Матерня копійка ч.9 | Художні твори | Гоголівська академія\nМатерня копійка ч.9\n© Михайло Нечитайло, 15-02-2015\nЄвген частенько навідувався до Галини, неначе до законної дружини: спав з нею, грався з дітьми, допомагав, як мав час, по господарству. І Галинка була щасливою: вона жила, цвіла, кохала.\nАле в потаємне щастя не вірила Ганна. Вона вважала, що щастя повинне сходити над світом, як сонце - у всіх на виду. За нього не треба боятися, що хтось спристрітить, вкраде, зганьбить. Воно твоє віднині й довіку, воно сяє, світить, його показуєш кожному стрічному, як найбільшу гордість, яку будь-хто будь-коли мав на цій землі. Адже щастям є те, що несе тебе на крилах над життям, дарує тобі всесвіт, як квітку до дня народження, бо ти, маючи справжнє щастя, переростаєш всесвіт, і він весь уміщується на твоїй долоні, мов звичайнісіньке яблуко. А коли ти зі своїм щастям ховаєшся, коли прикриваєш його долонями від стороннього ока, щоб, гляди, не вкрали, не спристрітили, не зганьбили, коли хочеш стати з ним меншим за макове зернятко, аби лишень ніхто не звернув на тебе уваги, значить, не щастя ти маєш, а так, крупинку радості, яка може кудись закотитися, краплю, яка може легко випаруватись, промінчик надії на краще, який може просто згаснути. Ти маєш привид щастя, ти можеш ним тішитися, скільки завгодно, але якщо ти не наллєш той привид тілом, не даси йому сили, не вдихнеш у нього життя, то він розтане, мов біле марево снігів навесні, стече бурхливими потоками в безвість, зникне назавжди, лишивши тобі лише солодкі згадки, які можна смоктати щоднини, але які ніколи не дадуть ні долі, ні достатку, ні сили на життєвім шляху. Щастя, що той корабель у порту, потребує якоря. Міцного, литого, важкого, що дістав би найдальших глибин твого життя і пришвартував до нього щастя так, що жодній бурі не під силу було б зрушити той корабель-щастя з місця бодай на метр, не говорячи вже про винос у відкрите море на поталу стихії.\nГанна знала, що доки Євген буде розриватися надвоє між Галинкою і тією незнаною Неонілою, доти й не бачити Галинці якоря свого щастя.\nТож і натякнула була на правах матері:\n- Щось воно у вас, діти, не так. Побралися б, чи що?\n- Мамо! - злякано, осуджуючи, скрикнула Галинка.\n- Галю, не кричи до матері, - зупинив Галину Євген. - Вона має рацію, але, на жаль, від цього нічого не зміниться. Долі не перестрибнеш, як не плигай.\nГанна не говорила більше нічого, але з Євгеном не погодилась. Долі не перестрибнеш, це так, вона ж не жердина, долю треба ліпити, як добрий скульптор статую. І якщо скульптор, виліпивши з горем пополам щось ще аж у юності, так і сидить потім біля того свого творіння, хоча воно давним давно вже розкисло, розпливлося під життєвими дощами, перетворившись на купу непотрібної глини, на яку навіть самому скульптору дивитися гидко, але на місці якої він так і не наважується звершити нове творіння, бо ліньки знову глину місити, то йому треба допомогти. Треба замісити йому глини, дати до рук, а він уже проснеться потім, відчує себе творцем і витворить, витворить те, що давно визріло в душі та ескізах, давно вже просить зродити його на світ, але на заваді народження якого лежить невимішена, грудкувата глина тієї, першої статуї.\nГалинці треба дати якір її щастя. Але той якір прикуто до Неоніли - першої статуї, іржавого баркаса, котрому вже давним-давно пора на дно, до медуз та кальмарів, але він теліпається на хвилях, мов ганьба всього моря, ще й тримає біля себе якоря, без якого б’ються об скелі нові, блискучі океанські лайнери.\nЩо ж, скульпторе Євгене Дунь, якорю ти наш дорогий, коли не маєш змоги позбутися своїх недолугих юнацьких статуй сам, тобі допоможе Ганна Гураш. Глина вже замішена - ти зійшовся з Галинкою, лишається вимести місце від Неоніли. А оскільки в тої Неоніли в руках багатство, без якого ти нуль і від якого тобі не відірватися, та й зле було б відриватися і позбавляти Галинку і дочок своїх розкоші та пристойного життя, то Неонілу, як не рахуй, а потрібно вбити. Ганні вже втрачати нічого, однак грішна і до раю не попаде - а одне чи два вбивства на совісті, не так І важливо - але Галинка повинна-таки спізнати вимріяного Ганною в юності рокфеллерського життя. Хай матері довічне пекло судилося, але дочка, дитинка рідна, кровиночка, має скупатися в материнській мрії і через материнські руки повернути собі ту матерню копійку, яку збирала ненька і яку так безглуздо втратила. Дочка повинна зійти на трон життя, якщо в неї є мати. Справжня мати. Дбайлива мати. Мати Ганна Гураш.\nТож, ніби ненароком, Ганна й натякнула Галинці, що непогано було б, аби Неоніла Дунь полишила цей світ.\n- Мамо, та довіку за це Богу дякувала б, - гаряче мовила Галинка.\nІ Ганна відкрилася дочці. Довго й детально обговорювали вони потім, як здійснити свій план, і вирішили, що вбивати поїде Ганна особисто, бо на найм немає грошей.\n- Тільки ж Євгену - ні слова, - попереджувала дочка.\n- Та хіба ж я дурна? - усміхалася мати. - Знаю я, що він чистун і боягуз.\nЗнаряддям убивства Ганна вибрала сокиру. Спакувала її в сумку, вислухала всі Галинчині описи Неонілиного портрета, дочекалася, коли Євген повідомив, що летить в Англію, і зібралася на Львів.\nГалинка провела на поїзд.\n- Ну, мамо, - перехрестила матір наостанку, - будьте обережні, і хай будуть з вами Бог і тверда рука.\nУ Львові Ганна досить швидко відслідкувала Неонілу, але вбити її ніяк не могла, бо за Неонілою завжди шастав якийсь лобуряка.\n"Охоронець," - здогадалася Ганна.\nЗавдання ускладнювалося до неможливого. Тиждень ходила Ганна слідком за Неонілою, але ніде не могла зі своєю жертвою усамітнитись. Ось-ось мався повернутися з Англії Євген, тож подальше Ганнине перебування побіля його дому могло скінчитися недобрим. План провалювався, Галинчина доля ніяк не хотіла усміхнутися.\nАле на те вона й доля, щоб усміхнутися в останню мить. Євгенова Неоніла крім будинку, де проживала, мала ще й квартиру своїх покійних батьків на п’ятому поверсі одного з будинків майже в центрі Львова.\nОт Ганна, висиджуючи в кущах бузку та терну неподалік Євгенового дому, і вчула, як мовила Неоніла до охоронця:\n- А зараз змотаємось на мою квартиру.\nСіли Неоніла з охоронцем у машину, подалися на квартиру. А Ганна й собі, грошей не пожалівши, найняла таксі і помчала слідом.\nКоли під’їхала до потрібного будинку, то побачила, що охоронець, розвалившись на лавочці біля входу до під’їзду, спокійно смалив цигарку, а Неоніла, певно, подалася до квартири сама. Ганна направилась до будинку. Охоронець байдуже ковзнув поглядом по згорбленій бабусі, яку вдала з себе Ганна, і не проявив ані найменшої ознаки цікавості. Ганна піднялася на п’ятий поверх, відшукала потрібну квартиру і примостилася поряд на східцях, що вели на шостий поверх, чекати Неонілу.\nПройшло хвилин зо п’ять, і в потрібній квартирі скрипнули двері. Ганна напружилася, як струна, оглянулася довкола, чи немає непотрібних свідків, і, не побачивши нікого, прикипіла поглядом до дверей.\nНеоніла, вийшовши з квартири, глянула на Ганну.\n- Ви до мене? - перепитала здивовано.\n- Ні, дочко, - відповіла Ганна, - мені вище, але притомилася, відпочиваю.\n- Є ж ліфт, бабо, - зверхньо порадила Неоніла і повернулася до Ганни спиною, заходилася замикати двері.\nГанна в одну мить змокріла з ніг до голови, але нелюдське хвилювання не завадило їй вправно, ніби весь вік вона тільки цим і займалася, вихопити з сумки сокиру, двома стрибками підскочити до Неоніли і з розмаху всадити лезо сокири тій у голову.\nЧи то знервована, схвильована Ганна не відчувала в руках сили, чи то сокира виявилась дуже замашною, але Неонілина голова репнула, мов перестиглий кавун, і сірі згустки мозку та плями червоної крові полетіли Ганні в лице та на двері квартири.\nГанна швиденько витерла ріжком хустки лице, вкинула закривавлену сокиру в сумку і чимдуж помчала сходами донизу. Летіла, мов на пожежу. Не відкрила, розчахнула двері під’їзду, кинулась до свіжого вуличного повітря, але перелякані, нажахані щойно скоєним очі не запримітили, не розгледіли простягнутих через доріжку ніг вайлуватого охоронця. Ганна перечепилася через ті трикляті ноги, простяглася, випустивши з рук сумку, на асфальті. А розстебнута сумка, зробивши віртуозне сальто в повітрі, важко гепнулася додолу і зродила на світ божий зі своєї утроби закривавлену сокиру, чим дуже здивувала охоронця.\nПовернутися в рідне Долине Ганні більше не судилося. Львівська в’язниця міцно взяла її в свої обойми.\nСлідчий, молоденький лейтенантик, хлоп’я хлоп’ям, все допитувався-дивувався:\n- Ганно Сидорівно, невже у вас, простої сільської жінки, навіть не здригнулася рука, що ви бідолашній Неонілі Дунь голову так розсадили, мов справдешній кавалерист-рубака?\n- Синку, - журила Ганна слідчого, - що ти можеш розуміти в материнських почуттях? Та задля того, аби моя дочка жила щасливо, я не те що голову здатна розсадити, я четвертувати будь-кого готова.\n- Не розумію, - розводив лейтенантик руками, - що це за щастя ви дочці готували, що вона від нього аж на той світ подалася.\n- Як? - похолола Ганна.\nВиявилося - лейтенантик не збрехав. Ганні офіційно провідомили, що її дочка Галина Гураш покінчила життя самогубством.\n- Галю, - билася Ганна в камері головою об стіну, - навіщо? Ти ж ні при чім була. Я вбивця, я одна! Що ж з тобою сталося, доню? Що?!\nНе знаходила Ганна відповіді. Не розуміла, чому, злетівши над щастям, дочка раптом обрізала свої крила і каменем шугнула мимо всього, заради чого старалася мати, у прірву вічної ночі. Сором допік? Але ж знала, знала, куди поїхала мати, знала, що повинно статися. Євген, дізнавшись, хто вбивця, відмовився від кохання? Гірко, звичайно, але ж у тебе, Галю, діти. На кого їх покинула? Чи ж мати ти, доню, як від дітей утекла? Я свого часу гніздо покидала, бо вас, діточки мої, нагодувати, мов та ластівка, на все життя хотіла. А ти, доню? Яка ж ти ластівка, коли до гнізда не вернешся ніколи, і пташенята твої писклявими, нікому не потрібними голопуцьками скнітимуть в осиротілому гніздечку, доки й не потраплять, якщо не захолонуть перш, до лап волоцюзі-котярі для його потреб. Ти навіть не зозуля, дочко, бо та своє пташа хоч до кого-небудь прилаштує, а ти серед битої дороги покинула. Для кого ж я старалася, дочко, навіщо вбила нещасну Неонілу, як з її багатства не моїм дітям, не моїм онукам вершки знімати? О, Боже, Ганно, Ганно, все життя ти мріяла матерню копійку для дітей зібрати, щоб рокфеллерами світ перейшли, ходила за тою копійкою шляхами-дорогами, шукала її, визбирувала, своїм потом і чужою кров’ю поливала, щоби блищала ліпше копійка, щоби лисніла, але засліпив тебе блиск, тож не запримітила ти, як розгубила своїх дітей. Звернули вони, так і не дочекавшись матерньої копійки, на власні манівці-доріжки, пішли ними не вимріяними Рокфеллерами, а звичайним Петром, шикарною Наталкою, нещасною Галинкою. То навіщо ж з-за копійки вік марнувала, Ганно? Хіба копійка дорожча дітей? Чом не взяла їх, кровиночок своїх, за руки і, плюнувши на рокфеллерів, не повела тими дорогами, які їм судилися? Не повела, як мати. Хай без копійки, без багатства, без нічого хай. З однією любов’ю лиш. Не тією далекою, самозреченою, марною з-за поволзьких і львівських ґрат, а близькою, гарячою, тією, яку кожен день можна пити і до кінця не вип’єш ніколи. Чом дітей на спрагу прирекла, Ганно? Може ж вони ласки твоєї напитись хотіли, а ти їм сухаря, матерню копійку свою між зуби пхала, аж доки не обламала в тім пханні собі крила, доки не висушила дитячі долі і серця, мов мумії, що тепер ні пожаліти тебе нікому, ні похоронити, а трухлявий хрест під кущем біля твоєї могили за щастя мала б, але хто тобі те щастя подарує. То чи мати ти, Ганно, чи тільки матерня копійка, яку, як і кожен гріш, рано чи пізно доїдає, доточує інфляція? Ось і тебе з’їла, сточила. Що далі? Для кого жити? Для кого? Для себе - пізно. Для дітей - не встигла. Для Бога - Надія з Неонілою не пустять. Знецінилася ти в цьому світі, Ганно, пора вже списуватися в архів. До Галини, до Надії, до Неоніли. До чорта в зуби, може, хоч він, узявши на пробу матерню копійку, знайде в ній щось путнє. Може, хоч у пеклі в ходу така валюта.\n- Ганна Гураш, на побачення, - гуркотять замки у дверях камери.\n- Дітки, не забули, згадали, - летить Ганна коридором, - Петрусь, Наталочка...\nПохмура кімната для побачень: наглядач у кутку, зачовганий стіл, рипучі стільці.\nІ Євген Дунь на одному з тих стільців.\n- Добридень, - вітається Ганна.\n- Я до вас у такій справі, - відразу починає Євген, - оскільки Галя мертва, я б хотів забрати до себе дочок. Але мені потрібна гарантія, що ви, як їхня баба, ніколи не з’явитесь у їхньому житті, ніколи не заявите на них ніяких претензій, навіки забудете, що у вас є внучки.\n- Забираєш Галиних діток? - бомба радості вибухнула у грудях Ганни.\n- Євгенчику, - впала Ганна на коліна, заходилася ловити, цілувати Євгенові руки, - рідний, святий. Відрікаюся від дітей, від усього, забирай, забирай, аби лишень не стикалися сиротами, а жили, як люди. А з твоїм багатством, Євгенчику... - і плакала, ридала, раділа, - та це ж рокфеллери... не діти, так онуки. І це я... завдяки мені... Добилася свого, до-би-ла-ся! Боже, є ж таки щастя на світі! Є!\n- Мені потрібно, щоб ви підписали деякі папери, - намагався відірвати руки від Ганниних губ Євген.\n- Давай, давай, - нашвидкуруч читала Ганна папери, ставила підписи. - Я на вбивство за це пішла, а тут ручкою поводити... Та я ж мати, баба...\n- Ні, ви не мати, не баба, ви - вбивця, - холодно мовив Євген.\n- Ой, синку, чого ти за тією Нілкою скиглиш?! Загріб багатство до рук, то дбай про дочок. Вони ж твої, вони ж потребують копійки й розкоші. Це ж дочки!... А ти з-за ялової Нілки скиглиш?! Хех, убивця, - кинула зневажливо, - та як розібратися, то я визволитель твій, а не вбивця.\n- При чім тут Неоніла? - зло глянув Євген Ганні в очі і гарячий кип’яток хлюпнув з тих очей на Ганну. - Ви вбивця своєї дочки, ось де трагедія, Ганно Сидорівно. Невже ви цього не розумієте?\n- Що ти мелеш? - обурилася Ганна.\n- Це ж ви, ви, - метав Євген блискавки, - втовкмачили їй у голову, що гроші для дітей важливіші, ніж мати. Ви! Ви зі своїми схибленими думками дали їй у руку бритву і підвели ту руку до горла. А вона б ще жила та й жила. Та ви не мати, Ганно Сидорівно, ви…\nНе дала доказати, крикнула, аж наглядач у кутку зморщився:\n- Як, як загинула Галинка?! Скажи! Христом-Богом прошу, скажи! Лай, кляни мене, проклинай, але скажи! Ти не маєш права не розказати матері про смерть дитини, не маєш, якщо у твоїй душі живе син і батько.\n- Гаразд, - мовив, - коротко скажу, але на всілякі розпитування відповідати не збираюся. Так от, після похорону Неоніли я поїхав у Долине. Галина сама мені зізналася, що брала участь у підготовці вбивства. Я такого простити їй не міг і ніколи не простив би. Ми малися розлучитися назавжди. Галина почала благати, аби я як завгодно, на свій розсуд, поступав з нею, але щоб забрав із собою дочок. Я здивувався - чому це мати хоче позбутися дітей, - захотів це з’ясувати. Галина почала городити чортійщо: буцімто її мати, себто ви, постраждала не для того, аби внучки і далі крутили поросятам хвости, а з-за того, щоби внучки стали законними спадкоємицями батькового добра. Я сказав Галині те, що й вам - що думка, нібито гроші для дітей важливіші, ніж мати, є хибною думкою. Але Галина не хотіла слухати, вона силою виряджала зі мною дочок. Я почав їй доводити, що не можу забрати дочок, батьком яких офіційно не визнаний, при живій матері - адже мені ніхто не дозволить їх удочерити. Галина важко глянула на мене і перепитала: "То не забереш дітей при живій матері?” “Ні” - відповів я, бо по всіх законах не міг цього зробити. "Що ж, - мовила Галина, - як мати стоїть на дитячій дорозі, вона повинна зійти.” І невідь-звідки взятою бритвою щосили різнула себе по горлу. Врятувати вашу дочку не вдалося. От і все. А розказав я вам, Ганно Сидорівно, це для того, щоб ви зрозуміли, якою ж лиходійкою були для своїх дітей. Бувайте. Дай Бог більше ніколи з вами не зустрітися.\nТа й пішов, важко хряпнувши дверима.\n"Трохи дурний, непрактичний батько буде в моїх внучок, - думала Ганна, сидячи в камері. - Але грошовитий. А копійка, вона все перекриє. "\nЗадумалася над Галинчиним поступком. Ні, дочко, міркувала, не зозуля ти, не мачуха своїм дітям, не ластівка навіть, як я, а щось значно більше, сильніше, вище. Зродити матерню копійку, рокфеллерський життєвий шлях для дітей з власної крові - на це здатна тільки справжня мати, мати з великої літери.\nІ якщо ти, Ганно, зродила на світ таку дочку, таку матір, то не дарма прожила життя. І мусиш жити далі. Рано тобі ще думати про хрести на могилах, про шану й повагу дитячу, бо не все ще віддала ти своїм дітям, не зродила справжньої матерньої копійки, як Галинка твоя, тож борг маєш перед дітьми. І повинна його сплатити. Вистачить життя - тоді й претендуй на хрест на могилі. А не вистачить – значить, нічого дітям і втрачатися на могили боржників. Бо якщо ти мати, то мусиш зродити матерню копійку. Як, коли - це не дитячі клопоти. Дитячі клопоти - не протринькати матерню копійку без толку, слави й пам’яті, а рокфеллерами світ з нею перейти, на трон всістися, та так, щоб і правнуків звідти ніхто не зіштовхнув. Отже, Ганно Гураш, нічого вішати носа та про могили розмірковувати, треба жити для дітей, свої мрії в їх долях втілювати і живитися тими мріями, мов цілющою водою. На те ти, Ганно Гураш, і мати.\nЗа вбивство Ганні знову присудили п'ятнадцять років позбавлення волі.\n"Чи ж діждуся кінця строку?"- тільки й подумала Ганна після оголошення вироку.\nІ потяглися довгі, сірі, нескінченні будні ув’язненої, далеко не молодої жінки. Єдина розрада - старий, пошарпаний атлас світу, якого хотіли викинути з бібліотеки колонії на смітник, але якого Ганна зуміла випросити для себе.\nОтак сяде Ганна біля того атласу вечірком чи в іншу яку вільну хвилину, гортає вже до найменшої цяточки знайомі його сторінки і подорожує, подорожує, мов у далекому дитинстві своєму. Єдина різниця - тоді сама подорожувала, а нині з дочкою Наталочкою. Уявляє, як заходить її Наталочка в паризькі салони, як милується єгипетськими пірамідами й американськими каньйонами та водопадами, як ніжно гладять її шовкове тіло лагідні хвилі Атлантики на найкращих пляжах світу - і радіє Ганнина душа, і цвіте, і буяє, бо її донька все-таки надивиться, набачиться світу. А що є більшим за щастя матері, коли бодай одна її дитина пливе в човні її мрій? Гай-гай, не знайти більшого щастя. А ще як згадає Ганна, що й Галиних діточок чекає така ж доля, як і Наталочку, то й розплачеться від радості, і сльози посивілої матері-бабусі падають на пожовклі сторінки атласу, спливають небаченими ріками в незвідані моря, омивають незнані землі, досхочу купаються в тому світі, який Ганна так мріяла побачити, але на який так і не встигла роздивитися. Ой, доле, доле, чому ж закриваєш від наших очей світ, чому пускаєш подорожувати по ньому лише солоні запізнілі сльози, які ніколи не повертаються назад сонячними згадками про далекі землі, а тонуть, гинуть у нескінченних, одноманітних океанах. А ми ще дивуємось, чому солоні океани.\nВодили Ганну на пару днів працювати на швейну фабрику. І, як не дивно, заплатили за роботу гроші - аж на цілих чотири буханки хліба. Хотіла Ганна купити собі за ті копійки коржиків у магазині (такі смачні коржики, так манили до себе), але згадала, що вона, Ганна Гураш, на казенних харчах, їй пропасти від голоду не дадуть, а десь там, у далекому Долиному, пригноблений колишньою Ганниною свекрухою і злою "канареєчкою" Таєю, мається у світі синок Петрусь - найнещасніша Ганнина дитина. Бо й Наталочка має свою копійку і свій трон; і Галинка, хоч і зійшла в могилу, але дітям трон викувала; а Петрусь довіку приречений довбатися у гноях. Ось перед ким Ганна в боргу, ось для кого повинна вічно дбати матерню копійку.\nТож спакувала Ганна акуратно в конверт зароблені на чотири буханці хліба гроші і відправила сину.\nБо знала: матерня копійка дитині завжди в поміч, завжди в радість.\nЗгенеровано за 0.58928489685059 сек.


