят тысячь\nбечисленые серебреныеи златыа\nВиявилося, що у переважній більшості випадків (понад 72 %) текст «Кройніки о Русі» ближчий до Хлєбниківського, ніж до Іпатіївського літопису. В усіх інших, за винятком кількох, які збігаютьсяз Єрмолаївським літописом, текст «Кройніки о Русі» має більше спільного з Іпатіївським.\nОтже, давньоруський літопис — головне вітчизняне джерело «Кройніки о Русі» — не міг сходити до жодної з відомих редакцій Південноруського зводу кінця XIII ст. і становить його особливу редакцію, що сходить до спільного протографа Хлєбниківського та Іпатіївського літописів, або ж до оригіналу Південноруського зводу кінця XIII ст. Оскільки цей літопис — джерело «Кройніки о Русі» не можна співвіднести з жодним із відомих літописів, умовно назвемо його «Золотоверхим», бо він вірогідно зберігався у бібліотеці Золотоверхого монастиря. В усякому випадку ця умовна назва дає змогу уникнути громіздкого словосполучення: «особлива редакція Південноруського зводу кінця XIII ст.» Зазначимо, що Золотоверхий літопис не співвідноситься вповні з тими редакціями, які були знайдені нещодавно (літопис Марка Бундура, списаний у Києві у 1655 р.), або ж фрагментами «Нестора», які увійшли до складу українських історично-літературних пам'яток XVII ст. В останньому випадку йдеться про літопис, використаний П. Кохановським при підготовці «Хронографа», та літопис, використаний Й. Тризною при написанні Києво-Печерського патерика на рубежі 40—50-х років XVII ст. П. Кохановський використав безпосередньо Хлєбниківський літопис, а Й. Тризна — до нього редакцію 185.\nЗазначимо, що не всі повідомлення «Кройніки о Русі» збігаються з даними відомих редакцій ПЗ, тобто Хлєбниківської, Іпатіївської та Єрмолаївської. Аналогії їм інколи містяться в інших літописах. Так, в Ф. Софоновича повідомлялося про те, що князь Володимир «всім людем на Почайню ріку» для хрещення «казал зыйтися, где тепер цр̃кв Св̃тых мученик Бориса и Гліба». Вказівка на те, що на Почайні знаходилась саме церква Бориса та Гліба, є лише в Мазуринському літописі 186.\nРозповідав Ф. Софонович про втечу у 1153 р. до Вишгорода київського князя Ізяслава Давидовича «з сыновцем свом Святославом Владимеровичем». Всі літописи згадують разом з Святославом також і Володимира Мстиславича, за винятком Воскресенського, котрий передає це повідомлення так само, як «Кройніка о Русі»: «и поем сыновца своего Святослава Владимеровича, и побегоша на Вышгород» 187. Таких прикладів відмінностей від відомих редакцій ПЗ, котрі збігалися б з іншими літописами, можна назвати багато. Тільки на Патріарший (Никонівський) літопис припадає 12 подібних випадків, Московський літописний звід кінця XVст.— 9, на Лаврентіївський літопис — 7. Далі йдуть звід 1497 р., Воскресенський літопис — 3, скорочений звід 1493 р., Густинський літопис та Мазуринський літописець — 2; Ніканорівська, Новгородська — 1, Новгородська — 4, Софійський — 1, Тверський літопис та Володимирський літописець — по 1. Зазначимо, що враховано й ті повідомлення, які повторюються в кількох літописах. Так, за Ф. Софоновичем княгиня Ольга (Єфросинія), сестра Всеволода Велике Гніздо, по смерті була похована у «церкви Пресвятые Богородицы Золотоверхой в Володимери». Вказівку на те, що церква Богородиці знаходилася у Володимирі, містить не лише Лаврентіївський, а й Патріарший літопис.\nДеякі звістки знаходять аналогії лише у «Истории Российской» В. М. Татіщева 188.\nВірогідність того, що Ф. Софонович користався матеріалами ряду інших літописів для поповнення свого твору порівняно незначними деталями, практично нульова. Це пояснюється тим, що у розпорядженні Ф. Софоновича була особлива редакція ПЗ, повідомлення якої були оригінальними або ж розходилися з Іпатіївським чи Хлєбниківським літописами. Ця особлива редакція (Золотоверхий літопис) інколи краще зберігала текст Південноруського зводу кінця XIII ст., ніж Хлєбниківська, Іпатіївська чи Єрмолаївська.\nІншим важливим джерелом «Кройніки о Русі» була хроніка М. Стрийковського. Нею Ф. Софонович користувався насамперед при викладі подій до середини XII ст. (розділи 2—3, 10—21 першої книги «Кройніки о Русі»). Але починаючи з другої половини XII ст., виклад подій історії Київської Русі у М. Стрийковського став побіжним, головну увагу польського хроніста привертала історія Литви й Польщі, й це також змусило Ф. Софоновича користуватися насамперед матеріалами з «Нестора». Та принагідно Ф. Софонович звертався до М. Стрийковського, коли той вводив до свого твору великі оповідання з давньоруської історії: битва під Завихвостом (1205), вбивство литовського князя Войшелка та ін.189\nБезперечно, хроніка М. Стрийковського привертала увагу Ф. Софоновича як одна з кращих і популярних історично-літературних пам'яток XVI— XVII ст., і саме тому український хроніст ставив її поряд з авторитетним давньоруським літописом. Крім «Нестора» та хроніки М. Стрийковського Ф. Софонович використовував інші джерела. Спроби їх встановити вже робилися дослідниками. Так, О. І. Рогов писав про використання Ф. Софоновичем Густинського та Новгородського І літопису, вказуючи на повідомлення про битву новгородців із суздальцями у 1170 р., про страту жерців Перуна, якщо з їх недбалості вгасав жертовний вогонь, та про першого митрополита Русі — Михайла 190.\nПроте про битву новгородців із суздальцями Ф. Софонович не згадував, а переказував скорочено оповідання Південноруського зводу кінця XIII ст. (яке є і в Хлебниківському літопису) про похід київського князя Мстислава Ізяславича на половців та взяття Києва Мстиславом Андрійовичем191. Повідомлення про страту жерців Перуна знаходимо в хроніці М. Стрийковського 192.\nСкладніше з іменем першого митрополита на Русі. Справа в тому, що Нестор не називав його, а М. Стрийковський подав інше ім'я — Фацій. Проте погляд на Михайла як на першого руського митрополита панував беззастережно в українській літературі XVI—XVII ст., і згадки про нього з'явилися до появи Густинського літопису. Ім'я Михайла — першого руського митрополита — згадують житіє князя Володимира, редактором якого був Ф. Софонович, автори «Інцидіума» (1638), Києво-Печерського патерика, складеного після 1657 р. на основі «Патерика» І. Гізеля, упорядник «Выписки з літописцов о митрополитах российских» (друга половина XVII ст.)193, найбільші авторитети української православної церкви XVI—XVII ст. 3. Копистенський («Палінодія», 1621—1622), С. Косов («Раterikon», 1635), І. Гізель («Патерик».— К., 1661), уніат Лев Кревза («Оборона унії», 1617) 194. Співставлення текстів «Кройніки» з Густинським та Новгородським І літописом не дає підстав зарахувати останні до її джерел.\nПри висвітленні подій, котрі стосувалися безпосередньо історії Києво-Печерської лаври (оповідання про її засновників Антонія та Феодосія, про святих Бориса й Гліба), Ф. Софонович використав авторитетне у даному випадку джерело — Києво-Печерський патерик 195. Крім рукописних, на той час вже існувало дві друковані редакції патерика: «Paterikon» C. Косова та «Патерик» І. Гізеля. Деякі фрагменти з «Кройніки о Русі» дозволяють твердити, що її автор користувався творами С. Косова. Так, розповідаючи про вбивство Святополком Окаянним своїх братів Бориса і Гліба, Ф. Софонович додавав: «Святый Антоний Печерский, омерзивши себі братоубийство Святополково, знову пошол ис Києва...». У творі І. Гізеля не так відчутно засудження вчинку Святополка Антонієм («Преподобный же Антоний, видя таково кровопролитие, отиде паки»), як у С. Косова («obrzydziwszy sobie tego bratoubijce»), до варіанту якого схилився Ф. Софонович. До речі, С. Косов виявив неабиякий талант хроніста, його твір читається як історично-літературний твір, що не могло не вплинути на Ф. Софоновича.\nВикористовував Ф. Софонович й усні джерела, на які сам і посилався («повість теж есть старых тая...»). Це стосувалося зафіксованої у «Кройниці о Русі» легенди про походження назв київських урочищ (Видубичі, Чортове Беремище), заснування Золотоверхого монастиря. Деякі деталі цих переказів збігаються з розповіддю «Повісті временних літ» та житія князя Володимира про хрещення киян 196.\nЗначне місце в цих легендах відводилося св. архистратигу Михаїлу, що вважався покровителем Золотоверхого монастиря. Саме Михаїл, за повідомленням Ф. Софоновича, вчинив чудо в Хонех і допоміг потопити «чорта» — ідола Перуна у водах Дніпра. C. T. Голубєв вважав, що джерелом цієї звістки були «Четьї-Мінеї»187, що стверджує, наприклад, і знайдене нами «Слово св. архангела Христова Михайла» (XVII ст.), засноване на «Четьї-Мінеях»198. І все ж легенда в цілому, як вірно відзначав М. Сичов, є відлунням стародавнього місцевого переказу, котрий бажав «поєднати момент збудування церкви (Золотоверхого монастиря.— Авт.) з східними легендами про боротьбу архангела Михаїла з темними силами»199. Виникнення цього переказу М. Сичов відносив до середини XI ст. Ф. Софонович не випадково звернувся до цієї легенди. Вона піднімала авторитет Золотоверхого Михайлівського монастиря, ігуменом якого був хроніст, робила його давнішим від Києво-Печерської лаври. Заснування монастиря пов'язувалося з діяльністю архангела Михаїла, а також Михаїла — першого митрополита на Русі. Церква ж Золотоверхого монастиря, за словами хроніста, була поставлена «еще при князі Владимері... за старанем первого митрополита Михаіла на имя его»200. Слід зауважити, що розповідь про легендарні подвиги слов'ян в античні часи нагадує не лише хроніку М. Стрийковського, а й «Палінодію» 3. Копистенського 201.\nХарактерно, що деякі джерела, вказані у посиланнях Ф. Софоновича в «Кройніці о Русі», насправді не були ним використані. Це стосується посилань на польських хроністів Я. Длугоша, Б. Ваповського, інформацію, отриману від татар. Насправді ж ці посилання разом з відповідними фрагментами тексту були перенесені у твір Ф. Софоновича з хроніки М. Стрийковського 202.\nОтже, є можливість досить точно вказати коло джерел, використаних Ф. Софоновичем при написанні кожного з розділів «Кройніки о Русі». Зазначимо, що в одних випадках він дослівно переносив до твору текст використаних джерел, в інших — у скороченому, інколи дуже скороченому вигляді, роблячи часом свої зауваження або ампліфікуючи (поширюючи) текст джерела. Крім того, до тексту хроніки М. Стрийковського вводилася хронологічна мережа давньоруського літопису, якому Ф. Софонович довіряв більше, ніж іноземному авторові. Результати співставлення текстів пам'яток дало змогу скласти таблицю, в якій вказуються головні джерела щодо кожного з розділів «Кройніки о Русі».\n«Кройніка о Русі\nХроніка М. Стрийковського *\n1, 9—15, 93, 110—113\n121 — 123\n171 — 173\n189, 191 — 197\n258—260, 264, 268, 275\n342—345, 347—349, 351—352, 354, 356—364, 366, 367\nЖитіє князя Володимира\nЖитіє князя Володимира, Четьї-Мінеї, легенди, Києво-Печерський патерик\nС. Косова (с. 19)\n386—393, 396—402, 408\n409, 414—423, 430—444\n444—446, 406, 450, 454, 457—458\n628—638, 641—642, 646—648, 650—655, 660—662\n690—694, 698—709, 711—712\n897—901, 903—914, 916, 919—921, 927—928\n* Посилання на хроніку М. Стрийковського подано за останнім виданням: Stryjkowski M. Kronika Polska, Litewska, Zmódzka i wszystkiej Rusi.— Warszawa, 1846.— T. I—II.\n** Посилання на ПЗ (Південноруський звід кінця XIII ст.) подається за його редакціями у ПСРЛ (М., 1962).\nДещо іншим було коло джерел, використаних Ф. Софоновичем при написанні другої частини «Кройніки» — «Кройніки о початку и назвиску Литви». Вона була заснована насамперед, як зазначав О. І. Рогов, на хроніці М. Стрийковського 203. Водночас досить активно використовувалась, як нами виявлено, хроніка О. Гваньїні. Особливо це помітно при викладі подій Ф. Софоновичем від князя Палемона до Міндовга. Для наочності наведемо відповідну таблицю:\n«Кройніка о початку и назвиску Литви»\nХроніка М. Стрийковського\nХроніка О. Гваньїні *\n123 зв.—125 зв.\n125 зв.—127 зв. (Тройден)\n127 зв.—128 зв. (Вітень)\n128 зв.—135 зв. (Гедимін)\n135 зв.—139 (Ольгерд)\n139 зв.—143 (Ягайло)\n144—149 зв. (Вітовт)\n150—153 зв. (Свидригайло)\n153 зв.—159 (Сигізмунд)\n161—165 зв. (Олександр)\n1, 16, 28—32, 35—36, 80—81, 251\n235, 239—244, 247—248\n287, 288, 297\n312, 315—318, 320, 322—323\n324, 327—329, 330\n331—333, 335, 337, 352—353\n353—354, 357—358, 363—367, 369—372, 378, 381—383, 386; II, 2—3\n97,100—110, 112—113, 116,118, 122—123, 75—76\n185, 187, 189—190, 196, 202—206\n206, 208—210, 212, 223, 226, 233, 248, 282—283\n293, 295—296, 308— 310, 314, 318, 323, 326—327, 330—332, 336—338\n340, 341, 345—348, 343, 348—351, 355— 357, 365—371, 374— 376, 378—379, 383— 385, 395—396\n* Для зручності посилаємося тут на останнє видання хроніки О. Гваньїні: Gwagwin A. Z kroniki Sarmacyej Europskiej.— Kraków, 1860.\nСкладніше вирішується питання про вплив на литовську частину «Кройніки» літописів Великого князівства Литовського. А. І. Рогов знаходив сліди впливу цих літописів на звістку твору Ф. Софоновича про побудування Борисом, князем полоцьким, кількох церков і монастиря у своїй столиці 204. Можна додати ще деякі деталі, які також можуть бути доказом використання літописів Великого князівства Литовського Ф. Софоновичем як джерела. Водночас, варто підкреслити, що цей вплив був незначним.