НУШ: рекомендації з організації освітнього простору – Освіта.UA\nДля реалізації проекту Нової української школи необхідно змінити предметне оточення навчальних класів\nЯкий освітній простір? Збили 32 дитини в маленький клас там дихнути немає де.Що порушення санітарних норм та кімната розрахована по кубатурі на 24 учня на це закривають очі головне не мен ше 30 учнів у класі. Оце ваші справедиві закони. Замість підручників кубики, а парти обіцяли на колесах , з економили а хто їх тепер тягать буде НА ГРУПОВУ РОБОТУ ? Вчителька? Там плюнуть немає де, не тощо келемок стелить.\n11.10.2018 в 06:40 Відповісти\nЯка може бути НУШ, якщо добираються до шкіл. Чому закривають школи? Хто давав право протизаконно закривати школи? bukinfo.com.ua/show/news?lid=105706\n16.09.2018 в 20:33 Відповісти\nШановні вчителі! І чому ви незадоволені? Учні на килимку, ви на пуфику і спостерігайте за живим куточком, як пшениця росте і рибки плавають.\nДля А чом би й ні?!: І спостерігати як росте покоління неуків та дебілів. Бо вчити їх і не збираються кубики дали і хай граються.\nДоброго дня! Освітній простір мають організовувати батьки учнів за свої кошти? В класах парти ще зразка 1980р. Якщо Міністерство освіти і науки України затвердило "Нову українську школу" , чому немає ні парт, ні іншого оснащення?\nДля Татьяна: причому парти до нуш? В Афганістані під тутовим деревом вчать талібів. Ніхто перемогти не може. А вам парти , ксерокси , конструктори подавай. Їжте Рошен, на здоров`я .\nПочитайте накази та розпорядження Міністрерства щодо нової української школи. Відведіть свою дитину до першого класу, а потім пишіть такі коментарі!!!!\nНавіщо гоям парти? Ходіть на гей-паради, бухайте, вимирайте і не заважайте гройсманам завозити в Україну стада негрів і муслімів.


5 найнебезпечніших старих турбомоторів - Автотема\n5 найнебезпечніших старих турбомоторів\n«Проблемний двигун» не означає, що він обов’язково буде створювати неприємності. По-перше, поведінка 10-річного автомобіля залежить не тільки від виробника, а й від подальшої експлуатації і обслуговування. А по-друге, навіть при найбільш проблемних і погано обслуговуюмих двигунах серйозні дефекти видають порівняно невеликі деталі. Однак є різниця, чи становить ця невелика частина 1% всіх двигунів цього типу на ринку або, скажімо, 10%.\nАвтомобільні експерти виділили 5 найбільш небезпечних старих двигунів з турбонаддувом, пише UaMotors.\nНезважаючи на перемоги в різних конкурсах, які враховували інженерні рішення і можливості, цей мотор в справі показав себе гірше. Розслідування ВВС виявило численні випадки перегріву цього двигуна в Великобританії, аж до самозаймання.\nТеплові навантаження призводять до вибуху, падіння рівня охолоджуючої рідини, перегріву двигуна і руйнування головок циліндрів. Під час оголошеного сервісного обслуговування компанія Ford замінила ємність і шланги, а також встановила датчик рівня антифризу.\nАналогічна проблема була і з 1.6 Ecoboost.\nНайбільшим недоліком цього агрегату був передчасний знос і ослаблення ланцюга приводу ГРМ, про що зазвичай свідчив помітний деренчливий звук двигуна. Проблема з ланцюгом часто приводила до утилізації всього двигуна. Це, зокрема, відноситься до агрегатів, був проведений в період з березня 2007 р по січень 2009 р\nЩе однією проблемою в перших версіях був безповоротний клапан турбонагнітача, який був відкритий і без змащення, що відносно часто призводило до його блокування в напіввідкритому положенні – наслідком чого є втрата тиску і збільшення витрат на 40-50%.\nЗгодом шланги тріскаються, особливо байпас системи рециркуляції газу (GWG). Коли це відбувається, байпас перестає працювати, і в результаті чого двигун може навіть спалахнути. Саме тому в 2018 році компанія анонсувала сервісну кампанію на 1,6 млн автомобілів.\nТакож не рідкість відмови бензонасоса.\n1.4 TSI (EA111) від Volkswagen Group\nУ 2005 році цей двигун був дивно новаторським, з вишуканими інженерними рішеннями і завидними характеристиками (на 14% більше потужності, ніж у старого дволітрового двигуна FSI при меншій витраті палива на 5%).\nАле потім почалися скарги. В основному від ланцюга ГРМ .\nПогане паливо або короткі зимові поїздки без попереднього підігріву незмінно приводили до детонації, забруднення впускних клапанів сажею, зниженою компресії, різко підвищеної витрати масла. Бувало навіть повне руйнування поршнів.\nPeugeot-Citroen 1.6 THP – Prince\nЦей двигун теж приносить багато проблем. Найпоширеніша з них – передчасне ослаблення ланцюга ГРМ, заміна якої коштує близько 350 євро. Підшипники розподільного вала також схильні до передчасного зносу – іноді через високі затрати масла. За його рівнем потрібно уважно стежити, інакше це призведе до заміни головки і валів – задоволення на 3000 євро.\nПошкодження ротора турбокомпресора не рідкість, навіть після помірного пробігу – теж досить дорого в ремонті. До електроніці теж досить багато претензій. Взагалі перше покоління особливо проблемне (до 2010 року). Після цього двигун пройшов доопрацювання і став набагато надійніше. PSA досі використовує його в Китаї.\nБільшість проблем були з більш ранніми версіями цього двигуна, які були пов’язані з поганими матеріалами. Щодо часто бувало дуже раннє запалення і пошкодження поршнів, тріснуті прокладки, проблеми з масляним насосом. У деяких моделях Opel і Vauxhall були змушені повністю замінити свічки запалювання і перепрограмувати блок керування.


Плитка Opoczno Сагра оранж 9,8x9,8\nПлитка Opoczno Цар вуд 25x75\nКерамічна плитка (кахель) Opoczno купити\nІнтернет-магазин Епіцентр (27.ua) пропонує найбільший каталог групи Керамічна плитка та керамограніт Opoczno за доступною ціною в Україні: реальна вартість від 25.00 до 403.90 грн. На сайті Ви знайдете широкий вибір цих товарів, доступних в кредит, розстрочку і для покупки онлайн. На сьогодні Епіцентр має в наявності 202 товарів категорії Керамічна плитка та керамограніт Opoczno. Крім цього, тут представлено безліч розпродажів та акцій з вигідними знижками на весь асортимент з категорії Покриття для підлоги.\nНа сторінці товару Ви знайдете основні характеристики, корисні технічні дані, комплектацію, інструкції, огляди, відеоогляди, статті, детальний опис, якісні фото і корисні відгуки на Керамічна плитка (кахель) Opoczno. Дізнаєтеся реальну наявність на складі, термін гарантії і обслуговування, зможете замовити доставку, а також оформити безкоштовний самовивіз з магазину, який розташований за адресою: Київ, вул. Полярна, 20-Д\nЦіни на Плитка Opoczno\nПлитка Opoczno Флора крем 30x45 209.90 грн\nПлитка Opoczno Мадера бурштин (амбер) 10x10 79.90 грн\nПлитка Opoczno Флора магнолія декор 30x45 99.90 грн


На Укрзалізниці щороку крадуть до 15 мільярдів\nГалина Антонюк 11 серпня 2017, 15:48\nІз Укрзалізниці крадуть від 10 до 15 мільярдів гривень кожного року, навіть у нинішньому стані.\nМіністр порівняв «Укрзалізницю» за часів керівництва нею Георгія Кірпи та сучасним станом.\n«Ми говоримо про різні моделі управління. За часів Кірпи була жорстка вертикаль, від самої політичної гори до останнього провідника чи залізничника. У цьому випадку, на жаль, ми можемо про таке лише мріяти. З іншого боку, з мого спілкування із залізничниками, які все життя працюють на УЗ, залізниця у такому стані ще не була ніколи. Це в поганому стані, мається на увазі», – наголосив Омелян.\n«У нас є безумовний вплив як депутатів, так і «бізнес-партнерів» умовних, так званих залізниці, а також криміналітету, які безпосередньо впливають як на закупівлі, так і на перевезення та постачання», – сказав Омелян.\n«У випадку «Укрзалізниці» у нас завжди є серйозний виклик, і я вдячний прем’єр-міністру, що було прийнято нарешті правильне рішення щодо звільнення керівника цієї компанії і про невідкладне проведення конкурсу щодо нового очільника», – зазначив міністр.\nВін наголосив, що потенціал «Укрзалізниці» величезний, який можна застосувати, коли буде розрубаний «гордіїв вузол» з її реформуванням.\nПопередня новина 11 серпня 2017, 15:42 Уряд вніс зміни в роботу системи закупівель ProZorro\nНаступна новина 11 серпня 2017, 16:02 Нові покарання: довічне ув'язнення за зґвалтування малолітніх


Кріотерапія: що лікує екстремальний холод / Персонал Плюс - №16 (635) 21 вересня - 3 жовтня 2016 року\nКріотерапія, тобто лікування холодом, метод досить старий. Він має на увазі як терапію локальну (коли охолоджується одна ділянка тіла), так і терапію загальну (коли охолоджується весь організм). Обливання холодною водою, теж свого роду кріотерапія.\nПерші кріосауни з'явилися в Японії в 1970-х роках. Охолодження в них створювалося парами азоту. Температурний режим був підібраний методом проб і помилок. Раптово з'ясувалося, що курс процедур в кріо-сауні не тільки допомагає від болю в суглобах і спині, а й здатний лікувати артроз. Під впливом холоду суглоби ставали міцнішими і старіли набагато повільніше. Саме через цей хондропротективний ефект японською розробкою зацікавилися німецькі фахівці, які завжди багато уваги приділяли питанням реабілітації.\nУ Німеччині технологію насамперед убезпечили. В японській версії людина стояла в спеціальному чані (температура мінус 120 ° C), а голова залишалася зовні - в теплі (+20°C), адже пари азоту вдихати не можна. Така розбіжність температур - ризик для організму. Німці створили кімнату, в який підтримується ламінарний холод - мінус 110 ° C. Саме вони визначили цю температуру і час безпечного перебування в ньому - від 1 до 3 хвилин. Кріиосауни-кімнати є тільки у великих медичних установах і реабілітаційних центрах. Найпростіші кріосауни у вигляді чана або капсули є в різних центрах і салонах краси.\nЧому кріотерапія працює?\nЗвідки ж береться лікувальний ефект кріосауни? Адже холод вглиб не проникає, а діє лише на поверхні тіла. Як він може впливати на роботу внутрішніх органів? Все просто. Людина еволюціонувала під впливом холоду, у нас на тілі більше рецепторів, що реагують на низькі температури, ніж на тепло або інші фактори. Холодові рецептори більшою мірою здатні спровокувати метаболічну відповідь організму.\nЗвичайно, холод - це стрес, але в даному випадку корисний.\nПрирода придумала фізіологічний стрес, щоб забезпечити нас додатковими здібностями. Це стрес, який допомагав неандертальцю тікати від тигра. Під його впливом йде викид катехоламіну, норадреналіну, адреналіну - хімічних речовин, які різко підвищують можливості людини. Щодня стоячи в пробках або сидячи на роботі, ми теж відчуваємо стрес, але вся його біохімія НЕ виходить, а циркулює по організму, завдаючи шкоди мозку, судинам, приводячи до хвороб і передчасного старіння. До слова, одна з причин передчасного старіння яєчників у жінок - це хронічний стрес.\nОднак природою не передбачено, що людина може потрапити в температуру мінус 110 градусів. На такий стрес у організму немає готової відповіді. Тому біохімічна реакція на нього особлива. Включається викид потрібних факторів, а непотрібних - вимикається. Тобто ми отримуємо всі позитивні моменти стресу і прибираємо негативні. Образно кажучи, за три хвилини в кріосауні людина встигає поборотися з тигром і втекти від нього. Тому кріосауну так часто використовують в спортивній медицині для підготовки олімпійських збірних.\nЗайва вага і целюліт. Реакцією на кріотерапію є активація біоенергетичних процесів, тобто запускається спалювання калорій. 3 хвилини в кріосауні - це мінус 1500 ккал. При цьому йде саме жир, шкіра підтягується, зменшується целюліт. Часто косметологи рекомендують кріосауну перед основною процедурою догляду для обличчя або тіла, так як підвищується сприйнятливість шкіри до подальшого впливу.\nДепресію і залежності. Цікавий ефект кріотерапії - стимуляція викиду ендорфінів. Тому в Європі кріосауну використовують для лікування депресії, алкоголізму і наркозалежності.\nАутоімунні захворювання. Тут працює ефект зниження рівня запальних молекул в організмі в цілому. Цей же ефект використовується для лікування суглобів і в anti-age-медицині. Він же працює, коли мова йде про передчасне старіння яєчників. Тому криосауну можна рекомендувати практично всім жінкам.\nШкірні захворювання. Помітні поліпшення є навіть при таких серйозних захворюваннях, як псіоріаз. А акне та інші шкірні висипання кріотерапія здатна усунути на тривалий час. Під дією холоду запальні елементи зникають, а вироблення шкірного сала знижується. Хоча при наявності схильності до акне через кілька тижнів або місяців рецидив все ж можливий.\nКриосауну своїм пацієнткам рекомендують репродуктологи. Це не тільки засіб запобігання старіння яйцеклітин, але ще і один із способів підготовки пацієнток до протоколів ЕКО при наявності існуючих проблем.\nУ криосауну заходять в купальнику або білизні. Чим більше відкрито тіло, тим краще. На ноги надягають кросівки і шкарпетки, на руки - рукавички, на голову - шапочку або пов'язку на вуха. Можна вдягати маску, так як потрібно дихати переважно носом. Спочатку пацієнт заходить в предсауну на 20 секунд. Там температура близько мінус 60 ° C і відбувається вимерзання вологої подушечки на шкірі людини. Потім потрібно пройти в основну камеру.\nДикий холод не відчувається, так як повітря сухе. До того ж відбувається блокування холодових рецепторів і температура не сприймається реально. Через вікно за пацієнтом обов'язково спостерігає медсестра і через мікрофон оголошує, скільки часу залишилося перебувати у камері. На 3-5-й процедурі приходить відчуття комфорту.\nЗазвичай рекомендується курс з 10 процедур щодня або через день.


