ПЕЙЗАЖ У РОМАНІ ЛЕРМОНТОВА “ГЕРОЙ НАШОГО ЧАСУ” Познайомившись із композицією роману “Героя нашого часу”, що незвичайна й складна, мені хотілося б відзначити художні вартості роману. У лермонтовского пейзажу дуже важлива особливість: він тісно пов’язаний з переживаннями героїв, виражає їхні почуття й настрої, весь роман проникнуть глибоким ліризмом. Звідси й народжується жагуча емоційність, схвильованість описів природи, що створює відчуття музикальності його прози. Сріблиста нитка рік і ковзний по воді блакитнуватий туман, що тікає в тіснини гір від теплих променів, і блиск снігів на гребенях гір точні й свіжі фарби лермонтовской прози дуже достовірні. В “Бэле” нас захоплюють правдиво намальовані картини вдач горців, їхній суворий спосіб життя, їх бідність\nЛермонтов пише: “Сакля була приліплена одним боком до скелі, три мокрі щаблі вели до її дверей. Навпомацки ввійшов я й натрапив на корову, я не знав, куди подітися: отут бекають вівці, там гарчить собака”. Важко й невесело жив народ Кавказу, гноблений своїми князями, а також царським урядом, що, уважало їх “тубільцями Росії”. Показуючи тіньові сторони життя горців, Лермонтов співчуває народу\nВеличні картини гірської природи намальовані дуже талановито. Дуже важливо в розкритті образа Печорина художній опис природи в романі. У щоденнику Печорина ми часто зіштовхуємося з описом природи, пов’язаної з певними думками, почуттями, настроями, і це допомагає нам проникнути в його душу, зрозуміти багато рис його характеру. Печорин поетична людина, що жагуче любить природу, що вміє образно передати те, що бачить. Часто його думки про природу як би переплітаються з його думками про людей, осебе.\nПечорин майстерно описує природу ночі /його щоденник, 16 травня/ з її вогниками у вікнах і “похмурими, сніговими горами”. Іноді картиныприроды служать у нього приводом для думки, міркування, порівняння. Прикладом такого пейзажу є опис зоряного неба в повісті “фаталіст”, вид якого приводить його до міркувань про долю покоління. Висланий у міцність, Печорин нудьгує, природа здається йому нудної\nПейзаж і тут допомагає зрозуміти щиросердечний стан героя. Цьому служить опис схвильованого моря в оповіданні “Тамань”. Картина, що відкривається Григорію із площі, де повинна була відбуватися дуель, вид сонця, промені якого не зігрівають Печорина після дуелі, вся природа сумує. Таким чином, ми бачимо, що опис природи займає велике місце а. розкритті особистості Печорина. Тільки наодинці із природою Печорин випробовує найглибшу радість\n“Я не пам’ятаю ранки більше глибокого й свіжого!” викликує Печорин, уражений красою сонячного сходу в горах. До безкрайніх просторів моря, шуму хвиль спрямовані й останні надії Печорина. Порівнюючи себе з матросом, породженим і вирослої на палубі розбійницького брига, він говорить, що нудьгує по прибережному піску, вслухується в рокіт хвиль, що набігають, і вдивляється в далечінь, покриту туманом. Лермонтов дуже любив море, його вірш “Вітрило” перегукується з романом “Герой нашого часу”.\nБажаний “вітрило” шукає в море Печорин. Ні для Лермонтова, ні для героя його роману ця мрія не збулася: не з’явилося “бажане вітрило” і не умчав їх в інше життя, до інших берегів на останніх сторінках роману. Пгчорин називає себе й своє покоління “жалюгідними нащадками, що скитаются по землі без переконання й гордості, без насолоди й страху”. Чудовий образ вітрила це туга за життям, що не відбулося\nЧудесним пейзажем відкривається повість “Князівна Мері”. Печорин у щоденнику пише: “Вид із трьох сторін у мене чудесний”. Високо Лермонтова оцінив Чехов. Він писав; “Я не знаю мови кращого, чим у Лермонтова. У нього я вчився писати”.\nМова роману “Герой нашого часу” захоплював найбільших майстрів слова. “Ніхто ще не писав у нас такою правильною, прекрасною й благоуханною прозою”, говорив про Лермонтова Гоголь. Як і Пушкін, Лермонтов^ домагався точності і ясності кожної фрази, її отточенности. Мова роману це плід великої роботи автора над рукописами. Мова Печорина дуже поетична, гнучкий лад його мовлення свідчить про людину великої культури, що володіє тонким і проникливим розумом\nБагатство мови роману ґрунтується на особистому відношенні Лермонтова до природи. Він писав роман на Кавказі, природа надихала його. У романі Лермонтов протестує проти безцільного й бездумного життя, на яку приречене його покоління, і пейзаж допомагає нам зрозуміти внутрішній мир героїв. Добре зображені картини природи не тільки в романі “Герой нашого часу”, але й у його віршах. Знамените його вірш “Коли хвилюється жовтіюча нива”. Воно належить до шедеврів світового мистецтва\nВірш навіває смуток:Коли хвилюється жовтіюча нива, И свіжий ліс шумить при звуці вітерцю, И ховається в саду малинова слива Під тінню сладостной зеленого листка. У вірші “Батьківщина” ті ж смутні картини природи: Люблю вітчизну я, нo странною любов’ю…, Але я люблю за що, не знаю сам Її степів холодне молчанье, Її лісів безбережних колыханье, Розливи рік, подібні до морів. Вся творчість Лермонтова вплинуло на розвиток російської літератури. Знамениті пейзажі Тургенєва написані під впливом лермонтовской прози, деякі оповідання Толстого /”Набіг”/ нагадують реалістично зарисовані образылермонтова, із творчого досвіду Лермонтова виходив і Достоєвський, вплив Лермонтова позначилося на поетичній діяльності Блоку, обожнював Лермонтова і Єсенін\nИ мені хотілося б закінчити свій твір словами Маяковського: “До нас Лермонтов сходить, знехтувавши часи”.\n« РЕЦЕНЗІЯ НА РОМАН Ч. Т. АЙТМАТОВА “ПЛАХА” варіант 2\nДумка сімейна в романі Л. Н. Толстого «Війна й мир» »