\nПевний вплив на «Кройніку о початку і назвиску Литви» в плані вибору сюжетів з історії України, їх трактування виявила, на наш погляд, «Палінодія» З. Копистенського. Це стосується, зокрема, особливої уваги хроніста до походження князів Острозьких (від галицького князя Данила до Костянтина І Івановича Острозького, становища православної церкви за часів панування литовських князів на Україні).\nСлід зауважити, що посилання Ф. Софоновича на твори Б. Ваповського, М. Кромера, а також анонімні типу «иншиі историкове повидают» були запозичені з хронік М. Стрийковського та О. Гваньїні.\nПри написанні «Кройніки о землі Полской» головним джерелом для Ф. Софоновича були хроніка О. Гваньїні й «Хроніка Польщі» Марціана та Йоахіма Бєльських, причому на першій з них майже виключно був заснований початок третьої частини його твору (по 1194 р.). Для наочності варто навести відповідну таблицю, яка ілюструє вплив творів О. Гваньїні й М. та Й. Бєльських на «Кройніку о землі Полской».\n«Кройніка о землі Полской»\nХроніка О. Гваньїні*\nХроніка М.. та Й. Бєльських **\nтом I, стор.\nКрак і Лех\n51, 53, 55\n99, 101, 103—105\n357, 365, 369\n392, 393, 395,\n417, 445, 446, 472\n563—564, 496, 488, 585\n892, 897—899, 907—912\n915, 916, 920, 925—926, 930—934\n935—939, 952—954, 963—964, 971, 976, 1046,1052,1062, 1068,1070,1077, 1079,1094\n1134—1135, 1145—1146,1165—1167, 1208—1209, 1220—1221\n1341 — 1343, 1363\n1388, 1398, 1425— 1430, 1456, 1460— 1461,1485—1503, 1507,1512,1520, 1531—1533\n* Посилання за друкованим польськомовним виданням хроніки О. Гваньїні (Краків, 1611), яке зберігається у відділі книгознавства ЦНБ (ін.—545).\n** Ф. Софонович користувався друкованим оригіналом хроніки (Краків, 1597) або її списком, чи перекладом. У даному випадку посилання зроблені за останнім виданням даної хроніки: Bielski M. Kronika Polski.— Sanok, 1856 — T. I—III.\nЗрідка Ф. Софонович звертався й до хроніки М. Стрийковського, за винятком опису Кам'янця-Подільського наприкінці твору, який майже дослівно запозичено з його хроніки 205. Оскільки твори О. Гваньїні, М. та Й. Бєльських, М. Стрийковського завершувалися кінцем XVI ст., Ф. Софоновичу довелося використати інші джерела, серед яких була очевидно й латиномовна хроніка Павла Пясецького (1645). З неї автор запозичив опис битви польських та шведських військ під Ригою у 1605 р.206\nЗазначимо, що подекуди Ф. Софонович редагував відомості польських хронік, враховуючи вітчизняну літописну традицію й інформацію Золотоверхого літопису. Так, спираючись на хроніку О. Гваньїні, Ф. Софонович подавав матеріал про одруження Болеслава III на Збиславі, дочці київського князя Михайла-Святополка, і додав, грунтуючись на даних давньоруського літопису, використаних вже в «Кройніці о Русі»: «Михайла-Святополка, который церков Святого Михайла Золотоверхого в Києві змуровал» 207. Це ж стосується деяких згадок про похід Данила в Чехію під Опаву 208.\nСкладніше виявити коло джерел «Кройніки о землі Полской» при висвітленні сучасних Ф. Софоновичеві подій з кінця XVI до 1673 р. Тут, безперечно, були використані власні спостереження та свідчення очевидців. Це стосується насамперед повідомлення про пошесть на Україні в 1630 та 1652 р., про смерть короля Сигізмунда III та обрання королем Владислава IV (1632 і 1633), загарбання Києва шляхетськими польсько-литовськими військами князя Януша Радзивілла у 1651 р., смерть київського воєводи Адама Киселя у 1653 р., Переяславську раду 1654 р., татарський напад на Київ у 1662 р., поїздку до Москви гетьмана І. Брюховецького у 1665 р. та ін. Це ж стосується й окремих церковно-історичних повідомлень щодо подій, про які Ф. Софонович як представник вищої православної ієрархії не міг не знати: приїзд до Києва ієрусалимського патріарха Феофана у 1621 р. та відновлення ним вищої православної ієрархії на Україні, смерть київського митрополита Іова Борецького й висвячення на митрополію Петра Могили (1630 та 1633), смерть останнього (1647), приїзд до Києва єрусалимського патріарха Паїсія у 1649 р., про поставлення С. Косовим чотирьох православних єпископів 209 і про смерть С. Косова у 1657 р., обрання новим митрополитом Д. Балабана у 1658 р. тощо. Проте слід підкреслити, що Ф. Софонович, знаючи політичні події на Україні, підтримуючи особисті контакти з російським царем Олексієм Михайловичем, багатьма гетьманами та полковниками, вищими ієрархами православної церкви, представниками урядових кіл Речі Посполитої і маючи інформацію від паломників, котрі стікалися до Золотоверхого монастиря з усіх куточків України, Білорусії та інших країн, слабо використовував це багатюще джерело. Пояснюється вказане, на наш погляд, надзвичайно стислими строками, в які була створена «Кройніка», а також прагненням користуватися вже готовими писемними джерелами.\nНасамперед, слід вказати на групу звісток, де розповідалося про події воєнно-політичного характеру кінця XVI — першої половини XVII ст.: реформа календаря 1582 р., обрання на престол Сигізмунда III у 1587 р., Брестський собор 1596 р., селянсько-козацькі повстання, Цецорська битва 1620 р., Хотинська війна 1621 р., взяття Смоленська Владиславом IV в 1634 р., відновлення фортеці Кодак у 1639 р. Майже всі вони містяться у багатьох українських літописах XVII—XVIII ст. Вчені, зокрема І. Я. Франко, О. І. Левицький, К. Заклинський 210, небезпідставно вважали, що у XVI — першій половині XVII ст. існував стислий літопис, присвячений козацькій історії, який широко використовувався авторами історичних творів більш пізнього часу. Цей літопис, котрий не зберігся, можна умовно назвати «Традиційним», враховуючи його широку популярність. Можна допустити, що саме він був використаний Ф. Софоновичем при висвітленні подій кінця XVI — першої половини XVII ст.\nІнша, менша, група звісток про події того часу не потрапляла до літописів, похідних від «Традиційного». Це повідомлення про походи Сигізмунда III до Швеції у 1599 р., Яна Замойського — проти молдавського господаря Михая Хороброго у 1600 р., розповідь про Лжедмитрія І та польсько-шляхетську інтервенцію в Росію на початку XVII ст. Деякі з цих сюжетів могли бути висвітлені на основі згадуваної вище хроніки П. Пясецького, хоч в останній вони викладені дуже детально. На наш погляд, ця група звісток увійшла до твору Ф. Софоновича внаслідок використання переробок короткої Галицько-Волинської хроніки, котра охоплювала події XVI — початку XVII ст. і відбилася у Київському, Львівському літописах, творі Я. Бінвільського та Острозькому літописі 211.\nПри описі подій визвольної війни українського народу 1648—1654 рр. і наступних років Ф. Софонович, на наш погляд, використовував також літописне джерело, яке не дійшло у первісному вигляді до нашого часу. Досить звернути увагу на особливий інтерес автора до подій, які відбувалися на Правобережній Україні, хоч Київ після Андрусівського договору про перемир'я був підпорядкований гетьману Лівобережної України, котра входила до складу Росії. При цьому головну увагу Ф. Софоновича привертали події, що відбувалися в Умані. Про це місто згадується навіть частіше, ніж про Чигирин — гетьманську резиденцію на Правобережжі (12 разів проти 8), не кажучи вже про лівобережні столиці (Глухів, Батурин). Саме тут «Кройніка о землі Полской» частіше зберігає оригінальну інформацію, невідому з інших джерел. Помітне також певне перебільшення ролі уманського полку, який, до речі, згадується частіше, ніж інші,— 4 рази. Так, напередодні Батозької битви 1652 р. командуючий польсько-шляхетськими військами М. Калиновський «послал до полку уманского, яко до своих подданых, абы к нему обіцали прийти». Уманці дали про це знати Б. Хмельницькому, і той зі своїм військом рушив під місто: «Полк уманский готовы c собою взял и, несподіване напавши на войско полское, все розбил»212. Часто згадуються у «Кройніці о землі Полской» не лише міста, які знаходяться порівняно близько від Умані, як, наприклад, Біла Церква (7 разів), Брацлав (7), а й ріки Південний Буг (4) і навіть Тікич, хоч і без уточнення Горний чи Гнилий. Очевидно, невипадково у «Кройніці о землі Полской» зазначалося, що Б. Хмельницький, з великими труднощами відбившись від польсько-татарських військ на Дрижиполі (1655), вступив до м. Буки і «знашол свої козаков заднепрьских пят полков, на которых полковников барзо гнівался, иж до него не пробивалися»213. Таке негативне трактування дій лівобережних полковників навряд чи могло бути зроблено уроженцем Лівобережжя.\nВсе вищезгадане дає підстави твердити, що Ф. Софонович при висвітленні подій воєнно-політичної історії України 1648—1672 рр. використовував літопис, автор якого жив в Умані, або ж на території Уманського полку. Даний літопис умовно назвемо Уманським.\nВарто зауважити, що у «Кройніці о землі Полской» можна часом помітити «шви», які визначають межі між власне авторським текстом Ф. Софоновича та запозиченим з Уманського літопису. Так, Ф. Софонович не дуже вправно розірвав оповідання свого джерела про дії польсько-шляхетських військ під Білою Церквою у 1651 р., ввівши текст про загарбання Києва Радзивіллом і вчинені ним пожежі, в тому числі у Братському монастирі: «Гетман Калиновский з войском полским до Білой Церкви натягнул. Тим часом княз Радивл... (далі йде оповідання про дії Радзвивілла.— Авт.). Тых часов Калиновский, гетман коронный, з войском под Білую Церков притяг»214 (підкреслено нами.— Авт.). Доповнюючи текст Уманського літопису своїми спогадами, Ф. Софонович інколи порушував хронологічну послідовність у викладі подій. Так, згадавши про смерть Б. Хмельницького, котра сталася, за його словами, «мсца июля» 1657 р. та про поховання гетьмана 22 серпня, Ф. Софонович писав про смерть 27 квітня 1657 р. митрополита С. Косова, а потім додав: «По смерти Богдана Хмелницкого зараз обрали сына его молодшого на гетманство Юрия Хмелницкого» 215. Порушення хронологічної послідовності тут безперечне, а слова «по смерти Богдана Хмелницкого» свідчать про те, що звістка про обрання Ю. Хмельницького містилася після повідомлення про смерть його батька. Повідомлення про зустріч Б. Хмельницького з Паїсієм, яка відбулася у грудні 1648 р., Ф. Софонович вмістив між звістками про події другої половини 1649 р.: Зборівською угодою та прибуттям на Київське воєводство А. Киселя 216.\nСлід підкреслити, що текст «Кройніки о землі Полской» виявляє певну близькість до відомого літопису Самовидця (див. повідомлення за 1648— 1649, 1651, 1661—1662, 1665, 1668—1669 рр.). Часто текст обох пам'яток містить спільні помилки. Так, стверджується, що С. Потоцького, якого було поранено у битві під Жовтими Водами, відвезли як полоненого на Запорожжя, де він і помер. Але, як відомо, син великого гетьмана коронного помер від ран у козацькому таборі 217.\nЗа думкою, висловленою ще О. І. Левицьким, історична частина літопису Самовидця завершується 1672 р., а наступні записи (до 1703 р.) нотувалися автором «сучасно подіям»218. Неважко помітити, що Уманський літопис охоплював той же період (1648—1672), що й історична частина літопису Самовидця. Не можна не відзначити також, що з багатьох питань думки Ф. Софоновича та Самовидця збігалися.\nОскільки «Кройніка о землі Полской» була створена раніше літопису Самовидця, останній не мігбути джерелом для Ф. Софоновича. Але й твір Ф. Софоновича не був використаний Самовидцем, бо звістки обох пам'яток про події церковної історії (наприклад, про смерть Д. Балабана та обрання новим київським митрополитом Й. Нелюбовича-Тукальського) не збігаються. Отже, близькість ряду звісток обох літописів можна пояснити існуванням спільного джерела, а саме Уманського літопису. Зазначимо, що Ф. Софонович на відміну від Самовидця досить помітно скорочував повідомлення Уманського літопису.\nФ. Софонович не вів щоденникових записів, що також збільшує вірогідність використання ним Уманського літопису. Так, у звістці про взяття в полон татарами під час Корсунської битви 1648 р. польських гетьманів М. Потоцького та М. Калиновського вказується: «которыі потом з неволи татарской повыкуповывалися», а це, як відомо, сталося лише 1650 р. Під 1664 р. говориться про ув'язнення в Мальборку Й. Нелюбовича-Тукальського, Ю. Хмельницького та Г. Гуляницького, яких, за словами хроніста, «потом выпущено» з неволі, а це сталося у 1667 р. Під 1670 р. міститься звістка про те, що посли М. Ханенка до польського короля «бавившеся чрез все літо в Варшаві, привезли восени» Ханенкові гетьманські клейноди, а далі йшлося, що у 1671 р. війська М. Ханенка «літовали й зимовали в воєводстві Браславском» 219. Такі зауваження могли бути також не тільки слідами переробки Ф. Софоновичем Уманського літопису. Хроніст міг їх перенести безпосередньо з свого джерела. Цікаво, що у літописі Самовидця, автор якого теж використовував Уманський літопис, в аналогічній звістці про ув'язнення в Мальборку Ю. Хмельницького та інших, є подібне зауваження «где роков два сиділи у вязенню» 220. Якщо Ф. Софонович та Самовидець перенесли ці зауваження з Уманського літопису, то останній було створено у 1672 р. Не виключено, що Ф. Софонович не лише скорочував Уманський літопис, а й змінював послідовність деяких повідомлень.\nВсе вищесказане дозволяє зробити висновок про те, що Ф. Софонович при написанні «Кройніки» використав широке коло джерел. Найбільш цінним серед них була редакція ПЗ, а також деякі інші літописні джерела, які не дійшли до нашого часу. Завдяки їм, а також спогадам Ф. Софоновича, свідченням очевидців «Кройніка» донесла до наших часів важливий комплекс оригінальних даних, які стосуються різних етапів історії України.


