Вступ. Українська література другої половини XIX ст. - Підручник з Української літератури (рівень стандарту). 10 клас. Коваленко - Нова програма\nПереднє слово до справжніх читачів\nЧи замислювалися ви над тим, скільки книжок «середньостатистична» людина може прочитати за своє життя? Уявімо собі: ви приділяєте цьому захопливому заняттю щодня лише одну годину. Якщо вважати, що більшість людей за цей час прочитує п’ятдесят сторінок, тоді протягом року можна ознайомитися з 18 250 сторінками або трохи більше ніж 70 книжками обсягом 250 аркушів. У такому разі за наступні 50 років свого дорослого життя ви встигнете прочитати щонайменше 3650 книжок! А це насамперед неперевершена насолода від спілкування з авторами всіх часів і континентів. У зв’язку з цим сучасний американський письменник Джордж Мартін одного разу написав: «Читач проживає тисячу життів, перил ніж помре. Людина, яка ніколи не читає, проживає тільки одне». Але, крім задоволення, ви матимете також змогу долучитися до скарбів культури, і в колі друзів вас уважатимуть інтелектуалом! Погодьтеся, що навіть ці два аргументи вже мотивують взятися за книжку.\nЯк завжди, вашим другом і вчителем у світі української літератури залишається наш підручник. Сподіваємося, що ви з приємністю користуватиметеся його текстами, хоча ця навчальна книжка не претендує бути істиною в останній інстанції. Будьте вдумливими читачами, пропонуйте на уроках своє розуміння творів, дискутуйте!\nРАДІСНОГО І ТВОРЧОГО ЧИТАННЯ КОЖНОМУ З ВАС!\nЗ повагою — автори\nУКРАЇНСЬКА ЛІТЕРАТУРА ДРУГОЇ ПОЛОВИНИ XIX ст.\nУ 50-60-х рр. XIX ст. спостерігається пожвавлення громадського життя, викликане певним послабленням політичного гніту. Причини цього — підготовка антикріпосницької реформи, наростання настроїв протесту. У Східній Галичині було прийнято нову конституцію Австро-Угорщини, яка частково розширювала права «русинів», тобто українців, які мешкали на цій території. В Україні виникають громади.\nГромада — це група людей, об’єднаних спільністю становища та інтересів. В Україні до початку XX ст. існували сільські общини, які називали громадами, а сьогодні — у незалежній державі — спостерігаємо їх відродження.\n«Стара громада» (у центрі — Іван Нечуй-Левицький)\nТож національно-культурні осередки української інтелігенції, які виникли в Петербурзі та Києві у 50-х рр. XIX ст., були названі громадами. Перша з них створена в 1859 р. в Петербурзі у зв’язку з необхідністю суспільнихзмін, зумовлених скасуванням кріпацтва, її учасники — М. Костомаров, П. Куліш, Т. Шевченко.\nУ 70-ті рр. XIX ст. центр українського руху перемістився з Петербурга до Києва. Тут виникла «Стара громада» — організація української інтелігенції, члени якої активно займалися громадською, культурною, просвітницькою діяльністю. Вона проіснувала до 1876 р., до заборони Емським указом. Серед її учасників — відомий історик В. Антонович, батько М. Рильського — Т. Рильський, композитор М. Лисенко, етнограф П. Чубинський та інші. Як правило, громадівці збиралися щотижня по суботах у когось удома для обговорення спільних справ і планів. Поступово склад цього товариства розширювався, зокрема, студентською молоддю. Виникають нові гуртки в інших містах України під назвою «кіш» або «курінь». їх члени — переважно молоді студенти, тому ці організації здобули назву «Молода громада», а київське товариство — «Стара громада».\nГромадівці зробили неоціненний внесок у розвиток української культури. Так, М. Лисенко став засновником українського оперного мистецтва, М. Старицький — українського театру. За спогадами матері Лесі Українки — Олени Пчілки, у родині М. Старицького панував культ усього українського: усі її члени розмовляли рідною мовою, одягалися в національний одяг.\nГромадівці влаштовували театральні вистави, концерти, літературні вечори. Наприклад, було поставлено п’єсу Я. Кухаренка «Чорноморський побит на Кубані», перероблену М. Старицьким, оперу М. Лисенка «Різдвяна ніч», лібрето до якої за мотивами твору М. Гоголя написав також М. Старицький. Громадівці популяризували творчість! Шевченка, надавали матеріальну допомогу його родичам.\nАктивність членів «Старої громади», їхнє служіння ідеї національного визволення непокоїли царський уряд. У 1876 р. Олександр II підписує Емський указ, набагато суворіший, ніж Валуєвський циркуляр 1863 р. Його суть — заборона друку українською мовою оригінальних творів і перекладів (виняток — історичні джерела й документи, художні твори за правилами російського правопису), заборона українською мовою театральних вистав, концертів, навіть тексту для нот. У 70—90-ті рр. посилюється цензурний терор.\nОднак репресивна політика царського уряду не змогла припинити рух української ідеї. Переслідування української мови, літератури, русифікація школи, церкви не дали сподіваного ефекту. У 1881 р. Емський указ доповнюється новою забороною — на ввезення українських книг із-за кордону (а вони часто друкувалися в Галичині). З 1884 р. українська п’єса в один вечір не могла виставлятися без російської. У 1895 р. — заборона українських дитячих книжок. У таких умовах українська література була каталізатором суспільного й культурного життя.\nПоезія: час зрілості\nОсновні тенденції розвитку. Поезія другої половини XIX ст. ознаменувалася тим, що в ній працюють митці різних поколінь і стилів. З романтиків (їх називають пізніми) — Я. Щоголів, П. Куліш, із реалістів — М. Старицький, Олена Пчілка, Б. Грінченко, І. Манжура, П. Грабовський1.\nУ 50-70-ті рр. активно діють у літературі Л. Глібов, С. Руданський, П. Куліш, Ю. Федькович та інші. їхню естафету підхоплюють уже згадані поети-реалісти, а в 90-х рр. заявляє про себе талановите покоління молодших — Леся Українка, В. Самійленко, Микола Вороний. Надзвичайно важливою в цей період є творчість І. Франка, яка засвідчила перехід української поезії від реалістичного стилю до модерністської техніки.\nУкраїнська поезія другої половини XIX ст. поділяється на два періоди — 50-70-ті рр. і 80-90-ті рр.\n• У 50-70-ті рр. вона розвивається під впливом творчості Т. Шевченка. Так, у 60-70-х рр. з’являються видання, у яких досить повно постала його поетична спадщина: «Кобзар» (Санкт-Петербург, 1867), «Поезії» у двох томах (Львів, 1867), «Кобзар» у двох томах (Прага, 1876). Твори Т. Шевченка, уперше видані в такому обсязі, стали загальновідомими й не могли не вплинути на літературне життя. Тогочасні поети, як і великий Кобзар, продовжують возвеличувати свободу, закликати до боротьби з багатовіковою неволею українського народу, до здобуття національної незалежності України. У цей період написано такі твори, як «Ще не вмерла Україна!» П. Чубинського, «Боже великий, єдиний, нам Україну храни» О. Кониського. Вони стали національним і духовним гімнами.\nВодночас створений генієм Т. Шевченка ліричний герой — сильна особистість, яка може любити й ненавидіти, страждати й продовжувати вірити, — залишається неперевершеним. Поети 50-70-х рр. малюють іншого ліричного героя. Він дуже конкретний, занурений у реалії життя, його дії тісно пов’язані з обставинами. Оскільки провідним мотивом поезії залишається громадянський, то цей герой здатний на самопожертву, але часто його огортають самотність, розчарування, навіть безнадія. Відтак у поезії спостерігається розквіт жанру елегії.\n1 Творчість багатьох із цих поетів охоплює не лише другу половину XIX ст., а й початок XX ст.\nЛіричний герой оточений однодумцями в боротьбі за національну справу, за народні інтереси, тому він звертається до друзів, ідейних побратимів, літературних учителів. Так у поезії зростає питома вага послань, ліричних листів, присвят.\nТак уявляють Шевченкову музу автори пам’ятника Кобзарю, який нещодавно відкрився в місті Сторожинець.\nЯкщо поети першої половини XIX ст. зверталися до історичного минулого, оспівуючи в романтичних тонах козацькі подвиги, то поети другої половини XIX ст. переважно зосереджені на своїй сучасності. З’являється й розвивається жанр ліричного портрета, у якому змальовується зовнішність персонажа, згадується його соціальний стан, професія, деталі життя. Внутрішній стан ліричного героя пов’язується із зовнішнім світом, його духовні боріння і психологічні стани — із соціальними проблемами.\nЛірика набуває публіцистичності, тобто в ній панують важливі суспільно-політичні, соціальні питання, висловлені у стриманих образах, просто, повчально, з ораторськими інтонаціями. Ці явища пояснюються й тим, що поезія стає реалістичною.\n80—90-ті рр. — це час творчої активізації та зрілості української поезії. Посилюються особистісні настрої, у них зрівноважуються почуття й думки, національні та політичні ідеї набувають більшої образності. Ліричний герой залишається борцем, бо він продовжує вболівати за національний і культурний поступ рідного народу. Проте його словесне змалювання поглиблюється психологічно, він набуває конкретних індивідуальних рис. Виняток — поезія Я. Щоголева, який продовжує традиції романтизму.\nЗникають пишнослів’я, сталі образні схеми, декларативність.\nПоети звертаються до складних і суперечливих почуттів, наприклад, в оспівуванні кохання. Домінує філософська поезія, у якій серед жанрів переважає медитація1.\nУ два останні десятиліття XIX ст. активно розвивається гумористично-сатирична поезія. У ній гострі комічні ситуації розкривають соціальні конфлікти, а також людські вади, гідні висміювання. Цікаво, що поети-сатирики критично розглядають творчість своїх попередників і в ній шукають застарілі мотиви, неприродність вислову, які теж висміюються.\nВ окремих поезіях з’являються урбаністичні мотиви. Це такі твори, як, наприклад, «Місто спить...» М. Старицького, «Палати» Я. Щоголева.\nЯків Іванович Щоголів народився в місті Охтирка (нині це райцентр Сумської області). Навчався в Харківському університеті, після закінчення якого тривалий час працював на різних державних посадах. У його автобіографічних записах можна прочитати: «Служба була для мене справжньою карою господньою і терпілася лише з за боротьби за існування... Пішов би далеко далі, але ніколи ні перед ким шиі не зігнув». Праця дрібного чиновника заважала його літературній діяльності, у яку він поринув у 40-х рр. Тому, щойно з’явилася можливість, Я. Щоголів покидає службу й скромно живе в Харкові. У цьому місті він і похований.\nНайточніше Щоголева словами з його ж поезії «Лебідь» назвав Микола Зеров — «непривітаний співець». Чому? Поета мало розуміли сучасники, а нащадки досі не вповні дослідили його творчість і опублікували її.\n1 Медитація — ліричний вірш-роздум філософського змісту.\nЗбірка творів Я. Щоголева (1919)\nЯків Щоголів — один із поетів харківської школи романтиків. Можливо, найталановитіший із них.\nСаме його життя сповнене романтичних ситуацій. Чого вартий, приміром, той факт, що він не пам’ятав дати власного народження. Або плутанина з написанням прізвища — Щоголів, Щоголев, Щогольов, Щоголєв, Щиголь. У долі поета простежуються й містичні збіги. Так, одна з його збірок побачила світ у день похорону поета, ЗО травня 1898 р. Повне зібрання творів з’явилося лише в 1919 р.\nЖиття Я. Щоголева позначене й неймовірною трагедією — передчасною втратою двох дітей. Є в ньому і драматична сторінка: одного дня все, ним створене, було спалено, поет замовк більш ніж на тридцять років.\nДоробок митця не такий уже й великий. Художня спадщина поета — дві збірки: «Ворскло» та «Слобожанщина». Уся його творчість становить 199 поезій. У них переважають мотиви історичні, громадянські, пейзажні, філософські. С. Єфремов окреслив їх так: «прегарні малюнки української природи, українського життя» («Косарі», «Вечір», «Черевички», «У полі»), історичні теми («Хортиця», «Безродні», «Неволя», «Опізнився»), «картини тихої праці», що складають «широкий образ трудового життя». У них звучать настрої зажури й світової скорботи, притаманні романтикам.\nТвори Я. Щоголева високомайстерні, адресовані тим, хто любить, цінує та розуміє поезію. Він сам говорив про свою вимогливість до слова — крім таланту, воно потребує «багато праці і ювелірної чеканки». Його творче правило було таким: «пишіть менше, але так, щоб написане складало капітал, а не баласт». Поетові твори не розраховані на примітивні смаки. Він був переконаний, що, можливо, лише через ЗО років після його смерті про нього згадають.\nЦе пророцтво справді збулося. У 20-х рр. минулого століття про Я. Щоголева почали активно говорити, цікавитися його творчістю. Поета називають предтечею українського модернізму, першим українським парнасцем, який протистояв народницькому розумінню завдань літератури, тобто її підпорядкованості суспільним ідеалам служіння поневоленому люду.\nМодернізм — літературний напрям, який охоплює літературу XX ст., проте його перші паростки простежуються в другій половині XIXст., починаючи з 80-х рр. Це помітно у зверненні до нових тем, мотивів, відмові від традицій, у свіжому погляді на людину, пошуках нових засобів її зображення.\nПарнас — гірський масив у Греції. За міфологічними уявленнями давніх греків, це місце перебування покровителя мистецтв Аполлона та муз. У переносному значенні слово «Парнас» означає «світ поезії».\nУ другій половині XIX ст. у Франції утворилася група поетів (Леконт де Ліль, Теофіль Готьє, Жозе-Марія де Ередіа), які видавали збірник «Сучасний Парнас». Звідси і їхня назва — парнасці. Вони проголосили культ краси, природи, кохання, особливу увагу звертали на форму творів, їх звучання. Натомість парнасці заперечували ідею служіння літератури суспільству, проголошували свободу від потреб натовпу.\nРомантичне оспівування козацької героїки («Воля», «Запорозький марш», «Січа», «Нерозумна мати», «Запорожець над конем», «Огир») поєднувалося в Я. Щоголева з поетичним відгуком на соціальне лихо («Неня», «Вівчарик», «Новобранець», «Лист», «Струни», «Чередничка»).\nВірші-портрети можна назвати візитівкою Я. Щоголева. Вони настільки ж яскраво характеризують його творчість, як С. Руданського — співомовки. їх зміст — ремісниче життя й тяжка фізична праця. Я. Щоголів як художник слова створив реалістичні, живі, пластичні образи представників різних професій: вівчарів, пастухів, поштарів, ткачів, шевців, мірошників, ювелірів. Так, дівчинка-сирітка з відомої поезії «Череднички» навіть не має спогадів про безжурні дитячі роки, бо вже й не пам’ятає, відколи її приставили пасти теличок. Перед нами проходить один день із її нелегкого життя: із самого ранечку вона жене череду, повертається аж увечері, не має нікого, з ким би можна було погомоніти, до кого пригорнутися. Єдині співрозмовники дівчинки — це телички. У хвилини розпачу вона просить свою матір устати з домовини й захистити її.\nБільшість віршів-портретів Я. Щоголева написані від першої особи, і це надає їм непідробної щирості. Приваблює вміння автора опоетизувати деталі виробничого процесу, сповнити вірш звуками знарядь праці, майстерно передати трудовий ритм, відтворити почуття власної професійної гідності трударів.\nМотивом праці як найвищої краси людини сповнений вірш «Косарі». Ця праця, хай і нелегка, але невтомлива, бо це праця вільної людини.\n«Вчіться, діти!» — такими словами починається вірш «Тестамент» («testamentum» перекладається з латинської мови як «заповіт»). Я. Щоголів звертає увагу на книги, які несуть у собі мудрість і досвід поколінь. Книжне слово порівнюється з колоссям, а книга — основа знань, мудрості. Поет називає природу «з книжок книжкою», яку треба вміти розуміти:\nЙдіть на гори, тихий берег,\nВ гай, зеленую діброву:\nТам ви вчуєте щось друге,\nІнші речі, іншу мову...\nТам, де гаму не буває,\nДругим чимсь на вас подишуть.\nІ в душі добра і правди\nСвій святий закон напишуть.\nУ поезії звучить філософський мотив щастя, надії, віри. Автор прагне навчити людину цінувати кожну хвилину життя.\nЯ. Щоголів оспівав запорожців, їхню відвагу, любов до рідної землі та презирство до смерті («Січа», «Хортиця», «Щастя» та інші). Він уславлює подвиг цих патріотів, яків народних українських піснях, творах на цю тему Т. Шевченка.\nТалант поета виявився й у пейзажній ліриці («Листопад», «Зимній ранок», «Весна», «Травень», «В діброві», «Степ», «Озеро»), У ній проникливо відтворено красу української природи. Я. Щоголів використовує слухові й зорові образи, чергує їх, і цим досягає живописності зображеного. Хрестоматійною стала перша строфа поезії «Осінь»:\nСинє, та не те!\nЩирість, образність, мелодійність поезій Якова Щоголева привернули увагу таких композиторів, як Микола Лисенко, Яків Степовий. Його вірші «У полі», «Пряха», «Черевички», «Баю-баю» стали народними піснями.\nІван Іванович Манжура народився в Харкові. Рано втратив матір, і відтоді, як він пізніше зазначить, його життя сповнилось «діккенсових пригод»1. У вир цих пригод кинув його рідний батько, дворянин за походженням. Він сприйняв скасування кріпацтва 1861 р. як грабіжницьку реформу й вирішив викривати зловживання влади, подорожуючи Російською імперією. За численні антиурядові заяви його звільнили з посади дрібного чиновника, і він разом із маленьким сином, якому не виповнилося й дев’яти років, пройшов близько шести тисяч верств. Згодом влада оголосила батька божевільним, відправила до психіатричної лікарні, у якій він і помер. Незалежний і вільнолюбний характер батька успадкував син.\nМайбутній поет саме через непокірність не закінчив гімназії, а через участь у нелегальному гуртку — ветеринарного інституту. Тому знову багато мандрує, вивчає народне життя, збирає фольклорні матеріали. У 70-ті рр. І. Манжура починає писати поезії.\nЩе одна незвичайна сторінка його життя — участь на добровільних засадах у боротьбі сербів проти турецьких поневолювачів. Після поранення — повернення на батьківщину, постійні переїзди, відсутність власного житла, тимчасові підробітки (то в школі, то на поштовій станції, то в засобах масової інформації, а то в науці: збирає і продає ботанічні колекції). Звідси, як писав поет, відчуття «життєвої відставки». Знесилений поневіряннями і хворобою, він помирає в Катеринославі (сучасне місто Дніпро), де й похований.\nІ. Манжура уклав три поетичні збірки, однак за його життя опубліковано лише одну — «Степові думи та співи». Дві інші («Над Дніпром», «Казки та приказки і таке інше») побачили світ уже в XX ст.\n1 За аналогією до пригод і важкої долі хлопчика-сироти Олівера Твіста, героя роману «Пригоди Олівера Твіста» Чарлза Діккенса, англійського письменника, твори якого ви читали на уроках зарубіжної літератури.\nВін був активним шанувальником, знавцем і ретельним збирачем українського фольклору. Поет записував численні народні пісні, думи, легенди, перекази, казки, прислів’я, приказки, анекдоти, друкував їх. Він одним із перших зацікавився робітничим фольклором.\nЦе захоплення вплинуло на його творчість, на її мотиви, образи, художні засоби. Як поет демократичних поглядів, І. Манжура став співцем «убогих сіл», тобто народної долі. Тому його цікавила сучасність: як жив хлібороб, заробітчанин, людина із соціального дна, бурлака? І. Манжура відтворював їхні безпросвітні будні, сумні думки й безвихідь, як, наприклад, у вірші «На степу і у хаті»:\nЖуриться тяжко і сам хлібороба:\nВиляже взимку без корму худоба...\nХліба на ниві немає снопа,\nТак послужила фортуна сліпа!\nЧим він у волость подушне заплате?\nЧим перекриє безверхую хату?\nТут ще ік тому мала дітвора...\nЗазделегоди тікай хоч з двора!\nВраження від цих рядків посилюється й риторичними фігурами, й окремими документальними деталями, які приземлюють зміст твору («без корму худоба», «подушне», «безверхая хата»). Поет іронічно писав про себе: «Не знаю, чи то думки у мене такі низькі, чи то мова не дозволяє, — ніяк не можна наладнати свою ліру наурочисто-високо мовний лад. ..Ніяк не відкинешся від “наземного", не залетиш за хмари, та там, здається, і шукати вже нема чого».\nЩоб відтворити народні страждання, І. Манжура оригінально використовує в однойменній поезії жанр веснянки. Вона розпочинається словами народної пісні про молодого козака, якому «мандрівочка пахне». Проте це не дорога в похід до Криму чи Дону, а на заробітки, і мандрує насправді не козак із шаблею, а бідак із косою й мантачкою1.\nБарельєф, присвячений Іванові Манжурі, на будинку книгарні в Дніпрі\nПеру І. Манжури належать також поезії про жіночу долю, про роль поета, у його доробку гумористичні й сатиричні твори, найпримітніший серед яких — вірш «Щира молитва». Старенька бабуся просить довгого життя панові, бо для себе з’ясувала закон життя багатих: якщо панів дід відібрав у неї дві ярки2 і стільки ж його батько, а сам він — одну вівцю, то для пайового сина залишилась ще одна, остання. Отож бідна жінка й молиться за довголіття свого пана, бо зрозуміла, що залишиться без нічого.\nПоезія І. Манжури, занурена в народну стихію, часто сюжетна, з конкретними деталями земного життя, зі злиттям воєдино авторського голосу та партії ліричного героя.\n1 Мантачка — брусок для гостріння коси.\n2 Ярка — молода вівця.\nВолодимир Іванович Самійленко народився на Полтавщині. Його мати — колишня кріпачка Олександра Самійленко, а батько — поміщик Іван Лисевич. Хлопець навчався в Полтавській гімназії. Під впливом прочитаних творів Т. Шевченка, Г. Квітки-Основ’яненка, П. Куліша почав і сам писати. Далі — навчання в Київському університеті. У Києві він став членом літературної громади, познайомився з Лесею Українкою, М. Лисенком і М. Старицьким. На студентські роки припадає найактивніший період його літературної діяльності.\nПісля закінчення вищого навчального закладу В. Самійленко переїздить у пошуках заробітку з місця на місце. Київ, Чернігів, Вінниця, Кам’янець-Подільський — ось калейдоскоп міст, у яких він жив і працював. Події 1917 1920 рр. поет сприйняв дуже болісно, він не бачив жодної партії чи політичної сили, яка б гарантувала українцям щасливе життя. Разом із багатодітною сім ’єю В. Самійленко переїхав до Польщі (1920), але його душа патріота рвалася на батьківщину. Після повернення 1924 р. до України митець поринає у вир громадського й літературного життя. Проте його здоров’я було підірване тяжкими, часто злиденними буднями, еміграцією, утратою всіх чотирьох дітей. Він помер на дачі під Бояркою, де й похований.\nВ. Самійленко — сучасник Лесі Українки, П. Грабовського, І. Франка — увійшов в українську літературу як талановитий лірик, сатирик, драматург, перекладач. У центрі уваги його поезій — Україна, її народ. Збірка автора, яка кілька разів перевидавалася, названа дуже промовисто — «Україні». З такою ж назвою є і вірш у доробку поета, який можна вважати програмовим:\nВ. Самійленко сповідував демократичні ідеали служіння знедоленій людині. Наприклад, у вірші «Поетові» він заперечує погляд на творчість як на сентиментально-романтичне оспівування природи, краси дівочих очей чи власних нарікань на долю:\n... Краще людину змалюй, зазирни в її душу душею, Радість і смуток її в слові своїм покажи.\nПоет з великою повагою ставився до неоціненного скарбу народу — його мови. Її неперевершені можливості він доводив своєю творчістю — і громадянською лірикою, і сатирично-гумористичними віршами. У низці творів В. Самійленко став на захист рідної мови, її краси та ролі в розвитку української культури. Зокрема, в поезії «Українська мова (Пам’яті Т. Шевченка)» він схиляється перед безсмертним Кобзарем і водночас прагне, щоб українська мова стала голосом нескореного народу:\nАлегорія в цьому творі дуже прозора: діамант у пилу — це українська мова, а рука, яка його огранила, — Шевченкова. Тому нащадкам поета потрібно розвивати й берегти цей скарб.\nОкрема сторінка творчості В. Самійленка — його гумористично-сатиричні твори, у яких, зокрема, висміяно псевдопатріотів, нероб, боягузів, пустопорожніх базік. Так, у творі «На печі (Українська патріотична дума)» сатирично змальовано пана, який, не злазячи з теплої печі, вдає, що боронить рідний край. Аргумент на свій захист у нього такий: піч же українська, значить, і він — український патріот. Такою ж гострою викривальною спрямованістю позначений вірш «Ельдорадо», у якому протиставляється далека й щаслива країна безправним народам Російської імперії. У ньому нищівна критика самодержавства досягла своєї вершини, наприклад, у цих рядках, сповнених сарказму й іронії:\nІ про неї розмовляє —\nЦя сатира була настільки популярною, що поширювалася в списках.\nЯк і С. Руданський, В. Самійленко в гуморесках використовує народний гумор. Деякі з його фраз стали крилатими: «Працюй, Іване, і не вважай на втому», «Одно творити язиком, а друге — перти плуга».\nСправжнім шедевром пейзажної лірики є його поезія «Вечірня пісня», музику до якої написав Кирило Стеценко.\nВ. Самійленко відомий і як перекладач творів зарубіжної класики — Дж. Байрона, П. Беранже, П. Бомарше, Гомера, Ж.-Б. Мольєра, О. Пушкіна. Про його переклад мольєрівського «Тартюфа» М. Рильський відгукнувся так: він, переклад, «міг би становити гордість будь-якої культури».\nБюст Володимира Самійленка в с. Великі Сорочинці на Полтавщині\nОсобливості реалістичної прози\nНагадаємо, що в другій половині XIX ст. в українській прозі зміцнюється така гілка реалізму, як соціально-психологічний реалізм. Для нього характерним є глибоке проникнення у внутрішній світ героїв, художнє відтворення їхніх почуттів, прагнень, думок на тлі широких суспільних картин життя. У творчості його представників — Панаса Мирного, Марка Вовчка, інших письменників — людина осмислюється як біологічна, моральна й соціальна істота. Водночас риси реалізму етнографічно-побутового (акцент на описі обрядів, звичаїв українського народу, використанні фольклорних джерел) й соціально-побутового (змалювання буденного народного життя, його конфліктів) помітні у творах І. Нечуя-Левицького та інших письменників. Про це детальніше йтиметься в наступних розділах підручника.\nОсновні тенденції розвитку української прози другої половини XIX ст. такі:\n1. Зображення бунтарів, які борються з несправедливістю, а також людей майбутнього, котрі є водночас внутрішньо складними характерами; звернення до образів звичайних людей з їх буденним життям, духовними колізіями, мріями, вчинками.\n2. Правдиве змалювання мінливої дійсності в русі, змінах, закономірностях, критичне відтворення суспільних процесів, зовнішніх упливів на людину й навпаки.\n3. Новизна тем і проблем — звернення до зображення національно свідомої інтелігенції, поглиблення змалювання українського села: сільських «п’явок»-глитаїв, безземельних селян, а також робітників, мільйонерів-капіталістів.\n4. Акцент не лише на правдивому зображенні соціальних процесів, а й намагання проникнути в їх суть, засудити рабську психологію та поведінку, пропагувати людську гідність, волю.\n5. Поєднання проблем національного життя із проблемами загальнолюдськими: життя і смерть, добро і зло, злочин і кара, зрада і вірність.\n6. Напружені сюжети, гострі конфлікти яких підпорядковані художньому дослідженню національних характерів.\n7. Поширення оповіді від третьої особи, що сприяло об’єктивізації зображених у творі типів і ситуацій.\n8. Домінування повісті й роману, зокрема, таких їх різновидів, як соціально-психологічні, родинно-побутові, історичні, соціально-побутові тощо.\nНеможливо переоцінити виховне, естетичне, національне значення української драматургії означеного періоду. В умовах заборони українського слова вона демонструвала великі можливості спілкування з народом через сценічні майданчики.\nЦе час створення українського професійного театру й найвищого його розквіту — театру, який дістав назву «театр корифеїв». Його визначальні риси: національна, соціальна, морально-етична проблематика п’єс, реалістичних у своїй основі, тісний зв’язок із музикою, звернення до історичних і сучасних тем. П’єси І. Карпенка-Карого, М. Старицького, М. Кропивницького, І. Франка були позначені філігранною технікою, майстерним володінням словом, що реалізувалося в монологах, діалогах, полілогах, актуальними проблемами, справжньою художністю.\nДетальніше про розвиток української драматургії ви дізнаєтеся в наступних розділах.\n1. Перелічіть, які художні напрями взаємодіяли в літературному процесі другої половини XIX століття. Пригадайте їх основні ознаки.\n2. Прочитайте поезії Я. Щоголева «Осінь» і М. Рильського «Почорніли заводі в озерах...». Зробіть їх порівняльний аналіз. Поясніть образ «щоголівського неба» у вірші М. Рильського.\n3. Прочитайте вірш І. Манжури «Вранці». Чим він нагадує народнопоетичні твори?\n4. Прочитайте твердження Г. Хоткевича: «Хтось, не пам’ятаю хто, сказав: «“Україна любить свою дівчину”, і се дійсна правда. От і Щоголев, поет України, співав дуже багато про дівчину; найбільша частина її поезії так чи інакше відноситься до дівчини... Описував він нам її дитиною і дорослою, смутною і жартівливою, веселою і з розбитим серцем... І мало у нього поезій, де дійовою особою була інтелігентна дівчина; найбільше таких, де мова про просту селянку-українку, її долю, її радощі і смуток. Сюди треба би зачислити поезії “Лялька”, “Над потоком”, “Горішки”, “Черевички”, “Вербиченька” і багато інших». Самостійно ознайомтесь із цими віршами і на їх основі «намалюйте» узагальнений образ української дівчини. Укажіть, які з цих поезій грайливо-жартівливі. Як вони характеризують творчість поета?\n5. Прочитайте й прокоментуйте рядки з поезії В. Самійленка:\nНе вмре поезія, не згине творчість духа,\nПоки жива земля, поки на ній живуть,\nПоки природи глас людина серцем слуха, —\nКлопоти крамарські її ще не заб’ють.\nПрочитайте повість В. Заремби «Іван Манжура». За її мотивами напишіть сценарій вечора, присвяченого життю і творчості цього поета.\nВиконайте одне із завдань (на вибір).\n1. У зошиті тезисно дайте відповідь на питання про особливості розвитку української літератури II половини XIX ст.\n2. Розгляньте галерею образів українських дівчат XIX ст. Напишіть есе «Україна любить свою дівчину». З якими літературними образами асоціюються зображені особи?