ВІДВЕРТЕ ІНТЕРВ’Ю ДАНИЛА ГЕТМАНЦЕВА ПРО JURIMEX, АПР, РЕЙТИНГИ, КОНКУРС ДО ВЕРХОВНОГО СУДУ ТА СОЦМЕРЕЖІ | Асоціація податкових радників\nВІДВЕРТЕ ІНТЕРВ’Ю ДАНИЛА ГЕТМАНЦЕВА ПРО JURIMEX, АПР, РЕЙТИНГИ, КОНКУРС ДО ВЕРХОВНОГО СУДУ ТА СОЦМЕРЕЖІ\n- Даниле Олександровичу, ми не спілкувалися з Вами близько року. Як пройшов для Вас цей рік?\n- Цей рік був дуже непростим, сповненим подіями, перемогами та розчаруваннями. Ми багато чого пережили, багато досягли, багато ще чекає нас попереду.\n- Під «ми» Ви маєте на увазі команду Jurimex?\n- Так, звичайно. Я не думаю, що вже час підбивати підсумки 2017 р., проте вже зараз можна з упевненістю сказати, що нам вдалося зробити значний крок уперед. У нас з’явилося дві нові практики: практика IT-права (очолює Світлана Грищенко) і практика державно-приватного партнерства (очолює Юлія Коваль). Для мене дуже важливо, що до створення колективів практик ми не залучали фахівців ззовні, ми самі виростили їх в Jurimex. Скажімо, Юлія Ковальпрацювала у нас ще студенткою, а сьогодні є (без удаваної скромності) одним з найкращих фахівців у РРР. Також значно «наростили м’язи» практики, що існували у нас раніше. Тепер ми маємо 15 практик, які об’єднують понад 100 дипломованих юристів, що працюють у київському і 3-х регіональних офісах.\nВарто відзначити, що у 2016-2017 рр. нашій практиці міжнародного права вдалося успішно реалізувати два великих проекти зі Світовим банком та ЄБРР. Це дуже цікавий і корисний досвід, який ми використаємо в майбутньому. Також група юристів під керівництвом керівника нашої IP-практики Оксани Єфімчук успішно завершили надзвичайно складний і цікавий проект з All-Ukrainian Network of PLWH з розробки змін до патентного законодавства у сфері розгляду заявок на патентування лікарських засобів.\n- Ви приділяєте велику увагу міжнародному просуванню бізнесу.\n- Насправді, це необхідно. Наприклад, у цьому році (вперше після 2013 р.) ми повертаємося до практики проведення наших європейських семінарів для бізнесу. Перший такий захід заплановано провести восени в Мадриді. Вже сьогодні ми бачимо, що до нього є чималий інтерес з боку іспанців, хоча до нього залишилося ще 2 місяці. Тому я впевнений, що нам вдасться зібрати хорошу аудиторію потенційних інвесторів, розвіяти багато тих міфів, які поширюють про нас у світі.\n- Юристи компанії досить часто з’являються у новинах про прийняття того чи іншого законопроекту.\n- Так, і це тішить. Нас залучають до написання і роботи над низкою галузевих законодавчих актів. З осені минулого року ми розробили понад 30 законопроектів, 7 з яких були прийняті. Мені здається, що це непогана статистика для компанії, яка не спеціалізується на лобізмі. Тут потрібно звернути увагу на те, що наші фахівці працюють у різних сферах: від податкового права, до правового регулювання медицини; від реформування патентного законодавства, до докорінної зміни системи підтримки кінематографії. До слова, наш партнер Jurimex Марина Слободніченко активно залучена до роботи над медичною реформою.\n- Звичайно, є підстави для просування Jurimex у рейтингах юрфірм.\n- Ви знаєте, я ставлюся до рейтингів досить стримано. Так, Jurimex і багато наших фахівців визнані більшістю міжнародних юридичних рейтингів. За версією «Юридичної Газети» ми входимо до Топ-15 юридичних фірм. Однак рейтинги – це настільки суб’єктивний інструмент визначення місця компанії на ринку, що часто він не відображає реальної картини, а навіть заплутує. Ми самі з цим багато разів зіштовхувалися, коли шукали юридичні фірми в закордонних юрисдикціях. Часом дослідження нагадує самообман. Тому віднедавна ми вирішили обмежити свою участь у рейтингах, де правила проведення непрозорі або відсутня логіка ранжирування учасників. З цієї причини ми відмовилися брати участь у кількох українських юридичних рейтингах, заборонивши організаторам використовувати наш бренд. Сьогодні єдиний вітчизняний рейтинг, в якому ми беремо участь – це рейтинг, який проводить «Юридична Газета», оскільки методика, яка в ньому застосовується, не відрізняється від тих, що нам звичні щодо участі в подібних міжнародних проектах.\n- А які успіхи у гучного проекту Jurimex платформи Taxlink?\n- Про це я можу говорити нескінченно. Сьогодні платформа Taxlink – це одночасно унікальна інтерактивна платформа податкових знань, інформаційне агентство, зручна база взаємопов’язаних нормативних актів і рішень судів всіх рівнів, форма для засудження проектів нормативних актів, блог, постійно діючий податковий адвокат та багато-багато іншого. В нашій команді більше ніж 30 експертів з податків, не рахуючи експертів з митних процедур, пенсійного та трудового законодавства. На сьогодні в Taxlink вже понад 1000 резидентів – компаній та фізичних осіб, які довірили нам свої податкові справи. Ми можемо впевнено сказати, що у 2017 р. Taxlink став явищем у податковому житті країни. Нас знають, до нас прислухаються і нам довіряють, до того ж на усіх рівнях. Наприклад, показовим є те, що в цьому році ми провели кілька заходів для суддів адміністративних судів та отримали чудові відгуки й подяки. Для нас дуже важливо не підвести та виправдати отриманий від суспільства кредит довіри.\n- Хто сьогодні, якщо можна так сказати, є споживачем Taxlink?\n- Річ у тім, що проектом вдалося привернути до себе всіх, хто цікавиться податками. Коли ми запускали проект, то не могли собі уявити, що зацікавимо усіх: від студентів до бізнесменів, від депутатів і суддів до бухгалтерів. В цьому році нам вдалося розширити сферу інтересів Taxlink. Ми підключили митне, пенсійне та трудове право. Ці аналітичні блоки вже є у нас на платформі.\n- Ви не збираєтеся зупинятися? Що в планах у Taxlink?\n- Ні, ми не збираємося зупинятися на досягнутому. Ми лише на початку шляху. Водночас ми не збираємося заходити надто далеко. Скажімо, не відповідає концепту платформи аналіз кримінального або цивільного законодавства, крім норм, пов’язаних з фінансами. Тобто ми не збираємося повністю коментувати ГК або КК. Однак у цьому й наступному році ми поставили перед собою завдання повністю прокоментувати все фінансове законодавство, в тому числі бюджетне та банківське право. Думаю, на цьому ми зупинимося і перейдемо до більш глибокого відпрацювання законодавства інших країн, адже Taxlink – це міжнародний проект, а іноземного законодавства (на відміну від міжнародних актів) на платформі поки що не дуже багато.\nЗ абсолютно нового хочу відзначити освітній проект Taxlink. Ми будемо готувати на базі Taxlink (але із залученням сторонніх фахівців-практиків) податкових юристів. Річ у тім, що однією з основних проблема сьогоднішнього юридичного ринку є нестача кваліфікованих податкових юристів. Багато хто хоче ними бути, але не в силах самостійно зрозуміти й вивчити величезний масив правового і не лише правового матеріалу. Звідси юрист, який один раз оскаржив ППР (податкове повідомлення-рішення – прим. ред.), вважає себе податковим юристом. Тому ми вирішили створити Школу Taxlink, яка готуватиме кваліфікованих кадрів, повністю відповідаючи за результат. Навчання (крім членів Асоціації) буде платним. Разом з Асоціацією податкових радників ми вже розробили кваліфікаційні вимоги. Сертифікацію фахівців здійснюватиме універсальна міжнародна екзаменаційна мережа UENet.\n- Але ж це не перший освітній проект Taxlink?\n- Звичайно, ні. Наразі готується до друку передостання книга нашого податкового циклу науково-практичних посібників, присвячена оподаткуванню доходів фізичних осіб. Вже вийшло 6 книг. Це перше в Україні видання, яке охоплює правове регулювання всіх податкових відносин у країні. Остання книга серії про регулювання корпоративного податку нами заморожена до прийняття остаточного рішення стосовно дещо необдуманої ініціативи введення податку на виведений капітал. Крім того, широко відомі наші податкові студії, які ми проводимо в рамках Taxlink для всіх, у тому числі для студентів.\n- Асоціація податкових радників підтримує Вас у розвитку Taxlink?\n- Так, остільки Jurimex є генеральним партнером Асоціації. Асоціація нашими спільними зусиллями вже стала самодостатньою громадською організацією з чітко сформованими цілями та завданнями.\n- Чим може похвалитися Президент Асоціації податкових радників?\n- Хвалитися не люблю, але ми зробили дуже багато. У нас повністю сформований план щорічних заходів, який охоплює Осінній форум щодо непрямого оподаткування, Весняний форум щодо прямого оподаткування, два (осінній та весняний) заходи, присвячені аналізу практики правозастосування податкового законодавства адміністративними судами (ми проводимо його разом з НШСУ, ВАСУ та Асоціацією суддів адміністративних судів), для молоді – конкурс студентських робіт (восени) та судові дебати (навесні). Ще одним заходом є наш Міжнародний зимовий форум з трансфертного ціноутворення.\nОднак це не головне. Мені здається, головне – це те, що нам вдалося створити справжню згуртовану команду однодумців, яких об’єднує щось більше, ніж просто бізнес. Я дуже вдячний Павлу Ходаковському, віце-президенту Асоціації, Сергію Верланову, Наталії Блажівській, Олегу Рачуку, Ярославу Романчуку (нашому засновнику), Владиславу Соколовському, Антону Поляничку, а також багатьом іншим, хто став членом нашої злагодженої команди.\n- Ви брали участь у конкурсі до Верховного суду. Навіщо?\n- Лихий попутав (сміється – прим. ред.). Якщо чесно, і я про це говорив на співбесіді у ВККС, я вважаю, що неправильно просто дивитися на все, що відбувається в країні, критикувати, обурюватися, викладати гучні пости в соцмережах і при цьому не пропонувати нічого конструктивного. Мені здалося, що мої знання і рівень розуміння податкового права можуть бути корисними державі. Мені насправді є що запропонувати, адже я багато років займаюся науковою діяльністю, опублікував сотні статей, десятки книг, провів чимало виступів на міжнародних конференціях, маю досвід спільної роботи з провідними світовими вченими та науковими асоціаціями, з моєю безпосередньою участю створена одна з найкращих команд податкових юристів у країні. До того ж я викладаю студентам, а викладати фінансове право у нас не можна без критики як чинних законів, так і правозастосовчої практики. Всі розуміють, що критикувати закон і суд просто, набагато складніше щось зробити самому. Таким чином, напевно, просто аморально вчити дітей недосконалому праву, розміщувати пости у Facebook, не спробувавши щось змінити своїми силами. Я переконаний, що кожен, хто дійсно любить свою країну, повинен запропонувати свою допомогу там, де він може бути корисним. Тому я запропонував свої послуги державі, але вони виявилися не затребуваними. Совість чиста.\n- У багатьох виникли питання, коли доктора юридичних наук, професора, члена науково-консультаційних рад при ВСУ і ВАСУ, члена Європейської асоціації податкових професорів опустили з 8 місця в рейтингу за результатами першого етапу конкурсу на 34 на підставі прихованих «психологічних тестів». Не будете оскаржувати?\n- Я Вас розумію. Я переконаний, що прийде час, коли ці та інші питання постануть перед організаторами конкурсу. Однак я також розумію, що до Верховного Суду, незважаючи ні на що, пройшло дуже багато розумних, порядних і високопрофесійних людей. Ми не маємо права ставити під сумнів легітимність їх призначення. Ми повинні дати їм шанс змінити судову систему, навіть якщо більшість, можливо справедливо, висловлює сумніви в такій можливості саме через те, як проводився конкурс.\nРадбрух колись писав, що іноді принцип стабільності в праві, конкуруючи з принципом справедливості, може бути більш вагомим та визначальним. Це дуже важливо розуміти. Коли мова йде про інтереси всієї правової системи, всього суспільства, ми не маємо права говорити про інтереси окремої особи або осіб. На жаль, влада це усвідомлює не до кінця. Суспільство повинно мати дієздатний ефективний Верховний суд та ні на мить не сумніватися в його легальності та легітимності. Саме тому я не буду оскаржувати результати.\n- Але все ж прикро, адже Ви займали найвищу позицію в рейтингу серед не суддів. Як же можна мовчати?\n- Для нас із Вами (як для юристів, так і для всіх учасників конкурсу) важливо уникнути будь-яких сумнівів щодо справедливості, прозорості та чесності конкурсу. Згода на це, можна так сказати, «включалася» в умови конкурсу. Ми всі розуміли, хто проводить конкурс, тому не чекали чудес. Ми свідомо погодилися брати в ньому участь. Чого тепер нарікати? Я переконаний, що у колег, які пройшли до суду, вистачить мудрості та сил змінити нашу правову систему і без тих, хто не пройшов. Можливо, їм навіть вдасться зробити це краще, ніж якби ми були серед них. Конкурс пройшов. Результати встановлені. Верховний Суд сформований і цілком легітимний. Я також здобув для себе перемогу, отримавши, як Ви помітили, досить високі позиції за результатами тієї частини конкурсу, де щось залежало від мене.\n- А якби Вам довелося ще раз приймати рішення про участь у конкурсі, чи пішли б Ви спробувати вдачі?\n- Ви згадали про пости на Facebook. Мені завжди було приємно читати Ваші публікації, проте, наскільки я знаю, Ви вже не присутні в мережі. Чому?\n- Це одночасно і складне, і просте питання. Насправді, приблизно рік тому я просто видалив сторінку з Facebook зі значною аудиторією.\nЗ одного боку, соцмережа займає багато часу, «підсідаючи» на неї, ти втрачаєш щось більш важливе у своєму житті. Однак це не головний мотив, який спонукав мене піти. Головне – в іншому. Ось подивіться, все більше людей долучаються до соцмережі, обсяг інформації зростає. Як знайти потрібну або просто цікаву інформацію? Соцмережа допомагає в цьому та розробляє алгоритми, на підставі яких, судячи з твоєї активності, робить висновок про те, яка інформація для тебе є прийнятною, чим ти цікавишся більше, чим менше, і підставляє тобі те (інформацію людей, теми), чим ти цікавишся, фільтруючи інформацію. Твої «друзі» в мережі (старе слово, наповнене новим змістом) також отримують інформацію після такого ж фільтра. Якщо те, що ти розміщуєш, їм подобається, а те, що розміщують вони, подобається тобі, у Facebook створюється своєрідний вузьке коло, кокон (не мій термін), у межах якого невелика кількість людей спілкуються між собою, уявляючи, що спілкуються з усім світом. Тобто абсолютно добровільно створюються паралельні реальності, які можуть взагалі не перетинатися з реальним життям.\nДо того ж, живучи в соцмережі, ти намагаєшся подобатися своїй вузькій аудиторії, ти працюєш під неї, стаєш Facebook-залежним. Ти використовуєш ті прийоми й теми, які подобаються, навмисне уникаючи гострих кутів. В результаті – ти деградуєш. А якщо розміщувати матеріал у газеті або ЗМІ, то можна розраховувати на необмежене коло читачів, бути більш відвертим і правдивим.\n- Бути у Facebook і не бути в коконі неможливо?\n- Це жахливо, але факт. І найстрашніше те, що перебуваючи в мережі, ти втрачаєш не просто час, а й зв’язок з реальністю. Насправді, ми поки що не зрозуміли усієї згубності Facebook. Нам здається, що це прогресивно, коли чиновник сидить у соцмережі та безпосередньо спілкується з народом. Однак, бійтеся Бога, народу немає у Facebook, і вже точно народ – це не ваші симпатики, які лайкають пости. Люди з кокона можуть неадекватно оцінювати те, що насправді відбувається в реальному житті, адже їхнє коло замкнуте. Таким чином, рішення, які вони приймають, не можуть бути правильними, адже вони ґрунтуються на відфільтрованій інформації. Незабаром ми зрозуміємо, що чиновникам потрібно заборонити особисто спілкуватися у соцмережах, хіба що через секретарів.\n- Скажіть, Ви продовжуєте співпрацю з НДСЛ «Охматдит»?\n- Звичайно, вже понад 10 років я є членом Опікунської ради лікарні, а Jurimex веде найбільш складні питання, пов’язані з її функціонуванням і будівництвом на умовах pro bono. Крім того, за нашими правилами, члени Опікунської ради повинні бути благодійниками. Ми підтримуємо неонатологію. Якщо відкинути всю мішуру про соціально відповідальний бізнес, «Охматдит» – це те, що наповнює наше життя сенсом. Тому для нас це дуже важливий проект.\n- В рамках Jurimex Ви, як і раніше, приділяєте багато уваги вихованню молодих юристів?\n- Так, якщо не брати до уваги мою викладацьку діяльність, ми даємо можливість для роботи молодих хлопців, які хочуть і можуть працювати. З власного досвіду знаю, як нелегко отримати перше місце роботи, як важливо, щоб це місце роботи було «правильним», щоб людину відкрили, дали можливість зростати, а не використовували як кур’єра або секретаря. З огляду на це, 5 років тому ми запустили спеціальну програму для молоді, яка дає можливість ще студентом почати працювати, отримати досвід і знання та до закінчення навчання у ВНЗ вже бути хорошим фахівцем, розбиратися у професії та сформувати себе.\n- Що Ви можете порадити молоді? Як стати професіоналом і досягти успіху в юридичній професії?\n- Виховувати в собі юриста, тобто справжнього юриста, не ремісника, а художника – дуже непросто. Це щоденна важка праця, виховання в собі особливого ставлення до права не як до інструменту, а як до самодостатнього, складного явища, що об’єктивно існує в суспільстві та підкорює собі всі найбільш важливі відносини між людьми, що стоїть над іншими інститутами, в тому числі над державою (що в нашій країні з її глибокою позитивістської історією сприймається несерйозно). Це повага до права, яке проявляється, насамперед, у його знанні, але не тільки. Є кілька рівнів володіння правом: знання права, вміння його використовувати, застосовувати та здатність творити право. Вони відкриваються поступово і кожному по-своєму. До того ж вивчення права не припиняється ніколи! Мені хочеться вірити, що наша команда створює атмосферу, яка допомагає осягти всі ці рівні, розкрити чари права для кожного, хто насправді цього хоче.\nЩо потрібно від того, хто хоче стати юристом? Лише бажання і воля. Мені дуже подобається те, що колись сказав Любомир Гузар у відповідь на питання про те, як жити: «Працювати та молитися». Воістину просто і геніально! До цього я додав би ще дієслово «читати».\nОтже, працювати, читати та молитися. І все буде добре!