Новини міста Березань - Новости Березань - Газета Вести\nЗамах на міського голову Березані\n2 грудня був вчинений замах на міського голову Березані Володимира Тимченка, коли той їхав за кермом власного автомобіля дорогою «Березань-Переяслав».\nПодія сталася днями, коли посадовець їхав з міста Березань в Переяслав-Хмельницький. Під час дорожнього руху невідомі здійснили два постріли з мисливської рушниці в приватний транспортний засіб, в якому пересувався, після чого втекли.\nІнцидент на сесії у Березані: депутатів взяли у заручники і вимагали відставки мера\nРаніше пленарні засідання Березанської міської ради проходили у спокійній обстановці. Однак 56 сесія міськради минулого тижня була бурхливою. На засідання прибули учасники АТО –так називалися кремезні молодики, які увійшли разом із депутатом від «Опозиційного блоку» Юрієм Грицуном.\nУ школах та садочках Березані встановлять камери\n64 камери відеонагляду встановлять у Березані найближ-чим часом. Про це повідомив директор КП «Березанькомун-сервіс» Олег Сивак.\nУ Березані снігового колапсу не буде\nЯк повідомив начальник КП «Березанський ККП» Олександр Окладний, уже заготовлено 650 т піщано-соляної суміші. Суміші має вистачити на зиму – адже минулого року у запасі було 400 т.\nЗмагання кінологів: перемогу здобула Тетяна Правда з Борисполя зі своєю бельгійською вівчарокою Умою\nУ Березані вперше проходив Чемпіонат України з міжнародної системи дресирування (IPO). Найкращим кінологом визнано жительку Борисполя Тетяну Правду.\nБерезанські дороги ремонтує диво-установка\nУ Березанському ККП з’явилася установка для ямкового ремонту доріг, яку придбали за кошти місцевого бюджету. З міської скарбниці на неї виділено майже 1,7 млн грн.