Чи можна купатися у Галенківському озері? Результати щотижневого моніторингу якості води - SHOSTKA.INFO :: интернет газета Шостка. Новости Шостка\nБезпека, Здоров'я, Офіційно 10:09, 14.07.2021\nЧерез спекотну погоду, а в деяких регіонах – зливи, багато водойм країни стали непридатними для купання: вода застоюється, цвіте, швидко розмножуються патогенні мікроби й бактерії.\nУ Шостці протягом літа на офіційному пляжі та місці купання в Галенківському озері на річці Шостка щотижнево проводить моніторинг на міському пляжі та лабораторний контроль якості води Шосткинський районний відділ ДУ «Сумський обласний ЦКПХ МОЗ України».\nНа поточному тижні вчергове провели дослідження. За даними лабораторного центру, наразі проби річкової води відповідають гігієнічним нормативам за хімічними показниками та за мікробним забрудненням (індекс ЛКП менше 300 КУО/дм3).


Нові технології повернуть лідерство - Урядовий Кур’єр - газета центральних органів влади України онлайн\nНаталя ЗВОРИГІНА 23 квiтня 2013\nНові технології повернуть лідерство\nВітчизняний інвестор допоможе Україні повернутися у лави світових «гравців» з виробництва титанової продукції\nГрупа компаній Group DF, ставши офіційним інвестором Запорізького титано-магнієвого комбінату, планує побудувати тут за новітніми технологіями два нових виробництва: з випуску титанового шлаку і титанової губки. Це дасть змогу посилити позиції України на світовому титановому ринку. Про це повідомив голова ради Group DF Дмитро Фірташ на зустрічі із трудовим колективом підприємства.\nЗнайомлячи керівника компанії-інвестора і голову Запорізької обласної державної адміністрації Олександра Пеклушенка із станом справ на комбінаті, головний менеджер ЗТМК Володимир Сивак провів виробничими цехами, де гості поспілкувалися із працівниками підприємства, а також журналістами. З озвученої інформації стало відомо, що згідно із затвердженою урядом інвестиційною програмою, планується будівництво двох нових виробництв: титанового шлаку потужністю 150 тисяч тонн на рік і титанової губки потужністю 40 тисяч тонн на рік.\nНа першому етапі реалізації інвестиційної програми інвестиції у ЗТМК становитимуть 110 мільйонів доларів США, з них 63,5 мільйона спрямують на будівництво нових потужностей з виробництва титанового шлаку. Крім того, в рамках першого етапу реалізації інвестиційної програми буде розроблено техніко-економічне об∂рунтування проекту потужностей з виробництва високоякісної титанової губки.\nЗа прогнозами Group DF, введення в дію нових потужностей з виробництва титанового шлаку надасть можливість збільшити частку України в його світовому виробництві з нинішніх 0,66% до 4%. А після завершення другої черги нового виробництва титанової губки сумарна потужність підприємства збільшиться до 40 тисяч тонн на рік. Це потенційно дасть змогу Україні збільшити свою частку в світовому виробництві цієї продукції з нинішніх 5 до 14 відсотків і увійти до трійки світових лідерів.\nПодальший ефективний розвиток ЗТМК — це лише частина програми розвитку вітчизняної титанової галузі, загальний обсяг якої оцінюють у 2,5 мільярда доларів.\nНа зустрічі гостей із трудовим колективом комбінату відбулася відверта розмова про перспективи розвитку промислового виробництва, засади соціальної політики на підприємстві та подальший розвиток Запорізького краю. Працівники з оптимізмом зустріли новації інвестора, підтримали пропозиції щодо вдосконалення соціальної сфери.\nЗапорізький гігант після реконструкції здобуде «друге дихання». Фото УНIAН\nЗапорізький титано-магнієвий комбінат бере початок від Дніпровського магнієвого заводу (введенно в експлуатацію в грудні 1935 року), потужності якого на той час давали змогу отримувати шосту частину світового виробництва магнію.\n1964-го на комбінаті здано найбільший у Європі комплекс з виробництва напівпровідникового кремнію. 1965 року за обсягом випущеної продукції підприємство стало найбільшим в країні.\n1991 року підприємство потрапило у системну кризу, а 1993-го виробництво було зупинено, як планували, для переозброєння новими технологіями. Запустити його в дію вдалося лише 1998 року.\nСвітова фінансова криза 2008-го негативно вплинула на розвиток вітчизняної титанової галузі загалом і комбінату зокрема. Підприємство було змушене згорнути виробництво багатьох видів продукції, зокрема германію та кремнію. Нині основні види продукції ЗТМК — титановий шлак і титанова губка. Триває підготовка до промислового виробництва титанових зливків.\nв. о. генерального директора ЗТМК:\n— Щоб успішно конкурувати на світовому ринку титанової продукції, нам потрібно створювати нове виробництво, впроваджувати сучасні технології. Але для виконання такого глобального завдання у підприємства не вистачає власних коштів. До того ж, за попередній період у комбінату накопичилися борги з різних платежів, погасити які за рахунок власних коштів неможливо.\nЩе одна проблема — непомірно висока для нашого підприємства вартість електроенергії, частка якої в собівартості нашої продукції сягає 42 відсотків. Адже нинішня технологія титанового виробництва вельми енергоємна. Модернізація надасть можливість не тільки збільшити обсяги виробництва і розширити асортимент нашої продукції, а за рахунок впровадження енергоощадних технологій знизяться обсяги споживання і, відповідно, її собівартість за істотного підвищення якості, істотно знизиться техногенне навантаження на навколишнє середовище. Автоматизація ж виробничих процесів мінімізує шкідливий вплив на персонал.\n— Дуже задоволений амбітною програмою розвитку ЗТМК, яку має намір реалізувати Group DF. За суттю, йдеться про будівництво абсолютно нового заводу — потужного і високотехнологічного, здатного виробляти високоякісну і конкурентоспроможну продукцію. Це і питання збереження довкілля, адже щоб стати постачальником світових авіабудівників, комбінат повинен відповідати високим стандартам, зокрема у сфері захисту навколишнього середовища. Такі інвестиції надзвичайно важливі для нашого краю, як і для всієї країни. Це робочі місця, це надходження до бюджетів, це добробут десятків тисяч сімей. Переконаний, що тільки спільними зусиллями держави і приватного бізнесу зможемо побудувати країну із сильною економікою і соціальною справедливістю.\nголова ради Group DF:\n— Сумарний обсяг інвестицій у підприємства титанової групи оцінюється в 2,5 мільярда доларів. У рамках титанової програми маємо намір інвестувати значні ресурси у видобуток сировини, виробництво титанової губки, шлаку і титанову хімію. У нас є амбіції, стратегія, ресурси, фахівці, знання, необхідні для того, щоб створити конкурентоспроможний титановий холдинг. Тільки так Україна може стати серйозним гравцем на світовому ринку. Скажімо, Китай, який почав розвивати титанову програму всього 10 років тому, нині контролює близько третини світового ринку титанової губки. Якби приватний інвестор прийшов на ЗТМК кілька років тому, сьогодні Україна теж могла б бути в числі світових лідерів.