Фрідріх фон Візер (нім. Friedrich von Wieser, 10 липня 1851, Відень — 22 липня 1926, Бруннвінкель) — економіст, представник австрійської школи в політичній економії.\nЗ метою поглиблення знань з економіки продовжив її вивчення в університетах Гейдельберга та Лейпцига. У 1883 році отримав місце приват-доцента у Віденському університеті і захистив докторську дисертацію. Після публікації книги ньому. Ursprung und Hauptgesetze des wirthschaftlichen Werthes Карл Менгер рекомендував Візер до заняття посади професора в університеті Праги. Викладав в ньому до 1902 року. У Празі одружився з Маріаною Вольф. У 1903 році Менгер передав йому завідування кафедрою у Віденському університеті. Викладацька діяльність фон Візер переривалася лише один раз. У 1917—1918 рр. займав посаду міністра торгівлі Австро-Угорської імперії. У 1922 році пішов на пенсію, зберігши звання почесного професора.\n↑ а б Bell A. Friedrich von Wieser // Encyclopædia Britannica — Encyclopædia Britannica, Inc., 1768.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Фрідріх_фон_Візер&oldid=30885053\nОстаннє редагування: 28 лютого 2021, 07:25\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 07:25, 28 лютого 2021.


Унікальний Telegram-бот об’єднує аграріїв України | Журнал "АгроЕліта"\nГоловна > Новини > Унікальний Telegram-бот об’єднує аграріїв України\nВ Україні аграріїв з усіх регіонів країни об’єднає один Telegram-бот. Першими автоматизовану систему для спілкування від AGROPORT (@AgroportBot) отримають сільгоспвиробники й аграрні компанії Львівської, Вінницької, Херсонської, Хмельницької, Луганської та Харківської областей, що й стане першим етапом запуску регіональних клубів «Кращі аграрні практики».\nІнструмент покликаний вирішити одне з основних завдань — створення єдиного інформаційного каналу для всіх, хто працює або пов’язаний з аграрною галуззю. Telegram-бот об’єднає тільки перевірених операторів регіону.\n«Наприклад, львівські сільгосптоваровиробники, за бажання, можуть отримувати новини, анонси заходів і спецпропозиції виключно Львівської області. Учасники інших областей — за таким же алгоритмом. Для цього користувачеві достатньо в профілі заповнити три графи — зазначити регіон, вказати номер телефону та ім’я», — пояснює генеральний менеджер «Агропорт Україна» Дмитро Титаренко.\nЗа його словами, розміщувати або додавати новини та спецпропозиції зможуть тільки члени клубу, які пройшли ретельну перевірку ЄДРПОУ сервісом YouControl. Кожен учасник клубу також зможе ознайомитися з досьє будь-якого члена спільноти.\nЗа його словами, також Telegram-бот матиме й бізнес-партнерів у кожному окремо взятому регіоні за умови їхньої участі в регіональних форумах AGROPORT.\nФермери щоп’ятниці в Telegram-бот одержуватимуть консолідовану добірку регіональних новин за останній тиждень, щонеділі — пропозицію спланувати наступний тиждень з урахуванням найближчих подій, а щопонеділка — акційні пропозиції від компаній, які діють у регіоні.\nКрім інформаційної функції Telegram-бот виконуватиме ще й консолідовану функцію для прийняття рішень членами клубу. Для цього буде створено окремий розділ «Загальні збори», де учасники зможуть пропонувати рішення і голосувати за них.\nТакож вигідною опцією об’єднання Telegram-бот для аграріїв може бути можливість кооперації між учасниками клубу для здійснення спільних закупівель матеріально-технічних ресурсів і формування спільних експортних партій продукції.\nПершу презентацію бота проведуть у Музейно-культурному центрі «Львіварня» 27 лютого в рамках XIII форуму Agroport West Lviv 2020.\nУкраїнські аграрії зможуть розширити ринки збуту