Чи варто бити дітей\nП'ятниця, 06 травня 2011, 13:50\tВиховання дитини\nЯкщо до цього віку дитина спокійно спостерігала за всім що відбувається й за діями батьків, то тепер настав вік застосувати на практиці весь свій накопичений досвід. Відбувається випробування на міцність посуду й інших предметів, перевірка маминої косметички й з'ясування смакових якостей крему й усього іншого. Але, далі ще складніше. З віком область пізнань маляти розширюється, він усе більше розвивається, а батькам, звичайно ж, або варто упокоритися або вживати виховних заходів.\nЗвичайно ж, за кожний дріб'язок карати не потрібно, але у віці 5-6 років дитина повинна знати про порядок і дисципліну. Тому покарання й заохочення в певних ситуаціях будуть важливі в процесі виховання.\nАле варто розуміти, що покарання не повинне зводитися до порки, це поняття багатогранно й варто знайти правильний підхід. У принципі пороття не повинно бути присутнім у вихованні дитини.\nАдже всім відомо, що покарання повинне бути за справу, тобто так скажемо за порушення. Перед тим як починати виховний процес для початку варто визначити рамки, за межі яких дитина не повинна виходити. Тобто карати за все підряд, із приводу й без, не варто. Необхідно визначити для себе й обговорити з дитиною, що буде вважатися порушеннями.\nАдже якщо дитина, пізнаючи світ, наприклад, малює на шпалерах, а ви, караючи, заховаєте або викинете олівці, це може привести до знищення творчих поривів. Як результат ви одержите безініціативного й млявого підлітка, у якого ще в дитинстві відбили бажання творити. Але звичайно творчий ентузіазм дитини не повинен бути небезпечний для здоров'я й життя. Наприклад, гра з вогнем або гра поблизу дороги. У таких випадках необхідно пояснити дитині, що цього робити не можна й чому.\nАле в жодному разі не прибігати до насильства, адже це може тільки погіршити ситуацію. Дитина повинна розуміти, за що її карають. Звичайно ж, важко постійно пояснювати дитині що можна, а що не можна робити, але адже на те ви й батьки, тому необхідно набратися терпіння. Питання про покарання варто розглядати тільки в тих випадках, коли дитина усвідомлено порушує правила, приміром, навмисно щось ламає.\nНе рекомендується карати в поганому настрої або люті. У першу чергу покарання робиться для того, щоб виправити заподіяну шкоду поганою поведінкою.\nПри цьому дитина повинна прибрати розкидані іграшки або речі, полагодити, якщо це звичайно можливо, зламану річ. Нехай вона зі своїх кишенькових грошей відшкодує хоча б частково заподіяний збиток.\nЗвичайно ж, покарання повинне сприяти не повторенню таких дій. Дитина повинна засвоїти, що за свої вчинки необхідно відповідати. Але головне в покаранні це справедливість і дитина повинна визнати свою провину.\nЯкщо карати дитину через поганий настрій або ж власну нетерпимість, то, звичайно ж, своє самопочуття ви небагато поліпшите, але у виховному процесі це принесе шкоду дитині, тому що таке ваше поводження розходитися з метою виховного процесу. Адже в такому випадку дитина почуває несправедливість, звичайно, вона поплаче, вибачиться, але вона не буде відчувати почуття провини й не винесе урок на майбутнє.\nЗавжди необхідно враховувати наскільки ваше покарання або заборона подіє. Є легко ранимі діти, для яких буде досить просто пояснити їхні помилки, правда такі дуже рідко порушують правила. Суворе покарання таких дітей може тільки настроїти їх проти батьків і озлобити.\nУ процесі покарання можна позбавити дитину чогось важливого для нього, але не життєво необхідного. Не слід позбавляти їжі, якщо дитина усвідомлено зіпсувала її, просто наступний раз можна дати їй їжу без усякої смакоти. Можна покарати увагою, але в цьому випадку головне не перегинати ціпок. Адже не розмовляти й не звертати уваги на маленьку дитинуа в жодному разі не можна.\nУ більшості батьків виникає питання чи можна бити дитину. Відповідь на це питання однозначна, звичайно ж, ні.\nАдже використовуючи насильство над дитиною, батьки користуються тим, що вони сильніше. У цьому випадку бажаного ефекту не вийде. У дитини відразу складається помилкове усвідомлення, що сильний завжди прав, при цьому він не розуміє, за що його покарали. І з таким поняттям йому буде складно відстоювати свою правоту з ровесниками. Він повинен розуміти, що в першу чергу необхідно словами доводити свою правоту.\nЗастосовуючи насильство, батьки показують своє невміння впоратися із проблемою іншим способом, і виправдують свій поганий настрій. Таким чином, з дитини виросте психічно нездорова й неврівноважена особистість. У маленьких дітей через насильство може проявлятися затримка психічного, фізичного й мовного розвитку, постійні нервози. У таких випадках дитина не знає коли може бути наступне побиття й постійне перебувати в стресовому стані, у неї з'являються тривога, головний біль, психічні розлади й стреси.\nТаким дітям складно зосередитися на шкільних заняттях або на грі, він завжди чекає нападу. Єдиним прийнятним варіантом фізичного впливу може бути тільки ляпанець по попі, але не більше, і тільки для того, щоб заспокоїти дитину, що розбушувалася.\nЄ випадки, за які не можна карати:\nза пізнавальну, природну активність, приміром, якщо дитина пробує на смак різні предмети, пальчиком лізе в різні дірочки, розбирає іграшку, щоб довідатися її функції, розглядає свої полові органи, адже це він робить із метою пізнати нові відчуття, можливості й почуття;\nза фізичні й вікові особливості - неуважність, непосидючість, небажання їсти, спати;\nза відсутність досвіду в певних життєвих ситуаціях, тобто не попросився на горщик, б'ється, плюється, віднімає іграшку, спочатку просто варто пояснити, що правильно робити, а що ні;\nза прояв почуттів, таких як ревнощі до молодшої сестрички або братика;\nза необережне поводження, випадково пролитий сік, випадково забруднені речі на прогулянці.\nУ будь-яких ситуаціях, перш ніж карати, необхідно визначити певні рамки поводження й виходячи із цього, формувати правила. У першу чергу самі дорослі повинні показувати приклад правильного поводження, щоб дитина розуміла, що це правила не тільки для неї, а це загальноприйняті правила поведінки людей у суспільстві й родині.\nНасамперед, виявляється, що дорослі роблять все, що для них зручніше, саме їм не хочеться міняти свій розпорядок дня, стирати забруднений фарбами одяг, витирати пролиту воду. Адже хто як не батьки повинні на своєму прикладі показувати правила поведінки. Звичайно ж, простіше покарати дитину, а не змінити своє відношення до життя. Але якщо ви хочете виростити відповідальну та виховану дитину, постарайтеся самі відповідати таким параметрам.\nВарто краще прислухатися до своєї дитини, спробувати зрозуміти й пояснити, а вже покарання повинне зустрічатися як найрідше. Якщо дитина буде бачити, що ви цікавитеся всім, що відбувається в її житті і допомагаєте вирішувати проблеми, що з'явилися в неї, завжди готові обговорити питання, що цікавлять, відповідно й дитина не буде створювати вам зайві проблеми своєю поведінкою, вона буде намагатися виглядати краще у ваших очах. Адже дитина найчастіше своїм поводженням хоче привернути вашу увагу, який йому часом не вистачає. Тому наберіться терпіння й усе у вас вийде.