Робіть покупки на Sex Cams | Free Live Sex та отримуйте до 200 бонусних Токенів кожного дня!\n1. Протягом всієї кампанії, livepornosexchat.com буде винагороджувати 5 учасників щодня (за "добу" прийнято проміжок часу з 00:00 GMT+2 до 23:59 GMT+2).\n2. Безкоштовні токени будуть зараховані переможцям на обліковий запис livepornosexchat.com протягом кількох годин.\n5. livepornosexchat.com залишає за собою право змінювати ці офіційні правила та суму винагороди на власний розсуд.\n6. livepornosexchat.com залишає за собою право скасувати кампанію на власний розсуд. Беручи участь у кампанії, учасники погоджуються, що у разі скасування вони не матимуть права на винагороду.


У Тернополі з’явилися особливі долоньки | Новини Тернополя\n13:45, 12 грудня 2019 р.\nНа Тернопільщині триває Всеукраїнський проект «Шістнадцять днів проти насильства». З цієї нагоди в обласному центрі патрульні організували акцію «Долоньки проти насильства».\nЖителям міста розповідали, куди звертатись постраждалим від насильства, які права має постраждалий, яку допомогу може отримати.\nНа локації “Долоньки проти насильства” діти та дорослі могли приклеїти паперову долоньку на стенд з побажаннями про безпечне середовище без насильства та агресії.\n«Цього року ми отримали близько п’яти тисяч повідомлень, які стосуються домашнього насильства. Більшість таких повідомлень ми отримували від жінок. За кожним викликом відбувається виїзд працівників поліції, при підтвердженні факту домашнього насильства, складаємо протокол і документуємо цей факт, та відбувається розслідування. Відповідно до нового закону, наші повноваження дещо розширено, зокрема ми можемо складати приписи, ставити на облік осіб, які здійснюють домашнє насильство. Радимо не замовчувати такі факти, оскільки таким чином проблему не вирішити», – зазначає інспектор відділу дільничих офіцерів управління превентивної діяльності ГУ НП в Тернопільській області Дмитро Адамович.\nБлизько ста тисяч звернень щодо домашнього насильства зареєстровано в Україні, пише зз. Щоб попередити це явище, у регіоні запрацювала гаряча телефонна лінія: 0800 750 408, загальнонаціональна гаряча лінія: 116, 123; також можна звертатися за номером 102.\nТернопіль насильство долоньки


Студентів та викладачів луцького вишу запрошують до гри - 0332.ua\nСтудентів та викладачів луцького вишу запрошують до гри\n14:08, 11 грудня 2016 р.\nВід завтра на факультеті філології та журналістики СНУ розпочнеться гра «Новорічна пошта».\nЗабава триватиме до четверга.\nПро це повідомляє Тетяна Бокотюк у мережі «Фейсбук».\n«Для участі необхідно написати новорічного листа-привітання, покласти його до конверта, вказавши адресата, після цього вкинути у поштову скриньку, що стоятиме у коворкінг-центрі біля ялинки. Можна готувати і міні-бандерольки, для яких теж буде відповідна скринька. До гри запрошуються студенти та викладачі. На великій перерві (у четвер) листоноші рознесуть усі листи та бандерольки», - йдеться у дописі.


Зробіть гучніше: заради чого варто піти на кінофестиваль про музику та культуру INTRO | Platfor.ma\n4 грудня в Києві пройде кінофестиваль про музику та культуру «INTRO» від KyivMusicFilm. Спеціально для Platfor.ma організатори події розповіли про п’ять крутих стрічок, заради яких можна відкласти улюблений серіал або домашні справи, зібрати волю в кулак і вийти на вулицю в мерзенний мороз, щоб врешті решт дістатися кінотеатру та провести вечір за переглядом мистецтва на великому екрані.\nPiter Lindberg: Women’s Stories\nІсторія пам’ятає не так багато фешн-фотографів, робота яких стала чимось на кшталт окремого виду мистецтва. І Пітер Ліндберг саме з таких. Його зйомки для журналів зберігаються у колекціях найбільших музеїв світу, серед яких лондонський музей Вікторії та Альберта, музей мистецтва Метрополітен у Нью-Йорку та паризький Центр Помпіду. Його знімок для Vogue UK став справжнім символом епохи, перетворивши Лінду Євангелісту, Наомі Кемпбелл, Сінді Кроуфорд, Крісті Тарлінґтон, Татьяну Патіц та Кейт Мосс на суперзірок того часу.\nБаугауз — це не про дизайн. Або не лише про дизайн. Це особливий вид мислення. Менше — значить більше, а форма поступається у важливості функції. Кожний елемент об’єкта чи сам об’єкт має бути максимально спрощений, а снування окремих деталей має бути беззаперечно обґрунтованим. Але як сталося так, що знакові предмети та будівлі Баугаузу, що були створені майже 100 років тому, навіть сьогодні виглядають надсучасно? Відповідь проста — адепти Баугаузу насолоджувалися думками про майбутнє, поки інші шукали натхнення у минулому.\nEverybody In The Place: an incoplete history of Britain 1984—1992\nТе, що відбувається у Києві сьогодні дуже схоже на події у Британії наприкінці 1980-х, коли ейсід-хаус та техно стали ковтком свіжого повітря в еру «тетчеризму». Ці стилі сформували нову молодіжну субкультуру, яку за розмахом можна було порівняти хіба що з хвилею хіпі у 1960-х. Фільм, що присвячений подіям, які охрестили «The Second Summer of Love» досліджує різноманітні аспекти молодіжних субкультур, що з’явилися у розквіт електронної сцени у Британії та по той бік океану.\nВін виглядав не як усі — приємний юнак, що їздив на Porsche та слухав джаз. Для компанії Braun Рамс був уособленням нового способу життя. Для того часу він був новатором на зразок сьогоднішнього Джонатана Айва з Apple. Але сьогодні для Рамса є речі, значно важливіші за дизайн. Зміна його світогляду має неабияке значення — сьогодні Дітера більше турбує екологія і те, як ми живемо з речами, які створюємо та купуємо. Він відверто вважає, що якби сьогодні почав свій шлях із самого початку, не став би займатися дизайном, бо вважає, що набагато важливіше турбуватися про місце у якому ми живемо аніж мати багато речей.\n1 серпня 1981 року життя цілого покоління молодих американців змінилося назавжди — у цей день почав свою роботу канал, MTV. ВІджеї стали новими героями підлітків та справжніми трендсеттерами, що перетворили музичні відео на яскравий акт художнього самовираження.\nУ «золоту епоху MTV» каналом керували безстрашні ентузіасти, які керувалися законами рок-н-ролу, а ніяк не бізнесу. «Мерщій вмикайте MTV» — це ностальгічна подорож до початку культового каналу, ефір якого був з ранку до ночі переповнений зірками того часу — від Девіда Бові та Мадонни до Devo та Run DMC.


Одеські поліцейські встановили жінку, причетну до «мінування» прокуратури - Лента новостей Одессы\nНагадаємо, невідома надіслала інформацію про загрозу вибуху сьогодні по обіді. Оскільки жінка не вказала, яку саме прокуратуру «заміновано», вибухотехніки, слідчо-оперативні групи, кінологи та працівники ДСНС перевірили адміністративні будівлі по всіх районах міста.Інформація не підтвердилася.\nВідомості за фактом завідомо неправдивого повідомлення про загрозу безпеці громадян, знищення чи пошкодження об'єктів власності поліцейські внесли до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 259 Кримінального кодексу України.\nЗовсім скоро правоохоронці з’ясували, що дзвінок надійшов з телефонного автомата на одній з вулиць Київського району, а згодом знайшли і саму правопорушницю. 57-річна місцева жителька у скоєному зізналася, зараз поліцейські з’ясовують мотиви її вчинку.\nПісля проведення низки експертиз, у тому числі щодо відповідності голосу одеситки зафіксованому телефонному повідомленню та щодо осудності жінки, буде вирішене питання про повідомлення їй підозри.\nНаголошуємо, що за завідомо неправдиві повідомлення, які порушують спокій громадян та завдають значних матеріально-технічних збитків спецслужбам, законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до шести років.