Ото був феєрверк!\nУ новорічну ніч весела компанія, неабияк накльоцавшись за святковим столом, вирішила вийти на вулицю і запустити у небо хлопавки і ракети. Серед усього різноманіття феєрверків була одна «супер-ракета», яка повинна злітати у висоту до 30 метрів над землею.\nСпочатку висадили в повітря все, що було припасено з піротехніки. А на кінець залишили отой ласий шматок дійства. Обережно підпалили гніт, відійшли на належну відстань. Начебто все добре. Але чи то корпус гаківниці нахилився, чи воно так і повинно бути. Тільки ракета полетіла за зигзагоподібною траєкторією і потрапила точнісінько… на балкон сусіднього будинку! Але і це ще не все. Там двері виявилися чомусь відкритими, тож снаряд зненацька залетів до самої квартири!\nУпродовж кількох хвилин притихла компанія спостерігала, як мешканці квартири «танцювали» по кімнаті різні ритуальні танці, аж поки ракета нарешті не вибухнула!\nПравильно кажуть: немає нічого кращого, аніж петарда в салаті олів’є!\nПохолодало. Попереду вже маячать і новорічні свята. Господар частіше почав розпалювати дрова в печі, щоб зекономити на газі. І несподівано помітив, що хтось йому в цій справі допомагає. Потихеньку відбирає полінця скраєчку купи.\nВоно можна б собаку відв’язувати, аби поночі бігала. Тільки небезпечно, ще покусає когось.\nНедовго міркував господар над цією проблемою. Бо знайшов оригінальний вихід, щоб дізнатися про невідомого злодія. Узяв дриль, нависвердлював дірочок у кількох полінах, понапихав усередину пороху зі своїх мисливських запасів, та й склав їх на той бік, звідки дрова крадуться.\nНезабаром село облетіла звістка: у його сусіда грубу розірвало, аж цегла у вікна повилітала. Бігає той вулицями та й просить, хто може грубу полагодити. Холодно ж у хаті. А ось газом шкода палити, економний.\nВийшов господар на подвір’я та й питається в сусіда: «А що, гарно мої дрова горять?»\nЯка ж баба без морквини?\nДень 31 грудня був заповнений сімейними клопотами. Чоловік з самого ранку наряджав разом з дітьми ялинку, допомагав дружині прибирати в квартирі, бігав за покупками до магазину. А потім отримав ще одне завдання: знайти морквину для салату. З ним і зайшов до сусіда. Та швидко вирішити проблему не вдалося. Почалися розмови, спогади. Сусід запропонував підняти чарочку за минулий рік, потім ще одну, і ще…\nЦю ідилію перервала дружина. Вона дала гостю морквину, а чоловікові відро зі сміттям, щоб виніс на вулицю. А там - справжня краса. Діти ще вдень виліпили снігову бабу. Тільки вона стоїть без характерних деталей. Відсутні очі, ніс, капелюх.\nШкода стало чоловікам такого витвору. І вони щедро поділилися необхідним. Хто морквиною, хто порожнім відром з-під сміття. А що ж з очами? Кожний відірвав зі своєї куртки по ґудзику і приладнав їх там, де треба. Вийшла не баба, а справжня красуня!\nЧим все закінчилося? Одного «дизайнера» дружина вклала спати. Коли прокинувся перед Новим роком – чекала голка з ниткою, ґудзик і куртка. Іншому пощастило менше. Відправили шукати відро для сміття. А його шкода було знімати зі снігової баби. Виручив інший сусід, який поділився своїм, вже дірявим старим відром.\nОсь так зустріли люди новорічне свято. Коли стрілки годинника перетнули заповітну цифру «12», повиходили на вулицю і ще довго веселилися навколо гарної снігової баби.\nТо все для пива


Британка хотіла покарати чоловіка за зраду, а ще зробити ремонт на кухні, і їй вдалося поєднати ці два бажання так, що вони могли б увійти до підручника з помсти. Ремонт вийшов ексклюзивним і дорогим, хоча витрачатися на матеріали підступній дамі майже не довелося. Адже зрадник залишив їй не лише рану на серці, але і декілька доречних для нового дизайну речей, інформує Ukr.Media.\nЖителька Дербишира, Англія, показала, як помститися чоловікові-зраднику і по-новому прикрасити одразу усю набридлу кухню. Соня Бартон, 47-річна мати трьох дітей, упіймала свого чоловіка за зрадою, і він став колишнім. Чоловік пішов, а ось його платівки з записами Dire Straits, Hands Up, Paper Lace та іншого класикою британської рок-музики минулого століття залишилися.\nСоня 13 років жила у будинку, який покинув її чоловік, і їй захотілося змін в обстановці. Жінка вирішила повністю переробити кухню, і розпочала виконання робіт ще у жовтні 2018 року, поступово змінюючи кімнату так, як їй хотілося. Проєкт ремонту вона розробила сама і навіть виконала його самостійно. А ще розповіла, що витратила на нього 2500 фунтів стерлінгів — найбільшою витратою стала купівля п'яти тисяч маленьких квіточок, для прикрашання підлоги.\nПроте інший елемент декору купувати не довелося, адже ним стали ті самі рок-пластинки, які залишилися у Соні після колишнього чоловіка. Виявилося, що жінці вже давно хотілося зробити такий ремонт:\n"Ще коли я була заміжня, я хотіла, щоб пластинки були вмонтовані у підлогу, але чоловікові не подобалася ця ідея. І щойно ми розлучилися, я вирішила зробити це."\nТепер улюблені хіти колишнього лежать під її ногами.\nЖінка полюбляє яскраві кольори і хендмейд, тому над кухнею вона працювала з великим задоволенням. Ну а те, що тепер щоразу, коли вона йде поставити чайник на плиту або дістати щось із холодильника, під ногами знаходяться пластинки чоловіка-зрадника, — це просто приємний бонус.\n"Це мені подобається. Це змушує мене сміятися щоразу, коли я йду на кухню і бачу їх."\nРодині Соні та її друзям сподобався ремонт, і навіть ті, хто побачив нову кухню на фото та не дуже був вражений, подивившись на ці яскраві фарби на власні очі, перейнялися роботою жінки. Але найголовніше, що самій Соні ця кухня допомогла.\n"Я почуваюся щасливою, просто перебуваючи у ній. Коли я заходжу до неї, я завжди посміхаюся, незалежно від того, що у мене у душі."\nМожливо, поціновувачам класики року така помста і здалася трохи жорстокою, але сама жінка вже точно ні про що не шкодує. А зрадник ще легко відбувся, адже, коли справа стосується зради, дівчата можуть бути дуже винахідливими.\nРемонт Зрада Кухня Помста\nДівчина перетворила пусту кімнату в люксові апартаменти. І зробила вона це всього за 5 днів\nВи тільки подивіться, наскільки це гарно.\n27 Серпня 2019 19:53\nЖінка помстилася чоловікові за зраду. Тепер він буде шкодувати про це до кінця днів\nЖінки в люті - вони такі...\n1 Лютого 2018 22:54


Чому спостерігається чергування запору і проносу\nУ деяких випадках у людей спостерігається пронос, який дуже швидко змінюється запором. Таке чергування говорить про якийсь збій в організмі і вимагає консультації лікаря. Якщо у людини то запор, пронос – причини цього явища можуть бути різні, часом точно визначити діагноз без повного обстеження буває складно навіть фахівцю. Людини це взагалі збиває з пантелику, він не може зрозуміти, що ж з ним відбувається. Насправді причину необхідно шукати в процесах, які відбуваються постійно в травному тракті під час різних хвороб і відповідають за моторику кишечника.\nЗапор і пронос виникають з певних причин, вони самі по собі не вважаються хворобою, а можуть бути лише симптомами деяких захворювань. Понос може спостерігатися від одного до чотирьох разів за день, у цей період калові маси стають дуже рідкісними. При запорі ж, навпаки, сильно сповільнюється очищення кишечника, і дефекація може відбуватися один раз за кілька діб. Нормою вважається затримка випорожнення кишечника до доби, якщо дефекація відбувається рідше, то це свідчить про розлади травлення.\nДефекація від трьох разів на добу до трьох разів на тиждень, з майже однаковим часовим проміжком, говорить про хорошу роботу травного тракту.\nФахівці стверджують, що стану, коли запор та діарея одночасно, можуть сигналізувати про розвиток серйозних патологій в організмі. Основні захворювання, які проявляються такими симптомами, виглядають так:\nОнкологічні захворювання кишечника та шлунка.\nХронічні запальні процеси, які відбуваються в тонкій або товстій кишці.\nХронічні запори з одночасним прийомом проносних засобів.\nСлід пам’ятати, що такі стани, як закреп та пронос – це лише особлива реакція організму на деякі фактори. Такими сприятливими факторами цілком можуть стати харчові отруєння. Організм намагається самостійно позбавитися від потрапили в нього мікробів, що проявляється діареєю. А ось якщо почалося зневоднення внаслідок недостатності рідини, то спостерігається запор.\nОсновні фізіологічні фактори, які відіграють головну роль у чергування запору і проносу можна позначити так:\nПорушення прохідності кишечника через механічного перекриття просвіту чужорідним тілом або новоутворенням.\nПорушення прохідності в результаті збою в роботі перистальтики кишечника.\nВсі ці стани потребують допомоги лікаря, тому, не відкладаючи, треба звертатися в лікарню.\nСлід пам’ятати, що пронос може загрожувати людині зневодненням, а при запорі токсичні речовини отруюють весь організм. Такі стани вкрай небезпечні.\nДуже частою причиною того, що запор і пронос спостерігаються одночасно у дорослого або дитини, є хвороба роздратованого кишечника. Подібне захворювання може виявлятися у людей різного віку. При цій хворобі порушена моторика кишечника і патологічним змінам піддається в основному товстий кишечник.\nПершоджерелом цього стану вважаються дистрофічні зміни в стінках органу та найбільше до цієї хвороби схильні дорослі люди. Причин для розвитку цієї хвороби кілька, іноді вона починається із-за сукупністю факторів.\nчасті стреси на роботі і вдома;\nнезбалансоване харчування, коли в їжі недостатньо певних мікроелементів;\nчасте харчування напівфабрикатами та іншими шкідливими продуктами;\nнадмірне споживання алкогольної продукції і газованих напоїв;\nзловживання їжею, коли спостерігається хронічне переїдання.\nУ жінок є певна зв’язок між роботою кишечника і станом гормонального фону в організмі. Симптоматика гормонального збою у представниць прекрасної статі може проявлятися неприємними станами:\nЧасто виникає то пронос, запор.\nБіль внизу живота і в деяких м’язах.\nВідчуття неповноцінного спустошення кишечника.\nПрискорені позиви на низ.\nРоздратований кишечник нерідко є причиною депресивних станів у жінок різних вікових груп. У них з’являється почуття необгрунтованої тривожності, нудота і відсутній апетит. Зазвичай після спорожнення кишечника частина цих симптомів безслідно проходить.\nОсобливо часто чергування стільця спостерігаються у жінок в період клімаксу, коли відбувається повна гормональна перебудова в організмі.\nКоли у людини спочатку запор, а потім починається пронос – це говорить про хронічному ентероколіті. Таке захворювання характеризується порушенням секреторної функції кишечника, коли порушується моторика і погіршується засвоєння корисних речовин. Небезпечними наслідками ентероколіту може стати дистрофія або повна атрофія оболонок органу. Хвороба може тривати багато років. Першопричиною хвороби є погано пролікований гострий ентероколіт. Але потрібно враховувати, що чим довше триває хвороба, тим глибше уражається слизова частина кишечника.\nКлінічні ознаки ентероколіту проявляються нерегулярно дефекації, а також чергування запору і проносу. Діарея – це наслідок підвищеної перильстатики кишечника, при такому стані всмоктування рідини та мікроелементів не можливо. Понос може розвинутися через сильне розрідження калових мас. При такому стані, чим більше вражені стінки кишечника, тим частіше відбувається дефекація.\nКоли запалення торкнулося лише тонку кишку, то дефекація відбувається до 4 разів за день. Больового синдрому при цьому недугу немає, а позиви на низ з’являються відразу після їди.\nЯкщо запальний процес торкнувся всі відділи кишечника, то позиви на низ можуть виникати до 10 разів за добу. У калі спостерігається слиз, кількість випорожнень поступово зменшується. Після болісного проносу виникає стійкий запор, коли людина не може сходити в туалет кілька днів.\nСиндром роздратованого кишечника часто діагностується у людей похилого віку. Не секрет, що люди похилого віку люблять багато і смачно поїсти, але при цьому ведуть малорухливий спосіб життя.\nПряма кишка – це заключний ділянку травної системи, звідки калові маси виводяться назовні. Основними факторами розвитку ракових захворювань прямої кишки вважаються:\nСпадковість, коли в родині хтось хворів такою ж недугою.\nХронічний коліт в анамнезі.\nПолипозние нарости на стінках.\nДеякі лікарі стверджують, що основним фактором, який сприяє розвитку онкології, є неправильне харчування. Якщо у щоденному меню є смажені продукти, але при цьому мало овочів і фруктів, то це призводить до стійких закрепів. Сприяючим фактором вважається надмірна вага та малорухливий спосіб життя.\nКлінічні прояви онкологічного захворювання прямої кишки досить специфічні і дозволяють швидко запідозрити щось недобре в організмі. До симптомів відносять:\nпостійні позиви на низ;\nсильний біль при акті дефекації;\nвідчуття перебування стороннього тіла в анальному проході;\nаномальні включення в калових масах – краплі крові, слиз, зеленуватий гній і навіть частинки пухлини.\nЯкщо пухлина локалізована в верхній частині кишечнику, то спостерігається діарея, при цьому колір випорожнень чорний, що говорить про криваву домішки. Досить часто онкологічні хвороби прямої кишки приймаються за пацієнтами геморой, який довго і безуспішно лікують в домашніх умовах. Тут є відчутна відмінність, при геморої кров спостерігається на поверхні калу і часто виходить до або ж після акту дефекації, при онкологічних хворобах кров перемішується з випорожненнями. Причому запори стають буденним явищем.\nПухлина прямої кишки – це найнебезпечніша причина постійного чергування проносу і запору!\nЩоб нормалізувати виділення калових мас у дорослих і дітей, необхідно з’ясувати причину порушень. Для цього проводять поглиблене обстеження хворого, при якому використовуються такі методи:\nБеруться аналізи крові і сечі.\nПроводять рентгенографію кишечника.\nВиконують пальцеве обстеження прямої кишки.\nВизначають приховану кров у калі.\nПроводять бактеріологічні дослідження калу.\nВиконують біохімічні дослідження.\nОсновною метою лікування вважається усунення першопричини такого стану. Крім ліків, терапія включає перегляд раціону харчування та мінімізацію всіх факторів, які викликають стрес. З медикаментів можуть бути призначені ферментні препарати, антибіотики, протидіарейні або проносні ліки, анальгетики і сорбенти. При стійких запорах показано очисні клізми. Якщо діагностований рак прямої кишки, то необхідна операція і променева терапія.\nЯкщо чергування проносу і запору турбує людину вже тривалий час, то не варто спокушати долю та намагатися усунути проблему самостійно. Причин для такого стану може бути безліч і правильно поставити діагноз під силу тільки досвідченому лікарю. Вчасно розпочате лікування запобігає розвитку ускладнень і швидко поверне людину до нормального життя.