"Княжна Ольга" - презентація з історії україни\nПрезентація на тему: «КняжнаОльга» Відділ освіти Бершадської райдержадміністрації Сумівська ЗОШ І-ІІІ ступенів Роботу виконала: учениця 10 класу Опанасюк О. Вчитель: Бурянчик А.І.\nПоходження З «Повість Минулих Літ»: Ольга народилася в Псковській області, роду вона була не знатного, варязького. Також це підтверджується її ім'ям «Ольга». Так само болгарські історик висували версію про болгарські корені Ольги, спираючись на те, що давньослов'янської транскрипції міста Псков і болгарське місто Плесков збігалися, але це вже вийшло з ужитку. Пізніший Пискаревский літописець передає чутку про те, що вона була дочкою Віщого Олега, куратора князя Ігоря в наслідок ставшим її чоловіком.\nЕтимологія імені Норманська версія За версією ім'я Ольга — це слов'янізована ужіночнена форма скандинавського імені Гельґі (норв. Hailaga, Helgi). Слов'янська версія Відомі слов'янські слова «льгк», «ольгчити», «ольгчатися», «льгота», «вольгота», «в'ольготний». В слов'янських мовах зафіксовані імена Oleg (Oley) (чеськ. в 1088 г.), Olek (Welek), топоніми Ologast, Wolegast, Wolgast та ін.. Скандинавські саги називають Ольгу «матір'ю» (а не бабусею) «Вальдамара»-Володимира (як і «Вартилафа»-Брячислава називали сином Володимира, а не внуком) і не Гельґою, а беззмістовним звуконаслідуванням «Аллог'я», яке ніде за межами цієї саги не зустрічалося і жодного смислу в скандинавських мовах не мала. Балтська версія В Литві є ріка Олег і деякі імена, що схожі на той же корінь: Ольгерд, Ольгимунт. Відоме балтське слово «algas» — винагорода.\nШлюб Ольги Святитель Димитрій Ростовський (Туптало) у «Житіях святих» розповідає, як вона стала княгинею: князь Ігор побачив на ловах гарну дівчину й хотів її звабити, проте вона повелася достойно, і він побажав поєднатися з Ольгою законним шлюбом. Так 903 року Ольга стала великою княгинею.\nПочаток правління На історичну ж арену вона вийшла в 945-му, після загибелі свого чоловіка князя Ігоря. За тодішнім правом спадкування державної влади його наступником мав стати син Святослав. Проте йому було ще приблизно 8 років. Тому княгиня Ольга перебрала на себе опіку над малолітнім сином (стала його регентом), приймаючи в свої руки управління Руссю аж до його повноліття. Так на чолі нашої держави стала жінка, та ще й не слов’янка.\nПовість минулих літ містить епічне сказання про помсту Ольги деревлянам за вбивство чоловіка (Ігоря I). За цим сказанням деревляни надіслали до Києва послів, які запропонували княгині стати дружиною деревлянського князя Мала. Перше посольство княгиня живцем поховала в човні, друге — спалила в бані; в чому дослідники вбачають відображення реальних поховальних обрядів тих часів. Третьою помстою став похід на землю деревлян, де під приводом тризни над могилою Ігоря київські дружинники «посікли п'ять тисяч» п'яних деревлян, після чого відбулась річна облога міста Іскоростень, яка завершилась спаленням міста. Існує цікава легенда, яка прославляє гострий розум княгині Ольги. Коли вона приїхала в Царгород (Константинополь), то її довго, десь близько півроку, протримали не допускаючи до зустрічі з імператором (за церемоніалом того часу). Нарешті після зустрічі з княгинею імператор помітив її красу і вирішив одружитись з нею. Княгиня Ольга була проти цього, але відкрито не виступила. Вона поставила умову, що перед одруженням вона має охреститись і хресним батьком має бути сам імператор Костянтин. Після хрещення імператор знову почав розмову про одруження, але у відповідь почув запитання : «Чи може дочка одружуватись з батьком?». Зрозумівши, що його перехитрили, імператор відпустив Ольгу додому багато обдарувавши. Однак ця легенда красива, але дуже сумнівна. Тим більше, що коли посли імператора прибули у Київ, то їх теж протримали на річці Почайні з півроку перш ніж допустити до княгині Ольги. Після відвідання Константинополя у 957 році за свідченнями західноєвропейських джерел (Гільдесгаймські аннали) 959 року Ольга відправила посольство до німецького короля Оттона I, з запрошенням на Русь єпископа і священиків, на що король погодився і надіслав єпископа Адальберта. З перебуванням місії Оттона у Києві пов'язують ротонду Х ст., рештки якої виявлені археологами в межах так званого «города Кия». Посольство 962 року зазнало невдачі, і сам єпископ ледве врятувався на зворотному шляху. У цій події дослідники вбачають як коливання між Римом і Константинополем у виборі віри, так і далекоглядну політику тиску на Константинополь, яку перед тим проводили Моравія і Болгарія, щоб домогтися найвигіднішого входження до церковної організації східної церкви. До 964 року літопис відносить початок самостійного княжіння Святослава I, що може свідчити про відхід Ольги від державних справ. Коли 968 року печеніги прийшли вперше на Руську землю, а Святослав перебував в Переяславці на Дунаї, Ользі з малолітніми онуками довелось організовувати оборону Києва. Наступного року, шануючи волю матері, Святослав дозволив поховати її за християнським звичаєм. Хоча він був язичником і руйнував християнські храми. Княжіння\nВшанування пам'яті Житіє називає Ольгу засновницею міста Пскова. У Пскові є Ольгинська набережна, Ольгинський міст, Ольгинська каплиця. Державна нагорода України з 1997 року — «Орден княгині Ольги». У Священного Синоду Російської Православної Церкви існує «Орден святої рівноапостольної великої княгині Ольги». У царській Росії була установлена Відзнака Святої Рівноапостольної Княгині Ольги. У Києві та Пскові поставлено пам'ятники княгині Ользі.