Викиди забруднювальних речовин та парникових газів в атмосферне повітря — Алнет\nВикиди забруднювальних речовин та парникових газів в атмосферне повітря від стаціонарних джерел забруднення підприємств та організацій м. Олександрії за січень–червень 2010 року\nУ січні–червні 2010 р. в атмосферне повітря області від стаціонарних джерел забруднення підприємств та організацій надійшло 6,9 тис. т забруднювальних речовин, що на 0,3 тис. т (на 4,1%) більше ніж у січні–червні 2009 р.\nВід підприємств та організацій м. Олександрії надійшло 72,6 т забруднювальних речовин, що на 31,1% менше ніж у січні–червні 2009 р. Основними забруднювачами довкілля є підприємства, що займаються виробництвом та розподіленням електроенергії, газу та води (39,8% загального обсягу викидів забруднювальних речовин) та переробної промисловості (32,7%).\nУ середньому від діяльності одного підприємства в повітря надійшло 2,7 т забруднювальних речовин. У розрахунку на 1 км² припадає 1,3 т загального обсягу викидів забруднювальних речовин, на одну особу — 0,8 кг.\nУ січні–червні 2010 р. найбільше викинуто неметанових летких органічних сполук (28,2%), сполук азоту (25,3%), оксиду вуглецю (19,1%) та речовин у вигляді суспендованих твердих частинок (15,6%).\nІз загального обсягу викидів 0,5 т або 0,6% забруднювальних речовин мають парниковий ефект (метан та оксид азоту). Крім того в атмосферу надійшло 19,1 тис. т діоксиду вуглецю, який має парникову дію.\nВикиди забруднювальних речовин та парникових газів в атмосферне повітря Олександрійського району від стаціонарних джерел за січень–червень 2010 року\nВід підприємств та організацій Олександрійського району надійшло 62,5 т забруднювальних речовин , що на 46,8% менше ніж у січні–червні 2009 р. Основними забруднювачами довкілля є заклади освіти (40,3% загального обсягу викидів забруднювальних речовин) та підприємства транспорту та зв’язку (39,7%).\nУ середньому від діяльності одного підприємства у повітря надійшло 3,7 т забруднювальних речовин. У розрахунку на 1 км² припадає 33,7 кг загального обсягу викидів забруднювальних речовин, на одну особу — 1,6 кг.\nУ січні–червні 2010 р. найбільше викинуто речовин у вигляді суспендованих твердих частинок (42,5%), метану (36,3%), діоксиду та інших сполук сірки (14,1%).\nІз загального обсягу викидів 22,7 т або 36,3% забруднювальних речовин мають парниковий ефект (метан та оксид азоту). Крім того в атмосферу надійшло 1,4 тис. т діоксиду вуглецю, який має парникову дію.\nФото: прыжок через барьер\n14.09.2010 • читателей: 658 • Комментариев нет\n15.09.2010 • читателей: 1 972 • 9 комментариев\n14.09.2010 • читателей: 1 164 • 4 комментария\n15.09.2010 • читателей: 917 • Один комментарий\n15.09.2010 • читателей: 794 • Один комментарий\n14.09.2010 • читателей: 1 379 • 5 комментариев\n13.09.2010 • читателей: 633 • Комментариев нет\n13.09.2010 • читателей: 836 • Комментариев нет\n7.09.2010 • читателей: 1 357 • 5 комментариев\n6.09.2010 • читателей: 1 040 • Один комментарий


Іспанія – країна кориди та яскравого сонця\nПобувати в Іспанії – означає станцювати пристрасне фламенко та насолодитися звуками справжньої іспанської гітари, завмерти від захвату при вигляді величних соборів, скоштувати знамениту сангрію та побачити Національний музей Прадо. У цій країні нема некрасивих міст або поганих курортів. Ібіца, Майорка, Канарські острови, дискотеки, запаморочливий шопінг прямо з подіуму, шоу-програми – все це відпочинок в Іспанії.\nКрім того, якщо ви допитливі та надаєте перевагу не тільки відпочинку під променями ласкавого сонечка, але й відкриттю чогось нового, тури в Іспанію надовго залишаться у вашій пам’яті. У якій би частині цієї країни не опинилися, ви зустрінете таємничі загадки минулого та величні архітектурні монументи. Та навіть провівши в екскурсіях увесь свій відпочинок в Іспанії, ви не скажете, що дізналися по неї все. Це воістину незбагненна країна, яка кожного разу буде вам відкриватися з нового ракурсу.\nПересуватися по Іспанії ви можете на авто, залізною дорогою або літаком. Тут ви можете також взяти авто напрокат і бути незалежним від транспортних умов під час відпочинку в Іспанії. Усі великі міста цієї країни зв’язані регулярними повітряними рейсами, між островами, а також африканським континентом та материковою частиною країни курсують пасажирські судна.\nІспанія знаходиться у південно-західній частині Європи та має лише площу близько 500 тис. км². Це друга високогірна країна на континенті, а у південній її частині ви побачите майже африканські пейзажі з унікальними пальмами. Тури в Іспанію можуть бути на стільки ж різноманітними, як і сама країна. В одній її частині – гірськолижні курорти, які нічим не поступаються найкращим альпійським спускам, у іншій – можливість купатися та засмагати цілорічно. Усе це робить Іспанію унікальним туристичним місцем.\nКлімат Іспанії – субтропічний. Влітку тут жарко та сонячно, весна наступає рано, а осінь довго та плавно перетікає у нехолодну та дощову зиму. За кількістю спекотних днів на рік ця країна займає одне з лідируючих місць на континенті.\nБій биків – насправді унікальне явище. Це традиційна розвага іспанців, яка має тисячорічну історію . Відомо, що корида існувала вже в епоху мінойської культури – у 2000-1450 рр. до н.е. Про це красномовно кажуть фрески, на яких зображені бики та жінки, що танцюють. Основний герой кориди – матадор, який мужньо б’ється та перемагає бика. Якщо ви вирішите провести свій відпочинок в Іспанії, обов’язково відвідайте кориду! Тут її проводять майже всюди, але найбільшим центром вважається Севілья.\nОднією зі знаменитих національних рис місцевого населення є гарячий темперамент. Іспанці настільки експансивні та галасливі, що якщо ви їх сподобалися, вони будуть дуже дружніми до вас. На пляжах та навіть у нічному місті тут завжди дуже галасливо. При цьому іспанці доволі азартні – вони люблять лотереї, футбол та звичайно ж, кориду!\nДуже популярні й тури в Іспанію на фестивалі. Тут регулярно проводиться безліч ярмарків, карнавалів. Один із найбільш відомих – фальяс: на святкування дня святого Йосипа іспанці цілий день веселяться та носять по вулицях великих ляльок, а потім при яскравих бенгальських вогнях і під веселі пісні спалюють їх.\nГарне харчування, європейський сервіс, гостинний прийом – це готелі Іспанії. Тут кожен, навіть найвибагливіший турист, знайде те, що йому до душі. VIP- відпочинок найвищого класу, молодіжний або сімейний туризм. До послуг тих, хто надає перевагу пляжному відпочинку – бюджетні курорти Каталонії або розкішні готелі Іспанії, що розташовані в Андалусії. Тут відпочивають зірки зі світовим ім’ям та члени королівських родин.\nПерелічувати достоїнства Іспанії можна ще довго. Ця багата південна країна відома своїм неповторним колоритом, архітектурним, історичним, природним різноманіттям та унікальною культурою – заради цього сюди варто приїхати!


АПЛ. Лідс - Саутгемптон 3:0. Від кожного за здібностями ᐉ UA-Футбол\nАПЛ. Лідс - Саутгемптон 3:0. Від кожного за здібностями\nАнглія 23 лютого 2021, вівторок. 21:52\n"Святі" якщо провалюють гру, то від щирого серця\nФото - Іndependent.co.uk\nНіщо в першому таймі не говорило про можливий розгром гостей. "Саутгемптон" виглядав цілком пристойно, майже не припускався помилок в обороні, регулярно проводив контратаки. "Лідс" домінував, але не можна назвати перевагу господарів тотальною, швидше кожен випад носив характер розвідки. Так боксер промацує слабкі сторони суперника, завдаючи удари в півсили.\nНайцікавіше почалося після перерви. Майже відразу після свистка арбітра Бамфорд скористався передачею з глибини від Робертса, впорався з двома захисниками і пробив в дальній кут. Дивовижна гра в обороні "святих". Не можна давати стільки простору гравцеві, роби, що хочеш. Тільки не в АПЛ.\n"Святі" давно зарекомендували себе безхребетною і безхарактерною командою. Коли щось йде не за його планом, "Саутгемптон" не вміє переломити хід зустрічі. Ця перенесена гра 18-го туру тому чергове підтвердження. Кілька комбінацій гості провели, нічого небезпечного не створили, натомість пропустили другий м'яч. Кошта пройшов по правому краю і зробив пас в центр на вільного Далласа, який ударом з пира вразив ціль.\nДо розгрому справу довів Рафінья. Зі штрафного бразилець красиво вразив ціль. Своєрідна вишенька на торті. Команда Хасенхуттля не так пручалася, як робила вигляд, що хоче відігратися. Не вистачало "святим" характеру і настрою. 14-е місце - цілком заслужена позиція "Саутгемптона", а ось "Лідс" піднімається в Топ-10 і, напевно, на цьому не зупиниться. Хороші перспективи у "білих" на фінальну частину чемпіонату.\nЛідс - Саутгемптон 3:0\nГоли: Бамфорд 47, Даллас 78, Рафінья 84\nЛідс Юнайтед: 1. Месльє, 2. Ейлінг, 6. Купер, 14. Льоренте, 21. Стрейк, 11. Робертс, 15. Даллас, 22. Харрісон, 43. Кліх, 18. Рафінья, 9. Бамфорд.\nСаутгемптон: 1. Маккарті, 3. Бертран, 4. Вестергор, 22. Саліс, 35. Беднарек, 6. Ромеу, 8. Уорд-Праус, 11. Редмонд, 17. Армстронг, 23. Телла, 10. Адамс.\nПопередження: Рафінья 85 - Вестергор 26, Дженепо 83\nУ статті: Саутгемптон Лідс Юнайтед\nДалі - без Шахтаря. Відомі всі учасники 1/2 фіналу Кубку України 29\nTMW: Заради підписання Госенса з Аталанти Сіті влітку готовий продати Зінченка 8\n08:23 Зарубежные Вест Хем націлився на ЛЧ, Ліверпуль все нижче. Таблиця АПЛ 2020/21 68\n17:33 Прогнозы на футбол Прогноз Олександра Шовковського на матчі АПЛ\n21:52 Зарубежные АПЛ. Саутгемптон і Вест Хем грають внічию, Лідс знищує Вест Бромвіч на його полі