Суперечності поняття "людина" та образ Луки в п'єсі М. Горького «На дні» - Твори - Архів якісних рефератів\nСуперечності поняття "людина" в п'єсі М. Горького «На дні»\nI. Витоки філософських суперечок в п'єсі. (У п'єсі М. Горького «На дні» відбилися дві найбільш популярні точки зору на людину і світ, обумовлені філософією Шопенгауера і Ніцше. Так, у словах Луки прослизають думки знаменитого твору Шопенгауера «Світ як воля і уявлення». А в активній позиції Сатину і його закликах поважати людину виразно чути слова Ніцше про те, що світ прекрасний і людина гідна поваги. Сам М. Горький не раз намагався витлумачити в пресі свою п'єсу, але її розуміння тільки ще більше заплутувалося. Вона стала жити окремим життям, відбиваючи рух думки початку XX століття і сучасні М. Горькому філософські та соціальні проблеми.)\nII. Чому в п'єсі немає головного героя? (П'єса «На дні» розповідає не про історію життя або любові окремого героя, її завдання більш універсальні. П'єса ставить питання філософського характеру - про призначення людини, про сенс життя, про ціну людського життя і т. д.)\nIII. Чому героями п'єси Горький зробив босяків? (Тому що вважав, що так яскравіше, доступніше можна донести ідею величі людини, необхідність поважати її. Адже суспільство схильне виявляти повагу швидше до людей певного соціального, майнового та інтелектуального статусу. Що ж у цьому було б спірного? А письменник робить спробу показати, що людина заслуговує на повагу, навіть якщо у неї немає грошей і даху над головою, ні чину і положення, звання і нагород, цих зовнішніх атрибутів поваги.)\nIV. Точка зору Луки. (Лука - мандрівник з біблійним ім'ям, що несе, на думку Горького, релігійну точку зору. Він любить і жаліє людей, яких щиро вважає нещасними. Чому він вселяє помилкові надії мешканцям нічліжки? Бо вважає, що людину взагалі слід пошкодувати в його безплідних спробах зробити щось самому в боротьбі з життям. Так нехай хоч трохи спокою і щастя зійде в їх болючі душі.)\nV. Думка Сатина. (Сатин вважав жалість Луки обурливою, тому що людина гідна не жалості, а поваги. Жаліти людину - значить принижувати його, не вірячи в його сили, розум, особистість. «Людина - ось правда!» - Вигукує він. І закликає не шкодувати людину , позбавляючи його крил, а поважати в ньому особистість, здатну здолати життєві негаразди.)\nVI. Чому в п'єсі так багато героїв? (І справді, може, можна було б обійтися без когось із них? Ні. Кожен герой як би несе своє смислове навантаження. Зібравши героїв з різних верств суспільства, Горький хотів сказати, що нікому не дано знати, де він виявиться завтра з волі обставин. Значить, важливо навчитися бачити і відчувати іншу людину, його проблеми і прикрості. Письменник у кожному з героїв поважає людину і висловлює надію, що людина згадає про своє призначення і навчиться поважати себе та інших. Його герої дуже різноманітні, вони по-різному пристосувалися до життєвих обставин, але Горькому імпонують ті з героїв, які намагаються вирватися з цього кола життя, сподіваючись на свої сили, вірячи в себе.)\nОбраз Луки в п'єсі М. Горького «На дні»\nП'єса М. Горького «На дні» сколихнула громадськість, розділивши глядачів на її прихильників і супротивників. Суперечки тривали в пресі довго. Але головне, що і в п'єсі ці суперечки займають важливе місце.\nПредметом спору була людина: її місце в житті, її цілі, її цінності. Лука - один з тих, хто представляв свою точку зору і намагався активно втрутитися в життя. Він з'явився в нічліжці Костильова несподівано. Ніхто не знав, хто він і звідки, але для багатьох він став, як «м'якуш для беззубих». Лука безпомилково бачив, хто потребує якого слова. Ганні, якій не судилося видужати, він обіцяв спокій і радість в кращому світі. Актора поманив мрією про безкоштовну лікарню, яка нібито існує. Для всіх він знайшов слова розради бо вважав, що людину пошкодувати треба. Чому його слова так запали в душу? Чому ці скривджені життям, зневірені люди «дна» повірили незнайомому старому? Я думаю, тому, що вперше до них хто-то виявив увагу та доброту. Вони відкинуті суспільством, нікому не потрібні, вони і самі-то про себе ледь можуть подбати. А тут знаходиться людина, яка не тільки цікавиться їх проблемами, але й шкодує, дає поради. І тому до нього потягнулися, щоб хоч на час відпустила біль самотності і безнадії. Лука не просто розумний, він філософ, який реагує на репліки оточуючих. Він мислитель, активно проповідує ідеї добра і справедливості, ідеї милосердя. Виходить, що саме він, Лука, і є порятунок для мешканців нічліжки? Але Лука зникає так само несподівано, як і з'явився. І без нього все валиться. Життя, недобрим та жорстоким, постає перед мешканцями нічліжки таким же сірим, яким і було. Але тепер, коли надія здавалася так близька, ці будні вже здаються нестерпними. Не всі витримують цю зміну. Для когось, як Актор, Ганна, це кінець життя. Сатин, головний опонент Луки в суперечці про людину, краще за інших розуміє, що сталося, і закликає поважати людину.\nВиходить, що жаліти людину не треба? Зовсім ні. Але жалість буває різною. Письменник розвінчує жалість як приниження людської гідності, він вважає, що співчуття не повинно перекреслювати повагу до людини. Саме тому до Луки у нього відношення скоріше негативне.\nРеферат на тему: Суперечності поняття "людина" та образ Луки в п'єсі М. Горького «На дні»


Понедельник, 11 Февраля 2019 11:24 | Просмотров: 10763 | Обновлено 14 Февраля 2019 09:56\nИНТЕРЕСНО. Нещодавно ми повідали нашим читачам про фермерське господарство «Пісківське», яке під керівництвом доброго господаря Валерія Колоши виробляє майже всі види продовольчої продукції суто з натуральної сировини та найвищої якості.\nА зараз, як і обіцяли, ми з радістю розповімо більш докладніше про асортимент першого в Чернігові продовольчого магазину від «Щедрої фермерської родини», який 19 січня гостинно відчинив свої двері на ринку «Шанхай». Номер магазину – 8, а ринок знаходиться в на зупинці «Ремзавод». Працює він кожного дня з 9 до 18 години.\nПоки що господарі займаються оформленням інтер'єру та розміщенням торгового обладнання, наповненням поличок, стелажів і холодильних вітрин усіма видами продукції. Залишається прикрасити ще зовнішню вітрину магазину. Але люди вже почули про продукцію з «Пісківського», і торгівля щосили вже кипить у магазинчику. Виробники цієї смакоти сподіваються, що чернігівцям зразу стане зрозуміло, чому потрібно спробувати на смак продукти саме цього бренду.\nІ почнемо ми з улюбленців кожної української сім’ї – сирів. Саме сири заслуговують найбільшої уваги наших читачів, бо Валерій Колоша побувавши неодноразово в Голландії, де виготовляти сири навчилися ще в I-му столітті до нашої ери, привіз в Україну не тільки унікальні рецепти твердих сирів, а й обладнання, без якого неможливо було б досягти того особливого оригінального і чудового смаку.\nДо вашої уваги неймовірно смачний напівтвердий сир Гауда. В «Пісківському» його виробляють з різним терміном дозрівання - 1, 3, 6, 12 місяців. Дозріваючи не один місяць, сир набуває тонкого смаку і дуже цінується справжніми гурманами. Гауда має 50% жирності. Умільці ПСП навчилися виготовляти найрізноманітніші види цього сиру:\n- з італійськими маслинами та прованськими травами;\n- підкопчений та зроблений на дровах;\n- з різними добавками: з волоським горіхом, гірким перцем, з кавою, з какао, з пожитником, з барбарисом, з імбиром, грибами, м’ятою, апельсиновою цедрою, з ягодами, тмином та ін.)\nЄ навіть сир Гауда з активованим вугіллям. Цей сир виробники рекомендують вживати під час будь-яких святкових застіль. По-перше смачно, а по-друге, вугілля виконує свою адсорбуючу дію.\nНа другому місці за популярністю у «Щедрої фермерської родини» є твердий голландський сир Маасдам 50% жирності. Він володіє витонченим солодкуватим смаком з горіховою ноткою, а відмінною рисою цього сорту є великі круглі дірки. Скоро й цей сорт сиру з’явиться у продажу.\nХтось може вирішить, що ціни на тверді сири зависокі, але як пояснює директор ПСП Пісківське» Валерій Петрович Колоша, - вони не можуть бути нижче представлених цін. Наприклад, щоб виготовити 1 кілограм сиру Гауда, потрібно затратити 11 літрів молока, тобто вже витрачається 220 гривень (1 л молока коштує 20 грн.) А ще треба врахувати додання інших інгредієнтів, витрати на виробництво - ось і виходить, що ціна на якісний, натуральний і смачний сир починається від 270 гривень за 1 кг.\nВ асортименті «Щедрої фермерської родини» також присутній популярний сир Рікотта, рецепт якої Валерій Колоша привіз звісно з Італії. Рікотта (ricotta) - це італійський м'який сир з ніжним смаком і м'якою структурою, що готується з молочної сироватки. Даний продукт ви можете придбати в магазині, як у чистому вигляді, так і з натуральними добавками, такими, як паприка чи куркума. В «Пісківському» рікотту виробляють у вигляді сердечок.\nТакож, в цьому магазинчику незабаром можна бути знайти м’які сорти сирів, такі як Адигейський та Сулугуні. Ці сири з Кавказу давно полюбилися українцям. Вони мають по-різному яскраво виражений кисломолочний, трохи солонуватий смак і аромат.\nОкреме місце належить м'ясним і ковбасним виробам даної торгової марки. Як ми розповіли вище, в ПСП займаються вирощуванням великої рогатої худоби. А щоб вироби вийшли по-справжньому смачними та корисними, окремо закуповують свіже якісне м'ясо свиней, курей та качок.\nВся продукція виробляється тільки з використанням натурального свіжого м'яса і сала, без вмісту сої та інших добавок. Асортимент дуже великий. Це варені, сирокопчені, варено-копчені, ліверні, домашні ковбаси, а також сосиски і сардельки; копчені курочки і качечки, стегенця і подчеревок, буженина, сальтисон та ін. Зокрема у продажу: ковбаси Куряча, Куряча з часником, Молочна, Козацька варена з салом, салямі Тірольська, сосиски Сметанкові та Молодіжні. А ще – тушонка з качкою.\nВеликим попитом у споживачів користуються шпикачки Козацькі (88.20), Президентська (213) і Краківська варено-копчена (238) ковбаса вищого сорту.\nНагадаємо, що молоко від ПСП «Пісківське» найсмачніше в Чернігівській області, бо це молоко - «Екстра» класу. Його навіть здають на переробку до «Вімм-Білль-Данн Україна» для виробництва дитячого харчування. В Україні є лише кілька ферм, що виготовляють молоко такого класу. Поки ще воно продається в пластикових пляшках, але незабаром його почнуть розливати в спеціальну екологічну тару для молока.\nКрім цього, завдяки власній пекарні працівники «Пісківського» виробляють неабиякий асортимент чудових хлібобулочних виробів, тортів, печива та тістечок. На сьогодні в продажу завжди свіжий сірий, чорний, солодовий та з висівками хліб, батони, а також багети та круасани, рецепти приготування яких Валерій Колоша привіз із самої Франції. Є й пиріжки з повидлом, капустою, яблуками та булочки з маком.\nТут дуже великий вибір різного печива: пісочне Барвінок, Іриска, Сердечко з горіхами, шоколадне Струмочок, Меркурій, Вокзальне, вафельне, вершкове та ін. А незабаром у продажу ще з’являться неймовірно смачні торти Карамельний (140), Горіховий та Шоколадний (165).\nПродається й рослинна олія – поки що тільки соняшникова (33 грн./1 л), але незабаром привезуть ще й рапсову та соєву. Є борошно вищого сорту власного виробництва (12 грн./1 кг) та багато видів круп (кукурудзяна, пшенична, просо, перлова, горох за ціною 12-14.70 грн. за 1 кг). В проекті також – виробництво манної крупи.\nАле й це ще не все! Всі свої здібності та знання втілили в життя пісківські кондитери. Тепер кожен день в магазині за 84 гривні в середньому можна купити справжній молочний та чорний шоколад, а не якусь там підробку.\nА наскільки смачні чорнослив та курага у шоколаді взагалі не можна передати словами! Коштують такі цукерки 162.50 грн. за 1 кг. Незабаром до цих виробів додадуться багато різних видів цукерок.\nКрім цього, кожну суботу на ринку «Шанхай» «Щедра фермерська родина» приймає участь у веселому смачному ярмарку. Тут усіх чекатиме дегустація сирів, ковбасих виробів, печива, різні конкурси та акції.\nДо речі, всю продукцію торгової марки «Щедра фермерська родина» можна легко замовити за телефонами:\nПрацівники «Пісківського» відправлять замовлення тією поштою, якою ви звикли користуватись. До ваших послуг Укрпошта, Нова пошта, Делівері, Інтайм.\nЩодо розширення асортименту в найближчих планах у «Пісківського» - постачати до магазину свіже яловиче м’ясо, а також почати виготовлення сирів з терміном дозрівання від 1 року до 7 років.\nОтже, побувавши в гостях у цьому затишному магазинчику, де добрі господарі дали можливість спробувати всього потрошку, можна зробити один висновок - вся продукція неймовірно смачна, а найголовніше - виготовлена з якісної натуральної сировини без будь-яких добавок і доставлена прямо з ферми до чернігівського покупця. Тому, любі городяни, ласкаво просимо до «Щедрої фермерської родини»!\nТеги: «Пісківське», Колоша, магазин, Шанхай\nВід Кіптів до Шанхаю — 9493 кілометри\nУ Городні відкрився цілодобовий «АТБ»\n10 Февраля 2020 14:58\nДвоє в масках заскочили в магазин і забрали 36100 гривень\nУ Козерогах обікрали магазин