НАКОНЕЧНИК РУЛЬОВИЙ Грейт Вол Хавейл м4 Арциз ▷ низька ціна в магазині ТМ АЗІЯ ЦЕНТР\nАрциз наконечник рульовий Грейт Вол Хавейл м4\nВи хочете купити Наконечник рульовий Грейт Вол Хавейл м4 в місті Арциз? Інтернет магазин «Азія Центр» пропонує скористатися своїми послугами через великий каталог самих деталей і автозапчастин до них.\nНаконечник рульовий Great Wall HAVAL M4 від нашого інтернет магазину - це найоптимальніше рішення проблем підвіски вашого авто. Якщо ви проживаєте в м. Арциз, ми готові надати оптимальні ціни, швидку доставку, якісний консультаційний супровід з будь-яких питань.\nНаявність товару Наконечник рульовий Грейт Вол Хавейл м4 уточнюйте за телефонами, які вказані в магазині. Можливо вас цікавлять інші запчастини для ремонту і експлуатації:


Всього один укол. Вакцина Johnson & Johnson - Korrespondent.net\nВсього один укол. Вакцина Johnson & JohnsonСюжет\nТекст: Надтока Світлана, 26 лютого 2021, 21:25\nВесь світ вакцинується від коронавірусу, і незабаром робити це може стати набагато легше. На ринок виходить нова вакцина від американського концерну Johnson & Johnson. Головна її перевага - щеплення цим препаратом повинно бути зроблене тільки один, а не два рази, як у випадку більшості інших вакцин.\nМіжнародне дослідження за участю близько 40 тис. осіб, половина з яких отримала вакцину, а половина - плацебо, показало, що вакцина компанії в цілому ефективна в запобіганні помірним і важким випадкам COVID-19 на 66%. Проти найважчих випадків ефективність вакцини становить 85%.\nНайбільш частими побічними реакціями серед більш ніж 6 тис. учасників дослідження, яким ставали подібні питання, були біль у місці ін'єкції (49%), головний біль (39%), втома (38%) і м'язовий біль (33%). Ці побічні ефекти були в основному легкими або помірними.\nУ США вакцину планують схвалити вже в п'ятницю, 26 лютого.


Мережеві камери - Мережеві камери - Canon Україна\nЗауваження щодо безпеки в мережі для виключення несанкціонованого доступу сторонніх осіб до мережевих камер\nПризначення: усі моделі камер\nЩоб запобігти несанкціонованому доступу сторонніх осіб до ваших мережевих камер, зверніть увагу на такі моменти:\nМи наполегливо радимо змінити початковий пароль адміністратора, а також періодично змінювати свій пароль.\nПід час початкового налаштування параметри [Privileged Camera Control] (Спеціальне керування камерою), [Camera Control] (Керування камерою), [Video Distribution] (Розповсюдження відео) і [Audio Distribution] (Розповсюдження аудіо) увімкнено відповідно до прав доступу користувача. Щоб не надавати ці права гостьовим користувачам, вимкніть ці параметри.\nЦі вироби підпадають під ризик прямого й зворотного удару блискавки, електромагнітного імпульсу, спричиненого нею, тощо. Ми радимо вжити заходів, щоб мінімізувати вплив атмосферної перенапруги й зменшити ризик пошкодження камери ще до її монтажу.\nРекомендації із заміни компонентів\nПризначення: PTZ-камери моделей VB-Rxx\nНижче перелічено одноразові компоненти, на які не розповсюджується дія обмеженої гарантії. Крім того, відомості про строк придатності, зазначені в [ ], наведено для компонентів відеокамер із повним кутом огляду, які обертаються в діапазоні 25+/-10°. Тому ці відомості призначено не для всіх способів і середовищ використання.\n1. Кроковий електродвигун [4 млн рухів*]\n2. Контактні кільця\n[4 млн рухів*]\n* Один рух = 360°.\nЩоб замінити ці компоненти, зверніться до місцевого сервісного центру.\nТермін зберігання функціональних компонентів, які підлягають заміні, складає сім років із дати припинення їх виготовлення.\nЗапобіжні заходи для уникнення замутніння купола\nПризначення: стаціонарні купольні камери для роботи поза приміщенням моделей VB-M64xVE та H65xVE\nЗ часом купол цих виробів може затуманюватися (покриття купола може мутніти).\nЩоб уникнути цього, ми радимо використовувати сонцезахисне покриття (продається окремо).\nПопередження про вироби класу А та електромагнітне випромінення\nСтосується моделей: VB-M741LE, VB-M740E, VB-R11VE, VB-R10VE, VB-M641VE, VB-M640VE.\nВироби класу А призначено для використання в промислових і комерційних приміщеннях У житлових будинках вони можуть випромінювати електромагнітні хвилі, що може змусити користувача вдатися до відповідних дій.


Росія не повернеться до ПАРЄ: результати голосування - Pravda.if.ua\nРосія не повернеться до ПАРЄ: результати голосування\nПарламентська асамблея Ради Європи відмовилася голосувати за зміну санкційних правил щодо Росії і відклала вирішення цього питання на наступний рік. Це означає, що Росія не поновить своєї участі в організації до кінця 2018 року.\nПід час обговорення цього питання доповідачка Петра де Суттер заявила про припинення дебатів та відкладання розгляду даного питання до січня 2019 року.\nЯ почула дуже емоційні аргументи, навіть гнів (щодо спроби “прощення” Росії. – 24 канал). Були і конструктивні аргументи. Та ми бачимо, що голосів немає. Тому я пропоную відкласти дискусію до січня,\nДля зміни санкційних правил щодо Росії необхідна була підтримка щонайменше двох третин депутатів. Українські депутати розцінили цей підсумок голосування як успіх.\nНагадаємо, осіння сесія парламентської асамблеї Ради Європи відбуватиметься у Страсбурзі 8-12 жовтня. Одне із найбільш резонансних питань, яке стосується перегляду повноважень та права на голосування національних делегацій, обговорюватимуть у вівторок, 9 жовтня.\n10 Жов, 13:36\t Версія для друку Лист редактору


Україна запросила на м'ясні та молочні підприємства російських ревізорів - dt.ua\nУкраїна запросила на м'ясні та молочні підприємства російських ревізорів\n13 квітня 2012 в 09:25\nДержавна ветеринарна і фітосанітарна служби України направили запит Россільгоспнагляду з проханням провести перевірку своїх підприємств з виробництва продукції тваринного походження представниками ветеринарних служб Митного союзу.\nУкраїна запропонувала представникам ветеринарних служб країн Митного союзу провести інспектування своїх підприємств з виробництва продукції тваринного походження, зацікавлених у постачанні цієї продукції на ринок країн МС. Про це повідомляє Федеральна служба з ветеринарного і фітосанітарного нагляду Росії (Россільгоспнагляд).\nВідповідне прохання висловлено в листі голови Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України Івана Бісюка на ім'я керівника Россільгоспнагляду Сергія Данкверта.\nУкраїнська сторона готова прийняти представників ветеринарних служб Митного союзу в другій половині травня поточного року.\nЗвернення Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України буде розглянуто головами ветеринарних служб Росії, Казахстану та Білорусі.\nВарто зазначити, що обмеження, введені Митним союзом і Росією, є вже не першим подібним кроком. На сьогодні вже діє ціла низка загороджувальних заходів для українських товарів: раніше Митний союз вже підвищив мита на українські цукор, гречану крупу, карамель, картоплю, капусту, насіннєву картоплю, а також сталь. На черзі - українські сир і молоко.