Конференц-сервіс в Одесі: аренда конференц-зали в Одесі — Vele Rosse\nТворчі вечори, презентації, ділові конференції і зустрічі проводяться в спеціальному приміщенні з хорошим розташуванням, ладним звуком і технічним оснащенням. Пропонуємо зняти конференц-зал�...Подробнее\nТворчі вечори, презентації, ділові конференції і зустрічі проводяться в спеціальному приміщенні з хорошим розташуванням, ладним звуком і технічним оснащенням. Пропонуємо зняти конференц-залу в Одесі для проведення тренінгів, MICE-заходів, семінарів, презентацій, бізнес-зустрічей, майстер-класів від готелю «Vele-Rosse».\nКраща конференц-зала в Одесі\nЯкщо ви звикли до бездоганного сервісу, ввічливого персоналу та добре обладнаного приміщення для виступів, - ми пропонуємо оцінити якість сервісу нашого залу.\nКонференц-зала «Vele-Rosse» в Одесі – ваші вдалі виступи\nСучасний конференц-зал в Одесі від «Vele-Rosse» - ідеальне місце для проведення бізнес-заходів. Заклад включено до рейтингу недорогих залів. Професійне дороге обладания, хороший ремонт, рівень освітлення і звук – все налаштовано бездоганно. Комфортабельні посадочні місця дозволять гостям зручно розміститися під час конференції, робити письмові позначки, користуватися комп'ютером.\nУ діловій сфері важливо вдосконавлюватися і постійно вчитися. І якщо ви плануєте організувати тренінг, оренда конференц-зали в Одесі від нашого готелю допоможе зробити все на вищому рівні.\nПропонуємо клієнтам вигідне співробітництво:\nКращі ціни на оренду. Вартість розраховується від години. Ви можете подовжити строк оренди за доплату\nДопомогу ввічливого персоналу, який готовий прийти на допомогу у технічних та організаційних питаннях\nОрганізацію кава-брейків та обідів\nНадання устаткування для якісного виступу - проектор, мікрофони, колонки, дошка для записів\nЗручні столи та стільці дозволяють слухачам зручно розташуватися підчас тривалих семінарів та майстер-класів.\nПросторе комфортне приміщення зі свіжим ремонтом розраховано на 70 учасників. Зал оснащений трибуною для доповідача і комфортабельними посадочними місцями для слухачів.\nПропонуємо декілька різних залів, розрахованих на різну кількість слухачів:\nБізнес-кімната 1 на 30 осіб\nБізнес-кімната 2 – на 30 чоловік\nЗал для переговорів – на 14 осіб\nКонференц-зала 1 - на 70 осіб\nКонференц-зала на 100 осіб\nНе переплачуйте. Вибирайте приміщення в залежності від кількості учасників.\nБронюйте конференц-залу в Одесі заздалегідь через інтернет чи в телефонному режимі. Менеджер готелю відповість на всі питання та забронює вибраний конференц-зал. Не забутьте поділитися відгуком про співробітництво та якість сервісу.\nОдеса, вулиця Гаршина, 3 08:40 19°C +38 (048) 777-03-03 / +38 (097) 500-00-50\nБізнес-кімната 1 (30 чол.)\nБізнес-кімната 2 (30 чол.)\nЗала для переговорів (14 чол.)\nКонференц зала 1 (70 чол.)\nКонференц зала 2 (100 чол.)\nГотель Vele Rosse пропонує до Вашої уваги вигідну послугу — оренда конференц-зали для проведення різноманітних тематичних конференцій, майстер-класів, семінарів, тренінгів та ділових зустрічей. Зала для конференцій у готелі Vele Rosse — це просторе\nприміщення із сучасним ремонтом та обладнанням, готове вмістити 70 осіб. Зручні мякі крісла для учасників, трибуна для оратора та великий президіумний стіл дозволяє провести захід на найвищому рівні — у нас ви віднайдете все, чим мають бути обладнані коференц зали в Одесі за вигідними та приємними\nКава-брейки Кава-брейки Скачати\nБізнес-ланчі Бізнес-ланчі Скачати\nБізнес-вечері Бізнес-вечері Скачати\nФуршетне меню Фуршетне меню Скачати\nУстаткування Устаткування Скачати


Україна відзначає 100-річчя морської піхоти | QHA Агентство Кримські Новини\nУкраїна відзначає 100-річчя морської піхоти\nМіністр оборони України відзначив хоробрість морпіхів у боях на Донбасі\nСьогодні, 23 травня, морська піхота України святкує своє 100-річчя і вперше з часів незалежності відзначає своє свято саме у цей день.\nДатою створення української морської піхоти вважається 1918 рік. Цей рід військ був затверджений указом гетьмана Павла Скоропадського. Тоді було створено три полки морської піхоти, які дислокувалися в Одесі, Миколаєві та Херсоні.\nЯк заявив міністр оборони Степан Полторак, Україна вперше вшановуватиме представників цієї професії саме 23 травня.\n— Так чином ми створюємо власну військово-історичну традицію — автентичну українському духу, який народився у боротьбі за свободу, самобутність і державність. Нинішні морські піхотинці є гідними продовжувачами бойової спадщини славних воїнів минулого, довівши це своєю хоробрістю і героїзмом у боях з агресором на сході України, — сказав він.\nРаніше QHA повідомляло, що 14 березня в Україні вдруге відзначили День українського добровольця. Саме цього дня у 2014 році перші 500 бійців-добровольців самооборони Майдану прибули на полігон у Нові Петрівці для формування першого добровольчого батальйону.\nукраїна морська піхота степан полторак


➤ Картридж механічний Аквафор К5 (К1-05) купити в Києві і Україні ≡ інтернет-магазин eDOBRO.com.ua\nФільтри для води Картриджи та засипки Картриджи поштучно Картридж механічної очистки Аквафор К5 (К1-05)\nКартридж механічний Аквафор К5 (К1-05)\nКартридж механічної очистки Аквафор К5 (К1-05)\nАквафор К5 - це картридж механічної очистки. Використовується як перший етап фільтрації в системах зворотного осмосу Аквафор Кристал. Очищає воду від механічних домішок до 5 мікрон.\nКупити картридж механічної очистки Аквафор К5 (К1-05) ви можете самостійно на сайті, також, можна написати нам в зручних для Вас месенджерах або зателефонувати в інтернет-магазин. Якісна консультація, актуальна ціна, доставка в раніше обумовлені терміни - це небагато, що ми можемо для Вас зробити. Працюємо в м. Київ і по всій Україні.\n0 відгуків на Картридж механічний Аквафор К5 (К1-05)


Варті кожного гардеробу\nВесна мотивує на внутрішнє оновлення, а ще — на тотальну ревізію у шафі та визначення у ній позицій, яких не вистачає. Заповнити прогалини у будь-якому гардеробі покликана лімітована колекція Reserved.\nЯк відомо, базові речі — невід’ємна складова будь-якого гардеробу. Саме на них рекомендують робити ставки персональні шоппери. І недарма, бо це базис, на основі якого легко формувати різні образи. Саме таку задачу вирішує колекція Reserved Premium SS21.\nНова колекція Reserved — це комбо з якісних матеріалів, базових моделей та eco-friendly ідеології. Ніяких візерунків, принтів чи інших декоративних вкраплень, лише лаконізм, простота і комфорт у кожній речі.\nСеред тканин, які стали основою колекції, — льон, органічна бавовна, перероблений поліестер, а також сирий, нефарбований джинс. Крім цього, є вироби з біорозкладного целюлозного волокна TENCEL™ Lyocell та віскози LENZING™ ECOVERO™. Перероблені волокна, що використовуються у виробництві моделей #EcoAware, сертифіковані незалежними установами відповідно до провідних міжнародних стандартів, таких як Recycled Claim Standard (RCS) та Global Recycled Standard (GRS). У колекцію ввійшли позиції, які здатні задовольнити будь-які потреби сучасного гардеробу. Пропонуємо розглянути основні.\nСумки-косметички: все, что нужно знать о горячем...\nВраховуючи, що ми живемо у холодній кліматичній зоні, верхній одяг — must-have cеред усіх must-have. При цьому бажано обирати вироби з якісних, натуральних матеріалів. Вони і служитимуть довше, і виглядатимуть краще. Пальто Reserved саме таке. Вільний крій, застібка на ґудзиках, дві бокові кишені — нічого зайвого, лише комфорт і утилітарність.\nЗі спідницею, брюками чи сукнею — він здатен структурувати будь-який образ і надати йому завершеності. Блейзер з нової колекції Reserved універсальний, має прямий крій та може легко комбінуватися з різними речами.\nШовкова сорочка — це та складова, яка надасть будь-якому образу витонченості й жіночності. У Reserved вона має класичний крій і виконана з приємної на дотик шовкової тканини (93% шовк з додаванням еластичних волокон).\nЩе одна обов’язкова складова сучасного гардеробу. Брюки-палаццо чудово поєднуються як зі светрами та блузами, так і з майками та футболками. У даному випадку брюки виготовлені зі 100% вовни.\nИзбавиться немедленно: главные антитренды 2021, и чем их...\n5 фасонов юбок, которые будут в тренде этой весной...\nКрупным планом: самые модные украшения весны 2021\nКуртка вільного крою зі стьобаної тканини – однозначний тренд, який, завдяки своїй функціональності, точно залишиться з нами надовго. Reserved створили таку куртку з переробленого нейлону у класичному кремовому відтінку. І це точно гарна інвестиція.\nВажко уявити весну і літні вечори без джинсівки. Вона, як фігура пазлу, може логічно завершувати різні образи. Наприклад, повсякденний лук із джинсами чи витончений — із сліп-дресс. До того ж міксувати денім можна не лише тон у тон, а й експериментувати з поєднанням різних відтінків. Джинсівка Reserved має вільний крій та разом зі штанами з такої самої тканини утворює костюм.\nПоверх блузки, футболки, сукні чи навіть сам по собі — жилет моделі oversize легко стане одним з ключових елементів гардеробу. Цю трендову річ також можна знайти у колекції Reserved. І що не може не тішити, матеріал — 100% мериносова вовна.\nШелк, кожа, принт: какие рубашки в тренде этой весной...\nМодные тренды 2021, которые мы подсмотрели в любимых...\nЗ льняною сорочкою навіть найспекотніше літо буде здаватися прохолодним. Це ще одна річ, яка може стати у нагоді у будь-якій ситуації: на пляжі, вдома чи як елемент міського кежуал-образу.\nХуді, як і світшот, — феномен нашого часу. З джогерами, джинсами чи навіть шовковою спідницею — експериментувати з ним можна безкінечно. Виготовлений з органічної бавовни худі Reserved вийшов у двох кольорах: чорному та білому.\nЗдається, важко знайти шафу, у якій не було б цієї затишної речі. Проте вона, як і всі позиції регулярного вжитку, має властивість зношуватися. Щоб виглядати охайно, варто не забувати оновлювати їх запаси. Цей світшот має укорочений крій та виконаний зі щільного трикотажу.\nСпортивні штани вільного крою — надзвичайно зручна й актуальна річ. У Reserved вони виготовлені з органічної бавовни, а разом із худі з такого самого трикотажу утворюють костюм.\nЛімітована колекція Reserved Premium доступна онлайн.


Чому інформація з одних розмов вилітає з голови, а з інших запам'ятовується надовго - Здоровʼя 24\n16 січня 2019, 21:44 Читать новость на русском\nПро це йдеться в результатах дослідження університету Техасу в Остіні і лінгвістів лабораторії UTsoundLab.\nВчені запросили 60 добровольців, які володіють англійською (для половини учасників це була рідна мова). Їм прочитали 72 пропозиції (шість блоків по 12 пропозицій) двома способами: "чисто", повільно і з чіткою вимовою – і "розмовною мовою", швидко і збиваючись. Потім піддослідним потрібно було відтворити пропозиції по пам'яті.\nЛюди краще запам'ятовують інформацію, яку промовляють чітко\nЯк іноземці, так і носії мови краще запам'ятовували фрази, вимовлені фонетично чисто, грамотно і в розміреному темпі. Коли людина говорить занадто швидко або запинаючись, і недостатньо чітко артикулює думки, слухачеві доводиться довше "розшифровувати" сказане.\nТому мозок витрачає більше ресурсів на розуміння, ніж на запам'ятовування матеріалу, стверджують дослідники.