Житель Свалявщини лякав закарпатців пістолетом та відбирав телефони\nПоліцейські затримали жителя Свалявського району, який, погрожуючи фізичною розправою, відбирав у дітей мобільні телефони. Поліція взяла підозрюваного під варту, розслідування за всіма фактами тривають.\nЧоловік на початку травня у Сваляві пригрозив 18-річному хлопцеві та відібрав у нього мобільний телефон вартістю 2500 гривень. З подібними заявами до поліції Сваляви звернулися ще четверо місцевих жителів, у яких так само невідомий з погрозами відібрав мобільні телефони. Поліція Сваляви за вказаними фактами розпочала слідство.\n14 травня до Мукачівських правоохоронців звернулася місцева мешканка, яка повідомила, що її сина та його товариша пограбував незнайомий. Пригрозивши предметом, схожим на пістолет, він відібрав у них два мобільні телефони. Після отриманого повідомлення про злочин мукачівські оперативники негайно розпочали пошуки нападника, особу якого вже було встановлено слідством. Поліцейські відпрацювали всі можливі місця перебування підозрюваного та перевірили оперативну інформацію, де б він міг переховуватись. Вже наступного дня 23-річного чоловіка мукачівські оперативники спільно з берегівськими затримали у м. Берегові.\n«Потерпілими внаслідок злочинних дій підозрюваного стали семеро підлітків віком від 14 до 18 років. У чоловіка вилучено пневматичний пістолет. На сьогоднішній день йому вже повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1,2 ст.187 (розбій) Кримінального кодексу України. Йому обрано запобіжний захід – тримання під вартою з можливістю внесення застави в сумі 33 тисячі гривень. По закінченню досудового слідства обвинувальний акт разом з матеріалами кримінального провадження будуть направлені в суд, який і призначить підозрюваному покарання згідно з чинним законодавством», – розповів слідчий Мукачівського відділу поліції.\nПоліція просить допомогти знайти мешканця смт.Дубового


03 березня 2021, 20:30\n03 березня 2021 року о 15:00 відбулося засідання Комітету з питань правової політики в режимі відеоконференції\n1. Проект Закону про державну реєстрацію суб'єктів лобіювання та здійснення лобіювання в Україні, реєстр. № 3059 (Тимошенко Ю.В., Власенко С.В.)\n2. Проект Закону про лобізм, реєстр. № 3059-1 (Дубінський О.А., Василевська-Смаглюк О.М.)\n3. Проект Закону про правове та прозоре регулювання діяльності з лобіювання, реєстр. № 3059-2 (Качура О.А. та інші)\n4. Проект Закону про лобістську діяльність, реєстр. № 3059-3 (Монастирський Д.А., Фролов П.В.)\n5. Проект Закону про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності судді, який виніс рішення з порушенням меж застосування обмежень прав), реєстр. № 3104 (Власенко С.В.)\n6. Проект Закону про внесення зміни до Цивільного кодексу України щодо забезпечення прав осіб на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, реєстр. № 3752 (Третьякова Г.М.)\n7. Проект Закону про паспорт громадянина України у формі книжечки, реєстр. № 3986 (Кабінет Міністрів України)\n8. Проект Закону про паспорт громадянина України у формі книжечки, реєстр. № 3986-1 (Новинський В.В. та інші)\n9. Проект Закону про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України щодо особливостей провадження у справах за зверненнями органів державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реєстр. № 4150 (Кабінет Міністрів України)\n10. Проект Закону про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення права громадян на доступ до державної реєстрації актів цивільного стану у зв’язку з укрупненням територіальних громад, реєстр. № 4382 (Білозір Л.М. та інші)\n11. Стан фінансування щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці в 2021 році та погашення заборгованості, що утворилася в 2020 році


Повернення короля: як Ахметов прибрав до рук завод Тарути в "ЛНР" - 24 Канал\n17 лютого 2018 , 21:58 - Читать новость на русском\nЯк Ахметов загарбав завод Тарути в "ЛНР" / photo-pf\nЗвісно, деякі заводи працювати в умовах існування бананової "держави" не можуть взагалі, але якщо виконувати дрібні замовлення для росіян, які залюбки закупають продукцію, та не платили ні копійки за газ та електроенергію (отакої!), то виробництво буде зовсім не збитковим. При цьому економити можна й на зарплаті, адже, де-факто, рулять заводами терористи, які певну кількість людей на підприємство загонять, а грошей не віддадуть. У "ДНР" та "ЛНР" нещодавно переписали майже усю промисловість на ЗАТ "Внешторгсервис" – масштабну фірму-прокладку між новими володарями підприємств та, у деякому випадку, старими. Зробили це для того, щоб вводити в оману бізнесменів із країн Заходу. Корпорація нова, у санкційному списку її нема. Якщо не вивчати досконально, то знаходиться взагалі чи то у Москві, чи то у Південній Осетії, фіг її розбереш. А на ринку демпінгує. І про те, що у неї у власності заводи з окупованої української території також не сказано нічого, словом, нормальна компанія, можна працювати.\nА тепер розповім про іншу людину – Сергія Таруту, нардепа та колишнього губернатора Донецької області. Із серйозного бізнесу його, пов'язаного із російським олігархом Абрамовим, фактично вичавили через недалекоглядність. Ані Тарута, ані хтось із його партнерів, не зрозуміли простої донецької схеми – вугілля-кокс-метал, то ж їхнім заводам доводилося купляти сировину за величезні гроші, що погано відбивалося на прибутку. Після початку війни і без того скрутне становище групи "Індустріальний союз Донбасу", часткою якої володіло кілька бізнесменів, значно погіршилося. Банально грошей на підтримку бізнесу не вистачало через погану економічну модель. Єдиним заводом, який ще працював більш-менш стабільно та був на підконтрольній Україні території, був Дніпровський металургійний комбінат. Туди, до речі, у великих розмірах постачав сировину саме завод з Алчевська та підприємства Метінвесту (у борг здебільшого). Але грошей на оплату коксу від Ріната Леонідовича не вистачало, аж тут (та-дам!) блокада Донбасу, що її зробили Семенченко із Парасюком.\nНовини України Новини Росії Новини політики Публікації Війна на Донбасі Новини Луганська Новини Донецька Рінат Ахметов Металургія Новини news Сергій Тарута


Львівське сміття возитимуть на Вінниччину? | Новини Львова\nЛьвівське сміття возитимуть на Вінниччину?\n17 Лютого, 10:07\nКомісія Вінницької обласної ради з питань житлово-комунального господарства, енергоефективності та енергозбереження шукає можливість прийняти зі Львова тверді побутові відходи для захоронення. Про це Львівському порталу повідомили у прес-службі ВОР.\nЗа даними відомства, на засіданні постійної комісії Вінницької обласної ради з питань житлово-комунального господарства, енергоефективності та енергозбереження прийнято рішення звернутись до Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації з проханням надати на розгляд постійної комісії обласної Ради інформацію щодо наявних у Вінницькій області сміттєзвалищ.\n«Комісія шукає можливість, за погодженням із громадою визначеного населеного пункту, прийняти зі Львова тверді побутові відходи для захоронення», – йдеться у повідомленні.\nВідповідне рішення було прийняте після отримання звернення Львівського міського голови Андрія Садового щодо часткового захоронення твердих побутових відходів на території Вінницької області.\nНагадаємо, що Володимир Гройсман вимагає реальний план дій із рекультивації Грибовицького сміттєзвалища і надав Садовому шість місяців для зведення нового сміттєпереробного комплексу. Також відомо, що новий полігон для львівського сміття створять на Яворівщині.\nПісля візиту прем’єр-міністра України Володимира Гройсмана на Львівщину голова Львівської ОДА Олег Синютка видав розпорядження про передачу ділянки у Яворівському районі на баланс ЛКП «Збиранка».\nЗгодом львівська мерія почала «крути носом» перед подарованою землею на Яворівщині… За даними експертної групи стало відомо, що територія «Сірки» не підходить під сміттєпереробний комплекс.\nВарто також нагадати, що до моменту Грибовицької трагедії Львів відмовив 43 інвесторам у будівництві сміттєпереробного заводу.\nОкрім того відомо, що коло підприємств, які хочуть будувати сміттєпереробний завод на Львівщині, звузилось до трьох. Заслужений артист України чи товариш Садового – хто буде будувати сміттєпереробний завод на Львівщині?\nНаступна публікація На автодорогах Львівщини чергують 49 одиниць техніки, – ЛОДА\nПопередня публікація Плани на вихідні: що робити у Львові\nПоблизу річки на Львівщині зникла 4-річна дитина


ЗАТ КПМГ, компанія, зареєстрована згідно із законодавством Російської Федерації і є частиною групи K MG Europe LL; член мережі незалежних фірм KPMG, що входять в асоціацію K MG International Cooperative («K MG International»), зареєстровану за законодавством Швейцарії. Всі права захищені.\nK MG, логотип K MG і слоган «cutting through complexity» є зареєстрованими товарними знаками асоціації K MG International. Асоціація K MG International Cooperative («K MG International») зареєстрована за законодавством Швейцарії.\nФірми — члени мережі незалежних фірм KPMG входять в асоціацію K MG International.\nK MG International не надає професійних послуг клієнтам.\nЖодна з фірм — членів мережі KPMG не має повноважень зв’язувати зобов’язаннями перед третіми особами K MG International або будь-яку іншу з фірм — членів асоціації KPMG, так само як і K MG International не має права зв’язувати такими зобов’язаннями жодну з фірм — членів мережі KPMG.\n« Як доглядати за рибками?\nЧи корисно пити коньяк? »