Кількість столичної реклами може бути скорочено на 40% — Гончарова | Финансовые новости\nСкорочення кількості рекламних конструкцій на впорядкування розміщення рекламних конструкцій сприятиме здорожчанню рекламних площ, забезпечить збільшення попиту та дозволить підприємцям і бюджету Києва заробляти більше. Таку думку сьогодні у ефірі «Українського радіо» висловила директор КП «Київреклама» Наталія Гончарова.«Кількість рекламних носіїв треба скоротити відсотків на 40, починаючи з того об’єму, який зараз існує. Тоді ці рекламні носії приносили би більше прибутків їхнім власникам і підприємці могли б тоді платити до бюджету більше. Ми би мали підстави збільшити чинні тарифи, адже, нинішні тарифи є нижчими за середні. Водночас, ми бачимо, що зараз рекламних площин забагато і пропозиція значно перевищує реальний попит. Тому такі рекламні площі коштують не так дорого, а самі підприємці, власники конструкцій на межі виживання», — зазначила Наталія Гончарова.\nВона зауважила, що завдання регулюючих органів…Скорочення кількості рекламних конструкцій на впорядкування розміщення рекламних конструкцій сприятиме здорожчанню рекламних площ, забезпечить збільшення попиту та дозволить підприємцям і бюджету Києва заробляти більше. Таку думку сьогодні у ефірі «Українського радіо» висловила директор КП «Київреклама» Наталія Гончарова.«Кількість рекламних носіїв треба скоротити відсотків на 40, починаючи з того об’єму, який зараз існує. Тоді ці рекламні носії приносили би більше прибутків їхнім власникам і підприємці могли б тоді платити до бюджету більше. Ми би мали підстави збільшити чинні тарифи, адже, нинішні тарифи є нижчими за середні. Водночас, ми бачимо, що зараз рекламних площин забагато і пропозиція значно перевищує реальний попит. Тому такі рекламні площі коштують не так дорого, а самі підприємці, власники конструкцій на межі виживання», — зазначила Наталія Гончарова.\nВона зауважила, що завдання регулюючих органів полягає в тому, щоб збільшити і прибутки бізнесу і надходження до бюджету, але все має відбуватися таким чином, щоб не шкодити мешканцям міста.«Я за легалізацію конструкцій, але згідно з нормами і правилами, щоб ми не потонули у цій рекламі. Тому краще, щоб розміщення цих конструкцій впорядкували і легалізували там, де можливо. Серед пріоритетних задач не зменшення, а збільшення надходжень до бюджету від реклами. Але існують чіткі правила і норми. Є чіткі вимоги, згідно яких реклама повинна розміщуватися в Києві. Все це задекларовано у чинних Концепції розвитку реклами та у Порядку розміщення реклами у місті Києві. Не можна нехтувати цими правилами. Всі конструкції встановлені самовільно, встановлювалися без дотримання цих правил. Наші інспектори виявляють порушення і передають інформацію до Департаменту архітектури та містобудування, який має повноваження, щоб скласти вимогу і спрямувати її власнику конструкції, де йому пропонується її або легалізувати, або прибрати. Людина має час, щоб подати заяву на це місце, щоб за собою його зафіксувати і податися у таку довготривалу гру під назвою «отримати дозвіл». Є шанс отримати такий дозвіл, якщо не порушуються норми і правила. Тоді ця конструкція буде приносити додаткові гроші у міський бюджет», — пояснила Наталія Гончарова.Директор «Київреклами» навела приклади, що шляхом впорядкування реклами йдуть і інші міста України, а також Європа — від цього виграють всі.«Деякі містечка України і міста могли б стати прикладом для Києва. Зокрема, значні зрушення були зроблені у Вінниці, яка відкоригувала свої взаємовідносини з рекламним бізнесом через реалізацію інвестиційних проектів. Тобто підприємець, який мав конструкції на певній території отримував дозволи, але при цьому брав на себе зобов’язання по вдосконаленню благоустрою цієї території. Він міг, наприклад, поставити нову систему освітлення. Такі приклади присутні у Харкові, частково у Львові, який, між іншим, став показовим у форматі вивісок для нас. У них були прийняті жорсткі вимоги, жорсткі правила по вивісках одні для всіх. У історичній частині міста, ви не помічаєте реклами, хоча вона там є. Це досвід, який широко використовується у Європі. Я думаю, що ми також підемо цим шляхом, коли у нас буде діяти орган, який зможе скласти положення про інвестиційні конкурси адаптоване під рекламу, бо сьогодні такого положення немає, як і немає органу, у якому сконцентровані усі необхідні повноваження від видачі дозволів, до контролю за їх виконанням та співпраці з підприємцями», — розповіла Наталія Гончарова.Керівник комунального підприємства також вказала на певні позитивні зрушення завдяки роботи нової команди «Київреклами» протягом останніх семи місяців.«Коли ми прийшли у базі було всього біля 17 тисяч конструкцій. Велася якась млява робота з демонтажу незаконних конструкцій. Але не можна було сказати, що із нелегальними конструкціями хотіли покінчити. Швидше йшлося про створення корупційної системи, де отримували кошти за те, що закривали очі на несанкціоновані конструкції. За 7 місяців роботи ми повністю оновили відділ інспекції. Усунули негативний людський фактор і внесли близько 12 тисяч нелегальних конструкцій, тобто тих, які роками існували, але не були занесені до бази. Загалом же, з самого початку існування КП «Київреклама», реклами у Києві як такої, було б добре, щоб така база була у відкритому доступі. До нашого часу ця база велася, але вона була закритою. Тому про прозорість процесів, про обсяг зловживань можна було тільки здогадуватися. Зараз ми відкрили цю базу. Її може бачити підприємець, мешканець міста. Ведеться робота над Порядком розміщення та Концепцією розвитку реклами. Там, де є прозорість, там менше корупції. Ми також відкрили безкоштовні консультації для бізнесу. Тобто робимо все можливе, щоб бути партнером для бізнесу і міста одночасно. Шукаємо точки дотику, де виграють усі», — підсумувала Наталія Гончарова.\nUpdated: 20.03.2016 — 08:04\nМетки: бути, Гончарова, Кількість, може, на, реклами, скорочено, столичної