Творчість Мілети Продановича у контексті сучасної сербської літератури – ЛітАкцент – світ сучасної літератури\n13.04.2009 24.04.2009 Алла Татаренко\tLeave a comment 3 034\nДеян Айдачич – доктор філологічних наук, доцент Національного університету ім. Т. Шевченка.\nАлла Татаренко – доцент кафедри слов’янської філології Львівського національного університету ім. Івана Франка, перекладач.\nТетяна Дзядевич – кандидат філологічних наук, доктор філософії у галузі слов’янського літературознавства (PhD).\nВероніка Ярмак – дипломатична академія при МЗС України.\nЖорстокий театр для жорстокої дійсності:\nСтилістично різноманітні прозові книги сербського письменника Мілети Продановича занепокоєно досліджують моральні тріщини й розлами сучасного світу. Найбільше його книг пов’язано з територією Сербії та Балканів, але до творів, дія яких відбується поза батьківщиною письменника, належить роман «Еліша в країні святих коропів». За словами критика Теофіла Панчича, це — «сатирична пікареска».\nЧитач змушений «шукати» приховану державу, і така спокуса переслідує його протягом усього роману. В інтерв’ю в щойно виданому щорічнику «Украс» (випуск 3) сам автор підтвердив, що у Кравонії читачі впізнавали свою батьківщину, Скоп’є, але також і Пріштіну. Я не сумніваюся, що реципієнти з деяких пострадянських держав були впевнені, що описана саме їх країна.\nПисьменник стежить за Елішиними думками про причини та можливе походження жорстокого зла, серед якого вони опинилися, і лаконічно питає себе – чи не рухається ця «машина зла» з одного центру. Справді, створюється враження, що окремі загибелі пов’язані якимось жорстоким фатумом, отож, у розумінні твору стає значущим те, чи то письменник словами, сумнівами, страхами героя, чи то все-таки коментарями і підказками наратора наводить читача на думку про те, що члени театральної трупи чимось мимоволі викликали або навіть спричинили свої страждання. Чи письменник більш схильний пояснити немилосердну визначеність їхніх доль рисами їхніх характерів, особливостями, які випливають з їхньої мистецької професії, самою потребою митця потрапити до диких і непевних просторів, але і кровожадібність, все-таки притаманна цій країні, про яку актори не довідалися детальніше. Отож їхня сплачена життями помилка походить із незавбачливості або злої волі в центрі, який про все вирішує. Інакше кажучи, чи існує якесь фатальне притягання між їхнім мистецтвом та небезпечною країною, до якої вони приїхали, між театральними пошуками у театрі жорстокості та самою жорстокою дійсністю?\nІз розмови з водієм вантажівки, який випадково підібрав її по дорозі та заховав на прикордонному виїзді із Кравонії, Еліша довідується, що селище, до якого вони не потрапили, але куди були запрошені, у Кравонії взагалі не існує. Із розповіді водія Еліша розуміє, що запрошення трупі, вигадане місце та уявний театр у ньому – то плід фантазії якогось солдата миротворчих сил, єдиним зв’язком із театром якого є те, що його покинула дівчина-балерина. Цей солдат-словенець, «дотепніший від інших», украв у дівчини її записник із адресами, в якому були також контактні адреси Бабалума. Від імені вигаданого, колись нібито комуністичного театру, він запрошує американську трупу. Водій питає, як це можливо, що ніхто не прочитав назву місця Noisulli навиворіт, що спонукає самого читача зробити це, і, на свій подив, він прочитає – Illusion. Відкриття, що запрошення на гастролі було жартом солдата, якому стало нудно, справжній приїзд гостей до неіснуючого театру перетворюється на трагічно забарвлений абсурд непотрібних страждань цілої трупи. Факт, що і поселення на півночі Кравонії, і його театр вигадані, ніякою мірою не применшує наслідків насильства, яке переживають митці. Ілюзорність «Ілюзії» нікого не рятує від жорстокості у справжньому світі.\nІ хоча Елішина трупа навіть не доїхала до Ноісула і не зіграла на сцені заплановану театральну трагедію, зв’язок насильства і сцен у Продановичевому романі все-таки присутній. Щоправда їх відношення дивно перевернуте. Якимось викривленим способом смерті акторів пов’язані зі сценою. Це не театральна сцена партнерської трупи у північній Кравонії, на узбіччі біля дороги, подіум переповненого стриптиз-бару у столиці Екафі, борделі всередині Кравонії, храм із його прихожанами та священиками. Насильству не потрібна присутність інших, особливо в країнах, де людське життя має малу ціну, вбивство треба не приховувати, а показувати. Замість очищення, катарсису під час зустрічі з побаченим на сцені, в цій насильницькій країні немає очищення, лише задоволення жорстоких пристрастей.\nЗґвалтування, вбивства, знущання роблять оточення, де вибір самої п’єси, яку повинні поставити два партнерські театри, пов’язаним із насильством. В обґрунтуванні підтримки театру Бабалум постановки Бюхнерового «Войцека» у Кравонії зазначено:\nП’єса, яку вони взяли за підставу вільної танцювальної та розмовної інтерпретації в межах майстерні з господарями, справді є складним та важко зрозумілим твором, де загальним тлом є бідність, а з нею і різні особисті нещастя, які випливають із низького стандарту… і тому це тема, яка, на жаль, може бути добре сприйнята у певній посткомуністичній країні, якою є Кравонія. На жаль, повторюю… Врешті, те, що я скажу, не сприймайте як аргумент, а лише як застереження… я думаю, що аргументів на користь цієї пропозиції достатньо. Це застереження коротко зводиться до того, що вперше за той час, що я виконую цю роботу, тут є певне… я сподіваюся, Ви не зрозумієте цього неправильно… певне накладання…У запропонованому тексті, у драмі, є ситуація, в якій на ринку з’являються відділені частини тіла, а засновник і людина, на честь якої названо наш фонд, не має рівних у цій галузі…\nУ самій заяві обґрунтовується зв’язок бідності, приниження та насильства:\nУ романі «Еліша в країні святих коропів» театр жорстокості перестає бути формою мистецької комунікації і перетворюється на дійсність. Митці гинуть, адже вони потрапляють у світ, який є занадто суворим для них. І хоча вони хочуть говорити про жорстокість світу, вони не готові з нею зустрітися, адже естетичне переосмислення означає переживання пристрасті на вищому, більш фікційному рівні. Замість того, щоб театрально перетворена груба дійсність вплинула на облагородження та очищення від грубих пристрастей глядачів, бюхнерівська дійсність вбивства втручається як зразок розгорання справжнього зла. Проданович також у деяких інших творах («Вечеря у Святої Аполлонії», «Сад у Венеції») змальовує і смертельно небезпечних митців, і небезпеки, які випливають із мистецтва. Через те врахування інших творів автора доповнило б картину його бачення зв’язку мистецтва та насильства.\nПочаток ХХІ століття у сербській літературі позначений зміною літературно-стильових формацій. Постмодерністська поетикальна модель, що домінувала у 80-ті та на початку 90-х рр. ХХ століття, поступається місцем іншим літературним парадигмам. У період, що його літературні критики дедалі частіше характеризують як пост-постмодерний, вона продовжує існувати як складова сучасного літературного процесу, але найчастіше піддається модифікації, переважно у творчості письменників, творчий шлях яких розпочався в часи розквіту постмодерністської літературної парадигми. До цієї групи належить і сербський прозаїк Мілета Проданович (1959), роман якого «Сад у Венеції» (2002) може розглядатися як приклад пост-постмодерністської поетики, що засновується на поетиці постмодерністській і, водночас, є індикатором відходу від неї. Автор звертається до теми, з якої починається його літературна біографія – до теми митця і співвідношення між мистецтвом і життям. Як і в романі «Вечеря у Святої Аполлонії» (1984; особливостям поетики цього роману присвячено мою статтю: «Вечеря у святої Аполлонії» як постмодерна біографія // Українсько-сербський збірник: УКРАС. – 2008. – Вип. 1(3). – С.120–126.), образотворче мистецтво пов’язується із мистецтвом слова, а життя художника – з його інтерпретацією у літературі. Водночас, відбуваються індикативні зміни, які свідчать про зміну наративних орієнтирів письменника.\nНа відміну від першого роману М.Продановича, «Сад у Венеції» має традиційну романну структуру циклічного типу: перший і останній розділи є обрамленням історії певного періоду життя оповідача-мистецтвознавця. Крізь його професійно коментаторську свідомість автор змальовує події в Сербії 90-х років ХХ століття і – ретроспективно – атмосферу Югославії 80-х років. Історія життя героїв роману (історика мистецтва Бакі, мистецтвознавця і колишньої солістки рок-групи Ліни, рок-музиканта Ель Лісіцького, майбутнього антрополога Дори, офіцера поліції Раденковича) є історією втрати мистецтвом статусу «третьої реальності», здобутого у творах сербських літераторів-постмодерністів. На сторінках роману цей процес представлено через розповідь наратора Бакі про Белград 80-х як місто любителів філософії, мистецтва і рок-культури. Місто це протиставляється Белграду 90-х – осередку депресивних людей, в якому немає місця для «чистого мистецтва». Спроба оповідача об’єктивно описати столицю Сербії у різні періоди свого життя незмінно призводить до створення подвійної картини, яка закладена у специфіці самого предмету зображення. Белград, де перехрещуються шляхи західної і східної цивілізацій, приречений на гетерогенність і амбівалентність: для Західної Європи він завжди був екзотичною східною провінцією, для країн соцтабору – форпостом західної культури. Розповідь про мистецтво виявляється розповіддю про історію — тоді як постмодерністи трактували історію як оповідь, Текст. Мистецтвознавець – усупереч очікуванням постмодерністськи налаштованого читача – звертатиметься до історії мистецтва лише у випадках, коли вона є частиною історії його життя. У романі Продановича зміна наративної стратегії є наголошеною і простежується як на рівні реінтерпретації поширених постмодерних мотивів (дзеркало, лабіринт), топосів (Венеція), так і на рівні метатекстуального коментаря. Оповідач «Саду у Венеції» вважає постмодернізм минулим, тому його дискурс має бути інакшим: «Постмодерні каламбури стали частиною репертуару другорозрядних поп-зірок. Поняття «постмодернізм» почали використовувати місцеві мудрагелі у країнах, де середня висота над рівнем моря перевищує дві тисяч метрів, і все це було знаком, що він остаточно вийшов з обігу, а зміст того, що він передбачав, перелився в інші теоретичні категорії» (тут і далі текст роману цитуватимемо за виданням: Prodanović M. Vrt u Veneciji. Beograd: Stubovi kulture, 2002).\nЯкщо в романі «Вечеря у Святої Аполлонії» іронічним коментатором був імпліцитний автор, а з його висловлювань читач міг виснувати мистецьку платформу, яку він репрезентує, то в романі «Сад у Венеції» іронія належить до сфери історії мистецтва і нею позначені висловлювання Марселя Дюшана, який називає свою іронію іронією байдужості, метаіронією. Відкривачеві ready-made жанру (побутових предметів, які оформлені і трактуються як твори мистецтва) відводиться в оповіді особлива роль. Славний митець може вважатися персонажем, який «присутній у своїй відсутності» (улюблений постмодерністами «мінус-прийом»). Хоча автор революційної концепції «реді-мейда» не з’являється як дійова особа, безперечним є вплив його ідей на формування особистості героїв та їх життєвий шлях. Записане на плівку інтерв’ю улюбленця дадаїстів стає своєрідною поетикальною програмою самого роману і є ключем до прочитання його художнього задуму. Окремі тези апокрифного інтерв’ю можуть трактуватися як ars poetica митця-постмодерніста (постмодерністська парадигма, зрештою, багато в чому спирається на пошуки представників авангарду, в тому числі сюрреалізму). Автор включає його в роман як «документальне свідоцтво» (постмодерний борхесівський документ). У відповідях-роздумах Дюшана про мистецькі експерименти читач впізнає звернення до відомих постмодерністських наративних технік і прийомів: митець згадує свої містифікації – картини, написані у манері Кандинського чи Пікасо – і припускає: «Вірю, що одного дня все це дуже потішить того, хто відкриє сліди. Мої праці від самого початку ґрунтувалися на добре схованих загадках, анаграмах …картах закопаних скарбів… І я завжди залишав сліди, які можуть відвести наполегливих до розгадки. А можуть і завести на манівці». Наративні практики наслідувального характеру (наприклад, стилізація, пастиш) були доповнені у постмодерну епоху «мімікріями» (цей жанр увів у сербську літературу А.Гаталіца), дуже популярними інтертекстуальними експериментами «за мотивами» або «в манері» когось із відомих письменників. Одним із радикальних прикладів наслідування манери взірця є оповідання «Мілорад Павич. Шанувальник», автором якого є сербський прозаїк Владимир Пиштало. По-постмодерному відповідає Дюшан і на питання оригінальності твору – зустрічним питанням, «що взагалі є оригіналом в епоху технічної репродукції….» і вводить у підтекст ідею симулякрів, розроблену «улюбленцем белградських студентів» Бодріяром. Фінальна частина інтерв’ю містить ідею про перетворення усього життя на мистецький твір, картину, «tableau vivant». Втіленням такої спроби є оповідь про долі героїв твору.\nПроданович відмовляється від метатекстуального коментаря на користь суб’єкта оповіді, власне – на користь імпліцитної поетики. Семантизація форми, характерна для постмодерних творів, присутня у романі в нетиповий для постмодернізму спосіб: роман «Сад у Венеції» побудовано як своєрідне втілення висловленої у інтерв’ю ідеї Дюшана про перетворення на твір мистецтва самого життя. Роман – як і життя наратора Бакі – складається з двох часових планів, кожному з яких відповідає певний етап історії Сербії і історії мистецтва. Першим із них є 80-і рр. як епоха постмодернізму і другим – кінець 90-их як період занепаду постмодерної парадигми. Роман побудовано на протиставленні двох топосів (Белград і Венеція), двох епох (безтурботні 80-і і буремні 90-ті), двох позицій (резигнації і активізму), двох медіїв (музики і візуальних мистецтв). У спогадах про 80-і домінують постмодерні прикмети часу: філософія Бодріяра, літературно-мистецькі ігри й містифікації, захоплення найновішими віяннями із Заходу (і дисидентською літературою зі Сходу), рок-музика як медіум епохи: «В ті дні рок-н-рол здавався єдиним природнім виходом».\nЗв’язки постмодернізму і рок-культури є багатовекторними, починаючи зі спільних онтологічних засад і включно з взаємопроникненням художніх прийомів і поетики репрезентації. Тому в романі Продановича група Ель Лісіцького звертається до текстів авангардистів (духовних попередників постмодерністів) і бере назву літературного угрупування «Зеніт». Ліна є своєрідною персоніфікацією поєднання постмодерної літератури і рок-ритмів: «Ліна була схильною до іронії, безмежно дотепною господинею (…) анаграм, паліндромів…». Популярна у постмодерністів техніка колажу згадується як улюблена техніка Ліни-авторки текстів рок-пісень: «Це були певного типу «реді-мейди», колажі вже існуючих текстів, інколи зі змінами, які робили твори юродивих поетів міжвоєнного авангарду можливими для пісенного виконання».\nКінець епохи розквіту рок-музики і постмодерної літературної моделі в Сербії припадає на другу половину 90-і рр. ХХ століття – період, який є основним наративним полем розповіді героя. Оповідач свідомий ситуації пост-постмодерну: у романі відсутні олександрійські ігри з читачем. Згадуючи літературну назву рок-групи, наратор двічі пояснює, хто такі «зенітисти». Коли герой впізнає прототекст Ліниної пісні, він повідомляє читачеві ім’я автора вірша, не сподіваючись, що той його відгадає сам. Бажаючи навести цитату чи парафразувати літературний твір, оповідач маркує його окресленням на зразок: «як писав один відомий письменник…». Для розуміння його оповіді іррелевантне знання літератури; його власна освіченість не допомагає у встановленні алюзивної комунікації з іншими, які не належать до когорти олександрійських читачів. Тому інтертекстуальні зв’язки у романі залишені для «втаємничених». Вони не є умовою реалізації значень твору.\nУ нових пост-постмодерних умовах змінюється також функціонування інтертекстів. На початку роману наратор згадує, як Дора (яка не належить до любителів літератури, особливо вітчизняної) переказувала йому «частини одного з небагатьох романів, які вона прочитала до кінця». Особливо її схвилювала «деталь про якийсь вигаданий сад у Венеції, в якому повністю змінюється життєва історія того, хто до нього увійде». У неназваному романі обізнаний читач впізнає один із найвідоміших романів сербського постмодернізму – «Долю і коментарі» Радослава Петковича. Саме тут з’являється мотив венеційського саду, про який розповідає Корто Мальтез. Петкович робить героя коміксів Уго Пратта сучасником наполеонівських воєн, вдаючись до поєднання в романі фіктивних героїв, героїв-історичних осіб і літературних героїв інших письменників. Саме розповідь героя коміксу видалася найпривабливішою для героїні Продановича – вона змінює свою «історію», виїжджаючи за кордон.\n«Інтерв’ю» з М.Дюшаном «врівноважується» у позначеній симетрією структурі роману нараторовими роздумами про Туринську плащаницю і нерукотворні образи. Техніка відбитка, до ідеї божественної вищості якої приходить герой-мистецтвознавець, використовується як основний принцип оповіді. «Сад у Венеції» задуманий як текстуальний відбиток життя героїв, який не створює додаткових полів можливих значень.\nТипові постмодерні мотиви дзеркала і лабіринту з’являються в романі як реалістичні деталі, фрагменти життєвої картини. На початку роману Дора зауважує тріснуті дзеркала в квартирі Бакі і нагадує йому про старовинну прикмету, виводячи з парної кількості дзеркал висновок, що нещастя до героя мають теж приходити парами. Складну символіку дзеркала замінює поширене народне вірування, а подвоєна структура роману перетворюється, таким чином, на інструмент втілення художнього задуму – показу повторюваності драматичних подій, заданих двома тріснутими дзеркалами. Події циклічно повторюються, і з кола немає виходу: обидві дівчини Бакі залишають його і їдуть за кордон, гинуть двоє коханих Ліни тощо. Герой рухається по колу і фабула роману формально повторює цей кругообіг.\nУ частинах, присвячених 90-м рр., оповідь виконує свою архаїчну функцію прихистку, де герої ховаються від життя. Дорина фраза «Збудуй мені місто» була своєрідною мантрою і означала «запрошення до розповіді». «Сад у Венеції» є таким містом, фортецею, збудованим з літературного матеріалу. Цитати, мотиви, топоси втрачають у ньому зв’язок з попередніми текстами (і літературним референтом) і утворюють нову незалежну будівлю, у фундамент якої «вмуровано» постмодерні наративні експерименти автора «Вечері у святої Аполлонії».\nСпочатку варто визначитися з термінологією і окреслити риси постколоніального тексту та опозиції, характерні саме для постколоніальної літератури. Формально постколоніальна література – це література, котра з’явилася у постколоніальний період і є певним інваріантом постмодернізму. Вона відображає атмосферу, стан свідомості, так би мовити, постфактум. Це та ситуація, коли офіційного тиску з боку колишнього домінатора, на перший погляд, немає, проте ментальний вплив існує, а тому людині некомфортно у своїй країні. Присутність колишньої метрополії відчувається на сформованій свідомості населення, прочитується на багатьох рівнях буття «тут і тепер», і шляхів до якісних змін ніби й не видно. Проте це сприймається не як трагедія, або заклик до дії, а як об’єктивна даність, з котрою треба жити.\nУ випадку з постколоніалізмом маємо споглядальне сприйняття дійсності, відсутність боротьби й пошуки (або відмова від цих пошуків) свого місця у суспільстві, яке на офіційному рівні нібито й отримало незалежність, проте де-факто перебуває в стані декларації права на свою самостійність і незалежність. Адже йдеться не лише про визнання нарешті здобутого статусу на світовому рівні. Йдеться про розбудову власної суспільно-політичної структури, власної культури, власної мови мистецтва і науки, що часто-густо значно важче, ніж отримання омріяної незалежності. Йдеться також і про пошук власного місця у цьому новому суспільстві, виникає проблема селекції пам’яті (а це завжди складно): що ми беремо з собою з часів колоніального минулого, а що творимо з чистого листа. Ця проблема складна як на макрорівні цілого суспільства, так і для кожної окремо взятої особистості, котра опиняється перед проблемою світоглядного відбору й переосмислення свого минулого, ревізії закамарків власної пам’яті.\nСаме тому ми маємо цілий набір рис, притаманних саме постколоніальній літературі. Серед них перше, що можна виокремити, це стан тихої меланхолії і примирення з минулим і теперішнім. Відсутність ілюзій і запалу, щодо яких-небудь суспільних змін. Певна настроєвість й іронічне ставлення як до колоніального минулого, так і до постколоніального теперішнього. Якщо в антиколоніальній літературі світ поділений на «свій» і «чужий», то постколоніальна література вводить категорію «іншого», де «я» толерантно й іронічно сприймає як своїх учорашніх ідеологічних опонентів, залишаючи їм право на їхню «інакшість», так й ідейних «однодумців», розуміючи, що кожен має право на особистий простір, і не обов’язково мусить ототожнювати себе з позицією автора чи головного наратора тексту.\nРоман Мілети Продановича «Сад у Венеції» можемо розглядати як постколоніальний текст, і не лише тому, що у другій частині роману постколоніальний дискурс прямо заявлений через арт-перфоменс на Венеціанському бієнале. Звісно, якщо підходити до теми формально, то маємо цілу низку рефлексій щодо постколоніального дискурсу і постколоніальних країн, котрі вкотре є об’єктом для Заходу, пов’язаних з нинішньою діяльністю Марселіни і підготовленою нею виставкою митця з маловідомої країни. Це, якщо дозволите, рівень профанного постколоніалізму, і наратор оповіді відверто над ним іронізує. Відверто — не означає грубо. Загалом, уся оповідь роману Продановича визначається делікатною іронією, яку відчитує утаємничений читач. Отже, наратор іронізує з того, як його колишня подруга робить подію з перфоменсу маловідомої країни Зухтенії. Його іронія спрямована не на саму країну і її культуру, а на моду на постколоніалізм, фальшивість підходу, коли не сам митець Зухтенії себе представляє, а успішна емігрантка сербсько-французького походження «розкручує» презентацію. І не тому, що вона дійсно переймається цим мистецтвом, а тому, що сьогодні існує мода на постколоніалізм, на нові країни, нові імена. І тут ми бачимо протиставлення (яке по-своєму є навіть абсурдним) Венеції як символу глибокої європейської традиції, закоріненої у минулому, і моди на Зухтенію, яка не може сама себе презентувати й потребує медіатора між собою і світом.\nПроте набагато цікавіше відстежувати постколоніальні аспекти у так званому сербському контексті. І не лише тому, що Сербія нам ближча за Зухтенію, і ми можемо провести українсько-сербські паралелі, щоб з’ясувати те навантаження, що простежується завдяки поступовому зануренню у текст і нанизуванню на цей текст усіляких контекстів, котрі нам ближчі завдяки історичній детермінації.\nОдним із важливих мотивів роману є мотив еміграції. Цей мотив прочитується знову ж таки на двох рівнях. Еміграція у пошуках кращої долі — цей мотив пов’язаний передовсім з любовними сюжетами головного наратора. І Марселіна, і Дора залишають Белград, як це роблять багато інших людей. Як було зазначено вище, тема еміграції важлива для постколоніальної літератури. Цікаво те, що автор не дає жодної аксіологічної оцінки цьому – в умовах глобального простору кожен може обирати, де йому жити. Головний наратор попри все залишається в Белграді. На мою думку, він давно перебуває в стані еміграції. Внутрішньої еміграції, і саме тому для головного наратора твору (можна сказати — альтер-его автора) немає значення, де саме знаходиться його фізичне тіло, оскільки його душа, його свідомість живуть в уявному просторі, у світі європейської традиції, котра глибоко закорінена у візантійській культурі. Адже в умовах global village сучасного світу не особливо важливо, де перебуває наша фізична оболонка. Набагато важливіше, де наша духовна домівка. Для головного наратора «Саду у Венеції» – це світ універсальних цінностей, вибудуваний його свідомістю. Тому він і залишається в Белграді.