«Гроші на дітях»: як у Львівському ОХМАТДИТі призначають «своїх» на хлібні місця — Інформаційне агентство Вголос/Vgolos\n«Гроші на дітях»: як у Львівському ОХМАТДИТі призначають «своїх» на хлібні місця\n20.01.2022 | 09:55 | Редакція\nТендерні змови, звільнення медиків через затримки зарплатні та борг у 17 млн грн – так минулий рік закінчився для найбільшої дитячої лікарні заходу України. Проте значні фінансові проблеми лікарні не заважають окремим, наближеним до директорки, працівникам отримувати зарплатню цілком європейського рівня. Та чи заслужено? Спробуємо розібратись.\nЯк минув 2021-й рік для Львівського ОХМАТДИТу\nНагадаємо, "Вголос" уже писав про ситуацію, що виникла в ОХМАТДИТі. Зокрема про проблеми з тендерами, внаслідок яких рахунки лікарні виявились заблокованими, а також про затримки зарплатні медикам, звільнення та брак базових медикаментів, із чим стикнулась цієї осені головна дитяча лікарня заходу України.\nВідтоді, як у жовтні 2021 року, у розпал звільнень медиків через невиплату зарплатні, директорка ОХМАТДИТу пішла у відпустку напередодні запланованого звіту перед депутатами Львівської обласної ради, ситуацію вдалось стабілізувати силами колективу. Проте вже під кінець року конфлікт в ОХМАТДИТі набув нового розголосу, адже перед очікуваним звітом в облраді очільниця лікарні пішла на лікарняний. Попри те, що з'явився відкритий лист з підписами значної частини колективу лікарні, у якому обласних депутатів закликали звільнити її з посади.\nВтім, як стало відомо, попри відкритий лікарняний, Олександра Бурда регулярно приходить на робоче місце та виконує свої обов'язки у повному обсязі. Наразі в лікарні триває аудит Львівської обласної ради, результати якого мали б бути опубліковані ще у 2021 році, проте з його закінченням зволікають. З огляду на те, що, попри вимоги колективу лікарні, більшість депутатів Львівської обласної ради жорстко стала на захист директорки лікарні, можемо припустити, що затягування аудиту спричинене цілою низкою обставин.\nПозиція депутатів виглядає щонайменше дивною, адже за час свого перебування на посаді директорки Олександра Бурда жодного разу не відзвітувала перед депутатами Львівської обласної ради, хоа у договорі, на підставі якого її взяли на посаду, вказане зобов'язання робити це щонайменше раз на рік. Це факти, які дозволяють зрозуміти ситуацію в ОХМАТДИТі станом на кінець року.\nПроблема з зарплатою є, та не у всіх\nЗауважимо, що при роздутому штаті та затримці зарплатні сама винагорода для персоналу ОХМАТДИТу не є високою. Чи то пак – не для всього персоналу. Редакції «Вголос» у відповідь на офіційний інформаційний запит вдалось отримати інформацію стосовно сум заробітної плати у лікарні. У 2021 році в середньому лікарі отримували 8994 грн, від 6716 до 6900 грн – молодший та середній персонал, і трохи більше ніж 6500 грн – господарський персонал.\nВодночас середня зарплата самої директорки упродовж цього року становила 41 тисячу гривень в місяць, з врахуванням премій та надбавок. На умовах анонімності з редакцією поділились інформацією колеги з інших ЗМІ, за даними яких лише за вересень 2021 року, коли почались проблеми з виплатою зарплатні та була в розпалі судова тяганина з підрядником, Олександра Бурда отримала 94 523 грн. А точніше – нарахувала собі їх сама. Детальніше про це за посиланням.\nОкрім того, не скаржаться на суми винагороди і наближені до директорки особи, бо їхня місячна оплата за працю перевищує 1,5 тисячі доларів США. Цікаво, за яким критерієм визначають ефективність таких працівників?\nСімейний підряд на хлібні місця\nЯк вдалось з'ясувати редакції, з-поміж інших, достойну заробітну плату отримує також заступниця директорки ОХМАТДИТу з економічних питань Наталія Герус. Окрім офіційної зарплатні, яка перевищує 30 тисяч гривень, вона також працює бухгалтеркою у грантовому проєкті з ремонту актового залу та операційної, який реалізують в ОХМАТДИТі. Втілюють його, втім, уже 4-й рік, а щомісяця за свою роботу пані Герус отримує додатково ще 500 євро.\nЗрештою, можна стверджувати, що Львівський ОХМАТДИТ – це буквально сімейна справа родини Герусів, адже, окрім самої пані Наталії, досвід роботи там мала і її дочка, Христина Герус. У серпні 2021 року її призначила на посаду начальниці відділу кадрів своїм наказом директорка лікарні Олександра Бурда. Як стверджують працівники ОХМАТДИТу, попередній робочий досвід та освіта не давали підстав для призначення пані Христини на цю посаду, проте воно все ж відбулось.\nЗрештою, працевлаштований в ОХМАТДИТі і чоловік заступниці директорки з економічних питань, Богдан Герус, він працює в охороні лікарні. За свідченнями працівників, одна з його функцій – збір інформації про тих медиків, які не погоджуються зі станом справ у лікарні та стилем керівництва Олександри Бурди.\nРобочі успіхи родини Герусів\nОчевидно, що гідна винагорода за працю є цілком правильним та позитивним явищем. Проте у випадку Львівського ОХМАТДИТу все дещо складніше, адже, як свідчать факти й слова працівників лікарні, робочі успіхи родини Герусів не є захмарними.\nНаталія Герус, окрім вищезазначених посад, обіймає місце очільниці тендерного комітету лікарні. Ситуація з тендерами в ОХМАТДИТі – це привід для окремої статті, яку ми невдовзі опублікуємо. Наведемо лише один факт.\nЗа грантові кошти в актовому залі ОХМАТДИТу мали встановити систему пожежогасіння. Це кошти того самого грантового проєкту, за роботу в якому Наталія Герус отримує щомісяця 500 євро додаткової зарплатні.\nВтім у технічному завданні до проєкту замість системи пожежогасіння була прописана протипожежна сигналізація. Все б нічого, якби не той факт, що у актовому залі ОХМАТДИТу вона вже була встановлена на момент складання тендерних вимог – коштом обласного бюджету Львівщини. Отже, як логічно припустити, вона залишилась на своєму місці. А куди ж поділись кошти, які мали б піти на встановлення вже наявної протипожежної сигналізації? Історія про це мовчить.\nЯблуко від яблуні?\nОсобливо це стосується начальниці відділу кадрів, яка, нагадаємо, є донькою заступниці директорки лікарні з економічних питань. Відомо, що вже станом на жовтень 2021 року, після двох місяців роботи, комісія Департаменту охорони здоров'я Львівської ОДА зафіксувала низку критичних порушень у діяльності Христини Герус. Зокрема, комісія виявила, що немає трудових книжок понад сотні працівників ОХМАТДИТу.\nПонад те, за 2021 рік у книгу реєстрації наказів не було внесено жодного запису. Тобто, простіше кажучи, виникає враження, що весь минулий рік лікарня не функціонувала як така.\nТа самі працівники ОХМАТДИТу головною проблемою називають відсутність Христини Герус на робочому місці, а також будь-якої робочої діяльності з її боку. Після початку роботи комісії ЛОДА у жовтні 2021 року жінка не з'являється на робочому місці, попри те, що немає офіційного наказу про звільнення. Нагадаємо, що саме в жовтні 2021-го, перед запланованим звітом, раптово у відпустку пішла й директорка лікарні Олександра Бурда.\nСитуація з роботою тендерного комітету ОХМАТДИТу, очолюваного Наталією Герус, є непростою та широкою темою, висвітлення якої варте окремої публікації. Очікуйте її вже на початку наступного тижня.