На Львівщині правоохоронці впіймали екс-зека, який обкрадав жінок - ZAXID.NET\nНа Львівщині правоохоронці впіймали екс-зека, який обкрадав жінок\nСуспільство — Дар'я Буряченко, 10:48, 1 жовтня 2014 0 0\nУ львівському парку рецидивіст зірвав із шиї жінки золотий ланцюжок ZAXID.NET\nНа Львівщині шахрай надурив центр зайнятості на 40 тисяч гривень ZAXID.NET\nЧервоноградський міський відділ міліції порушив кримінальне провадження щодо 28-річного місцевого жителя, який вчиняв крадіжки та грабежі.\nУ чергову частину Червоноградського міськвідділу міліції надійшло повідомлення від 33-річної місцевої жительки про те, що злочинець на вулиці зірвав з неї золотий ланцюжок вагою 10 грамів. Сума завданих збитків становить 5 тисяч гривень.\nПравоохоронці встановили особу зловмисника, ним виявився 28-річний раніше судимий місцевий житель.\n«Ми з’ясували, що напередодні у пацієнток Червоноградської міської лікарні він викрав два мобільних телефони», – розповів начальник Червоноградського МВ ГУМВС України у Львівській області Володимир Калиш.\nЗа цим фактом порушено кримінальне провадження за ч. 2 ст. 186 КК України (грабіж).\nСанкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на термін від чотирьох до шести років.\nЗгідно з інформацією міліції, на рахунку зловмисника близько восьми фактів грабежів. Зараз чоловікові оголошено підозру у вчиненні злочину та обрано міру запобіжного заходу – тримання під вартою.


Alex Art House музей: фотографії, контакти Alex Art House\nПредмет виставки: Живопис, Історія\nАдреса: вул. Хорива 25 подивитися на карті\nAlex Art House - культурно-просвітницький центр, який складається з трьох галерей приватних колекцій і Музею давньої книги. Відкрито 28 травня 2009 засновником Олександром Прогнімаком.\nЗал 1. Стародавні географічні та астрономічні карти\nОснову представленої в галереях Alex Art House експозиції становить картографічний матеріал, що відображає територію України і прилеглих територій Польщі, Литви, Росії та Османської імперії. У цій частині зібрання, представлені карти відомого французького картографа та інженера Гійома Левассера де Боплана. Також, до числа раритетів колекції належать астрономічні карти із зображенням зоряного неба, сузір'їв, траєкторій руху планет, комет та інших небесних тіл відомого німецького астронома і математика XVII ст. Йоганна Доппельмайра. Особливу історичною цінністю володіють дві карти зображення України 1478 року з Римського видання географічної праці Клавдія Птолемея, який був виданий під назвою "Космографія". Ці карти відносяться до найбільш ранніх зразків гравюри на міді, і входять до числа перших в історії друкованих карт.\nЗал 2. Живопис\nПерлинами зібрання є роботи відомих художників: Давида Бурлюка, Ісахара бер Рибака, Олексія Грищенка, Василя Хмелюка, Абрама Маневича, Тіта Дворнікова. Крім того, в Alex Art House представлені роботи Абрама Мінчина, Олекси Новаківського, Йосипа Бокшая, Олександра Глущенка та ін Збори живопису не обмежене хронологічними рамками, не залежить від певної техніки чи жанру.\nЗал 3. Стародавні ікони\nХронологічно пам'ятки іконопису охоплюють період від XV до початку минулого століття. Серед ікон представлених в експозиції як українські, так і ікони російських майстрів.\nУ Музеї давньої книги експонуються: Острозька Біблія (1581 р.), Києво-Печерський Патерик з кольоровими гравюрами, перше видання (1661 р.), "Апостол" Івана Федорова (1564 р.), Біблія Зосими - перша російська Біблія (1663 г .), велика кількість цінних прижиттєвих видань українських та російських класиків, а також добірки книг за напрямками: авангард, містика, теософія, історія, культура та мистецтво.\nКоли незрозумілий гріх\nПредмет: Фотографії с 21 по 27 Квітня


М’ясо птиці істотно подорожчає – експерт\nНовости Экономика птицям'ясоподорожание\nМ’ясо птиці буде дорожчати через підвищення цін на кукурудзу.\nПро це під час прес-конференції заявив генеральний директор державного підприємства «Златодар» Володимир Лук’янець, передав кореспондент ГолосUA.\nЗа словами В. Лук’янця, ціна на м’ясо птиці пов’язана із ціною на кукурудзу, а сьогодні тона кукурудзи коштує 1600-1650 гривень.\n«Я не пам’ятаю за своє аграрне життя, щоб кукурудза коштувала 200 доларів за тону. Її нормальна ціна 100-110 доларів. Кукурудза – перехідний продукт до тваринництва. Тож прогнозую, що м'ясо птиці зростатиме в ціні. Оскільки в господарствах більша частина кормів закуповується», - розповів В. Лук’янець.\nЗа його словами, ажіотаж на кукурудзу саме на Черкащині пояснюється тим, що посіви були в основному на лівому березі і очікуваної врожайності не принесли.\n«У наших господарствах на одному полі, де більш ранні гібриди, урожайність склала 102 центнери з гектару. І це, я вважаю, дуже вдало. Поряд поле, буквально через лісосмугу, зараз дає 60 центнерів з гектару. Бо там були пізні сорти, які потрапили під спеку і не відбулося необхідного запилення. Та основне те, що кукурудза підгоріла на Півдні і всі кинулися у центральні області. Бо кожен розуміє, що слід купувати за будь-яку ціну, аби втримати великі птахофабрики. А зменшувати поголів’я не можна, бо підписані ж міжнародні контракти. У нас же багато м’яса птиці йде за кордон, особливо в Іран», - пояснив В. Лук’янець.