Особливості розподілу майна подружжя... » Херсонська думка\nХерсонська думка » СПЕЦТЕМА » ks.Реалии » Особливості розподілу майна подружжя...\nОсобливості розподілу майна подружжя...\nМи з дружиною прожили разом 12 років, маємо спільну дитину. Однак, так сталося, що вирішили далі жити окремо. В принципі претензій одне до одного у нас немає, і ми готові розійтися без скандалів. Скажіть будь ласка, чи можемо ми самі розділити майно без звернення до суду? І чи впливає на розділ те, з ким живуть діти? Дякую вам за відповідь.\nkhersonjust от 1-11-2018, 13:28\nКонсультує Міністр юстиції: реєстрація шлюбу за скороченою процедурою ks.Реалии\nКонсультує Міністр юстиції: як розділити майно при розлученні? ks.Реалии


Як не правильно робити замовлення на переїзд\nПривіт, мене звуть Косташ Олена, і я провідний менеджер компанії “Український Богатир”. Відтепер я веду свій блог, в якому Ви знайдете багато цікавого та корисного з життя мувінгової компанії. У цій статті пропоную розглянути, як не потрібно робити замовлення на квартирний переїзд. Вам може здатися ця тема незначною і, можливо, навіть неважливою, але ознайомившись з прикладом, наведеним нижче, Ви відразу зрозумієте навіщо я витрачаю свій час на написання цієї статті…\nОдна з історій мого офісного життя\nОдного ранку, коли я смакувала свою розчинну каву з смачною булочкою, подзвонила одна жіночка. Вона хотіла дізнатися розцінки і замовити квартирний переїзд. Спочатку розмова йшла про переїзд 2-х кімнатної квартири. Я попросила перерахувати меблі, техніку і речі, які будуть перевозитися. Ось, що назвала клієнтка: радянська стінка, два крісла і мікрохвильова піч. На моє запитання повний чи це обсяг речей для перевезення, жінка відповіла, що так.\nСпираючись на слова замовника потрібно було дати меблеву будку 1.5 т і 2-х вантажників, але… Мене збентежило, що розмова йшла про переїзд всієї квартири, адже в квартирі ще має бути купа всього – кухня, ліжко, пральна машина та багато іншого. Я запропонувала зробити безкоштовну оцінку майбутнього замовлення. І що ж побачив наш менеджер, відправлений на оцінку замовлення?!\nКраще один раз побачити, ніж 10 раз почути…\nПеревозити потрібно було набагато більший обсяг: набагато більше заявлених меблів, піаніно «Україна», холодильник висотою 2 метри і т.п. Після оцінки стало зрозуміло, що потрібна велика 5-ти тонна машина з підйомником (піаніно важило більше 200 кг) та 4 вантажника з такелажними ременями. До того ж, клієнтка мала шикарні шкіряні меблі, які обов’язково потрібно обгорнути пакувальної плівкою. Тож, якби ми не зробили оцінку, то мали би незадоволену клієнтку, якій прийшлось би платити мінімум за 2 ходки маленької машини та за безліч часу роботи змучених під кінець вантажників. Чому ще бувають клієнти незадоволеними нашими послугами, читайте тут.\nПісля того, як ми озвучили свій вердикт, клієнтка задала мені питання – чи можна замовити машину менших розмірів, адже вона дешевша? Зробити це звичайно можна, але тоді авто буде робити кілька ходок, а це довше за часом, що відіб’ється на кінцевій сумі.\nЦей переїзд пройшов швидко і легко, так як ми знали заздалегідь про всі нюанси. Нам були потрібні інструменти, такелажні ремені, пакувальні матеріали, а головне правильно підібрана машина і кількість людей. Щоб і Ваш переїзд пройшов легко, читайте статтю – на які питання потрібно відповісти оператору, щоб переїзд пройшов комфортно та оперативно. Економити треба з розумом!\nРедизайн нашого сайту