Чому німіють руки ночами\nГлавная/Неврологія/Чому німіють руки ночами\nЩо називають онімінням руки в нічний час? Багато знайомі з тим неприємним почуттям, коли прокидаєшся вночі від болю в руці, починаєш ворушити пальцями, кистю і з'являється інтенсивне поколювання, яке в кінець кінців проходить, але залишає після себе дискомфортний відчуття в верхньої кінцівки — саме це і називається онімінням.\nОсновною причиною такого стану лікарі називають порушення кровообігу у верхніх кінцівках, але існує кілька факторів, які можуть спровокувати оніміння рук по ночах.\nНа який подушці ми спимо\nСаме неправильно підібрана подушка є найчастішою причиною оніміння рук по ночах. Зазвичай люди віддають перевагу великим подушки — на них і спати м'яко, і підкласти таку під голову під час перегляду телевізора або читання книги можна. Але саме велика подушка сприяє сильному вигинання шийних хребців, що і порушує кровопостачання нервів, розташованих в шийному відділі хребта. А адже саме вони «відповідають» за нормальне функціонування верхніх кінцівок.\nВиправити становище і позбутися від оніміння рук по ночах досить просто — потрібно всього лише змінити подушку. Бажано придбати або подушку малих розмірів, або спеціальне ортопедичне. У чому переваги ортопедичних подушок:\nпід шиєю сплячого розташовується валик, який утримує шийні хребці в нормальному положенні;\nза валиком розташовується невелике заглиблення — голова в такому положенні не провокує зайву напругу в хребетному стовпі і взагалі у всьому організмі;\nортопедична подушка забезпечує нормальне функціонування системи кровопостачання організму, в тому числі і верхніх кінцівок.\nЯк тільки буде здійснена зміна подушки, проблеми оніміння рук по ночах зникнуть.\nНавіть якщо подушка для сну підібрана грамотно, німіти руки ночами можуть і через неправильну позу сплячого. Перш за все, це носиться до любителям відпочивати ночами з закинутими руками за голову — перетискаються нерви і судини, що і провокує порушення кровообігу у верхніх кінцівках. Ще один нюанс — деякі люблять спати на боці, піднявши при цьому одну руку вгору і закинувши її за голову. Такий стан теж провокує недостатність кровопостачання нервів шийного відділу хребетного стовпа, що і призводить до оніміння руки.\nЩо потрібно робити в такому випадку: необхідно привчити свій організм спати в іншому положенні — німіти руки ночами не будуть, якщо людина спить на спині з витягнутими вздовж тулуба руками, на боці з руками під особою, на животі. Як тільки поза під час сну буде змінена, німіти руки відразу перестануть.\nВарто знати і те, що до оніміння рук під час нічного відпочинку може привести незручний одяг — тісний, з вираженими швами, з тугими манжетами. З цієї ж причини лікарі настійно рекомендують знімати на ніч наручний годинник, декоративні браслети.\nЯкі хвороби можуть привести до оніміння рук по ночах\nЯкщо правильно підібрана подушка, піжама не обмежує тіло і поза під час сну грамотна, але руки все одно німіють ночами, то варто звернутися до фахівців і пройти повне обстеження — нерідко причиною такого стану є хвороби.\nМожливі причини оніміння рук по ночах: \nСиндром зап'ястного каналу (тунельний синдром) . Що відбувається: між сухожиллями м'язів і кістками зап'ястя здавлюється серединний нерв, а результатом є оніміння пальців кисті, що супроводжується інтенсивним болем. Найчастіше синдром зап'ястного каналу діагностується у людей, професійна діяльність яких пов'язана з регулярним / постійним згинанням / разгибанием кисті (наприклад, художники, скрипалі).\nОстеохондроз . Німіти руки ночами можуть і на тлі остеохондрозу, якщо цей патологічний процес локалізується в шийному відділі хребта. Причому, механізм розвитку проблеми ідентичний тому, який відбувається у спокійному стані на великій подушці або в неправильній позі: корінці нервових закінчень перетискаються і практично не забезпечуються кров'ю, що призводить до порушень функціональності спинномозкових корінців. Розпізнати остеохондроз шийного відділу хребетного стовпа легко за присутністю хрускоту в шиї при повороті голови, болі в шиї і періодично виникають головних болів нез'ясованої етіології.\nПорушення кровообігу хронічного характеру . Такий стан може розвинутися на тлі багатьох захворювань — наприклад, гіпертонічна хвороба, ішемічна хвороба серця, цукровий діабет, анемія та інші. Як пояснити механізм розвитку даного стану в такому випадку? При підвищеному вмісті глюкози в крові відбувається руйнування, патологічна зміна структури стінок судин, що і призводить до порушення кровопостачання. А ось при захворюваннях серця страждає насосна функція головного органу — кров вже не повноцінно наповнює судини.\nКрім цього, німіти руки ночами можуть і при гіповітамінозі (нестача вітаміну В ), і при запальних захворюваннях нервів, і на тлі дегенеративних змін в судинах і нервах.\nв будь-якому випадку, справжню причину оніміння рук по ночах зможе встановити тільки лікар після обстеження пацієнта — самостійно діагноз поставити не вийде. Не варто ігнорувати розглянутий синдром — він може свідчити про серйозні проблеми зі здоров'ям.\nНевралгія трійчастого нерва: симптоми і лікування, діагностика


Один із районів Росії хоче відокремитися від країни - ЗНАЙ ЮА\n19 березня 2019, 21:54\nОдин з районів Росії хоче вийти зі складу країни та приєднатися до іншого автономного округу. Про таке бажання заявили жителі Олександрівського району в Томській області через те, що влада не займається його інфраструктурою.\nЖителі цього району висловили бажання приєднатися до Ханти-Мансійського автономного округу (ХМАО). Олександрівський район посідає третє місце в регіоні з видобутку природних ресурсів. Однак кошти з його реалізації йдуть не в місцевий бюджет, а в бюджет РФ. У свою чергу влада Томської області нічого не робить для благоустрою життя.\nАвтором такої ідеї став юрист Максат Бердигожаєв. він переконаний, що відділитися можливо й це не суперечитиме російським законам. Найвагомішою причиною відділення він вважає те, що лікарні округу відмовляються лікувати мешканців Томської області. Водночас знайти вузького медичного фахівця жителям Олександрівського району за місцем проживання неможливо ‒ їх там немає.\n"Влада давно на нас забила. Референдум і перехід у ХМАО років зо три тому активно обговорювалися, потім розмови стихли. Зараз, на фоні загальної несправедливості з пенсійною реформою, зростанням цін і зменшенням зарплат, обурення людей зростає, і про відділення від Томської області заговорили знову", ‒ анонімно поділилася місцева жителька.\nЖінка також заявила, що не вірить у реальність відокремлення, але так вони принаймні зможуть привернути увагу до проблем регіону. Одним із прихильників референдуму також став терапевт Володимир Сотников, якого декілька років тому звільнили з лікарні за його активну позицію захисту хворих. Повернутися до роботи він зміг тільки після перемоги в судовій справі.\n"Головна причина, за якою люди хочуть референдуму і змін – це несправедливість. Наш район багатий нафтою і газом, але після відрахувань у бюджет нам повертаються копійки. В автономних округах повернення до місцевого бюджету набагато вище", ‒ пояснив Сотников.\nВлада Олександрівського району бажання жителів відокремитися не підтримує. Прихильників референдуму вони звинувачують у тому, що вони хочуть тільки "лаяти владу, але не працювати".\n"Був район у Томській області – тут він і повинен залишитися. Я знаю, хто пропонує референдум – це "Альянс лікарів" і "Народний контроль". Там люди лають владу, але працювати вони не хочуть ‒ тільки критикувати. Тому вони взагалі не повинні вести мову про референдум", ‒ заявив заступник голови Олександрівського району Віктор Мумбере.\nНа його думку, всі, кому хочеться жити в ХМАО, "нехай їдуть і живуть". Однак можливість референдуму Мумбере не заперечує, якщо він пройде відповідно до закону.\nНагадаємо, що Путін нафарширував окупований Крим зброєю для ураження будь-якої точки Європи.\nЯк повідомляв портал "Знай.ua", путінські кати готують 22 українських моряків до принизливого експерименту: тортури та знущання.\nТакож "Знай.ua" писав, що блогер спрогнозував сумну долю Криму, люди звіріють від безвиході.\nТеги: Росія референдум Томськ


Роль заліза в організмі | Питання? Ми знаЄмо! - Тести, обзори, поради.\nУ людському організмі присутній до чотирьох грамів заліза. Це не так вже й багато, однак, ці грами відіграють життєво важливу роль. Залізо бере участь у синтезі гемоглобіну, знешкоджує речовини чужорідного походження, які потрапляють в організм.\nЗалізо надходить в організм через їжу. З шлунку воно зберігається в гемоглобіні, селезінці, печінці, кістковому мозку. При недостатньому надходженні заліза в організм, він починає використовувати свої запаси. Саме тому, недолік заліза в організмі відчувається не відразу. Проте з часом такий недолік позначається на зовнішньому вигляді людини: блідне обличчя, випадає волосся, шаруються нігті, шкіра починає лущитися, істотно знижується імунітет. Також можуть змінитися смакові якості. Організму хочеться з'їсти сирого фаршу, або відкусити шматок крейди.\nПри виявленні таких симптомів рекомендується подбати про запаси заліза в організмі. Для цього потрібно включити в щоденний раціон продукти, багаті залізом. Сюди відноситься печінка тварин, гречана і вівсяна крупи, горох, квасоля, кукурудза, яблуко. Такі продукти рекомендується вживати з овочами, в яких міститься вітамін С. Саме цей вітамін сприяє хорошому засвоєнню заліза.


Декабрь 7, 2019 @ 11:00 - 18:30 | 1000-2000\nTEDxKyivWomen 2019: Сміливі+виняткові!\nВони не бояться викликів. Вони не зупиняються після невдач. Вони часто діють не завдяки, а всупереч. Вони 一 сміливі та виняткові натхненниці й натхненники. Вони 一 це кожна та кожний із нас!\nВже 7 грудня ми зберемося заради ідей, що варті поширення від українських спікерок, та одними з перших почуємо трансляцію виступів цьогорічної глобальної конференції TEDWomen, що проходитиме в Каліфорнії.\nПодія у форматі TEDxWomen охоплює не лише тему гендерної рівності. Ви почуєте виступи інноваторок, які сміливо кидають виклик найактуальнішим проблемам сучасності в абсолютно різних сферах, діляться своїми досягненнями та мотивують своїми прикладами до нових звершень.\n#TEDxKyivWomen2019 — це:\n🔹найсвіжіші ідеї варті поширення: захоплюючі виступи українських спікерок офлайн та трансляція глобального TEDWomen з Каліфорнії,\n🔹платформа для знайомств, обміну думками, відкриттів та колаборації,\n🔹місце натхнення та місце вільне від стереотипів, адже всі ми маємо право реалізовувати власний потенціал та бути ким захочемо.\nOlya Makar — координаторка руху «Молодь за мир» в Україні. Ольга більше десяти років допомагає безпритульним. Навіть у такій справі, як допомога безпритульним, вистачає стереотипів. Наприклад, що допомагати бідним ─ суто жіноча справа, і чоловікам тут не місце. Або що чоловіки не можуть просити про допомогу чи виглядати слабкими. Якось бездомна, почувши, що Ольга збирається одружитися запитала: «То ти більше не будеш до нас приходити?», ─ у цій фразі цілий букет традиційних уявлень про ролі жінок та чоловіків, та про сімейне життя.\nMaryna Khromykh — громадська діячка та учасниця ініціативи Хто замовив Катю Гандзюк? Вона розбудовує згуртованість в суспільстві та бореться з байдужістю щодо суспільно значимих питань.\nІрина Славінська — засновниця ДонорUA та керівниця відділу донорства та безпеки крові у Центрі громадського здоров’я України. Її діяльність спрямована на популяризацію безоплатного і добровільного донорства в Україні.\nЗапрошуємо усіх надихатися досягненнями жінок та дівчат з усього світу і генерувати ідеї для подолання викликів сьогодення!\nвдохновение, выбор редакции, успешная женщина