Політика конфіденційності | Ливарний завод Slz Сміла\nУкраїна, м. Сміла, вул. Київська 22 smlz@ukr.net\n+38 (067) 445-86-34\nДана політика конфіденційності відноситься до сайту SLZ.COM.UA.\nСторінка містить відомості про те, яку інформацію адміністрація сайту або треті особи можуть отримувати, коли користувач (Ви) відвідуєте сайт.\nПерсональні дані при відвідуванні сайту передаються користувачем добровільно, до них можуть відноситися: ім'я, прізвище, по батькові, номери телефонів, адреси електронної пошти, адреси для доставки товарів або надання послуг, реквізити компанії, яку представляє користувач, посада в компанії, яку представляє користувач, акаунти в соціальних мережах, а також — інші, заповнюються поля форм.\nМи не перевіряємо достовірність залишаються даних та не гарантуємо якісного виконання замовлень, надання послуг або зворотного зв'язку з нами при наданні некоректних відомостей.\nФорми, встановлені на сайті, можуть передавати дані як безпосередньо на сайт, так і на сайти сторонніх організацій (скрипти сервісів сторонніх організацій).\nКрім персональних даних при відвідуванні сайту не збираються персональні дані, їх збір відбувається автоматично веб-серверами, на якому розташований сайт, засобами CMS (системи управління сайтом), скриптами сторонніх організацій, встановленими на сайті. До даних, зібраних автоматично, відносяться: IP адреса і країна його реєстрації, ім'я домену, з якого ви до нас прийшли, переходи відвідувачів з однієї сторінки сайту в іншу, інформація, яку ваш браузер надає добровільно при відвідуванні сайту, куки (cookies), фіксуються відвідування, інші дані, зібрані лічильниками аналітики сторонніх організацій, встановленими на сайті.\nЦі дані носять неперсоніфікований характер і спрямовані на поліпшення обслуговування клієнтів, поліпшення зручності використання сайту, аналізу статистики відвідувань.\nПерсональні дані користувача можуть публікуватися у загальному доступі в відповідності з функціоналом сайту, наприклад, при залишенні відгуків / питань може публікуватися вказане ім'я, така активність на сайті є добровільною, і користувач своїми діями дає згоду на таку публікацію.\nІнформація може бути розкрита в цілях запобігання шахрайству або іншим протиправним діям; на вимогу законодавства та в інших випадках, передбачених законами України.\nКористувач погоджується з тим, що персональна інформація може бути передана третім особам з метою надання замовлених на сайті послуг, виконанні інших зобов'язань перед користувачем. До таких осіб, наприклад, відносяться кур'єрська служба, поштові служби, служби вантажоперевезень та інші.\nСервісам сторонніх організацій, встановленим на сайті\nНа сайті можуть бути встановлені форми, збирають персональну інформацію інших організацій, в цьому випадку збір, зберігання і захист персональної інформації користувача здійснюється сторонніми організаціями згідно з їх політикою конфіденційності.\nМи приймаємо відповідні заходи безпеки зі збору, зберігання та обробки зібраних даних. Для захисту їх від несанкціонованого доступу, зміни, розкриття чи знищення, обмежуємо доступ нашим співробітникам, підрядникам.\nВикористовуючи сайт, ви висловлюєте свою згоду з цією політикою конфіденційності. Якщо ви не згодні з цією політикою, будь ласка, не використовуйте його. Ваше подальше використання сайту після внесення змін до цієї політики буде розглядатися як вашу згоду з цими змінами.\nПолітика конфіденційності не поширюється на інші сайти і не застосовна до веб-сайтів третіх осіб, які можуть містити згадка про нашому сайті та з яких можуть робитися посилання на сайт, а також посилання з цього сайту на інші сайти мережі інтернет. Ми не несемо відповідальності за дії інших веб-сайтів.\nМи маємо право на свій розсуд оновлювати дану політику конфіденційності в будь-який час. Ми рекомендуємо користувачам регулярно перевіряти цю сторінку для того, щоб бути в курсі будь-яких змін про те, як ми захищаємо інформацію про користувачів, яку ми збираємо. Використовуючи сайт, ви погоджуєтеся з прийняттям на себе відповідальності за періодичне ознайомлення з політикою конфіденційності і змінами в ній.\nСмілянський ливарний завод. Україна, м. Сміла, вул. Київська 22 smlz@ukr.net +38 (067) 445-86-34, +38 (067) 472 68 62


Артлайф:: Зубна паста N-Zim Prebio\nЗубна паста N-Zim Prebio\n23 Травень 2009, 12:15\nОсобливістю порожнини рота є те, що, по-перше, з її допомогою здійснюються дві життєво важливі функції організму людини - дихання і харчування, і, по-друге, те, що вона постійно знаходиться в контакті з зовнішнім середовищем.\nНаявність такого У порожнині рота знаходиться більше різних видів бактерій, ніж в інших відділах шлунково-кишкового тракту, і ця кількість, за даними різних авторів, становить від 160 до 300 видів.\nкількості бактерій пояснюється не тільки тим, що вони потрапляють в порожнину рота з повітрям, водою, їжею - так звані транзитні мікроорганізми, час перебування яких обмежено. Тут мова йде про резидентної (постійної) мікрофлорі, що утворює досить складну і стабільну екосистему ротової порожнини. Такими є майже 30 мікробних видів. У звичайних умовах (не використовуються антисептичні пасти, антибіотики та ін) зміни в ситуації екосистемі відбуваються в залежності від часу доби, року і т. д. і лише в одному напрямку, тобто змінюється лише кількість представників різних мікроорганізмів.\nСклад мікрофлори залежить від слиновиділення, консистенції і характеру їжі, а також від гігієнічного утримання порожнини рота, стану тканин і органів порожнини рота і наявності соматичних захворювань.\nРозлади слиновиділення, жування і ковтання завжди призводять до збільшення кількості мікроорганізмів в порожнині рота. Різні аномалії і дефекти, що утрудняють вимивання мікроорганізмів струмом слини (каріозні поразки тощо), сприяють збільшенню їх кількості в порожнині рота. Вони посилено розмножуються при негігієнічно зміст порожнини рота.\nНормальна мікрофлора порожнини рота досить стійка до дії антибактеріальних чинників ротової рідини. Разом з тим вона виконує функцію «біологічного бар'єру», перешкоджаючи розмноженню патогенних мікроорганізмів, що надходять із зовнішнього середовища. Мікрофлора також бере участь у самоочищенні порожнини рота, є постійним стимулятором місцевого імунітету. Антибактеріальна активність слини і кількість мешкають в порожнині рота мікроорганізмів знаходяться в стані динамічної рівноваги. Основна функція антибактеріальної системи слини полягає не в повному придушенні мікрофлори в порожнині рота, а в контролі кількісного і якісного її складу.\nЯк випливає з наведених фактів карієс і запальні захворювання порожнини рота виникають тоді, коли порушується нормальний баланс між власною і чужорідної мікрофлорою.\nТому кошти для гігієни з антибактеріальними компонентами повинні бути спрямовані на підтримку сталості мікрофлори на фізіологічному рівні, тобто коли не відбувається зрушення кількісного і якісного складу мікроорганізмів на користь патогенних протягом усього періоду життєдіяльності організму.\nСаме з цих позицій Компанією Артлайф була розроблена нова лікувально-профілактична зубна паста N-Zim Prebio. Вона не має аналогів на стоматологічному ринку, і її унікальний склад розроблений з урахуванням нормальної мікрофлори порожнини рота.\nЗавдяки спеціальним компонентам, що входять до складу N-Zim Prebio нормалізується кислотно-лужну рівновагу в порожнині рота. Знижується чутливість і кровоточивість ясен, зменшуються хворобливі симптоми при запальних процесах. Крім того, зубна паста має противірусну та протизапальну дію, а також захищає від утворення хвороботворних бактерій, зберігаючи корисну мікрофлору і підтримуючи ідеальну гігієну порожнини рота.\nВідмінною особливістю N-Zim Prebio є застосування в рецептурі лизата лактобактерій. Він перешкоджає розмноженню патогенних мікроорганізмів в порожнини рота, підвищує місцевий імунітет, надійно захищає зуби від карієсу і освіти нальоту. А в поєднанні з екстрактом алое забезпечує ранозагоювальну дію на слизову оболонку порожнини рота і ясен.\nРослинний фермент папаїн ефективно розщеплює небезпечний зубний наліт, і робить це так дбайливо, що не завдає ніяких пошкоджень зубної емалі, а наночастинки діоксиду кремнію сорбують його і виводять при обполіскуванні. Це дозволяє надовго зберегти відчуття чистоти і свіжості в порожнині рота.\nЗастосування N-Zim Prebio надасть лікувальний ефект і забезпечить надійну профілактику захворювань твердих тканин зубів і м'яких тканин порожнини рота.\n← Візит посла Бельгії\nНовинки в серії Vitamin Mix Зубна паста N-Zim Fito Жіноча косметика uniQ