Тлумацька районна бібліотека для дітей: травня 2019\n«Я писанку казкову намалюю» Майстер клас\nНапередодні святкування світлого свята Пасхи, у бібліотеці для дітей м.Тлумач, пройшов майстер-клас по розпису писанок-оберегів. Звучали вірші та легенди про писанку. Прослухавши розповідь бібліотекаря про види писанок, символіку кольорів та знаків писанки, користувачі почали малювати. Робота проходила весело та жваво. Цікаво було спостерігати, як на аркушах паперу у вправних дитячих руках разквітали барвисті писанки. Свої чарівні малюнки учні подарували бібліотеці. Вони будуть прикрашати нашу бібліотеку впродовж Великодніх свят, піднімаючи настрій всім присутнім.\nТакож бібліотекар представила присутнім виставку інсталяцію «Лунає дзвінко із небес: «Христос Воскрес».\nОпубліковано Дитяча бібліотека о 00:23 1 коментар:


Відокремлений підрозділ "Дубенський фаховий медичний коледж" комунального закладу вищої освіти "Рівненська медична академія" Рівненської обласної ради » Новини » Презентація поетичної книги письменниці Іванни Кобєлєвої\n2 червня у Дубенському історико-культурному заповіднику відбулася презентація поетичної книги письменниці, журналіста та історика Іванни Кобєлєвої. «Не плач, Марі» – саме таку назву обрала авторка для свого друкованого видання. Захід відвідали студенти перших курсів Дубенського медичного коледжу. Серед гостей на творчому вечорі також були присутні письменники Микола та Люба Пшеничні, Наталія Кириченко та Микола Оттов, які висловили свої враження від знайомства із творчістю молодої поетеси та висловили побажання й надалі бачити її у нашому місті.\nІванна Кобєлєва народилася у селі Рохманів Шумського району, у Дубні бувала неодноразово, а тому, як зазначила поетеса, наше місто є їй особливо близьким. У своїй книзі вона поєднала враження від подорожей по Україні, історію та сучасність. Іванна також зачитувала вірші, які були написані порівняно недавно, під впливом подій на Майдані, а тому вони не ввійшли до збірки. Ці поетичні рядки особливо сподобалися молодіжній аудиторії: студенти медичного коледжу активно спілкувалися з авторкою та ставили запитання, в результаті чого презентація пройшла у щирій та невимушеній атмосфері.\nЗ книгою Іванна Кобєлєва відвідала Вінницю, Острог та Київ, надалі творчі вечори пройдуть в Івано-Франківську та Чернівцях. Варто зазначити, що до нашого міста її запросили викладачі Дубенського медичного коледжу, для того щоб студенти могли ближче познайомитися із сучасним літературним процесом та молодою українською поезією. На завершення письменниця дарувала присутнім автографи та спілкувалася з любителями художнього слова.\nДубенського медичного коледжу


ТОВ «Савинці»: люди понад усе | Село Полтавське - інтернет видання\nТОВ «Савинці»: люди понад усе\n2 Жовтня, 2020 2 Жовтня, 2020 Усе буде АГРО!\n«Сьогодні сільське господарство – це не просто робота на землі, як було колись, а високотехнологічний прибутковий бізнес, який дає імпульс інвестиційному, технологічному та соціальному розвитку держави. На зміну гужовим возам, які свого часу були задіяні у виробничому процесі, прийшли потужні трактори й комбайни. Докорінно змінилися й підходи\nв господарюванні: впровадження інноваційних рішень та сучасних агротехнологій сприяє збільшенню врожайності, зниженню собівартості продукції, що позитивно впливає на кінцевий результат. Якщо раніше з людьми, задіяними в сільському господарстві, мало хто рахувався, то нині працювати в агро престижно! Однак треба чітко усвідомлювати: якщо хочеш бути успішним – слід постійно стежити за сучасними тенденціями та інноваціями й запроваджувати їх у господарстві, працювати чітко й відповідально, проводити ціновий моніторинг, тримати руку на пульсі щодо появи на ринку нових сортів, гібридів, добрив тощо. Словом, іти в ногу з часом: динамічно, злагоджено і головне – на позитиві!»\nГоловний агроном ТОВ «Савинці» Сергій Добринський.\nТакими думками поділилися керівники ТОВ «Савинці» Миргородського району Тетяна Ситник та Володимир Базилюк під час нашого нещодавнього візиту в господарство. Солідарні з цими міркуваннями і самі працівники, для яких заданий керівництвом темп давно став звичним явищем.\n– А як інакше? Всі ми розуміємо, що один день простою може багато коштувати, тому працюємо на результат! Колектив господарства – наче один суцільний механізм, злагоджена робота якого залежить від кожної ділянки, задіяної у виробничому процесі. Крім того, в нас так: якщо поставили собі певну планку, то прагнемо її досягати. Вище неї – так, але в жодному разі не нижче! – наголошує головний агроном ТОВ «Савинці» Сергій Добринський, який люб’язно погодився провести для нас екскурс господарством.\nІван БАЛЮК: «Змінюються світ, клімат, економіки – і наша агрофірма також. Але важливо, щоб ці зміни були якісними й на користь людям!»


Локдаун в Україні - Чи зупинятимуть громадський транспорт - Главред\nУ Кабміні пояснили ситуацію з роботою транспорту під час жорсткого карантину в Україні\nВ уряді заявили, що в громадському транспорті існує проблема дотримання соціальної дистанції.\nКабмін прийняв рішення не зупиняти транспорт через працівників критичної інфраструктури / УНІАН\nВлада прийняла рішення не зупиняти роботу громадського транспорту на період жорсткого карантину в Україні. У Кабміні вважають, що працівники критичної інфраструктури повинні мати можливість добиратися до місця своєї роботи. Авіаперевезення не забороняють через високий рівень контролю дотримання карантинних обмежень на борту літака.\nПро це заявив міністр кабінету міністрів Олег Немчінов в ефірі телеканалу Україна 24, коментуючи запровадження нових протиепідемічних обмежень на території країни.\nЗа його словами, через зупинку роботи громадського транспорту на адресу влади ще навесні було досить багато зауважень. Працівники критичної інфраструктури не могли дістатися до місця своєї роботи. Тому наразі уряд вирішив повністю не забороняти пасажирські перевезення.читайте такожЗупинка транспорту і робота метро: у Києві розкрили план щодо локдауну в Україні\n"Ми добре пам'ятаємо зупинку економіки навесні, і найбільше нарікань було з приводу того, що люди, які підтримували економіку, а також медпрацівники, працівники органів держвлади, правоохоронці не мали можливості дістатися на роботу", - сказав Немчінов.\nТакож він додав, що авіасполучення не припиняють, тому що саме в цій сфері найбільш ретельно контролюється дотримання профілактичних заходів.\n"Якщо говорити про авіаперевезення, вони безпечні, в літаках усі в масках, це не маршрутка, там суворо дотримується соціальна дистанція", - підкреслив чиновник.\nУряд 9 грудня у зв'язку з наміром запобігти початку другої хвилі COVID-19 на території України прийняв рішення про запровадження жорсткого карантину в країні на період з 8 по 24 січня.\nКабмін продовжив загальнонаціональний карантин в Україні до 1 березня. До весни українці житимуть за правилами помаранчевої епідемічної зони.\nГоловний санітарний лікар Віктор Ляшко розповів, що локдаун в Україні вирішили впровадити після новорічних свят, оскільки владі не вдасться обмежити соціальні контакти на цей період часу.\nКабмін транспорт Новорічні свята новини України Олег Немчінов карантин в Україні\nЗараз ви переглядаєте новину «У Кабміні пояснили ситуацію з роботою транспорту під час жорсткого карантину в Україні». Інші новини коронавіруса читайте в розділі «Коронавірус». Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter. Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter


Великобританія звинувачує Росію у розміщенні в Україні руйнівних «вакуумних бомб»\nВеликобританія звинуватила Росію в розгортанні систем термобаричної зброї в Україні, висловлюючи побоювання, що це може призвести до ескалації і збільшення збитків у той час, як Москва посилює наступ на великі міста через тиждень після вторгнення в Україну, пише Радіо Свобода.\n«Як далеко (президент Росії Володимир Путін) зайде, яку зброю він дозволить застосувати, щоб досягти своєї кінцевої мети, невідомо, але ми бачили використання величезної кількості артилерії. Ми бачили розгортання систем термобаричної артилерії і ми хвилюємося, наскільки широким може бути її застосування», – сказав міністр оборони Великої Британії Бен Воллес 3 березня під час візиту до союзника по НАТО Естонії.\nУкраїнський уряд і правозахисні групи вже звинуватили Росію у можливому застосуванні термобаричної зброї, а деякі військові експерти кажуть, що на відеозаписах видно, що російська військова техніка, здатна запустити таку зброю, вже в Україні. Росія не коментує це питання.\nНаслідки вакуумної бомби в Ахтирці\nТермобарична зброя, яку іноді називають «вакуумними бомбами», фактично всмоктує кисень із навколишнього повітря для створення більш високотемпературного вибуху, ніж звичайні бомби.\nХоча вони набагато більш руйнівні, ніж звичайні вибухові речовини такого ж розміру, і мають руйнівний вплив на будь-кого, хто опинився в радіусі їх вибуху, їх використання, як не дивно, не є незаконним. США використовували таку зброю у В’єтнамі, і нещодавно у Афганістані, щоб знищити гірські печери, де ховалися бойовики.\nРосія використала їх у своїй війні в Чечні у 1999 році, за що була засуджена Human Rights Watch.\nПовідомлялося також, що термобарична зброя російського виробництва використовувалася під час війни у Сирії режимом Башара Асада.\nВеликобританіяросія-агресорбомбивторгнення в україну\nCopyright © 2019, req:48 sql:0.0330 s php: 0.0525 s time:0.0855 s mem:6 mb


Большая голова у ребенка\nПісля народження дитини молодих батьків хвилює ряд питань, що стосуються здоров`я їх малюка. Перші з них можуть з`явитися вже після візуального огляду.\nБез уваги навряд чи залишиться розмір голови немовляти, якщо він явно ненормальний.\nВідразу після народження для голови нормою є обхват приблизно в 33-35 см. У перший рік окружність голови виростає на 10-12 см. Найбільш швидке зростання голови у нормальних здорових дітей відзначається в перші три місяці життя.\nОднак не слід тривожитися, якщо спостерігаються будь-які порушення. Це зовсім не свідчить про наявність патологій.\nВеличезну роль при цьому відіграє і фактор генів батьків.\nЯкщо в організмі матері присутні ендокринні порушення, такі як гіпертиреоз або цукровий діабет, зазвичай відзначаються зміни розмірів голови дитини в бік збільшення. Дана патологія може призвести до затруднительности пологів, оскільки головка дитини в цьому випадку може насилу проходити через таз породіллі.\nУ цих випадках зазвичай призначається кесарів розтин.\nПротягом першого року життя голова дитини росте особливо швидко - ні в один інший період життя тіло дитини не росте так швидко. У перші півроку розміри голова дитини росте в середньому на півтора сантиметра кожен місяць, в другі півроку - на півсантиметра в місяць.\nУ різних дітей швидкість росту може відрізнятися в різні місяці. Це можуть бути зміни як фізіологічного, так і патологічного характеру.\nЯкщо характер змін - фізіологічний, то обсяг голови дитини залишається в межах норми, зазначеної в центільних таблицях, які представляють собою усереднене значення параметрів фізичного розвитку дітей різного віку, тобто відображають відповідність охоплення голови малюка його віку.\nЗбільшення швидкості росту розмірів голови дитини часто можна спостерігати при гідроцефалії. Ця патологія в більшості випадків розвивається у недоношених дітей, у дітей з внутрішньоутробною гіпоксією, дітей, що народилися з асфіксією.\nВона характеризується тим, що уражається головний мозок, внаслідок чого всередині черепа починає накопичуватися рідина, збільшуючи розміри внутрішньочерепної коробки, а, отже, і розміри голови дитини. При цьому погано заростають джерельця малюка, вони можуть набухати і пульсувати, особливо коли дитина кричить.\nОскільки набряк розташовується головним чином в мозку, то лицьовий відділ черепа істотно менше, ніж мозковий.\nІншою ознакою при гідроцефалії є те, що голова дитини росте значно швидше, ніж об`єм грудей, хоча при нормальному розвитку навпаки - темпи зростання грудей значно вище, ніж темпи зростання голови. При гідроцефалії голова може більше або ж дорівнює обсягу грудної клітини.\nЩоб зробити картину захворювання ясніше проводиться ультразвукове дослідження мозку, за допомогою якого виявляють місця, в яких зібралася рідина і збільшені камери мозку. Дітям з гідроцефалією слід регулярно проходити обстеження у невролога.\nКурс лікування включає прийом препаратів для поліпшення харчування мозку, такі як ноотропіл і пірацетам, і діуретичні препарати, такі як фурасемид. Рекомендується проходження курсу загального масажу.\nПри належним чином проведене лікування розвиток дитини нічим не відрізняється від його однолітків. Якщо ж лікування з яких-небудь причин не проводилося, то в більшості випадків діти з гідроцефалією відстають у психічному розвитку, пізно починають сидіти, говорити і ходити.\nНайчастіше велика голова у немовляти зовсім не аномалія, а прояв конституційних ознак, тобто розміри голови повторюють розміри голови когось із попереднього покоління. Більше уваги слід приділити тому, як йде загальний розвиток дитини - якщо воно в нормі (як на думку батьків, так і на думку педіатра), то переживати не варто.\nWomansStock ► Діти ► Здоров`я дитини ► Велика голова у дитини