Польсько-німецький проект «Наші діти» в Україні\n29 червня 2011, 17:30\nБогдан (4 роки) – він з родини, що позбавлена батьківських прав\nКиїв – В Україні близько 9 мільйонів дітей, із них майже сто тисяч – це діти-сироти та ті, що позбавлені батьківської опіки. Тим часом, лише третина маленьких безбатченків підлягає усиновленню – такі особливості українського законодавства. Допомогти Україні у реформуванні системи опікунства та усиновлення, поширити відповідний європейський досвід ставить за мету проект «Наші діти», який здійснюють фахівці з України, Польщі й Німеччини у Києві.\nБогданові чотири роки, він із родини, що позбавлена батьківських прав. Про себе розповідає: «Мені 4 рочки, я у цьому домі живу ще з двома сестричками». Таких, як Богдан та дві його молодші сестри, у київському дитбудинку сімейного типу «Наші діти» ще 15.\nЖивуть соціальні родини у комфортних, добре обладнаних квартирах у невеликому, затишному будинку в одному з житлових масивів Києва. Будинок спроектувала волонтер проекту, архітектор Лариса Скорик; меблі та техніка – подарунки від німецьких та українських бізнесменів. Молодші діти відвідують найближчий дитячий садок, старші навчаються у середній школі, що розташована неподалік.\nКерівники проекту просять журналістів не розпитувати дітлахів про їхнє минуле: багато хто з маленьких учасників проекту «Наші діти» пережив чимало страждань…\nСоціальні родини: європейський досвід\nПерш ніж створити соціальну родину, потенційні батьки проходять справжній відбір. Ті, хто залишається у проекті, навчаються під керівництвом психологів, педагогів, соціальних працівників. У проекті «Наші діти» до роботи з майбутніми батьками долучаються фахівці з Польщі та Німеччини, які мають досвід роботи з соціальними родинами та у дитбудинках сімейного типу, каже правник, волонтер проекту Андрій Піддубний.\nКерівник проекту доктор Барбара-Марія Монгайм називає створення будинку сімейного типу першим кроком до здійснення проекту «Наші діти»: адже у планах – підготовка соціальних працівників та волонтерів у різних містах України, співпраця з всеукраїнськими та місцевими інститутами влади для реформування системи опіки над дітьми-сиротами.\n«Наші діти» – це гарний проект, який допомагає дітям і надає підтримку реформам у соціальному секторі України. Ми – партнери української влади, консультанти, які мають європейський досвід і передають його українцям, – зазначає доктор Монгайм. – Я не підтримую ідею Прем’єр-міністра Азарова розширювати державні дитячі будинки – це не відповідає ні інтересам дитини, ні вимогам суспільства. Тож ми сподіваємось достукатись до сердець українських парламентарів та урядовців з тим, щоб вони підтримали соціальні родини і систему дитбудинків сімейного типу».\nУкраїнські дитбудинки у стані реформ\nУ сучасній Україні соціальне сирітство, безпритульні діти – відголосок радянських часів та перших років Незалежності.\n«Стару радянську систему дитячих будинків та інтернатів частково зруйновано, але самі дитбудинки та державні сиротинці так і залишились донині. Навіть за умов державного фінансування (хоча виділених із бюджетів різних рівнів коштів не вистачає), ці установи не змінилися зсередини: відсутня належна увага персоналу до кожної дитини, і не лише тому, що працівники цих закладів ще з старої радянської генерації, а тому, що вони не мають належних умов для праці та виховання і просвіти дітей», – вважає київський психолог Ірина Жданова.\nНа її думку, європейський досвід реформування системи виховання сиріт, перехід на систему соціальних родин – вельми корисний та актуальний для України.\nУкраїнська сторона вивчає відповідний досвід своїх західних сусідів, у першу чергу – Польщі. Саме у цій країні реформування системи опіки та утримання дітей-сиріт, створення соціальних родин дозволило повернути маленьких безбатченків у сім’ю та суспільство, каже співголова правління Всеукраїнської «Служби захисту дітей» Людмила Волинець. За її словами, і у Польщі, і в Україні поява соціальних родин та дитбудинків сімейного типу дозволили тисячам дітей відчути любов батьків, а отже – стати щасливими.\n«Європа має стати більш прихильною до дітей» – учасники міжнародної конференції\nДонецьких сиріт вчать жити самостійно


Проза - Тамара Швець - Притча про заховане щастя - Поетичні майстерні\nПритча про заховане щастя\nЯкось раз боги, зібравшись, вирішили розважитися. Один з них сказав: - Давайте що-небудь відберемо у людей? Після довгих роздумів інший вигукнув: - Я знаю! Давайте заберемо у них щастя! Проблема тільки в тому, куди його сховати, щоб вони не знайшли. Перший сказав: - Давайте сховаємо його на вершині найвищої в світі гори! - Ні, пам'ятай, що у них багато сил, хтось зможе піднятися і знайти, і якщо знайде один, всі інші відразу дізнаються, де щастя, - відповів інший. Тоді хтось висунув нову пропозицію: - Давайте сховаємо його на дні моря! Йому відповіли: - Ні, не забувай, що вони цікаві, хто-небудь зможе сконструювати апарат для підводного плавання, і тоді вони обов'язково знайдуть щастя. - Сховаємо його на іншій планеті, подалі від Землі, - запропонував хтось ще. - Ні, - відхилили його пропозицію, - пам'ятай, що ми дали їм достатньо розуму, коли-небудь вони придумають корабель, щоб подорожувати по світах, і відкриють цю планету, і тоді всі знайдуть щастя. Найстаріший бог, який протягом усієї розмови зберігав мовчання і тільки уважно слухав виступаючих, сказав: - Я думаю, що знаю, де потрібно заховати щастя, щоб вони його ніколи не знайшли. Всі повернулися до нього зацікавлені і запитали: - Де? - Сховаємо всередині них самих, вони будуть так зайняті його пошуками зовні, що їм і в голову не прийде шукати його в собі. Всі боги погодилися, і з тих пір люди витрачають все своє життя в пошуках щастя, не знаючи, що вони сховане в них самих.\nПереклала на українську мову 2.07.18 18.30\n"Притча про щастя і нещастя "\n"Притча про любов і щастя "\nДата публікації 2018-07-13 08:07:45\nАвтор востаннє на сайті 2019.02.20 11:11\nExecuted in 0.4049 seconds


«Військовий» Держбюджет-2014: на перевірки заборона — податківцям імунітет. Бухгалтерський тиждень, № 32, Серпень, 2014 | Factor\n«Військовий» Держбюджет-2014: на перевірки заборона — податківцям імунітет\nЗакон України від 31.07.14 р. № 1622-VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік»\nСерпень стартував доволі «насичено». На тлі багатьох обговорюваних змін до ПКУ скромно виглядають поправки в Законі про держбюджет на 2014 рік.\nЗакон, що коментується, перерозподілив прибуткову та видаткову частину держбюджету в умовах непростої воєнної ситуації в країні та прописав особливі «воєнні» правила дії.\nТак, важкі настали часи, але в цій бочці дьогтю є й ложка меду.\nПриємний момент: протягом серпня — грудня 2014 року всі контролюючі органи (окрім Держфіскальної служби — вона ж у минулому Міндоходів) можуть перевіряти підприємства, установи, організації та фізичних осіб — підприємців тільки з дозволу КМУ або за власним бажанням (заявкою) госпсуб’єкта. Отже, контролери тепер явно рідше стукатимуть у ваші двері. Зверніть увагу: перевірок податківців (Держфіскальна служба) цей мораторій, на жаль, не стосується. Вони можуть перевіряти госпсуб’єктів за звичайними правилами, підставами та у звичному режимі.\nЩе одна «воєнна» правка. В умовах «урізаного» бюджету Кабміну доручили затвердити особливий порядок індексації грошових доходів населення на 2014 рік. Вочевидь, скоро вийдуть у світ нові правила індексації доходів в умовах кризи (нова ст. 64 Закону про держбюджет). Про їх появу ми своєчасно повідомимо.\nПобіжно із Закону про держбюджет на 2014 рік викреслили всі згадки про екоподаток за утилізацію знятих з експлуатації транспортних засобів. Нагадаємо: утильзбір, що прожив недовго, скасували з 18.04.14 р. (подробиці знайдете у «БТ», 2014, № 17, с. 6 і № 23, с. 6).\nЗакон є чинним з 03.08.14 р.\nТеги держбюджет перевірки


Ворота, хвіртки, ворта орні, відкоти ворота, секційні ворота, хвіртки металеві Ковинєв, купити, замовити (Київ, Україна)\nВорота є невід'ємною частиною зовнішнього вигляду Вашої оселі.\nВони можуть бути повністю суцільнометалевими з накладними кованими прикрасами, які додадуть солідність і значимість всієї конструкції.\nУ нас Ви можете замовити ворота різних типів і конфігурації:\nРозпашні складаються з двох стулок, що відкриваються назовні або всередину. До їх переваг можна віднести простоту монтажу та експлуатації, доступну ціну. Ширина їх може перевищувати 6 м., а ось висота може бути практично будь-якою.\nВідкатні ворота в вигляді полотна, що зрушується вліво або вправо. Слід врахувати, що ліворуч або праворуч від них простір повинен бути вільним. Ширина вільного простору повинна в півтора-два рази перевищувати ширину прорізу. Якщо з боку відкату розташований схил або звивистий паркан, то даний вид конструкції не можна встановлювати. Відкатні ворота мають наступні переваги. Необов'язково чекати їх повного відкриття, рух автомобіля може починатися, як тільки звільниться отвір достатньої ширини. В стовпи можуть бути вмонтовані фотоелементи, для того, щоб конструкція не закривалася, поки в отворі знаходиться який-небудь об'єкт. Ширина прорізу може становити 12 м.\nСекційні ворота нагадують відкатні, але полотно в них підніметься вгору, завдяки чому в гаражі більше вільного місця. Конструкція не боїться холоду і снігових заметів, дуже зламостійкі, можуть встановлюватися в отворі будь-якого розміру.\nНаші фахівці допоможуть Вам підібрати ворота згідно Вашим запитам, з огляду на всі Ваші побажання.\nЦіна воріт залежить від складності виготовлення, товщини металу, що використовується для виготовлення воріт.\nМи надамо Вам каталог воріт і хвірток, за яким Ви зможете вибрати собі той виріб, який сподобається саме Вам.\nНаші ворота стануть надійною перешкодою від цікавих очей і непрошених «гостей»!\nТакож Ви можете замовити садові хвіртки металеві, зварні та ковані, з профнастилом і куванням, можливі й інші варіанти.\nВорота гаражні від 500 грн.за 1 м²\nВорота відкатні від 600 грн за 1 м²\nВорота садові від 500 грн за 1 м²


На Сумщині водія засуджено за нетверезу смертельну ДТП | Магнолія-ТВ\nНа Сумщині водія засуджено за нетверезу смертельну ДТП\nПодія сталась 18 жовтня 2014 року близько 20:40 год. на автодорозі Суми-Полтава. Водій, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21154», рухався із с. Чернеччина до м. Охтирка. На пасажирському сидінні перебував товариш водія. На 82 км автодороги водій не впорався з керуванням, з’їхав на узбіччя дороги, від чого автомобіль перекинувся. Внаслідок ДТП водій отримав легкі тілесні ушкодження, а пасажир загинув на місці.\nЗа вироком Охтирського міськрайонного суду обвинуваченого та засуджено до 4 років та 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на 3 роки.\nВодночас його взято під варту в залі суду.\nТеги: ДТПсмертельна ДТПДТП смертьДТП прокуратураДТП судвирок суду\nНа Тернопільщині необачний мотоцикліст врізався у мікроавтобус. ФОТО\nДорожньо-транспортна пригода, в якій травмувався мотоцикліст, сталась у селі Дзвинячка Борщівського району. За попередніми даними, 20...\nВнаслідок ДТП на Львівщині трагічно загинула маленька дитина\nДорожньо-транспортна пригода сталася близько 17:00 на автодорозі Львів - Луцьк в селі Колоденці, Кам'янка-Бузького району. Як встанов...\nМожливих свідків потрійної ДТП розшукує поліція Миколаївщини\n21 серпня близько 23:45 на трасі Р-06 біля селища Білоусівка Вознесенського району Миколаївської області відбулась ДТП за участю автомоб...\nВ Очакові під час ДТП постраждали жінка та четверо дітей. ФОТО\nБлизько 10:30 у м. Очаків по вулиці Суворова відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Mercedes-Benz під керуванням 3...\nПодія сталася на автодорозі «Київ - Харків», поблизу села Супрунівка Полтавського району. 47-річний водій вантажного автомобіля «Рено...