Субтитри vs дубляж | Субтитри vs дубляж – graywolf's lair\nСубтитри vs дубляж\nВересень 22, 2007 by graywolf | 907 Commentshttp%3A%2F%2Fgraywolf.org.ua%2F2007%2F09%2F22%2F%25d1%2581%25d1%2583%25d0%25b1%25d1%2582%25d0%25b8%25d1%2582%25d1%2580%25d0%25b8-vs-%25d0%25b4%25d1%2583%25d0%25b1%25d0%25bb%25d1%258f%25d0%25b6%2F%D0%A1%D1%83%D0%B1%D1%82%D0%B8%D1%82%D1%80%D0%B8+vs+%D0%B4%D1%83%D0%B1%D0%BB%D1%8F%D0%B62007-09-22+11%3A34%3A07graywolfhttp%3A%2F%2Fgraywolf.org.ua%2F2007%2F09%2F22%2F%25d0%25a1%25d1%2583%25d0%25b1%25d1%2582%25d0%25b8%25d1%2582%25d1%2580%25d0%25b8-vs-%25d0%25b4%25d1%2583%25d0%25b1%25d0%25bb%25d1%258f%25d0%25b6%2F\nОстаннім часом всі більше і більше почав відходити від дубльованих фільмів. Але було це все якось підсвідомо. Хоча одну причину я все ж міг назвати: коли обирають акторів в кіно, то роблять це, щоб персонаж гарно підходив під образ і справа не лише у зовнішньому вигляді, рухах і міміці, але і в голосі. Голосі, якого ми в гіршому випадку не чуєм (дубляж), а в кращому чуєм дуже слабо (закадроий переклад). Ті, хто виконують дубляж чи просто озвучку іншою мовою мають зазвичай набагато скромніший арсенал людей, яких можна було б задіяти та і не факт, що бачення твору тих, хто підбирає голоси на дубляж відповідає баченню режисера оригіналу. Таким чином твір апріорі вже спотворюється. Але це не все. Це – лише надводна частина айсбергу і я це відчував. Сьогодні ж по дорозі на роботу почитуючи Ніцше знайшов для себе елемент прихованої від ока підводної частини:\nЧто труднее всего поддается переводу с одного языка на другой, так это темп его стиля, коренящийся в характере расы, или, выражаясь физиологически, в среднем темпе ее “обмена веществ”. Есть переводы, считаемые добросовестными, но являющиеся почти искажениями, как невольные опошления оригинала, просто потому, что не могут передать его смелого, веселого темпа, который перескакивает, переносит нас через все опасности, кроющиеся в вещах и словах.\n(с) Фрідріх Ніцше, “По ту сторону добра та зла”\nІ хоча тут мова йдеться саме про друковані, тим не менш голос в кінематографі хоча б частково повертає те, що втрачається при перекладі. Дубляж же вбиває все без сліду.\nCategories: Кінематограф, Щоденник | Permalink 7 Comments\nВересень 22, 2007 at 4:21 pm\t– особливо смішно, що цитата наведена російською 😉 що доводить, що все ти зрозумів (хоч читаєш не німецькою…)\nа все тому, що в природі все не так однозначно, і коли оформлюються якісь протиріччя (типу субтитри-дубляж) – це натякає, що в кожному з них є свій прикол, це просто два моменти чогось більшого.\nя можу навести стільки прикладів чудових дубляжей, і прекрасних перекладів… адже переклад, знаєш, це не сухе дотримання оригіналу, і автор ще не бог (зачасту автор навіть сам не знає про що пише, у нього просто виходить добре; він тільки медіум, що передає щось інше…). переклад завжди друга похідна, АЛЕ оригінал – це теж похідна! (тільки перша). похідна від чогось більшого, що він намагається передати. тому це завжди певна гра – і оригінал, і переклад. оригінал в певному розумінні теж переклад якоїсь іншої події, яку автор в міру свого таланту намагається передати. тому вони з перекладом в одному човні, і не треба їх так вже особливо відрізняти, і відмовляти перекладачу у певному люфті, вільності передачі, яку мав автор оригіналу, поміть.\nплюс субтитри навантажують очі і є втручанням у візуальний ряд, – і ще питання чого автор не хотів би більше (щоб втручались в його відео, чи в аудіо! (нагадаю співвідношення відео-аудіо-інформації в житті людини 70%-30%, а отже вага відео вдвічі більше)) тільки не думай, я не прибічник дубляжу – я просто намагаюсь показати, що є аргументи і за, не тільки проти. я поза цим протистоянням, я розумію, що є свої плюси і в субтитрах, і в дубляжі; це все певна гра (як і сам оригінал); вся різниця полягає тільки в майстерності виконання, органічності кінцевого рез-ту; переклад або передає ту приховану подію, яку намагався передати оригінал (і тоді він хороший), або – ні (і тоді він поганий). і знову ж таки, талановитий перекладач може навіть не знати, що там він передає, просто у нього це безсвідомо виходить…\nВересень 22, 2007 at 4:46 pm\tЦитата була наведена російською, бо я читаю Ніцше в рос. перекладі і то був просто копі-паст. Та і не хотілось ще далі спотворювати думку перекладом з перекладу 😉 Я розумію, я теж бачив гарні дубляжі. Ствосовно аніме – це, наприклад, російський дубляж “Gunslinger Girl” та “Last Exile”, який робила одна й та сама студія. Причому в другому здається дубляж вийшов кращий за оригінал, особливо це стосується персонажу Діо. Але я вів мову про те, що “російський” Діо хоч і робить ті ж самі вчинки виглядає завсім інакше, аніж “японський”. І нехай оригінал – це теж похідна (я навіть більше скажу – при сприйнятті людиною туди накладається що одна похідна), але все ж вона в будь-якому випадку набагато ближча до основної ідеї, аніж друга. Що залишається від ідеї, коли: “сприйняття = дубляж` = оригінал“ = ідея“`” ?\nЩодо навантаження на очі і втручання у мене крутиться в голові одна ідея, але я ще не знаю як її сформулювати.\nВересень 22, 2007 at 8:05 pm\tЦитата була наведена російською, бо я читаю Ніцше в рос. перекладі і то був просто копі-паст…\nя не про те – іронія в тому, що ти читаєш не-німецькою (а наводиш приклад з ніцше щодо “неможливостей” перекладу, тобто самим цим ніби закреслюєш його; адже ти виходиш з того, що пасаж тобі зрозумілий, а отже перекреслюєш його значення (бо розуміння у тебе виникає саме з перекладу, хтозна що там в оригіналі; ти ніби автоматично лишаєш за дужками той факт, що ніцше писав німецькою, а перекладати його досить важко, і в тебе мала би бути певна невпевненість щодо “правильності” перекладу; а її нема.)\n…але все ж вона в будь-якому випадку набагато ближча до основної ідеї, аніж друга…\nа як на мене, в самій природі “основної їдеї” лежить “вторинність”, релятивізм – ідея існує тільки як певний “переклад”, самої по собі її нема. тільки коли її “перебрехують” – тільки тоді її і помічають; тому я особливо не розрізняю між оригіналом і перекладом; все є перекладом; в природі речей, щоб їх суб’єктивно сприймали; тому все “похідне”, і особливої різниці між “першою” і “другою” похідною не існує (різниця, звісно, є, але вона не так вже принципова).\nВересень 22, 2007 at 10:04 pm\tВ мене є невпевненість щодо перекладу. У розмові з друзями коли мова йде про Ніцше я неодноразово наголошував, що німецьку варто було б вивчити лише для того, щоб можна було прочитати в оригіналі, але для мене все ж це було велике марнотратство часу. Я це лишив за дужками тому що це саме собою розуміється.\nНу що ж… То твоє світобачення – у мене просто погляди інші 😉\nВересень 22, 2007 at 10:08 pm\tP.S. Така вже річ філософія, що навіть однакових вихідних данних (напр. я теж за суб’єктивне світосприйняття) можна дійти різних висновків.\nВересень 24, 2007 at 11:40 am\tя зараз став прихильником синхрону – знаєш, коли перекладають поверх оригінального звуку; чутно і оригінальних акторів, і переклад на твою мову іде голосовий (а не візуальний, як в титрах). якби при цьому ще написи перекладали теж написами, взагалі було б ідеально.\nа наші переклади (ті, що по тіві) – досягли в синхроні певних успіхів! візьми csi по нтн – чудово чутно англ., чудово чутно українську, просто ідеальний рівень звуку підібраний, всі інтонації точно передаються. серйозно, синхрон – це найкращий варіант (дуже інтелігентне рішення).\nВересень 24, 2007 at 11:42 am\tМожливо. Я просто чув лише пару речей з синхроном (NGE і ще щось) і мені не сподобалось.