Скоро у Берестечку запрацює новий сучасний будинок культури та дозвілля - Район Горохів\nУ приміщенні колишнього кінотеатру незабаром відкриється нови сучасниу Будинок культури та дозвілля. У приміщенні є просторий хол для виставок, сцена та робочі приміщення на першому і другому поверсі.\nБудівельники зазначають, що закінчити ремонтні роботи планують до кінця листопада.\n«Вже зовсім скоро має бути зданий в експлуатацію відреставрований центр культури і дозвілля, люди радіють. І це насправді приємно та важливо мати де зібратися на урочисті заходи. Дякую тим хто пришвидшив цей процес!», – пише громадська активістка Ольга Надашкевич.\nТеги: #Берестечко, #Ремонт\n17:52 Гoрoхівчанина засудили на чoтири рoки за вчинення смертельнoї ДТП 351\n16:46 Шукають неповнолітню горохівчанку, яка не повернулася додому 2759\n16:07 ФОТО У Горохові відгуляли День лісівника 1051\n17:34 Дівчина з Горохівщини – на конкурсі краси «Міс Україна 2018» 5774


Арбузов почав спорудження медіаімперії, ставши власником одного з телеканалів - ЗМІ - Korrespondent.net\nАрбузов почав спорудження медіаімперії, ставши власником одного з телеканалів - ЗМІ\n19 березня 2013, 15:15\nАрбузов спростовує чутки про його медіаволодіння\nВласник Ukrainian Business Group Руслан Демчак продав телеканал Business першому віце-прем'єру Сергію Арбузову, повідомляють джерела Телекритики.\nНа даний момент інформацію у компанії UBG не підтвердили і не спростували.\nВарто зазначити, що на початку березня сайт Медиабизнес писав про те, що телеканал Business дістався новому власнику - нібито людині, наближеній до сина Президента Олександра Януковича.\nТак, у жовтні минулого року пропозицію про купівлю каналів, що належать UBG - Business, Ukrainian Fashion, A-One Україна, Dobro TV та Z - було зроблено сотні претендентів, серед яких - медіагрупи Росії та України, такі як 1+1 та Медіа Група Україна.\nТим не менше, на брифінгу в Кабінеті міністрів України Арбузов спростував інформацію про створення медіа-холдингу, заявивши, що нічим зараз не володіє, оскільки продав усі активи, прийшовши на держслужбу.\nЗа даними видання, Демчак дорожче за все оцінив саме телеканал Business, очікуючи отримати за нього $ 10 млн.\nРаніше повідомлялося, що Національний банк України під керівництвом Сергія Арбузова створив минулого року власний телеканал - БТБ. Аналогів цьому засобу масової інформації немає серед центробанків західних країн. Справа поставлена з розмахом: у 2012-му БТБ закупив техніки на 71,33 млн грн. і ще на 1,37 млн - автомобілів. Майже така сама сума - 71,7 млн грн. - у держбюджеті цього року виділена на забезпечення житлом інвалідів війни.\nНагадаємо, що голова Адміністрації Президента України Сергій Льовочкін та підприємець Дмитро Фірташ, який сколотив мільярди на газових поставках з Росії, отримали дозвіл регулятора на контроль над найбільшим у країні телеканалом.\nТЕГИ: business, телеканал, Арбузов, Руслан Демчак


Фото бібліотеки © Ірина Рєвунова/ ZAXID.NET\nЯк повідомляє zaxid.net будівництво п’ятиповерхової бібліотеки Українського католицького університету (яка є більше, ніж просто бібліотекою) тривало два роки. Проект Центру Шептицького розробила архітектурна фірма Behnisch Architekten. Його вартість склала 5,7 млн доларів.\n«Я добре пам’ятаю, коли нас вперше запитали, чи зацікавить нас пропозиція збудувати бібліотеку для УКУ. Можна говорити про філософію архітектури, але хороший університет в першу чергу базується на ідеї, на концепції викладання. А архітектура може лише допомогти», – розповідає головний архітектор проекту Стефан Беніш.\n«Що ми казали архітекторам: наша естетика є делікатна, філігранова. У нас яєчка помальовані, ми – у вишивках. І ви подивіться на цей фасад: це є відповідь Стефана Беніша на наш дух», – вважає владика о. Борис Ґудзяк.\nКраєвид на студмістечко з тераси на другому поверсі бібліотеки © Ірина Рєвунова/ ZAXID.NET\n«Я добре пам’ятаю, як ще шість, сім чи вісім років тому отець Борис Гудзяк, водячи наших гостей чи працівників десь на краєчку цього пустиря, з тим страшним недобудованим будинком, з купами каміння і сміття, і козами, які блукали, він розказував, випробовуючи межі нашої уяви, віри і довіри. Він описував те, що ми зараз з такою легкістю бачимо, відчуваємо і спостерігаємо навколо себе», – згадує Володимир Турчиновський, декан факультету суспільних наук УКУ.\nКористуватись інноваційною бібліотекою зможуть всі львів’яни © прес-службa ЛМР\n«У цьому місці, звідки мала йти комуністична пропаганда і контроль, мало постати щось дуже людське. У дусі Львова – але з ХХІ століття. І в країні, де ми не довіряємо один одному, навіть чверть століття після краху комунізму, ми хотіли, щоби довіра росла, також через архітектуру. Це – гуманне містечко, яке відновлює Богом дану людську гідність», – каже владика Борис.\nДжеймс Темертей та о. Борис Ґудзяк © ЛМР\nМені приходять українські газети, і в одному журналі було інтерв’ю з архітектором цієї будівлі, Стефаном Бенішем. Він казав, що університет – це не лише будівля, це духовна ідентичність. Це – ідея. 25 років тому владика Борис Гудзяк мав ідею збудувати університет, який був би відкритим для спілкування, сучасним і залученим до змін. Я думаю, дух цієї ідеї втілився у цій прекрасній будівлі», – розповів Джеймс Темертей.\nПодякував архітекторові і міський голова Львова Андрій Садовий. Мер вручив Стефану Бенішу «Золотий герб міста Львова», додавши жартома, що таких гербів має ще багато – і тому хотів би бачити більше таких красивих будівель у місті.\nВид на сходи Центру © Олена Тверда\nНовозбудована бібліотека є не лише науковим, навчальним чи культурним центром. Її творці обіцяють слідкувати за соціальною складовою цього проекту: зокрема, простір Центру є безбар’єрним, а заходи, що тут відбуватимуться, мають бути доступними для людей з вадами зору.\nНа першому поверсі Центру Шептицького працює кав’ярня. Її обслуговує львівське соціальне підприємство «Горіховий дім». Підприємство працює у Львові ще з 2012 року і фінансує Центр для жінок, що опинилися у кризових ситуаціях. Увесь прибуток буде скерований на фінансування потреб Центру, а також на іншу діяльність благодійної організації «Фонд Горіховий дім».\nКав’ярня розташована на першому поверсі бібліотеки © Катерина Гладка\nНеймовірно: студент «Львівської політехніки» розробив проект траси для «Формули-1» у Львові Несподівано: круті графіті, інспіровані творчістю Клімта і Пінзеля під одним із львівських мостів “Катерина” у Львові: Львів’яни та гості міста мають нагоду побачити оригінал Шевченкової “Катерини”\n← На Львівщині відкрили найпотужнішу в Україні дахову сонячну електростанцію\nГоллівудська актриса відмовилася говорити з російськими журналістами →


Житомир.info | У Житомирській області вночі провели облаву на копальні бурштину, затримали півтора десятка старателів\nУ Житомирській області вночі провели облаву на копальні бурштину, затримали півтора десятка старателів\n20 April 2016, 12:21\nКопачі-нелегали були виявлені і затримані 20 квітня в Олевському та Овруцькому районах Житомирської області. Вилучені 5 мотопомп, близько 600 м пожежних рукавів, забірні шланги, інше знаряддя та майже 300 грамів щойно видобутого каменю-сирцю.\nПро це Житомир.info повідомила прес-служба ГУ Національної поліції в Житомирській області.\n«Групу з 9 старателів правоохоронці затримали в Овруцькому районі уночі 20 квітня. Неподалік с. Сирниці було виявлено численну групу чоловіків, потужне знаряддя і спецобладнання яких однозначно вказувало на зухвалий масштабний видобуток дорогоцінного каміння. Серед затриманих на місці здійснення протиправної діяльності 9 осіб – 6 жителів Рівненщини віком від 26 до 40 років, 26-річний хмельничанин і 2 жителів Коростенського району Житомирщини. Слідчо-оперативна група Овруцького відділення поліції з нелегальних копалень вилучила 2 мотопомпи, 15 пожежних рукавів загальною довжиною 300 метрів та близько 100 грамів щойно видобутого каменю бурштину.\nПро появу підозрілих суб’єктів поблизу с. Сирниці вже сьогодні уранці повідомили прикордонники. На момент прибуття на місце події правоохоронців старателі кинулися врізнобіч. За нелегальним зайняттям було затримано 21-річного рівненчанина. За допомогою мотопомпи на базі дизельного двигуна, 13 пожежних рукавів загальною довжиною 260 м група копачів таки видобула близько 60 грамів сонячного каміння. Знаряддя незаконної діяльності та бурштин були вилучені поліцейськими», – йдеться в повідомленні.\nЦієї ж ночі міжвідомчі рейдові групи прокуратури, поліції та УСБУ працювали в Олевському районі, де затримали ще 2 групи старателів.\n«Близько 3 години ночі 20 квітня неподалік с. Обище були помічені двоє чоловіків, які за допомогою мотопомпи розмивали ґрунт на відкритій місцевості. Копачами-нелегалами виявилися 22-річні жителі Олевщини. З місця події вилучено мотопомпу, 20 м пожежного рукава, інші металеві спецприладдя. Водночас на дорозі біля с. Обище правоохоронці зупинили автомобіль VolkswagenТ4 під керуванням 46-річного жителя Коростенського району. У салоні знаходилися двоє пасажирів, також жителі Коростенщини, 23 і 32 років.\nПід час огляду автомобіля у його салоні було виявлено та вилучено специфічне знаряддя, яке вказувало на протиправну діяльність чоловіків: мотопомпу, 3 пожежних рукава по 20 м, водозабірний шланг, сачки і лопати. Окрім того, у бардачку автівки знайшлося каміння бурштину вагою близько 100 грамів», – повідомила прес-служба.\nЗа цим фактами правоохоронці розпочали кримінальні провадження за ч.2 ст.240 (Порушення правил охорони або використання надр) ККУ. Старателям-нелегалам загрожують значні штрафні санкції, обмеження або позбавлення волі строком до 3 років.\nЯк повідомляв Житомир.info, 17 квітня у Житомирській області поліцейські затримали 2 групи підпільних добувачів бурштину.