Поліцейські Новомосковська затримали рецидивіста, який вдерся до офісу - 0569.com.ua\nПоліцейські Новомосковська затримали рецидивіста, який вдерся до офісу\nЗлодій пошкодив двері та намагався проникнути до офісного приміщення, але не знав, що на об’єкті спрацювали сповіщувачі сигналізації, повідомляють в прес-службі поліцції.\n16 березня о шостій годині ранку наряд реагування поліції охорони отримав повідомлення про спрацювання охоронної сигналізації в одному з торговельних офісів по вулиці Сучкова.\nЧерез три хвилини поліцейські охорони були на місці події та затримали підозрюваного на місці злочину. При собі правопорушник мав металевий прут, який поліцейські одразу вилучили.\nЗатриманим виявився місцевим жителем 1979 року народження. Чоловік був неодноразово судимий за крадіжки та незаконне виготовлення наркотичних засобів.\nЙого передали слідчо-оперативній групі Новомосковського відділу поліції. Слідчі з’ясовують обставини події для винесення належного процесуального рішення.


Велика кількість людей встановлюють пластикові вікна тільки в естетичних цілях, вони дійсно прикрасять будь-який фасад будівлі. Також пластикові вікна прикрашають кімнату. Але хотілося б звернути увагу на те, що пластикові вікна допомагають зберегти в приміщенні тепло.\nЯк правильно вибрати бронедвері\nБагато людей хочуть заощадити, адже зараз настали часи економічної кризи. На пластикових вікнах економити не потрібно, адже хороші комплектуючі, фурнітура, а також робота майстрів не можуть коштувати дешево. Скупий платить двічі, саме тому до вибору виробника пластикових вікон потрібно поставитися з великою відповідальністю.\nТільки якісний монтаж і установка вікон є гарантією того, що ваші вікна будуть зберігати в приміщенні тепло, захищати від шуму, а також будуть довговічними, екологічно чистими, безпечними.\nРекомендується замовляти вікна тільки у відомих виробників, які виготовляють пластикові вікна за індивідуальними вимірами, це коштує набагато дорожче, але і термін експлуатації таких вікон в кілька разів вище.\nМонтажем вікон повинні займатися професіонали з великим досвідом роботи.\nПереваги пластикових вікон полягають в тепло- і шумоізоляції. Найчастіше люди встановлюють вікна, щоб заощадити тепло, яке виходить через вікна і двері. У вас за вікном знаходиться галаслива вулиця? У такому випадку варто встановити пластикові вікна, і шум більше вас не потурбує. Зверніть увагу на те, що пластикові вікна є стійкими до перепадів атмосферного тиску, що не скажеш про дерев’яних рамах, які псуються від снігу, дощу, сонця і навіть вітру. Якщо вікна були правильно встановлені, то термін їх експлуатації складає 50 і більше років.\nКрім достоїнств, пластикові вікна також мають деякі мінуси, їх також варто відзначити. По-перше, пластикові вікна притягують пил, вони електростатичність, але цей недолік легко виправити. По-друге, відремонтувати пошкоджений пластик дуже складно і дорого, це повинен робити тільки фахівець.\nКондиціонери. Їх типи та особливості\nСтавок своїми руками на дачі, як зробити водойму правильно


ᐉ Жалюзі вертикальні Київ, Україна ᐉ Ціна ᐉ Купити ᐉ Замовити\nВертикальні жалюзі в Києві, Україні та області\nІснує безліч способів, як прикрасити приміщення і зробити його більш функціональним. Наприклад, поставити вертикальні жалюзі на вікна в Києві, Україні. Їх установка дозволяє візуально розсунути стіни і підняти стелю. У кімнаті стає світліше і просторіше. Компактна конструкція збирає в 2 рази менше пилу, ніж тканинні штори або багатошарові завіси. З цієї причини їх встановлюють не тільки в квартирах, але і в офісних приміщеннях. Крім зручності сучасні жалюзі здатні зробити будь-яке приміщення більш естетичним і продуманим.\nВирішуючи встановити вертикальні жалюзі в Києві, Україні, покупець набуває ряд корисних переваг, серед них відзначаються:\nКупити жалюзі вертикальні в Києві, Україні вигідніше, ніж менш практичні тканинні штори.\nЯкщо покупець забув, як робити заміри, співробітники інтернет-магазину детально проконсультують і розкажуть, як розрахувати і вибрати продукт. Вертикальні жалюзі купити в Києві, Україні можна і в роздрібному магазині, проте їх вартість може шокувати. Купуючи в інтернет-магазині віконну конструкцію, легше визначитися з ціною і моделлю, де все наочно продемонстровано і описано.\nНа жалюзі вертикальні, ціна в Києві, Україні мало чим відрізняється від інших віконних споруд. Чим ширше і якісніше матеріал - тим дорожче конструкція. Тому правильніше орієнтуватися на свої власні переваги.


ОФІЦІЙНИЙ ВЕБ-ПОРТАЛ МІСТА ПОДІЛЬСЬКА — П Е Р Е Л І К рішень виконавчого комітету Подільської міської ради від 29.11.2018 р. №№ 310-356\nПро роботу Департаменту соціальної,\nПодільської міської ради з призначення\nта виплати житлових субсидій та всіх\nПро затвердження схем розміщення\nтимчасових споруди для провадження\nустанов та організацій міста, на базі яких\nбуде організовано виконання адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт на\nПро затвердження об’єкта та видів оплачуваних суспільно корисних робіт при вчинені\nадміністративного правопорушення на 2019 рік\nбуде організовано виконання громадських\nробіт особами, притягнутими до кримінальної\nвідповідальності, з визначенням видів цих робіт на 2019 рік\nПро передачу тепловодолічильників\nміської ради на баланс КВЕП\nПро організацію перевезення пасажирів\nкористування міста Подільськ\nПро встановлення КВЕП «Подільськтеплокомуненерго» тарифів на послуги з централізованого теплопостачання\nПро відібрання від батьків малолітньої\nнад малолітньою Малаховською Є.І.\nПро призначення Буксєєвої В.С. опікуном\nнад житлом підопічної Парфенюк М.В.\nПро надання дозволу Куриляк Д.О.\nна отримання грошової компенсації\nза житлове приміщення за згодою\nбатька Куриляка О.Д.\nКицюку В.С. на отримання грошової\nкомпенсації за житлове приміщення від імені\nмалолітніх Кицюк К.В. та Кицюка В.В.\nПро надання дозволу Бондару Є.Є.\nжитла від імені малолітньої дитини\nПро надання дозволу Бойку В.В.\nта Качанюк І.В. на укладення договору\nПро надання дозволу Балан С.І. на укладення договору купівлі-продажу ½ частини житла\nвід імені малолітньої дитини\nПрейса А.В. у вихованні його\nмалолітньої дитини Прейса Д.А.\nІвченка Д.О. у вихованні його\nмалолітньої дитини Івченка О.Д.\nмалолітнього Білана В.О.\nмалолітнього Крешуна Д.В.\nмалолітньої Солдатової А.О.\nмалолітніх Тімуш А.Р., Тімуша С.Р.,\nТімуш А.Р., Тімуш Н.Р.\nмалолітньої Чебан А.С.\nбатьківського піклування Базилюка Р.І.\nПро затвердження складу, положення та порядку надання послуг міської робочої групи з вирішення питань щодо здійснення заходів із соціальної та професійної адаптації учасників антитерористичної операції, постраждалих учасників Революції Гідності\nПро затвердження положення та складу міської комісії для розгляду питань, пов'язаних з виплатою грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей та осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей (в новій редакції)\nПро затвердження складу та положення міської комісії щодо визначення та прийому обсягу виконаних робіт безоплатного капітального ремонту житлових будинків (квартир) осіб, які мають право на пільгу відповідно до чинного законодавства (в новій редакції)\nПро затвердження складу та положення міської комісії з соціальних питань\nПро затвердження складу та положення міської комісії для розгляду питань пов’язаних із встановленням статусу учасника війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту»\nПро затвердження складу та положення міської комісії з питань дотримання законодавства про працю щодо легалізації зайнятості населення та забезпечення виплати заробітної плати (в новій редакції)\nПро затвердження складу та положення опікунської ради при виконавчому комітеті Подільської міської ради (в новій редакції)\nПро затвердження складу та положення міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам м. Подільськ (в новій редакції)\nПро затвердження складу та положення міської координаційної ради з питань дітей, сім’ї, гендерної рівності, демографічного розвитку, запобігання насильству в сім’ї та протидії торгівлі людьми (в новій редакції)\nохорони здоров’я та медичного забезпечення\nпри виконавчому комітеті Подільської міської ради\nПро затвердження складу та положення міського комітету забезпечення доступності осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення до об'єктів соціальної та інженерно – транспортної інфраструктури\nПро внесення доповнень до рішення виконавчого комітету Подільської міської ради від 29.03.2018 року № 69 «Про затвердження порядку видачі довідок про склад сім’ї та/або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб»\nтериторіальної громади м. Подільськ\nбюджету на надання матеріальної