Показать содержимое по тегу: потепління\nЦього тижня погода порадує жителів Уманщини весняним теплом\nВівторок, 21 березня 2017 10:37\nМетеостанція Умані застерігає, що на поточному тижні у формуванні погоди значну роль відіграватиме радіаційний фактор. Поступово збільшиться тривалість дня, висота сонця над горизонтом та кількість надходження сонячної енергії.\nКоли на Уманщині чекати потепління?\nНеділя, 19 березня 2017 12:41\nУ неділю переважатиме хмарна погода. Очікується поривчастий вітер, періодично випадатимуть дощі. Інформує УНН-Центр із посиланням на Черкаський Обласний Гідрометцентр.\nВихідними на Черкащині очікується потепління. - Гідрометцентр\nП'ятниця, 09 грудня 2016 17:00\nНа вихідні, 10-го та 11-го грудня у Черкаській області очікується тепла погода, місцями дощі. Про це повідомляє УНН-Центр за посиланням начальника Черкаського обласного гідрометеорологічного центру Віталія Постриганя.\nДо кінця січня на Черкащині очікується істотне потепління\nНа Черкащині із 27 січня погоду формуватимуть теплі вологі повітряні маси із Західної Європи, внаслідок чого очікується істотне потепління. Про це повідомляє ВІККА з посиланням на Черкаський обласний центр з гідрометеорології.


«Рочин» – «ОДЕК». Прев’ю «Рочин» – «ОДЕК». Прев’ю – ФК "Рочин"\n«Рочин» – «ОДЕК». Прев’ю\nЖовтень 4, 2017 - 10:17\nУ середу, 4 жовтня, соснівський «Рочин» у Червонограді на стадіоні «Шахтар» прийматиме команду ОДЕК (Оржів) в рамках 1/8 фіналу Кубка України серед аматорів. Початок – 16:30.\nКоманди досить часто вже зустрічалися між собою. В сезоні 2016/2017 «Рочин» і ОДЕК грали між собою чотири рази – по два рази в Чемпіонаті та Кубку України серед аматорів. В першому колі сезону 2016/2017 гра між цими командами закінчилася з рахунком 2:2. Голи в складі соснівчан забили Портянко та Підкіпняк. Вже на перших хвилинах цієї гри ОДЕКу вдалося вийти вперед – 1:0. Та радість команди з Рівненщини була короткою – через декілька хвилин після подачі з кутового рахунок зрівняв Олександр Портянко. В першому таймі команди в основному вели позиційну боротьбу на полі з малою кількістю гольових моментів. У другому таймі соснівчани заволоділи перевагою на полі. Після подачі з кутового влучно по воротах суперника пробив граючий тренер Володимир Підкіпняк, який не лише вдало керував командними діями на полі, але і на власному прикладі показав як потрібно забивати голи. На жаль, в одній з своїх небагатьох атак в другому таймі ОДЕК зрівняв рахунок – 2:2. Цей результат і протримався до кінця зустрічі цих команд у першому колі.\nУ другому колі команди грали в Червонограді. Тоді на 17 хвилині Назар Цюпка, скориставшись помилкою захисту команди ОДЕК, влучним ударом вивів соснівчан вперед. Згодом вже Андрій Дева виявився самим прутким в воротарському майданчику гостей, переправивши м’яч у ворота. Забиваючи третій гол, Андрій Кохман спочатку влучив у штангу, після чого м’яч потрапив у воротаря і від його спини влетів у ворота ОДЕКа. На це гравці ОДЕКА відповіли двома голами в кінці гри, але на більше гравців з Оржева не вистачило – 3:2 на користь «Рочина».\nЩо стосується кубкового двобою в ¼ фіналу сезону 2016/2017, то за сумою двох ігор сильнішими виявилися футболісти з Рівненщини. В першій грі соснівчани в Оржеві втратили перемогу на останніх хвилинах гри, зігравши 1:1. Вдома у матчі-відповіді 1/4 фіналу програли з рахунком 0:2, вибувши таким чином із кубкових змагань.\nУ сезоні 2017/2018 «Рочин» в Соснівці зіграв з командою ОДЕК у чемпіонаті в нульову нічию. Інтриги цьому поєдинку додає і те, що «Рочин» і ОДЕК є лідерами групи «1» Аматорської ліги. То ж в середу на нас чекатиме захопливий футбол. Переможець цієї пари у ¼ фіналу зіграє переможцем пари «Миколаїв» – «Демня».


Підводимо підсумки впровадження програми «Особиста гідність. Безпека життя. Громадянська позиція» — Бершадська районна державна адміністрація\nНа базі комунального вищого навчального закладу «Вінницька академія неперервної освіти» відбувся круглий стіл за участю фахівців психологічної служби, заступників директорів з виховної роботи, класних керівників з метою підведення підсумків впровадження просвітницької програми виховних заходів «Особиста гідність. Безпека життя. Громадянська позиція».\nЗустріч відбулася в дружній позитивній атмосфері, у ході якої учасники обмінювалися досвідом роботи, презентували свої досягнення , ділилися особистими враженнями, проблемами. Бершадський район представляла координатор програми Рогова Анна Володимирівна – практичний психолог Флоринської ЗОШ І-ІІІ ст. , яка зазначила, що програма «Особиста гідність. Безпека життя. Громадянська позиція» впроваджується у 13 пілотних закладах освіти. До виховних та просвітницьких заходів було залучено 281 учня 7-х класів. Учасників семінару особливо зацікавили результати проведеного моніторингу серед дітей щодо ефективності даних тренінгових занять.\nНа завершення педагоги об’єдналися в три групи для розгляду плану реалізації програми на наступний навчальний рік щодо подальшого впровадження системи виховних заходів у старшій школі.\nЗахід був змістовним та надав впевненості для здійснення перспективних цілей у майбутньому.


Поклонська щаслива: нелегітимна Держдума здала декларації - ЗНАЙ ЮА\nПоклонська щаслива: нелегітимна Держдума здала декларації\nУ нардепів є ще місяць, щоб внести правки в подані документи\nВсі 449 депутатів Державної думи країни-агресора вчасно надали відомості про доходи за 2016 рік.\nПро це повідомила голова парламентської комісії з контролю за достовірністю відомостей про доходи, майно і зобов'язання майнового характеру Наталія Поклонська.\nЯк уточнила вона, декларації опублікують на сайті нижньої палати парламенту протягом двох тижнів.\nПоклонська нагадала, що за законом у нардепів є ще місяць, щоб внести правки у подані документи.\nРаніше, 28 березня, вона повідомила, що в Держдумі збираються обговорити заходи із покарання депутатів за неправдиві відомості у деклараціях про доходи. До цього вона погрожувала, що забере мандати у депутатів, які не встигнуть подати декларації у строк.\nЯк писав раніше інформаційний портал "Знай.ua", російський прем'єр-міністр Дмитро Медведєв подав декларацію про доходи за минулий рік. Її поки що не публікували у вільному доступі – вирішили не дратувати росіян.\nУ НАЗК відзвітували про перевірені декларації\nУ декларації Савченко з'явилися дивні цифри


У Норвегії чоловік з луком і стрілами вбив п'ятьох людей\nГоловна Світ У Норвегії чоловік з луком і стрілами вбив п'ятьох людей\n14 жовтня, 2021 четвер\nЧоловік, озброєний луком і стрілами, напав на людей у центрі міста Конгсберг на півдні Норвегії\nП'ятеро загинули, ще двоє отримали поранення, підтвердила норвезька поліція. Нападника затримали, повідомляє ВВС.\nПоліція заявила, що отримала кілька повідомлень про те, що центром Конгсберга пересувається озброєний чоловік. Як з'ясувалося трохи пізніше, він був озброєний луком і стрілами.За підозрою у скоєнні нападу заарештували 37-річного данця. Поліція вважає, що він діяв один, і з'ясовує, чи був це терористичний акт.\nПрем'єр-міністр Норвегії Ерна Сульберг назвала інцидент "жахливим", однак запевнила, що ситуація під контролем правоохоронців.\nНаскільки відомо, підозрюваний почав стрілянину в супермаркеті Coop Extra. Потім він переміщався в інші місця. Одним з поранених виявився черговий поліцейський, який у цей час був у магазині.\nПредставник Coop Extra пізніше підтвердив "серйозний інцидент" в їхньому магазині, додавши, що ніхто з працівників не постраждав. У коментарі місцевому телеканалу TV2 одна зі свідків розповіла, що бачила, як чоловік "стояв на розі зі стрілами в сагайдаку на плечі і луком у руці".\n"Після цього я бачила, як люди намагалися втекти. Серед них була жінка, що тримала за руку дитину", - підкреслила свідок.\nПоліція з'ясовує, чи використовував нападник іншу зброю, розповів журналістам начальник поліції Конгсберга. Зловмисник діяв на великій території, тому було кілька місць злочину.\nМотиви нападу поки невідомі. Поліція поки не знає, чи можна кваліфікувати його дії як теракт, хоча і не виключає такої можливості. Незабаром після нападу управління поліції Норвегії наказало працівникам по всій країні отримати вогнепальну зброю. Зазвичай, поліцейські у Норвегії вогнепальну зброю без особливих причин не носять.