Пильний селянин “здав” незаконних лісорубів | Про Головне\nМіська рада звернулася до обласної влади щодо ремонту доріг - 5 хвилин тому\nМюзікл до Дня народження Лесі Українки готують у філармонії - 5 годин тому\nЧеркаський міськвиконком затвердив бюджет розвитку. Слово – за депутатами - 6 годин тому\nСхема зниження тарифів від Тимошенко реальна, – експерт - 22 години тому\nПоліцейські зупинили трактор з причепом, який був завантажений спиляними деревами акації. Трактор з причепом, деревину та пилку. вилучено. Відкрите кримінальне провадження.\nДо поліції Лисянського району надійшло повідомленням від місцевого жителя, що на територій району в лісовому масиві невідомі здійснюють незаконну вирубку дерев. На місце події виїхали працівники групи реагування патрульної поліції та співробітники лісгоспу.\nНеподалік вказаного заявником місця, поліцейські зупинили трактор з причепом, в якому знаходилось 7 стовбурів свіжоспиляної акації. Під час спілкування з водієм було встановлено, що він немає відповідних дозвільних документів.\nЗ місця події вилучено трактор з причепом, деревину та пилку. На даний час слідчими Лисянського відділення поліції відкрите кримінальне провадження за частиною 1 статті 246 (Незаконна порубка або незаконне перевезення, зберігання, збут лісу) Кримінального кодексу України. Санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.\nЧерез несправність електропроводки на Жашківщині горів сарай і дрова


Опубліковано 21.10.2020 22:24\nВибір покрівельного матеріалу — непросте завдання, адже хочеться, щоб покрівля була міцною, надійною і красивою, але, при цьому, не коштувала шалених грошей.\nСпробуємо відповісти на питання, що краще металопрофіль або металочерепиця?\nВід якості покрівельного покриття у великій мірі залежить комфортність обстановки в будинку. Тому вибір того чи іншого матеріалу для покриття покрівлі — справа непроста і вимагає ретельного аналізу.\nПокриття даху металом для багатьох забудовників оптимальний вихід. Це покриття відрізняється міцністю і, завдяки наявності захисних покриттів, служить досить довго.\nАле що краще металочерепиця або металопрофіль? Спробуємо розібратися в проблемі, з’ясувавши гідності кожного з цих матеріалів, а також звернувши увагу на їх недоліки.\nДаний покрівельний матеріал називають по-різному — металопрофіль, профнастил, профіль та ін. Його розрізняють за товщиною листа, висоті ребра і кроку між ребрами.\nУ промисловому будівництві використовується, в основному, оцинкований профнастил, а при зведенні приватних будинків — матеріал з полімерним покриттям.\nДаний покрівельний матеріал володіє цілим рядом незаперечних переваг, завдяки чому він дуже популярний серед приватних забудовників.\nДо переваг профнастилу можна віднести:\nНескладну технологію монтажу, що дозволяє домашнім майстрам здійснювати роботи своїми силами;\nНевелика вага листів, що допускає проведення робіт без залучення техніки;\nВисокі антикорозійні якості, стійкість до атмосферних впливів і ультрафіолету;\nДовговічність покриття та його висока герметичність;\nЗовнішня привабливість, завдяки наявності кольорового полімерного шару;\nКрім того, на відміну від такого популярного покрівельного матеріалу, як металочерепиця — металопрофіль має демократичну ціну і прекрасно підходить для бюджетного будівництва.\nДо недоліків покрівлі з профнастилу, мабуть, можна віднести високий рівень шуму під час дощу.\nМеталочерепиця для покриття покрівлі\nМеталочерепиця — це один із найпопулярніших видів покриття покрівлі. Зовнішній вид матеріалу імітує покриття з натуральної черепиці, тому виглядає надзвичайно привабливо.\nВиробники випускають металочерепицю в різній колірній гамі, тому кожен забудовник може вибрати матеріал, найбільш підходящий для його будинку.\nНевелика вага. Так, квадратний метр покриття з натуральної черепиці важить приблизно 40 кг, а металочерепиці — 4,5 кг;\nДовговічність (термін гарантії на деякі зразки матеріалу становить 25 років, а термін служби може досягати півстоліття);\nНескладна технологія монтажу;\nЧудовий зовнішній вигляд. Забудовник має можливість вибрати не тільки колір покриття, але і його фактуру (матова, глянцева, металік та інші)\nДо недоліків металочерепиці можна віднести ту обставину, що під час дощів покрівля створює багато шуму, а так само досить високу ціну, якщо порівнювати покрівельні матеріали металопрофіль — металочерепиця.\nТаким чином дати точну відповідь на поставлене питання неможливо. Забудовнику доведеться вирішити самостійно: металочерепиця або металопрофіль — що краще для будівництва саме його будинку?\nЯкщо для покупця дуже важлива зовнішня привабливість у поєднанні з надійністю, але при цьому, він не дуже обмежений у коштах, то йому можна порадити вибрати металочерепицю.\nЗа допомогою цього матеріалу легко створити покрівлю, яка непогано імітують покриття з натуральної черепиці, особливо якщо вибрати різновид з прихованим кріпленням.\nЯкщо ж для замовника на першому місці стоїть надійність покриття даху і його доступність ціни, а естетична складова, хоча і включена в список необхідних параметрів, але поставлена далеко не на перше місце, то найкращим вибором стане металопрофіль.\nСлід пам’ятати, що для створення покрівлі придбання одного тільки покрівельного матеріалу недостатньо.\nПотрібні ще матеріали для гідроізоляції та утеплення, а також, різноманітні добірні елементи, спеціальне кріплення, і такі необхідні аксесуари, як снігозатримувачі, висновки для антен і вентиляційних труб і т.д.\nПокрівельний матеріал і всі ці комплектуючі бажано купувати в одного постачальника, щоб вони не відрізнялися за кольором.


Солона начинка для млинців перетворює десерт, яким часто є ця страва, у смачну вечерю. Особливо смачні млинці із грибами й сиром. Із грибів краще взяти печериці, тому що вони загальнодоступні, з м’яким запахом і швидко готуються. Сир краще взяти твердий, але можна й м’який, наприклад тофа або фета. Подібні млинці можна заморожувати, але краще їх вживати свіжими.\n3 Вирощування печериць\nБудемо готувати для всієї родини, вийде близько 25 млинців із грибно-сирною начинкою. Якщо вам не потрібна така кількість, можна зменшити кількість інгредієнтів наполовину.\n1 кілограм печериць\n400 грамів твердого сиру\nтрохи солі й перцю\nолія, у достатній кількості, щоб посмажити.\nГотуємо млинці, після кожного етапу потрібно ретельно перемішати міксером на низької швидкості:\nЯйця змішуємо з борошном, рослинною олією й сіллю в глибокій мисці, перемішуємо.\nДодаємо молоко, знову мішаємо, поки маса не стане однорідною й без грудок. Якщо грудки не вдається розбити міксером, можна скористатися погружним блендером.\nЖаримо млинці на сковорідці, перед першою жаркою потрібно днище сковороди змастити маслом.\nГриби миєму, даємо їм висохнути, нарізаємо пластинками.\nЦибулю нарізаємо кубиками, жаримо на олії.\nЗмішуємо в сковорідці лук і гриби, тушкуємо близько 20 хвилин. Після зняття з вогню грибну масу потрібно посолити, поперчити й добре перемішати.\nСир натираємо на дрібній або на грубій тертці.\nНачиняємо млинці — беремо одну столову ложку сиру й посипаємо млинець по всій поверхні.\nТакож на один млинець використовуємо одну столову ложку грибів, рівномірно їх розкладаємо по поверхні.\nЗагортаємо млинчики рулетиками.\nМлинці перед подачею можна розігріти в духовці або на мікрохвильовці.\nГриби можна купити в супермаркеті або на ринку, а можна виростити в домашніх умовах. Для культивації грибів у підійдуть два види — печериці й гливи (вешенки). Процес вирощування дуже цікавий, і ви зможете використати свої, домашні гриби для підлив, омлетів і начинки млинців. Гливи вирощуються просто — можна приготувати грибну суміш самому, а можна купити готовий мішок із субстратом і міцелієм, підвішувати на балконі, і виростити в такий спосіб до чотирьох урожаїв. Виростити печериці важче.\nЩоб виростити печериці, потрібно приміщення, у якому буде прохолодно й волого. Найкраще, щоб це був підвал, іноді підійде й балкон, розташований з боку, де сонце протягом дня не нагріває приміщення.\nСпочатку готується субстрат із пшеничної або житньої соломи, у подрібнену солом’яну масу додають кінський гній. Пропорції — 1/5 соломи, 1/5 добрива, гіпсу, крейди й 3/5 кінського гною, причому склад суміші можна незначно поміняти убік збільшення частки соломи. У крайньому випадку використовують гній з корови або пташиний кал, але вони мають більш сильний неприємний запах, і, крім того, урожай з додаванням останніх інгредієнтів виходить менший. Компост краще готувати на вулиці, щоб уникнути випарів аміаку й неприємного запаху.\nНа 1,5 квадратних метра потрібно 30 кілограмів соломи, яку змішують із 1 кілограмом сечовини, стільки ж потрібно додати суперфосфату, близько двох кілограмів гіпсу, два кілограми крейди. Також потрібно додати 60 кілограмів гною, разом вийде близько ста кілограмів. Солома замочується на добу, потім шарами її потрібно перекласти із гноєм, у кожний шар додаючи половину суперфосфату й усю сечовину. Кожний шар соломи потрібно поливати водою, потім усе перемішати з одним кілограмом суперфосфату й крейдою. Усе це потрібно залишити на три тижні.\nНа 100 кілограмів субстрат потрібно близько 400 грамів зернового міцелію (спори грибів). Субстрат пастеризують за допомогою пари, нагріваючи його до температури близько 55 градусів, після чого висаджують міцелій висаджують у шахматному порядку в лунки глибиною біля п’яти сантиметрів. Також можна зерна просто засіяти, присипавши зверху 5-сантиметровим шаром субстрату.\nПотрібно підтримувати високу вологість у приміщенні, засіяний субстрат злегка обприскують водою, і, щоб волога не випарувалась, накривають ящики із грибами тканиною. Через тиждень-два, коли грибниця розростеться, на таку кількість субстрату, який ми приготували, потрібно ще 50 кілограмів покривної землі, якою засипають поверхню. Покривну землю готують із 10 відсотків крейди й 90 відсотків торфу. Через три дні після засипання покривного ґрунту, потрібно знизити температуру в приміщенні до 15 градусів, обережно провітрювати, щоб не було протягів.\nЩе через два місяці можна буде збирати врожай. Потрібно стежити, щоб гриби не були перезрілими, в’ялими, із пластинками коричневого кольору (такими грибами можна отруїтися). А білі гриби середніх розмірів потрібно обережно викручувати, злегка поливаючи лунки водою. За два тижні плодоносіння можна зібрати з одного квадратного метра близько десяти кілограмів грибів.\nГрибні млинці з сирною начинкою Ссылка на основную публикацию


Поліція затримала на Черкащині ґвалтівника неповнолітньої\nПоліціянти на Черкащині затримали чоловіка, якого підозрюють у зґвалтуванні неповнолітньої в одному із сіл Золотоніського району.\nПро це повідомляє Головне управління Національної поліції у Фейсбуці, передає Укрінформ.\nПовідомляється, що в новорічну ніч в одному із сіл Золотоніського району чоловік заманив 15-річну дівчинку до авто й поглумився над нею. За фактом зґвалтування слідчими відкрито кримінальне провадження. Зловмисника затримали у процесуальному порядку. Йому обиратимуть запобіжний захід.\nПодія сталася в новорічну ніч. Троє неповнолітніх подруг вийшли до ялинки в центр села, де зустріли місцевого жителя. Чоловік заманив у свою машину одну із дівчат, обіцяв покатати, натомість вивіз за село і зґвалтував.\nЗгодом 15-річна дівчина розказала все батькам, які негайно повідомили про ситуацію до поліції. Криміналісти, слідчі, оперативники, поліціянти батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Черкаській області та працівники Золотоніського районного відділу поліції вжили всіх заходів для затримання 32-річного чоловіка у процесуальному порядку відповідно статті 208 КПК.\nПід час невідкладного обшуку за місцем проживання та в автомобілі підозрюваного, правоохоронці виявили та вилучили чоловічий одяг зі слідами бурого кольору.\nЗа вказаним фактом Золотоніським районним відділом поліції ГУНП в Черкаській області відкрито кримінальне провадження за частиною 3 статті 152 (Зґвалтування) Кримінального кодексу України. Затриманому повідомили про підозру у вчиненні злочину й зараз вирішується питання щодо обрання йому запобіжного заходу.\nПравопорушнику загрожує позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.\nНазад Газпром з нового року втричі зменшив транзит газу до Словаччини через Україну\nДалі Іран обіцяє помститися за вбивство Сулеймані, якщо Трамп не постане перед судом