Велнес в інтер’єрі. Кінцугі, чи японське мистецтво відновлювати зламане\nВелнес в інтер'єрі.\nКінцугі, чи японське мистецтво відновлювати зламане\nНіщо і ніколи насправді не зламано — один із основних принципів, які є суттю японського мистецтва кінцугі. Це доволі давнє уміння відновлювати розбиті горщики золотими швами. Його ідеологічна суть полягає в тому, що поломка — це не кінець існування предмета, це природний плин його життя, і вона лише робить його унікальніше і цікавіше. Вже починаєте здогадуватися, до чого тут велнес, вірно?\nІсторія кінцугі, кажуть, почалася у 15 столітті з того, що японський військовокомандуючий розбив одну з улюблених чайних чашок. Коли її відремонтували, вимогливий воїн і великий любитель кераміки залишився незадоволеним грубою роботою і зажадав, щоб майстри придумали більш вишуканий спосіб латати рани чашкам. І ті здогадалися «зшивати» їх золотими нитками.\nУ нашій культурі є фразеологізм про те, що шрами прикрашають чоловіка. Якщо очистити його від легкого нальоту сексизму, вийде приблизно таке ж значення, про яке говорять японці: наш біль, наші втрати, наші негативні переживання — це частина нашого досвіду, який небезпечно ховати і про який не варто забувати. Навпаки — все це потрібно пережити і зробити частиною власної унікальної та особливої історії.\nКінцугі — це, по суті, відгалуження філософії вабі-сабі, суть якої — пошук краси в недосконалих і незавершених речах. У випадку мистецтва відновлення кераміки за допомогою лаку і золота можна говорити про те, що майстри навчилися не ховати недоліки предметів, а перетворювати їх на переваги, надаючи нове естетичне прочитання, здавалося б, зруйнованим речам. У західній парадигмі — в українській точно — таких принципів, на жаль, не існує: навпаки, наші бабусі завжди вимагали позбуватися від розбитого і розколотого, мовляв, це обіцяє біду і взагалі нехороша прикмета. А ось японці вірять, що розбитий глечик може бути навіть ще більш цінним, ніж був раніше.\nОднак із розвитком ідей усвідомленості кінцугі починає набувати нових сенсів, у тому числі і в Європі: сьогодні ми часто чуємо про те, що людство повинно споживати менше, обмежити кількість сміття, покупок і непотрібних речей. З цієї точки зору сама концепція кінцугі здається панацеєю: не викидати зламане або порване, а лагодити його і таким чином робити ще прекрасніше. А якщо копнути глибше, це може стосуватися не тільки предметів, але й людей та їхніх взаємин.\nЯкщо тарілка впала і розкололася на кілька шматочків, він збирає її заново та «зшиває» золотим лаком — при такому підході залишається простір для художніх експериментів, наприклад, у створенні золотих плетінь на тарілці. Є ще кілька методів: наприклад, замінити відсутній елемент золотим лаком повністю або створити нову тарілку з декількох розбитих, продовживши таким чином життя відразу кільком посудинам. Якщо вони еклектично виглядають разом — тим краще: головне, що тарілку знову можна використовувати, показуючи її красу в новому контексті.\nЩо саме робить майстер кінцугі\nз предметами, що потрапили йому до рук?\nА ось японська художниця Томомі Камошіта у своїй творчості поєднує любов до естетики недосконалого і до морських хвиль. Вона збирає на березі розбиті шматочки кераміки, об'єднує їх разом, додає інші шматочки — якщо є така необхідність — і створює за допомогою мистецтва кінцугі підставки для паличок.\n«У японській чайній церемонії уламки і тріщинки в чашках вважаються цікавими та привабливими», — розповідає автор «Маленької книги японських задоволень» Ерін Лонгхерст. Вона додає, що цей концепт — ще й прекрасна метафора всього життя, надихаюча і мотивуюча: не варто ховати свої синці та забої, радійте речам, які роблять вас несхожими на інших.\nЯк привнести кінцугі\nта вабі-сабі у своє життя?\nПисьменниця Кендіс Кумаї пропонує виходити на довгі прогулянки, під час яких ви будете не тільки милуватися природою, але й знаходити в ній те, що можна вважати недосконалістю: наприклад, асиметрію у гілках, тріщини в каменях або стовп зламаного дерева, з якого пробиваються нові паростки . А ще такі прогулянки допоможуть сповільнитися та поміркувати над тим, що у вас є, і як чудово, що воно є.


На Рівненщині футбольні ветерани розпочали другу частину сезону | ОГО\nНа Рівненщині футбольні ветерани розпочали другу частину сезону [+Відео]\nНа початку другого тайму поєдинку «Зоря» - «Славія» гості вже вигравали з рахунком 4:0, проте господарі знайшли в собі сили за відносно короткий час майже відігратися – 3:4. Втім останнє слово у цій зустрічі все ж залишилося за фаворитами і «Славія» вивезла із Зорі перемогу з хокейним рахунком 5:3.\nТаким чином, після восьми турів команда під керівництвом відомого в минулому голкіпера Романа Байрашевського продовжує упевнено лідирувати у групі «Південь» та йти до п’ятого поспіль чемпіонства. Адже «Славія» набрала за сім ігор максимально можливу кількість очок і навряд чи хтось сумнівається у її виході до плей-офф змагань.\nДругим у південні зоні залишився здолбунівський «Автоленд», який у майже такому ж за результативністю матчі на домашньому полі в Здовбиці обіграв дубенських ветеранів і набрав 15 очок. На два очки менше мають ветерани з «Ікви» (Млинів), які «технічно» перемогли гощанський «Зеніт слави».\nЗначно заплутаніша ситуація у групі «Північ», де на дві путівки до фінального етапу претендують відразу шість із семи учасників. За великим рахунком, шанси пройти далі втратили лише костопільчани – у звітному турі «Горизонт» поступився на своїй домашній арені рокитнівському «Поліссю» і тепер, маючи лише два очки, упевнено посідає останнє місце в турнірній таблиці цієї групи.\nНесподіваної поразки зазнав на власному полі сарненський «Маяк», який програв ветеранам із Володимирця. Тепер останні відстають від сарненчан, котрі розмістилися на другому місці, лише на два очки (у команд 10 та 12 залікових балів відповідно). А перше місце зберіг за собою «Ізотоп» із Вараша, в якого 14 очок та гра в запасі.\nВелика Омеляна, "Зоря", ветерани спорту, чемпіонат, золото, Млинів, "Славія"


Нотр-Дам: 2 роки після пожежі. Відбудова затягується, але відкриття не відкладуть – BuddyPress\nМинає друга річниця трагічної пожежі в соборі Паризької Богоматері. З візитом до понівеченого храму прибули президент Франції Емманюель Макрон та архієпископ Паризький Мішель Опеті.\nУ ніч після пожежі президент обіцяв, що відбудова завершиться через п’ять років. Однак ремонтні роботи сповільнилися внаслідок пандемії коронавірусу. Зараз уже зрозуміло, що реставрація собору триватиме довше; однак, попри все, через три роки, 16 квітня 2024р., катедра буде відкрита для релігійного використання. Про це сказав генерал Жан-Луї Жоржелен, спеціальний представник президента для відбудови Нотр-Дам, повідомляє Vatican News.\nНаразі все ще тривають роботи зі стабілізації будівлі. За підрахунками, цей етап завершиться вже влітку, і тоді можна буде братися до ремонту. Минулого місяця вже відібрано дуби, які послужать для відбудови конструкцій даху та шпиля. На це знадобиться тисяча дерев. Після того як їх спиляють, чекати треба буде від 12 до 18 місяців, поки дошки висохнуть (потрібна вологість менше 30%).\nВід Церкви над цією відбудовою наглядає Його Екселенція Ерік Омоньє, колишній єпископ Версаля:\n— За саму відбудову катедри відповідає держава, її інституції, які, однак, регулярно інформують нас про хід справи. Для держави важливо, щоб відкриття собору було відкриттям на релігійний культ у ньому. Також і дієцезія хоче, щоб катедра стала місцем молитви для вірних і щоб її так сприймали всі відвідувачі. Це не буде легко. Треба нагадати, що до пожежі Нотр-Дам щороку відвідували від 12 до 15 мільйонів чоловік. Тому це серйозний виклик, щоб ті, хто його відвідуватиме, були впроваджені в це місце культу, щоб вони знали, що таке катедра, щоб ця архітектура змогла до них промовляти. Тим більше що катедра Нотр-Дам це живе місце молитви, а не музей. Не можна забувати, що до пожежі в ній відбувалося близько 2 тисяч літургій щороку, 7 на день. Отож це жива церква. Й архієпископ Опеті символічно нам про це постійно нагадує, як хоч би у минулий Великий Четвер, коли прибув туди на молитву. А отже, також і Церква готується до поновного відкриття цієї катедри.\nЄрмак Ірина April 16, 2021 at 01:04PM CREDO https://credo.pro