Картопляний коржик з сиром на сковороді - Прості Рецепти\nЗакускиМарія Сокирська 27.11.2021\nРаніше не могла змусити дитину з’їсти навіть маленьку тарілочку супу . Пробувала різні хитрощі та поради, але все марно. Не повірите, але мене врятував картопляний коржик ! Я почала готувати його щодня і подавати до першої страви. Тепер суп з’їдається як насолода!\nЦе гідна заміна магазинного хліба. Ситні та смачні картопляні коржики на сковороді обожнює вся родина. Адже їх можна подавати не тільки до супу, але і в якості самостійної закуски . Ділюсь улюбленим рецептом!\nВимішуйте інгредієнти близько 5 хвилин, потім накрийте тісто харчовою плівкою і відправте на годину в холодильник.\nЗ’єднайте краї тіста та защипніть їх. Злегка розкотіть корж качалкою.\nВикладіть коржик на змащену маслом сковороду і обсмажуйте на маленькому вогні з двох сторін до золотистості.\nЯк начинку для коржика з сиром можна використовувати залишки вчорашнього картопляного гарніру та будь-який твердий сир. До речі, рекомендую урізноманітнити рецепт, додавши до картоплі трохи в’ялених томатів та італійських трав. Смак вас вразить!\nКурячі крильця , мабуть, найсмачніше, що можна приготувати з курки.\nПотрібно лише три продукти, щоб приготувати справжній\nГрибна підлива на Святий вечір\nІнгредієнти Борошно 90 г Молоко 55\nМайже класичний рецепт торта з бізе та бісквітними


Де та як стати лідером? — відео | Програми на Громадському радіо\nДе та як стати лідером? — відео\n17 вересня 2016 - 21:58\nГоловне, що дали нам в академії, — ціннісна база, щоб ми надалі могли працювати чи вчитися, заради створення абсолютно нової країни, побудованої на інших цінностях, — випускник Академії лідерства\nМагдалина Димид та Едем Галімов\nСьогодні «Українська академія лідерства» розпочала новий навчальний рік. Випускники минулого року Едем Галімов та Магдалина Димид розповідають, чого у ній навчають та як відбувається навчальний процес.\nІрина Сампан: У нас стереотипне уявлення про лідера, ніби це людина, яка йде по головам, будуючи свою кар’єру. Які якості лідера згідно стандартів вашої академії?\nЕдем Галімов: Можна дуже довго розмовляти про те, чи лідерами стають, чи ними народжуються. Зі свого досвіду я можу сказати, що за цей рік я дуже змінився. Якщо ми закінчили Українську академію лідерства, це не означає, що ми стали лідерами. Головне, що дали нам в академії, — ціннісну базу, щоб ми надалі могли працювати чи вчитися, заради створення абсолютно нової країни, побудованої на інших цінностях.\nІрина Сампан: Яких?\nЕдем Галімов: Будь вільним, будь справжніми, будь мудрими, будь творчим, будь, бо ми — Україна.\nМихайло Кукін: І все ж таки, чого конкретно вас навчають? Я не уявляю диплому, де буде зазначено як фах лідерство.\nЕдем Галімов: В Українській академії лідерства немає диплому. Ми не отримуємо жодного документу про закінчення академії. Сьогодні якраз на відкритті прозвучала гарна думка, про те, що в Українській академії лідерства ви отримаєте те, що ви можете там отримати. Як мінімум, це ті контакти, які ми можемо використовувати надалі.\nМагдалина Димид: У нас є три блоки: академічне навчання, волонтерство і спорт. І, власне, в академічному навчанні ми маємо багато різних предметів: філософія, психологія, мистецтво мислення, логіка, фінанси.\nМихайло Кукін: Як потрапляють до цієї академії?\nЕдем Галімов: Моя сестра вчилася на курсі з одним із менторів академії. Вона просто запропонувала сестрі, щоб я приїхав туди. Таким чином, я дізнався про набір до академії пізніше, і мій вступ трохи відрізнявся від того, як він відбувався у інших. Я проходив скайп-співбесіду і писав есе.\nМагдалина Димид: Я дізналася про академію випадково у Facebook. Там йшлося про те, що якась американська група влаштовує зустріч. Я прийшла просто на цю першу зустріч, нам розказали, що планується таке навчання, але туди треба буде ще вступити. Це було для мене мрією.\nВідбір відбувався наступним чином. Спочатку у нас була асиміляція навчання. Ми поїхали в Карпати, де провели два дні за принципом, як вони мали б проходити в академії. Після цього був саміт у Києві, де було багато відомих людей, які є ініціативною групою нашої академії. Потім ми писали есе, мотиваційні листи. І я вступила в академію.\nМихайло Кукін: Яким чином проходило навчання?\nМагдалина Димид: Ми жили всі разом 24 години 6 днів на тиждень. О сьомій ранку у нас починався спорт. Ми бігали, були танці, йога і бойові мистецтва. Потім були сніданок, англійська мова, обід, а після цього у нас були різноманітні лекції.\nЕдем Галімов: Після обіду починався основний навчальний блок, який іноді тривав дуже довго. Часом навчання закінчувалось о 9 вечора і пізніше. В першому семестрі ми навіть практикували нічні лекції.\nМихайло Кукін: Чи не стане для вас тепер розчаруванням навчання у звичайному університеті?\nЕдем Галімов: Звичайно після таких умов і лекторів звичайне навчання дещо нудне. Але, отримавши такий досвід, ми тепер думаємо, над тим, що можна змінити в університеті.\nМихайло Кукін: Що значить нові академії, вона не одна?\nМагдалина Димид: Наша мета — до 2020 року відкрити академії у кожній області України. Цього року працюватиме 5 академій: в Миколаєві, Миргороді, Харкові, Львові та Києві.\nЕдем Галімов: І ще ми проводимо експеримент, коли люди із заходу їдуть на схід, а люди зі сходу — на захід. Це відбувається для того, щоб люди могли обмінюватися культурою, традиціями.\nІрина Сампан: То значить гену лідерства немає?\nЕдем Галімов: Він розвивається.\nВідео Лідерство Навчання Освіта Суспільство


Чому потрібно позбутися алергії на приватизацію - 112 Україна\nВ Україні в сотні разів більше об'єктів державної власності, ніж, наприклад, у Франції. Питання, чи робить це нас багатшими за французів, залишимо риторичним. Але важливо розуміти, що наявність державних компаній в принципі не робить нас багатшими. Тому що підприємства не належать народу, платникам податків: вони належать чиновникам, які його контролюють. І там відбувається приватизація прибутку і націоналізація збитків\nОригінал на сторінці Сергія Фурси в Facebook\nУкраїнці продовжують заперечувати очевидне. Продовжують говорити, що мити руки перед їжею – вигадка олігархів і світових імперіалістів. І тут не зрозуміло, що первинно. Бідні, бо дурні, чи дурні, бо бідні. Вчергове на цьому тижні ми побачимо союз корупціонерів і популістів. Тепер вони разом будуть опонувати "закону про приватизацію". Навіть не самій приватизації, яку саботують вже три роки, а по-хорошому 25 років, а законові, який робить цей процес прозорішим.\nАнонс союзу популістів і корупціонерів вийшов у п'ятницю, коли справжній полковник прочитав інтерв'ю представника МВФ в Україні і видав тези "Баба-яга проти". Проти він був "земельної реформи", "приватизації" і підвищення тарифів. Що цікаво, полковник з притаманною військовим диктаторам і сержантам прямотою видав, що всі ці умови вимагає не МВФ, а український олігархат. Дуже складно уявити, як українська гідра їде у Вашингтон і вмовляє МВФ (світову закулісу, рептилоїдів) відстоювати їхні інтереси. Ще складніше зрозуміти, чому в усьому світі це норма, а у нас – умови олігархату. Більш того, проста людська логіка стикається з протиріччям, чому "земельна реформа" – це в інтересах олігархів, якщо зараз саме аграрні барони виграють від відсутності ринку, що дозволяє їм за копійки орендувати землю в селян, яких позбавили їх законного права розпоряджатися своїм майном. Проста людська логіка не бачить, чому олігархи виграють від підвищення тарифів, якщо при вирівнюванні цін для промисловості і населення вони втрачають можливість заробляти на різниці цін, продаючи промисловості газ, який відображають як спожитий населенням. На цьому арбітражі зроблені чималі статки і побудовано багато житлових комплексів у Києві. І, нарешті, логіка не бачить, чому приватизація в інтересах олігархів і корупціонерів, коли зараз вони контролюють грошові потоки державних компаній, списуючи всі збитки на платників податків.\nОтже, приватизація. Поки що в плані приватизації у нас найслабший прогрес серед усіх реформ за останні три роки. Чому популістам і корупціонерам так легко вдається переконувати людей, що приватизація – це погано? Вся справа в 90-х, у щепленні приватизацією, яку суспільство дістало на початку 90-х років. Так і впродовж подальшої історії України. Як росіяни отримали щеплення демократією, надивившись на п'яного Єльцина і вибравши потім диктатора, так і українці отримали щеплення приватизацією і тепер грають у гру, яку для них вибирають корумповані чиновники. Справа в тому, що те, що суспільство вважає приватизацією, і те, що має на увазі МВФ, – зовсім різні речі. В Україні не було приватизації. За виключення одного кейса – повторного продажу Криворіжсталі. Все інше, те, що у нас заведено називати приватизацією, коли державні підприємства перейшли під контроль олігархів, ніякої приватизацією, по суті, не було. Це було що завгодно – схеми, первинне накопичення капіталу, крадіжка, але не приватизація. Люди, що стоять над схемами, називали це приватизацією, виробляючи у людей алергію на це слово. І тепер ті ж люди або їхні ціннісні спадкоємці паразитують на цій алергії, впарюючи суспільству думку, що приватизація – це погано. Шикарна стратегія. І ці ж люди сидять на потоках і пиляють. "Пиляйте, Шура, пиляйте. Вони золоті". І це правда. Контроль над державними компаніями – справжнє золото.\nЩо таке справжня приватизація? Це продаж на відкритому і чесному аукціоні державної власності. Коли всі учасники рівні, коли немає додаткових умов. Коли від покупця не вимагають 10 років досвіду роботи на українському ринку поліетиленових пакетів, любові до футболу або прізвища на букву А. І, коли торгуючи між собою, покупці формують чесну ціну. Всі. Більше нічого. І не бійтеся, що на такому аукціоні щось куплять олігархи. Суть цих людей у тому, що вони ніколи не платять чесну ціну. І, стикаючись з прозорими умовами, просто відповзають у тінь.\nІ тепер про те, чому ж вона потрібна, ця приватизація. Не будемо міркувати про те, що держава – неефективний власник. Ці слова були сказані вже тисячі разів і приїлися. Можна лише відзначити, що в Україні в сотні разів більше об'єктів державної власності, ніж, наприклад, у Франції. Питання, чи робить це нас багатшими за французів, залишимо риторичним. Але важливо розуміти, що наявність державних компаній в принципі не робить нас багатшими. Тому що підприємства не належать народові, платникам податків: вони належать чиновникам, які його контролюють. І там відбувається приватизація прибутку і націоналізація збитків. Чи робить це когось багатшим? Так, тих самих чиновників. І, як завжди, за рахунок народу. При цьому держава нічого не втрачає, продавши підприємство. Адже умовний завод все одно залишається на території України. Платить податки. Платить зарплати. Приклад Криворіжсталі – знову показовий. Після цієї приватизації добре стало всім. Бюджет отримав багато грошей, завод – якісний менеджмент і сотні мільйонів інвестицій. Держава залишається регулятором.\nКабмін планує в 2018 році отримати від приватизації держмайна 22,5 млрд гривень\nЩо дасть приватизація? Зазвичай вважають, що гроші. Але це не найважливіше. Сума, яку заплатять на конкурсі, – це останнє, що нас має хвилювати. Для України вкрай важливі інвестиції. Без них не буде економічного зростання. А значить не буде і зростання пенсій і зарплат. Чиста і прозора приватизація – це сигнал інвесторам. Що в Україні на них чекають. Тому принципово важливо продати великі об'єкти, які привернуть велику рибу. Акул. І за якими завжди слідують косяки риб поменше. Так влаштований світ глобальної економіки. І нам потрібно грати за його правилами, якщо ми хочемо бути успішними. Приватизація – це також значне зменшення корупції. Якщо немає сенсу боротися за контроль над підприємствами, то менше сенсу йти в політику для корупціонерів. Привабливість влади знижується. І це теж глобальний позитив. І тільки потім можна говорити про вартість активів. І важливо розуміти, що з кожним успішним продажем потенційна вартість активу буде зростати. Крок за кроком. Мірою зростання ажіотажу, який ми самі повинні сформувати чесними і прозорими конкурсами. І головне – почати.\nТому приватизація важлива. І тому так важливо прийняти закон про приватизацію. Який прискорить процес і зробить його прозорішим. Але ще важливіше запустити сам процес. Адже останні два-три роки нічого не заважало владі зробити велику приватизацію. Але її відкладали. Зі зрозумілих причин. Кожен день роботи державного підприємства – це мільйони доларів у скарбничку благополуччя чиновника і його онуків. І мінус із пенсій і зарплат для решти країни. І чим раніше це зрозуміють люди, тим більше вони вимагатимуть це від політики, і тим успішнішою буде країна.\n#приватизація #державні підприємства #корупція


В Україні День працівників освіти згідно з Указом Президента від 11 вересня 1994 року відзначається в першу неділю жовтня. Цього року святкуємо 3 жовтня\nВітаю із професійним святом усіх, хто причетний до благородної справи навчання і виховання підростаючого покоління, хто відкриває для нас двері у світ знань та мудрості.\nДосягаючи життєвих чи професійних перемог, ми завжди завдячуємо тим, хто нас навчав.\nВаша місія є визначальною для держави - саме ви щоденно формуєте суспільство майбутнього, навчає жити, мислити, любити Батьківщину.\nВисловлюю щиру вдячність усім викладачам, учителям, вихователям за самовіддану працю, високий професіоналізм та тепло сердець, які ви даруєте дітям.\nБажаю, аби ваша нелегка, але така важлива справа, завжди цінувалася, шанувалася і щедро винагороджувалася!\nНехай постійно оточують вас повага і любов, зігрівають душу доброзичливість і милосердя, надихає вдячність учнів та їх батьків.\nМіцного здоров'я, щастя, добробуту та успіхів вам!\nДата публікації: 07:04 01.10.2021