Варильна поверхня електрична Siemens EX875LYC1E: продаж, ціна у Львові. кухонні плити побутові від "Інтернет-магазин "DomTehno" ЗАВЖДИ НИЗЬКІ ЦІНИ" - 1286669174\nВарильна поверхня електрична Siemens EX875LYC1E\nВарильна поверхня електрична Siemens EX875LYC1EПід замовлення, 4 дні\nРозміри (ШхВхГ) [см]81,2 х 5,1 х 52 см\nSIEMENS EX 875LYC1E\nМиттєво гарячий. Миттєво охолоджується. Скористайтеся перевагами powerInduction від Siemens. Тепло передається безпосередньо до посуді і її вмісту через індукційні котушки, не нагріваючи плиту. Це означає: короткий час нагріву, підвищену безпеку і простоту очищення варильної поверхні.\nРізні варіанти комфорту: flexInduction Plus\nНа одну річ менше, про що тобі доводилося турбуватися. Завдяки flexInduction Plus варильна панель може розпізнавати розмір посуду. Додаткове розширене поле активується автоматично, і посуд нагрівається рівномірно.\nНе турбуйтеся про безпеку: блокування від дітей.\nНатиснувши кнопку блокування від дітей, ви можете швидко і легко захистити кожну індукційну плиту від несанкціонованого використання. Блокування від дітей відключає всі функції варильної панелі натисненням кнопки. Блокування можна зняти, знову натиснувши кнопку та утримуйте її протягом декількох секунд.\nЯщик для смаження зони обжарювання\nНасолоджуйтесь перевагами приготування їжі на сковороді PowerInduction. Варильна панель розпізнає сковороду, і поле для смаження автоматично розшириться. Подвійна конфорка дає більше свободи.\nОбробка варильної поверхні\nДекоративний виріз спереду і сталеві планки з боків\nГаз - кераміка\nГаз - індукційний\nТермін гарантії24 місяці\nВага (кг]18,5 кг\nВисота (см]5,1 см\nГлибина [см]52 см\nШирина [см]81,2 см\nВбудовані розміри51 х 750-780 х 490-500 мм\nПотужність підключення [Вт]7400 Вт\nСила220 - 240 V\nВикористовувані конфоркиІндуктор 1 x 400 мм x 230 мм, 3,3 кВт (максимальний рівень потужності 3,7 кВт) або індуктор 2 x 200 мм, 2,2 кВт (максимальний рівень потужності 3,7 кВт); 1 індуктор 400 мм x 230 мм, 3,3 кВт (максимальний рівень потужності 3,7 кВт) або індуктор 2 x 200 мм, 2,2 кВт (максимальний рівень потужності 3,7 кВт)\nКількість рівнів потужності17\nРозширена зона приготуванняТак\nАвтоматична система кип'ятіння\nКонтроль залишкового теплаДвоступінчастий індикатор залишкового тепла


Ксана йшла щораз далі. Готель "Асторія" з золотими візерунками на червоних мурах, постійний штаб усім переможцям над містом, і тепер виконував свою звиклу роль. Його кімнати байдуже приймали нову владу, його льох бачив усяких в’язнів, а прапор на даховому шпилі покірно зміняв свої кольори. Тепер він був чорний, пишно хвилюючи на вітрі темрявні бганки із золотими літерами: "Живи, анархізме!"\nТак само поволі й спокійно зійшла Ксана на його ґанок. Вона поминула юрби махновських козаків і вступила до широкого фойє.\nВона спитала. Так, батько Махно мав сьогодні приймати громадян, вона прийшла вчасно. Двоє штабних потрусило її, чи нема зброї, використавши всі можливості під час трусу. Вона мовчала. Тоді їй сказали приєднатися до гурту людей, що чекали на батька. Вона стала біля підвіконня.\nМахно довго не з’являвся. Він був у будинкові, але в льоху. Там зібрано тих заарештованих, що їх довели до штабу, не застріливши на місці. Тепер їх вишикували в ряд, двадцять сім душ перед очі Махнові, обличчям до світла, що ледве прохоплювалось крізь грати запорошених шибок. У льоху був морок і тиша. Махно по черзі підходив до кожного й хрипко питав:\n— Тебе за що?\nЙому відповідали, мало не всі пошепки, пригнічені незвичайними обставинами суду. Він слухав їхні правдиві й вигадані історії, напоєні розпачем і тремтінням, часом він підносив голову й раптом оглядав в’язня сірими рухливими очима з безбарвного, ластовинням укритого обличчя. Часом він чудно хитався невисоким станом і тихо цокотів шаблею об підлогу. А не мовив нічого. Він слухав терпляче, потім ступав далі й питав:\nДвадцять сьомого спитавши, він повернувся й хутко вийшов, дзвякаючи острогами. Він залишив по собі свою страшну мовчанку і могутність своїх пронизливих очей. В’язні стояли лавою, як були, виснажені його безжальним слуханням. Він був і зник як примара.\nНа сходах його наздогнав начальник контррозвідки, чорноволосий леґінь — Льовка Задов, що перед ним тремтіли всі повії підвладних йому округ.\n— Так што ж із ними?\nМахно, не спинившись, уривчасто відповів:\n— Пострілять, і край.\nБатька супроводив тільки присадкуватий татарин Алім, його джура й кат. Всі боялися його згорбленої міцної постаті, довгих рук і нерухливого випнутого обличчя з заціпленими губами, що часом безгучно й жадібно ворушилися.\nКоли вони пройшли фойє, всі заворушилися й покотився шепіт: "Батько, батько...". Ксана, почувши, рівно пішла до дверей, а її спинили:\n— Куди лізеш? Батько сам скаже.\nАлім зайшов слідком за батьком до кімнати, причинив двері й сів коло них, зібгавшись у сіру грудку. Він, як пес, охороняв ухід до свого пана.\nКабінет ватажка революційних повстанців, батька Нестора Махна, не подібний був до кабінетів інших великих людей. Там не було м’яких меблів, канап, люстр, столів до письма й обкладинок з ділами. Голі стіни, стілець, ще стілець, звичайний незастелений стіл і обгризок олівця на ньому.\nНестір кинув сиву шапку на підвіконня й попустив трохи пояса на жупані. Він був похмурий. Цілу ніч тривав безладний бенкет переможників. Були теж дерев’яні стільці, незастелені столи, а на них пляшки й повії. Стріляли з пістолів розкуйовджені постаті, хиталися п’яні стіни, повітря клекотіло гуком і лайкою. Льовка Задов давав повіям цілувати свої оброслі, волохаті ноги й казав узивати себе "королем сифілісу".\nСеред гострих випарин жіночого тіла, у смороді блювотини й бруду танцювали гопака, стрибали, боролися. А круг Нестора Махна сиділи п’яні анархісти й гукали:\n— За здоров’я всенародного ватажка!\n— Хай живе великий анархіст Махно!\n— Другий і більший Бакунін!\nА тепер Махно згадував про це з огидою й злістю. Він стиснув губи й прошепотів:\n— Гади, гади повзучі...\nВін почував, що всі лізуть до нього, як воші, липнуть, щоб посмоктати з його перемог, щоб навернути його на своє. Він знав, що його оточують всілякі шпики — комуністичні, петлюрівські, лівоесерівські. Він бачив їх наскрізь, ненавидів їхні підступи й невиразні натяки. Кожне слово їхнє було замах на нього, а він хотів бути тільки собою.\nПотім повій вишикували парами, й Нестір вибрав одну. Всі заляскали в долоні, обрана приємно посміхнулася, і це визначило її долю: Нестір застрелив повію з нагана, бо її посмішка була продажна, як гукання анархістів. На тому скінчився бенкет.\nПогляд батьків спинився на Алімі. Татарин байдуже сидів на дзиґлику, дивився перед себе й ворушив губами. Це теж був паразит на Несторі Махні. Татарин жив з його жорстокості, з того, що батько мусив прибирати з шляху людей, щоб його не прибрали. Це звалося "красти" — забити нишком і приховати.\nНестір зрушився з місця, де став був, увійшовши, й схопив татарина за плечі:\n— Сволоч! Пішов вон!\nВін випхав татарина за двері, і разом пішло по фойє глухе шепотіння:\n— Батько кричить.\nНестір Махно сів до столу. Хвилювання його меншало. Йому радісно було почувати, що він сам у кімнаті. Він замислився.\nВолін каже — треба здійснити анархізм. Для цього обрати певну територію, осісти на ній і там виявити творчі сили анархізму.\nНестір посміхнувся. Нащо територію й осісти? Інші кажуть: соціальне. Це комуністи. Невже не можна просто так, без ніяких питань?\n"Мене ніхто не понімає" — думав Нестір Махно.\nІ все це брехня. Відколи люди живуть, а питань не розв’язали. Та й розв’язувати не треба, ні до чого воно. А жити так: іти далі, далі... Не сидіти. Так треба жити.\n— Мене ніхто не понімає,— прошепотів він.\nГлибокий сум огортав його. Нікому не знані струмки розливались у батьковій душі. Його очі спинилися, й усе тіло пройняла пестлива млость. Він витяг з глибокої кишені записну книжку, схилився й узяв олівця. Він поволі писав:\nОй ви, звізди, звізди блискучії\nБо на темний мій кучір\nТа лягла пороша біла!\nЩе змалку я одинокий\nДе ж брати ви мої любі?\nНіхто сльози горкі мені не витер...\nЯкийсь час Нестір дивився на вірша, і йому було гарно. Він погортав книжку, знайшов ще свої вірші і в кожному з них глибоко спізнавав себе самого — сумовитого і до жалю самотнього.\nПотім згадавши, що має приймати громадян, він хутко сховав книжку й гукнув:\nПерший зайшов завідувач дитячим будинком. Шия в нього пов’язана шарфом, чоботи голосно скрипіли, а він ступав якось навмисно твердо. Він подав батькові заяву; діти, числом 30, жебрають по місті, годуються з смітників, варять стерво. За останній тиждень померло четверо, на цингу захворіло дев’ятеро. Це писав сам завідувач, дуже коротко. А внизу кривульками дописали діти: "Поможіть нам. Нам холодно, ми босі. Ми дуже хочемо їсти".\nБатько Нестір Махно прочитав заяву й глянув на завідувача. Той теж дивився йому в вічі злісними іскристими очима.\nТоді батько встав і промовив:\nВін провів завідувача до невеличкої порожньої кімнати, що поруч, і відчинив дерев’яну шафу. Там пакунками лежали різні гроші.\n— Беріть скільки треба,— сказав Нестір Махно.\nЗавідувач вагався, чи не жарт це. Це було неправдоподібно. Але батько суворо крикнув:\n— Бери, чего стал!\nВирядивши завідувача з грішми, батько зліг на підвіконня й дивився.\nЗа вікном, заквітчаним жовтавим блиском осіннього сонця, лежало підвладне йому місто. Підвладне — він відчув це й посміхнувся. І нащо ховати від себе, що він великий? Це місто будовано століттями, а в кінці століть прийшов він і може знищити його чи залишити. І хіба ім’я його не котиться степами, несучи жах, руїну і разом давню свіжину землі? Хіба не поставлено його міцно на прапорах і не накреслено на вічних сторінках історії?\nЙого ім’я! Воно було. Він розсипав його, як росу на поля, воно зійшло буйно, він бачив його скрізь, а сам утратив. Та й сам він хто, оповитий химерною гірляндою легеня. Він посміхнувся. Хто він? Він — хтось, що повстав з темних глибин землі, щоб промайнути забутим огнем далеких днів.\nВелич огортала його. Нестір випростувався, вищав, обличчя йому овівав солодкий легіт самозакохання. Порив могутньої волі обійняв його.\nВін гукнув на тачкового й сказав:\n— Хай хлопці погуляють.\nДалі він прийняв цілу делегацію від залізниць. Вони сказали, що залізниця є річ потрібна, що її треба підтримати й полагодити.\n— Налажуйте, я не проти. Тільки мені це не нужне — у мене тачанки.\nПотім зайшла Ксаня. Вона були спокійніша за всіх одвідувачів. Бо ті приходили просити, вона тільки бачити. Бачити його — це були найтаємніша її мрія, найглибше прагнення решток її душі. Вона не мислила про це, а жила ради цього. Бо він прийшов і так нагло змінив річище її життя, сказав водам його зійти на шляхи, залляти кров’ю. Він прилучив її до свого таємничого походу по землі, і волю його вона скрізь почувала: він був її невиразні кошмари, нерухомість її очей і дотики тонких пучок до обличчя.


Активісти розпочали акцію зі збору крові для хворих дітей\nГоловна > #Соціалка > Активісти розпочали акцію зі збору крові для хворих дітей\n#Соціалка 05.11.2015 11:23\nУтретє відбувається благодійна акція "Врятуй дитині життя", метою якої є збір запасів крові для дітей, котрі проходять курс лікування в місцевих онкологічних закладах, організатором якої є "Жіноча січ" (підрозділ ВО "Тризуб" ім. С.Бандери).\nАкція відбувається з 01 до 30 листопада.\nІнформація про саму здачу крові:\nЛюдині, котра хоче стати донором, достатньо зареєструватись за номером 097-186-39-59.\n- Коли хворіє дитина – це велике горе для батьків та усієї родини. Сучасна медицина є далеко від безкоштовної, державні медичні заклади є корумпованими структурами, а лікування дітей в онкологічних відділеннях є дуже дорогим. Інколи батьки віддають останні гроші на ліки чи курс хіміотерапії. Також, таким діткам постійно потрібно вливати донорську кров, за яку потрібно платити гроші. Тому ми хочемо спробувати зібрати запас крові, яку будуть використовувати в процесі лікування дітей, - пояснили вони.