Як керівництво Державного архіву Житомирської області ламає долі : 11:10:2017 - zt.20minut.ua\nЯк керівництво Державного архіву Житомирської області ламає долі\nІсторія, з якою ми збираємось познайомити нашого читача, не має стосунку до складних перипетій та калейдоскопічних ребусів, що, наприклад, нерідко трапляються у коридорах нинішньої влади.\nЦього разу не йдеться про порушення умов численних тендерів чи порушення регламенту сесії котроїсь із рад. Мова піде про долю звичайної людини, якщо точніше – рядового працівника державної установи, чиї права були брутально порушені, а насправді людині фактично зламали долю. Установа, де відбулися дивовижні за суто людськими мірками речі, усім добре відома. Це – Державний архів Житомирської області, що знаходиться на відомій житомирянам Охрімовій Горі. Про те, що керівництво цього поважного закладу порушило не лише норми вітчизняного законодавства, але й знехтувало елементарні норми людської моралі, засвідчило рішення Корольовського районного суду, ухвалене 8 вересня 2017 року.\nПозивачем у вище зазначеній судовій справі стала археограф Держархіву Житомирської області Наталія Кравчук. А причиною, яка спонукала Наталію Григорівну звернутися до суду, стали дії керівництва архівної установи. 13 лютого поточного року Наталія Кравчук зненацька і несподівано отримує догану від керівництва Державного архіву Житомирщини начебто за те, що вона не виконує покладених на неї посадових обов’язків. Насправді ані детальних пояснень, ані предметних звинувачень чи конкретного змісту порушень, що «потягнули» на догану, провідному археографу ніхто із архівного начальства не повідомив і не довів до відома. За словами самої Наталії Кравчук, їй рекомендували звільнитися добровільно або ж погрожували звільненням «по статті». Коли працівниця, яка продовжувала добросовісно працювати, не почула умов « ультиматуму» від керівництва, почалася фабрикація «справи». Але ж, чи то бажання у начальства було таким стрімким , чи нетерплячка замучила керівництво Держархіву, але догана, яку «зліпили» для невгодної працівниці 13 лютого 2017 року, «кульгала» на обидві ноги з точки зору її законності. І, тим не менше, свою справу вона зробила. Наталія Кравчук змушена була звертатися до лікарів через раптове погіршення стану здоров’я (і вже за кілька днів після притягнення її до дисциплінарної відповідальності вона змушена була приступити до лікування). Тривожно-депресивний синдром, який діагностували у провідного археографа архіву, перетворив її на пацієнтку лікарні. Керівництво Держархіву сприйняло хворобу своєї працівниці по-своєму і 18 липня 2017 року вона отримує вже другу догану за «грубі помилки при виконанні посадових обов’язків». Той , хто розуміється на юридичних тонкощах трудового законодавства, міг би одразу зробити найбільш ймовірний висновок: людину елементарно «підводили», або, іншими словами, «підставляли» під «статтю» про звільнення з роботи. Так воно насправді й вийшло, бо вже наступного дня, 19 липня 2017 року, Наталію Кравчук було звільнено з посади провідного археографа архівної установи. Знову ж таки, звільнення відбулося без зазначення у наказі конкретних правових підстав. Зауважимо лише, що вже за кілька днів посада Н.Г. Кравчук виявилася зайнятою, що може служити певною підставою для того, щоб вважати дії керівництва Державного архіву Житомирської області заздалегідь спланованими і передбаченими. Тобто, Наталію Кравчук вже давно готувалися звільнити, а формальними передумовами для цього стали дві догани із «розривом» у кілька місяців. При цьому ніхто із керівництва установи, а, тим паче – керівників профспілки, не подумав зважити на стан здоров’я колеги-працівниці. А також на те, що вона самотужки виховує сина- підлітка, а тому потребує відповідних коштів і звільнення з роботи стане для неї справжньою катастрофою.\nЗвісно ж, звільнена працівниця одразу подалася до суду із відповідним позовом. І вже 8 вересня 2017 року рішенням Корольовського районного суду позовні вимоги Наталії Кравчук були задоволені. Усі три накази (два – про притягнення до дисциплінарної відповідальності й один – про звільнення з роботи), видані Держархівом Житомирської області відповідно 13 лютого, 18 та 19 липня 2017 року, були визнані незаконними, а саму Наталію Григорівну тим же рішенням суду було поновлено на посаді головного археографа Державного архіву Житомирської області. На користь звільненої працівниці Держархів має сплатити втрачений нею заробіток за період від 20 липня до 8 вересня 2017 року. Більше того, згідно з рішенням суду, на користь Наталії Кравчук із Державного архіву Житомирської області має бути стягнута заподіяна порушенням її трудових прав моральна шкода, яку суд визначив у сумі 5 тисяч гривень. Ну, й нарешті, Держархів Житомирщини має сплатити на користь держави суму судового збору, яка становить 2 тисячі 560 гривень.\nЗагалом рішення суду було неважко прогнозувати, оскільки порушення та недосконалості адміністрації установи, що «видавала» накази про догани та звільнення провідного археографа Наталії Кравчук, були очевидними. Тепер рішення суду керівництву Держархіву Житомирської області доведеться виконувати. Зрозуміло, неприємно визнавати свої очевидні помилки, тим паче, що для держави вони «влетіли» у більш як 15 тисяч гривень. Адже керівництво Житомирської держадміністрації (зокрема колишній її очільник Сергій Машковський) мало б подбати про належний рівень відповідальності та компетентності керівника, якого призначають директором Державного архіву. Але виявилось, що Антон Миколайович Михайлов, який раніше мав досвід керівництва Житомирським районом, а ще раніше – фірмою із заготівлі металобрухту, у доволі простій ситуації допустив очевидний «промах». І не тому лише, що не оформив належним чином догани своїй підлеглій працівниці, а ще більше – через елементарне нехтування долею жінки-матері, фахівця-археографа, яка чимось комусь не сподобалась. Ми розмовляли із двома колишніми директорами Житомирського Державного архіву, і кожен із них навіть думки не припускався, що Наталія Кравчук може працювати із «грубими помилками». Більше того, вона завжди вважалася одним із найкращих працівників установи, де працювала майже 18 років. Але, тим не менше, для Антона Михайлова, так само, як і для представників профспілки установи, які могли б і повинні були б захистити свою колегу, вище згадана аргументація нічого не «важила». Хтозна, як працюватиметься Наталії Кравчук після поновлення на роботі (хоча сьогодні минув вже місяць, як суд вирішив поновити її на посаді археографа), але натомість в архіві ніхто цього робити не поспішає. Можливо, сьогодні «мода» у середовищі чиновників така пішла, аби не виконувати рішення судів? А можливо, Антон Михайлов сподівається на те, що скористається правом апеляційної скарги, і Наталію Кравчук на роботі поновлювати не буде потреби? Але ж совість у людини, яка ламає долю своєму не найгіршому підлеглому, має ж таки бути? Чи може про такі «дрібниці», як совість (а разом – і про честь), на підприємстві, де приймали металобрухт, прийнято було не зважати? Ці та інші питання мають турбувати не лише Антона Михайлова та його нинішніх помічників, але й очільників Житомирської області, які мали б звернути увагу на те, як працюють і як вершать долями людей деякі керівники поважних державних установ. Також й тієї, що знаходиться у Житомирі на Охрімовій Горі.\nДействительно после прочтения статьи остается послевкусие как после сценария эпической драмы перед премьерой на больших экранах. Интерестный факт, согласно решения, суд соглашаясь с нарушением порядка выговора работнику в то же время соглашается с многочисленными ошибками работника архива:\n“Однак, за будь-яких обставин сумлінні помилки в роботі працівника, описки або неточності не можуть свідчити про порушення працівником трудових обов'язків та вимог Посадової інструкції.”\nТоесть, на утверждения автора (похоже что заказной статьи) что государство потеряло деньги оплачивая судовые растраты и пр. Исходя из многочисленных ошибок работника архива, не исключен тот факт, что в дальнейшем при возобновлении на должности, при дальнейших ошибках в работе такого сотрудника, государству прийдется заплатить еще больше…\nВспомнилась недавняя скандальная история с областной филармонией, хоть и не поддерживаю в манере управления нынешнее руководство филармонии, но в последствии оказалось что конфликт директора с секретарем имеет обратную сторону медали, ибо секретарь оформляя документы систематически делала элементарные ошибки. Да и вообще совковое утверждение о сроках работы, это не показатель, исходя из своего опыта в разных организациях, встречается крайне мало ответственных и исполнительных людей проработавших на одной должности больше 10 лет, рутина, однотонность, чаще всего это банальная отсидка на занимаемой должности чем эффективная работа.\nФакт звільнення вказаного у статті працівника архіву дійсно має місце, проте журналіст Микола Корзун не перевірив жодної викладеної у матеріалі події. Насамперед те, що героїня звільнилась за власноруч написаною заявою за згодою сторін.\nНажаль, журналіст Микола Корзун пішов найпростішим шляхом в підготовці матеріалу. Він не знайшов часу звернутись до архіву, поспілкуватись безпосередньо хоча б з працівниками відділу, в якому працювала героїня статті.\nСкладається враження, що особиста думка журналіста просто замовлена, тому що усі факти, викладені у статті, не мають правдивого підгрунтя, перекручені, видумані, розраховані на популізм та поплюження архіву як державної установи, а тому діючої влади.\nДо слова, станом на 11 жовтня 2017 року держархів області офіційно не отримав ухвали суду від 8 вересня 2017 року про поновлення героїні на роботі.\nНаразі, держархів області залишає за собою право вимагати опублікування на шпальтах газети спростування викладеного матеріалу та вибачення від журналіста за неправдиві відомості.\nСектор по взаємодії із ЗМІ\nОльга Бондар reply Державний архів Житомирської області


Глава держави виділив три етапи на шляху реінтеграції регіону. Держава розраховує на повноцінне повернення Донбасу, зазначив він.\nПрезидент Володимир Зеленський під час Форуму єдності в Маріуполі в середу, 30 жовтня, назвав три етапи на шляху до миру на Донбасі.\n“Перший етап – це завершення гарячої стадії і припинення вогню. Ми впевнені, що обов’язково досягнемо цього найближчим часом”, – сказав він.\n“Другий невід’ємний етап – примирення людей, пошук консенсусу. Скільки часу потрібно, щоб загоїлися рани? Це складний, нейрохірургічний процес. Це як тримати сірники біля відкритої каністри бензину – один необережний рух, одна неправильна заява може все перекреслити і відновити гарячу стадію конфлікту” , – сказав президент.\n“І третій – безпечна реінтеграція не на папері, а реальна. Є багато світових прикладів, коли гостру стадію конфлікту вдалося припинити і навіть відбулося часткове примирення. Але не сталося головного – повернення території”, – сказав Зеленський.\n“На горизонті, я таких не бачу”: Зеленський сказав, хто має очолити Україну\nСтало відомо, які комітети можуть очолити депутати від “Слуги народу”: названо прізвища\nЩойно! В МЗС не змовчали: успіх все одно є. Боротьба з корупцією – робота йде!\n“Примусова вакцинація” – Зеленський влетів: “ввести кримінальну відповідальність”! Гучно заявив, не дозволить