MxIRLight та MxSplitProtect » ТОВ "Юнітоп"\nНепомітні інфрачервоні випромінювачі. Інтелектуальна установка.\nУ густонаселених районах, віддаленій місцевості або на виробничому підприємстві освітлення периметра за допомогою звичайних ламп може не тільки служити серйозним фактором, що заважає, а й обходитися дуже дорого. Використання практично невидимого інфрачервоного світла (860 нм), максимальна ефективність якого досягається вже при максимальній потужності 19 Вт, дозволяє усунути небажані ефекти сліпучого світла.\nПогодостійкий високопродуктивний інфрачервоний випромінювач\nЕнергопостачання за стандартом Poe + через мережевий кабель (макс. 19 Вт)\nСумісність з камерами MOBOTIX з чорно-білими відеосенсором, наприклад M16\nШість різних кутів випромінювання (від 15 до 120 °)\nМаксимальна дальність дії 20-160 м\nСумісність з об’єктивами MOBOTIX моделей від B036 до B237\nMxSplitProtect і MxSplitProtectHR\nПогодостійкий монтажний модуль\nОкремий модуль з монтажною шиною (Hat Rail / HR)\nЗ пристроєм захисту від перенапруги до 4 кВ\nДля підключення двох IP-камер або пристроїв PoE +\nДля підключення потрібно лише мережевий кабель Ethernet\nДокладні зображення навіть при абсолютній темряві\nНайчастіше світлочутливі камери MOBOTIX можна використовувати без додаткового штучного освітлення. При повній темряві або слабкому освітленні менше 3 люкс (для порівняння: вуличне освітлення забезпечує освітленість ок. 10 люкс) доцільно використовувати довговічний погодостійкий інфрачервоний випромінювач MxIRLight, особливо для додатків з інтелектуальними функціями аналізу.\nНепомітна безпека з великою дальністю дії\nНа відміну від звичайних джерел білого світла інфрачервоний випромінювач MxIRLight генерує світлові хвилі в діапазоні 860 нм. Дальність поширення світла становить до 120 м. Таке світло відмінно фіксує камера MOBOTIX з датчиком чорно-білого зображення, людське око сприймає інфрачервоне світло лише у вигляді червоного світіння на самому випромінювачі. Енергозберігаюча світлодіодна технологія (макс. 19 Вт, стандарт PoE +)\nАвтоматична система включення і виключення\nMxIRLight потрібно підключити лише один раз, після цього за рахунок фотодатчика, прикріпленого зі зворотного боку корпусу, пристрій автоматично включається, якщо виміряна датчиком яскравість освітлення падає нижче порогового значення (3 люкс), і вимикається, якщо яскравість перевищує порогове значення на протязі 150 секунд. Переваги: без потреби в ручному відключенні в денний час і без відключення при короткочасному збільшенні яскравості, наприклад при включенні настільної лампи, потраплянні світла від автомобільних фар, ударі блискавки тощо.\nЗа допомогою комплекту монтажних хомутів інфрачервоний випромінювач MxIRLight монтується безпосередньо на настінне кріплення VarioFlex камери M16 або M26. За допомогою MxSplitProtect можна без прокладки додаткового дроту для випромінювача PoE експлуатувати встановлюючу найчастіше всього камеру M16 спільно з MxIRLight, підключивши їх по одному вже наявному мережевому проводу.\nУніверсальний монтажний модуль для установки поза будівлею (IP66)\nMxSplitProtect забезпечує підключення двох пристроїв IP / PoE із захистом від перенапруг до 4 кВ по одному мережевому проводу, приєднаного до живлячого PoE-комутатора. Крім установки нового обладнання, також можна без особливих витрат розширити вже наявні відеосистеми. Камери MOBOTIX серій M1x, M2x, D26, Q2x можна встановлювати безпосередньо на MxSplitProtect.\nМодуль з монтажною шиною для розподільного щита\nДля підключення всередині приміщень двох пристроїв PoE (наприклад, камер MOBOTIX) за допомогою MxSplitProtect по одному мережевому кабелю Ethernet потрібні PoE-комутатор і модуль з монтажною шиною MxSplitProtectHR. Модуль передає дані і електроенергію від двох портів PoE на комутаторі на шість жил мережевого кабелю, які поза будівлею MxSplitProtect знову розподіляє на два пристрої.


Вертикальні радіатори Global Oscar 1200/100 купити за ціною 1 324.98 грн | sisoshop.com.ua\n1 324.98 грн1 472.20 грн\nОб'єм води в радіаторі: 0,49 л\nМіжосьова відстань: 1200 мм\nВисота: 1246 мм\nТеплова потужність: 279.0(Вт)\nТепловіддача Δt = 70 ° C: 279.0(Вт)\nРадіатор з чистого алюмінію серії GLOBAL OSCAR 1200/100 – це відмінне рішення для оформлення інтер’єру в будь-якому стилі. Прилад успішно поєднується з сучасними напрямками в трендах мінімалізму та гармонійно формує дизайн класичного оформлення кімнат.\nІталійський алюмінієвий радіатор марки GLOBAL OSCAR 1200/100 створений з урахуванням особливостей національних українських тепломереж, які не завжди відповідають міжнародним стандартам за якістю теплоносія. І щоб порожнини теплообмінника та інших конструктивних елементів не засмічувалися іржею та = не піддавалися окислюванню, виробник використовував технологію емалевого або полімерного напилення.\nКрім того, в моделі алюмінієвого радіатора раціонально розраховані міжвісні відстані, габарити секцій та обсяг кожної з них. Таким чином в приладі GLOBAL OSCAR 1200/100 значно підвищено ефективність тепловіддачі, показники ККД та інерційність теплоносія.\nВиготовлена методом екструзії, модель радіатора GLOBAL OSCAR 1200/100 також підходить і для автономних теплових комунікацій. Маючи п’ять секцій з мінімальним обсягом, такий радіатор демонструє енергоефективність та підвищену швидкість нагріву повітря.\nНе були забуті виробником і візуальні переваги – модель GLOBAL OSCAR 1200/100 має білосніжний тон оформлення з матовим покриттям, виглядає вельми ергономічно та компактно завдяки вертикальній конструкції радіатора.


Шостка. Міська рада - Довідка про роботу зі звереннями громадян у лютому 2016 року\nДовідка про роботу зі звереннями громадян у лютому 2016 року\nЗагальним відділом міської ради здійснено аналіз звернень громадян, що надійшли до виконавчого комітету міської ради, в тому числі через органи влади вищого рівня та на особистий прийом до міського голови у лютому 2016 року.\nПротягом звітного періоду до виконавчого комітету надійшло 292 письмових звернення (267 – 2015 рік), 119 звернень на особистий прийом (66-2015 р.), отримано за належністю -82 (28-2015) ( через ОДА – 3; СОКЦ -14; УГЛ-65).\nЧільне місце у письмових зверненнях посіли питання соціального захисту населення, а саме: матеріальної допомоги на лікування -162 (55% від загальної кількості); аграрної політики та земельних відносин – 58 (20%),\nжитлово-комунального господарства -38 (13%); перейменування об’єктів топоніміки -5 (2%).\nСеред питань на особистому прийомі домінуючими були питання житлово-комунального господарства - 53 (47%); соціального захисту населення -22 (18%); житлової політики -20 (17%), медичного обслуговування -4 (3%); праці та заробітної плати - 8 (7%).\nВ питаннях до органів влади вищого рівня порушені питання соціального захисту населення - 54 (66%); житлово-комунального господарства -11 (13%).\nВід соціально-незахищеної категорії громадян надійшло 27 звернень:\nінвалідів ВВв-2; інвалідів загального захворювання - 9, від військовослужбовців, що перебувають в зоні проведення АТО -9, 6 – від громадян, тимчасово переміщених із зони проведення АТО, 3 – від багатодітних родин.\nЗ метою покращення роботи із зверненнями громадян в установах, організаціях, структурних підрозділах на апаратних нарадах заслухано звіти керівників сектору обліку та розподілу житла, Управління Пенсійного Фонду України, відділу ведення державного реєстру виборців.\nВідбулося чергування керівників управління житлово-комунального господарства, відділу комунальної власності, голови товариства захисту прав споживачів на «Гарячій лінії».


Яку зачіску в жодному разі не можна робити на Благовіщення аби не не втратити кохання і лад у сім’ї – Особлива\nЯку зачіску в жодному разі не можна робити на Благовіщення аби не не втратити кохання і лад у сім’ї\nНа Благовіщення є прикмети і для незаміжніх дівчат, і для заміжніх – але одне повір’я чітко вказує, яку зачіску не можна робити 7 квітня, якщо не хочеш погубити відносини і втратити кохання.\nУ народі за старих часів стверджували: на Благовіщення не можна ні в якому разі нічого плести – інакше сам собі “заплутаєш” зв’язки із ріднею, будуть у родині розлад і сварки. Ця заборона поширюється на будь-яке плетіння: не можна як сплітати нитки (в’язати, шити), так і, наприклад, займатися плетінням кошиків, парканів.\nЗвідси і цілком логічний висновок: волосся на Благовіщення не можна заплітати в коси.\nІ в цьому випадку знамените повір’я на Благовіщення: “Пптах не в’є гнізда, а дівка не заплітає коси” – слід трактувати не тільки в переносному сенсі (мовляв, робити в таке велике свято нічого не можна), але і в самому прямому.\nТому краще взагалі поменше чіпати волосся цього дня. Навіть місячний календар стрижок на квітень 2022 радить 7-го числа відмовитися від складних цяцькованих зачісок: зробити щось простіше, а декоративних елементів (бантів, шпильок) використовувати поменше. Можна просто накрутити волосся в красиві кучеряві локони.\nДо слова, дівчина, яка знайшла на Благовіщення пролісок – обов’язково вийде заміж цього року, запевняють прикмети.\nВ ООН закликали видати ордер на арешт путіна


„масниця“ синоніми, антоніми, відмінки та тлумачення слова\nмісцевий на/у Ма́сниці\n(посудина для збивання масла) [рідко]\nназивний масни́ця масни́ці\nродовий масни́ці масни́ць\nдавальний масни́ці масни́цям\nзнахідний масни́цю масни́ці\nорудний масни́цею масни́цями\nмісцевий на/у масни́ці на/у масни́цях\nкличний масни́це* масни́ці*\nМА́СНИЦЯ (церковне свято проводів зими), МА́СЛЯНА, МА́СЛЯНИЦЯ розм., МА́СНИЧКА пестл. За тиждень до Масниці Круки, відбувши панщину, щоб їх неприсутності не помітили, й виспавшися звечора, рушили опівночі (М. Грушевський); Минули м’ясниці і Масляна, настав піст (Панас Мирний); - О, як тут весело у Варшаві! Які казкові бали, маскаради! На Масляниці я зовсім закрутилася (З. Тулуб); Минулась котові Масничка (М. Номис).


Каменських розкритикували через виступ на Х-факторі: “Без Потапа не те пальто вже”, відео. Politeka\n31 грудня, 13:29\nНещодавно пройшов суперфінал дев’ятого сезону «Х-фактора» За звання переможця і приз в один мільйон гривень боролися два учасники – підопічний Андрія Данилка Діма Волканов та група «ZBSband» – вихованці Насті Каменських.\nГлядацьке голосування тривало цілий тиждень, а його результати стали відомі лише в кінці гала-шоу. На сцену «Х-фактора» вийшли дванадцять учасників прямих ефірів. Кожен виконав свій кращий номер, перетворивши суперфінал в барвистий концерт.\nВідзначилася своїм виступом на шоу і Анастасія Каменських. Відео зі свого виступу артистка також опублікувала на своїй сторінці в соціальній мережі Інстаграм.\n«Yesterday was hot ? Performing #Peligroso at a super final of the #XFACTOR show?», – підписала свій відеоролик артистка.\nКористувачі мережі байдужі до представленого виступу не залишилися і написали багато різних коментарів під постом зірки:\n«Настя і без кривлянь з яскравою мімікою була, але видно було що це не награно і це підкупляло», «??????? найкраща», «хотілося почути живе виконання, дуже хотілося …», «так, без Потапа не те пальто уже? »,« Боже, як же вона прекрасна! »,« Ви неймовірні ???? »,\n«Якщо під час виконання Настя багато кривляється значить це фонограма))», «Голос-клас, зовнішність-супер, але чому так постійно ламає? ?», «Умнічка?? чому стільки негативу від красивої пісні? Чому просто не можна порадіти за кого то?? Настя, ти багато працюєш і у тебе все буде круто ? »,« В дуеті була цікавішою, тонше за смаком. Зараз вульгарщина », – написали користувачі мережі під новою публікацією Анастасії Каменських.


Карети екстреної допомоги Луганщини оснастили мобільними апаратами ШВЛ\nЗаступник голови облдержадміністрації Катерина Безгинська взяла участь в урочистій передачі мобільних апаратів штучної вентиляції легень для автомобілів екстреної допомоги.\nЛуганська область отримала вісім апаратів ШВЛ Vsmart VFS-410 у якості гуманітарної допомоги згідно з планом розподілу апаратів, затвердженого Міністерством охорони здоров’я України.\nЗа повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, станом на 10 лютого 2021 року профінансовано виплату пенсій в області в сумі 529,60 млн гривень.\n- центр поштового зв’язку – по 12 лютого;\n- установи банків – по 10 лютого.\nУ ЦНАПі в Лисичанську першими в області почали надавати послуги сервісного центру МВС\nЦентром надання адміністративних послуг у Лисичанську започатковано надання послуг сервісного центру МВС.\nЦе вдалося впровадити завдяки співпраці міжнародних партнерів проєкту «Демократичне врядування у Східній Україні» (DG-East) Агентства США з Міжнародного розвитку (USAID), обласної державної адміністрації, регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Луганській області та місцевого ЦНАПу.\nЗа рахунок партнерів придбано обладнання для оформлення та видачі посвідчень водія та свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу.\nЗа останню добу на Луганщині лабораторно підтверджено 37 нових випадків COVID-19\nмісто Лисичанськ – вісім, Рубіжне – чотири, Сєвєродонецьк – 19, Кремінський район – два, Новопсковський – одне, Попаснянський – три.\nЗа весь час досліджень в області цей діагноз лабораторно підтверджений у 14 340 осіб.\nЗ них одужали – 12 561 (111 за останню добу); лікуються – 1 353 (204 – стаціонарно, 1 149 – амбулаторно).\nСлід зазначити, що за час поширення цього вірусу в області захворіло 529 дітей віком до 17 років. З них одужали – 477.\nВ Україні працює Гід з державних послуг – офіційний онлайн-портал про всі сервіси, що надаються органами виконавчої влади та місцевого самоврядування\nПортал містить повну та достовірну інформацію щодо понад 1500 послуг – про місце, спосіб, строк, вартість, результати отримання послуг, а також необхідні документи та спосіб оскарження їх результатів. Гід доступний у двох форматах відкритих даних: Excel та Json. Інформація на Гіді з державних послуг є актуальною та такою, що відповідає чинному законодавству України.\nІнформацію про послуги розподілено за 17 категоріями залежно від сфери діяльності: громадянство та міграція, будівництво та нерухомість, соціальний захист, транспорт, сільське господарство тощо.\nОбмежень руху на автодорогах Луганщини немає\nПро це повідомили в Службі автомобільних доріг в Луганській області.\nНа дорогах державного значення наразі в посиленому режимі працюють співробітники філій ДП «Луганський облавтодор».\nПроїзд забезпечено у повному обсязі, обмеження руху на автодорогах Луганської області відсутні.\nВиконуються роботи з очистки снігу, обробки протиожеледними матеріалами спусків, підйомів, мостів, заокруглених ділянок.\nЗадіяні, зокрема, комбіновані дорожні машини, грейдери, трактори та навантажувачі.\nВступ 2021: Успішна історія Карини з Луганська\nЗа минулу добу піротехніки області вилучили 54 артилерійських снаряди\nПротягом минулої доби, 9 лютого, піротехнічними розрахунками ГУ ДСНС України у Луганській області обстежено 3,7 га території в Попаснянському та Станично-Луганському районах.\nЗагалом виявлено та вилучено 54 артилерійських снаряди, 16 мінометних мін, 12 гранат та одну одиницю інженерних боєприпасів.\nРоз’яснення щодо проходження цьогорічної державної підсумкової атестації у формі ЗНО\nЦьогоріч випускники, які для проходження державної підсумкової атестації у формі ЗНО обрали третім навчальним предметом історію України, можуть вибрати четвертим іноземну мову і навпаки.\nВодночас здобувачі освіти, які обрали третім навчальним предметом одну з іноземних мов, можуть вибрати четвертим – іншу іноземну мову, якщо її обов’язково вивчали в 11 класі.\nРезультат одного з визнаних міжнародних мовних іспитів з іноземної мови може бути зарахований як оцінка 12 балів за державну підсумкову атестації з цього предмета.


Середа25 травня 202201:04\nНачальник НГВУ "Надвірнанафтогаз" та його заступник вшанували своїх колишніх колег - працівників ДАІ (фото)\nСьогодні 8 листопада в Управлінні Державтоінспекції відбулася зустріч з ветеранами та пенсіонерами служби. Керівництво підрозділу привітало своїх попередників з «Днем вшанування ветеранів та пенсіонерів», який колись відзначали як професійне свято – День радянської міліції.\nМихайло Андрійович взяв участь у круглому столі "Документи національних меншин у фондах Державного архіву області" (фото)\nВиступ надвірнянських самбістів на чемпіонаті світу із самбо серед юніорів у Греції (фоторепортаж)\nЯк вже повідомляла "Надвірнянська правда", минулого тижня три дні у м. Салоніки (Греція) тривав чемпіонат світу із самбо серед юніорів. До складу збірної команди України увійшли вихованці СДЮШ ОР профкому ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття».\nНа початку жовтня Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі двох суддів та трьох народних засідателів виніс вирок одному з співучасників резонансного вбивства відомого надвірнянського підприємця Володимира Олійника. В цілях конфіденційності та з етичних міркувань редакція "Надвірнянської правди" публікує витяг з вироку, однак не вказує дані фізичних осіб та іншу інформацію про матеріали судової справи.\nУрочисто відкрито Музей нафтопромислів Галичини (фото)\nВже більше півтори сотні років Надвірнянщина вважається краєм нафтовиків. Розвідка, буріння свердловин, газо- та нафтовидобуток, транспортування, переробка - всі ці галузі розвиваються в районі протягом тривалого часу. І ось 11 жовтня відбулася подія, яка увіковічнила історію не тільки нафто- і газової промисловості, але значний і потужний період історії нашого краю. В с. Пнів, поблизу Надвірної, і за кілька кілометрів від історично відомого Битківського родовища, відкрито Музей...\nЯк вже повідомляли місцеві ЗМІ, вчора на скандально приватизованих земельних ділянках в м.Надвірна в урочищі "За мостом" оргкомітету під головуванням міського голови Надвірної Зіновія Андрійовича, через блокування певною групою осіб, не вдалося встановити Пам’ятний Хрест на місці загибелі вояків УПА та захороненні жертв політичних репресій під час Другої Світової Війни. Основною перешкодою стала присутність людини безпосередньо в ямі. Як вдалося з'ясувати з достовірних джерел, на такий...\nСвій літній відпочинок дзюдоїстка Наталія Ільків провела на узбережжі моря в Італії (фото)\n19-річна дзюдоїстка Наталія Ільків з Надвірної, майстер спорту з дзюдо, яка вчора - 21 вересня 2013 року, виступаючи у м. Сараєво (Боснія і Герцеговина) на чемпіонаті Європи з дзюдо серед юніорів та юніорок до 21 року, на превеликий жаль, не змогла зайняти призове місце, свій літній відпочинок провела на узбережжі моря в Італії. Нагадаємо, що Наталія Ільків тренується під керівництвом Заслуженого тренера України Євгена Боднарука в дитячій спортивній школі олімпійського резерву ПАТ...\nВ Надвірні презентували документальний фільм «Стеком і шаблею» Романа Коваля (фото)\n17 вересня в районному будинку культури відбулась прем'єра документального фільму «Стеком і шаблею» Романа Коваля та презентація його книг «Михайло Гаврилко: і стеком, і шаблею», «Тиха війна Рената Польового», «Сто облич самостійної України» та інших.Роман Коваль – відомий український громадський діяч, письменник, краєзнавець, дослідник історії визвольної боротьби українського народу 1-ї половини ХХ ст., президент історичного клубу «Холодний Яр», член НСПУ, член НСЖУ, автор понад сорока книг,...\nВ місті Надвірна вчинено зухвалий напад на помешкання головного редактора ТРК "Надвірна" Всеволода Кисілевського (фото)\nСьогодні вночі, приблизно о 04.00 год., на помешкання головного редактора телерадіокомпанії "Надвірна" Кисілевського Всеволода Степановича на вул.К.Ольги напали невідомі особи, які за допомогою двох бутилок спитрних напоїв розбили два вікна. На момент нападу в будинку перебував журналіст з своєю сім'єю: дружиною та тримісячною дитиною.\nІз повним комплектом нагород, в якому – аж три гран-прі, митці району повернулися додому з Буковини (фото)\n7-8 вересня у смт. Путила Чернівецької області тривав ХХІ Міжнародний Гуцульський фестиваль. Самі звуки і дух фестивалю живили від старого до малого. Мальовнича природа, благословенна Богом, розпогодженна днина, барвисті різноманітні виставки обабіч усіх доріг та місць проведення конкурсів підносить людину, благодатно налаштовує та створює той внутрішній комфорт, що зветься зібраністю і величезною відповідальністю не лише за себе, за свій колектив, а вже й за честь міста, району. Так сталося...\nДетальний фоторепортаж виставки творчості працівників підприємств нафтогазової галузі\nЯк вже повідомлялося, 5 вересня 2013 року, в приміщенні обласного краєзнавчого музею в м. Івано-Франківську відкрилась виставка творчості працівників підприємств нафтогазової галузі, присвячена професійному святу нафтовиків, яку організували Івано-Франківська обласна рада профспілки працівників нафтогазпрому та ГО «Роса Карпат». На виставці були представлені й творчі роботи працівників НГВУ «Надвірнанафтогаз». Значна частина з них – вишивки, створені переважно жіночими руками. Та є серед...\nПрацівники ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття" відсвяткували профсвято на корпоративній вечірці (фото)\nМинулого тижня працівники ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття" відсвяткували професійне свято - День працівників нафтової та газової промисловості України. Святкування традиційно, як і Нового Року, відбулося в фешенебельному ресторані Прикарпаття - "Лейбова гора".\nНічний клуб "Шанхай" в м.Надвірна: Чим жила влітку надвірнянська молодь (фото)\nОдин з розважальних молодіжних закладів Надвірної - нічний клуб "Шанхай", цього літа провів ряд заходів для проведення дозвілля надвірнянської молоді. Зокрема, на святкування Івана Купала в клубі відбувалася грандіозна пінна вечірка, також протягом літа проводилися вечірки за участі різноманітних відомих та маловідомих DJ. Однією з відомих DJ була 63-річна Anna Ivanovna.\nНа День Надвірної Владика Василій в соборі Благовіщення Пресвятої Богородиці очолив Божественну літургію (фото)\nУ неділю - 8 вересня, у Надвірній відзначили День міста та День працівників нафтової, газової і нафтопереробної промисловості. Вже традиційно святкування розпочались святковими Відправами у храмах міста. У центральній святині - Прокатедральному Соборі Благовіщення Пресвятої Богородиці м. Надвірної Божественну Літургію очолив Адміністратор Коломийсько-Чернівецької єпархії владика Василій (Івасюк).\nВ Надвірнянській центральній бібліотеці проводено конкурс «Кращий бібліотекар року» (фото)\nВересень – місяць бібліотечний. Всеукраїнському дню бібліотек (30 вересня) присвячується цикл заходів, які популяризують книгу, читання, бібліотеку, професію бібліотечного працівника. Стало вже традицією в Надвірнянській ЦБС проводити конкурс професійної майстерності «Кращий бібліотекар року».\nВідома спортсменка Надвірної Олена Сайко відпочиває в Туреччині (фото)\nТитулована самбістка та відома дзюдоїстка на теренах України з Надвірної Олена Сайко після виснажливих спортивних змаганнь - XXVII Всесвітньої літньої Універсіади 2013 року, відпочиває на морі в Туреччині, зокрема в районі Afrodit Sitesi, Мугла.\nСекретар міськради Т.Пекарський та керуючий справами міськвиконкому О.Антонюк спробували покататися на БМХ велосипедах (фото)\nНа День міста Надвірна - восьмого вересня, планується відкриття скейт-парку. Сьогодні до основних робіт на майбутньому майданчику долучилися молоді активісти - молоді хлопці, які катають на БМХ велосипедах. А от представники міської влади - секретар Надвірнянської міської ради Тарас Пекарський та керуючий справами міськвиконкому Олег Антонюк, контролюючи хід виконання робіт, не втрималися і спробували покататися на самих БМХ велосипедах в костюмах та при галстуках.\nМанолій Піцуряк на робочому місці і в робочий час зустрічався з донецькими однопартійцями (фото)\nГолова Донецької ОО ВО "Свобода" Ігор Славгородським та голова Немирівської районної організації ВО «Свобода» Леся Леськів на запрошення надвірнянських свободівців відвідали героїчний прикарпатський край, зокрема вказані політики зі Сходу відвідали свого однопартійця Піцуряка Манолія Васильовича, який минулого року був кандидатом у депутати до ВРУ по виборчому окрузі №87 з центром у м.Надвірна.