«Жовта» зона карантину: коли можуть запровадити суворіші обмеження | Новини Хмельницького "Є" | ye.ua\n20 Вересня, 2021 Андрій ЯЩИШЕН Суспільство 1344\nДію адаптивного карантину уряд продовжив до кінця цього року. Фото: ілюстративне з архіву редакції\nЧи посилювати карантин, державна комісія вирішуватиме 21 вересня.\nСьогодні, 20 вересня, уряд знову продовжив дію карантину. Цього разу — до кінця року. Крім того, міністр охорони здоров’я Віктор Ляшко заявив, що зі середи на всій території України може бути запроваджена «жовта» зона епідеміологічної небезпеки, яка передбачає суворіші обмеження. Про це повідомили у пресслужбі Кабміну.\nНа нинішній селекторній нараді уряду Віктор Ляшко розповів про погіршення епідеміологічної ситуації. За його словами, впродовж останнього тижня кількість нових випадків коронавірусу в Україні зросла на 68 відсотків, а рівень госпіталізації — на 51 відсоток.\n«Навантаження на систему охорони здоров’я поки що контрольоване. Реанімаційні ліжка зайняті на 33 відсотки (тут і далі в середньому по країні — авт.), ліжка з киснем на 29 відсотків», — зазначив Віктор Ляшко.\nЧерез таку ситуацію уряд вирішив продовжити дію карантину до кінця цього року. Крім того, з 22 вересня на всій території України заплановано встановити «жовтий» рівень. Таке рішення державна комісія з техногенно-епідеміологічної безпеки та надзвичайних ситуацій розглядатиме завтра, 21 вересня.\nНагадаємо, з 20 вересня набули чинності нові правила карантину. Вони передбачають, що вакциноване населення не підпадатиме під дію частини карантинних обмежень. Для цього у «жовтій» зоні потрібно мати хоча б «жовтий» COVID-сертифікат, який можна отримати після першого щеплення від коронавірусу. Натомість у «червоній» зоні вже необхідний «зелений» сертифікат. Його можна отримати лише після проходження повного курсу вакцинації, тобто після двох ін’єкцій.\nНаприклад, у «жовтій» зоні частину навчальних закладів можуть перевести на дистанційну форму освіти. Під заборону не підпадають заклади, у яких не менше 80 відсотків працівників мають хоча б одне щеплення від коронавірусу, мають негативний ПЛР-тест чи одужали від COVID-19.\nЧитайте також: Тарифи на електроенергію з 1 жовтня: що зміниться\nКоронавірус карантин жовта зона карантинні обмеження посилення карантину продовження карантину Ляшко Віктор Кабмін Хмельниччина


Джинси, які потрібні восени\nНастала осінь, а це значить, що на заміну коротких спідниць приходять практичні і зручні джинси. Джинси давно стали константою базового гардероба, вони відмінно вписуються в будь-який дрес-код, за винятком формального ділового та black tie, і дозволяють створити дійсно стильний образ без особливих зусиль. Ми склали короткий гід по найактуальнішим моделям цього сезону.\nГоловний хіт 70-х, джинси-кльош, як і раніше в тренді. У «правильних» джинсів в цьому сезоні повинна бути висока талія, а сам кльош - йти від коліна. Носити їх краще всього з одягом з трикотажу або з модними блузками.\nРозкльошені джинси Dorothee Schumacher договірна\nДжинси з низькою або ультранизької посадкою, популярні в 2000-х, в цьому сезоні краще відкласти в сторону. Зараз в тренді моделі, навпаки, із завищеною лінією талії. Дана модель джинсів відмінно «підтягує» фігуру, роблячи вас стрункіше і привабливіше. Також серед фаворитів джинси, що має високу талію і вільний крій від стегна. Цю модну цитату з 90-х краще за все носити з укороченими светрами або актуальними в цьому сезоні водолазками.\nДжеггінси з високою посадкою Zara 2 299 рублів\nХочете чогось більш оригінального? Зупиніться на актуальною в цьому сезоні моделі джинсів-труб. Додатковий плюс такої моделі в тому, що ви можете підібрати її на свій смак, оскільки джинси-труби бувають як широкими, так і вузькими. Широка модель відмінно підійде дівчатам з пишними формами, оскільки здатна зробити фігуру стрункішою. Завужені джинси-труби підійдуть худим дівчатам невисокого зросту, оскільки така модель може візуально «витягнути» вашу фігуру, особливо якщо ви при цьому надягнете взуття на підборах, наприклад, стильні ботильйони.\nДжинси з нерівними краями H & M 2 999 рублів\nНе обійтися цієї осені і без полюбилася багатьом моделі звужених джинсів. Хоча, варто визнати, що скинни вже не так популярні. Радимо зупинитися на чорних джинсах-скинни, їх можна сміливо вдягнути не тільки на прогулянку в парк, заправивши їх у високі чоботи, а й в офіс, оскільки така модель виглядає стримано, але в той же час стильно. Завершити образ допоможе біла сорочка, яскравий жакет і стильні туфлі-човники.\nДжинси Patrizia Pepe договірна\nДжинси з аплікаціями\nЯк декоративні елементи на джинсах можна побачити паєтки, вишивку, аплікацію і навіть значки. Якщо хочеться чогось більш незвичайного, зупиніться на джинсах з мультиплікаційними героями, така модель зараз теж в тренді.\nДжинси з аплікаціями Pinko 24 485 рублів\nНе знаєте, як перетворити свої джинси? Просто подверніте їх! Беремо на озброєння модний лайфхак стилістів і блогерів. Манжети і одвороти на джинсах - це модно. Тільки не забудьте врахувати, що широкий манжет підійде для джинсів прямого крою, вузький манжет - для джинсів-скинни, а недбало закочені відвороти краще залишити для джинсів-бойфрендів.\nДжинси з вилогами J Brand договірна\nНезвичайні моделі джинсів\nЯкщо вам набридли джинси, які мають синій або традиційний блакитний колір, дизайнери радять зупинитися на моделях з блискучим покриттям.\nДжинси із спеціальним покриттям Burberry 22 500 рублів\nНосити їх краще всього з високими черевиками і трикотажем, додаючи ноту недбалості. Також в тренді джинси кольору металік, наприклад, срібні.\nСрібні джинси Étoile Isabel Marant договірна\nДжинси Mango 4 499 рублів\nЯк і раніше затребувані рвані джинси, правда, в холодну пору року, вони будуть з ефектом потертості, а не з величезними дірками.\nДжинси з ефектом потертості і принтами Zara 3 999 рублів\nНе менш цікаво виглядають джинси з принтами - флористичними і анімалістичні.\nВізуальний обман: як збільшити груди без пластики\nКрутимо-вертимо: модні шарфи на будь-який випадок\nНаука про пошуки другої половинки\n... Прошу вас в два дня здати справи\nЗнайти свій шлях в любовному лабіринті\nРулетики з телятини з оригінальною начинкою\nЯловичина з баклажанами\nОбід з індокуріци


Вибори 2020. У Слов’янську фіксують порушення виборчого процесу | Новини\nПо всій Україні фіксують порушення виборчого процесу. Стосується це і Донеччини. У нас найбільше заяв пов’язані з порушеннями передвиборчої агітації, пошкодженням агітаційних матеріалів, перешкоджанням здійсненню виборчого права.\nПереважна більшість повідомлень зареєстровані на території обслуговування підрозділів поліції Маріуполя, Слов’янська, Краматорська.\nЗа фактами порушень виборчого законодавства поліцейські відкрили шість кримінальних проваджень. Із них чотири – за хуліганські дії, інші - за зловживання службовим становищем та підробку документів.\nСкладено один адміністративний протокол. Решта заяв зареєстровані до єдиного обліку поліції Донеччини, за ними триває перевірка. Станом на сьогодні від початку виборчого процесу, який стартував 5 вересня, поліція зафіксувала 112 повідомлень щодо подій, пов’язаних з місцевими виборами.\n#Слов’янськ #новини #поліція #вибори 2020 #порушення на виборах


На МКС виявили серйозний витік – NASA розповіло про всі ризики - ЗНАЙ ЮА\nОзнаки витоку повітря на МКС виявили ще у вересні 2019 року\nУ четвер, 20 серпня, стало відомо про те, що на Міжнародній космічній станції проблеми – виявлено незначну розгерметизацію. До виявлення її джерел члени шістдесят третьої експедиції на МКС – американський астронавт Кріс Кеседі та російські космонавти Анатолій Іванишин та Іван Вагнер – перемістяться до російського модуля станції "Зірка".\nNASA повідомило, що ознаки витоку повітря на МКС виявили ще у вересні 2019 року, але тільки зараз змогли підтвердити, що вона і справді є. Уточнюється, що розгерметизація в межах норми і не загрожує життю астронавтів.\nЩоб встановити джерело витоку, МКС повинна бути закритою і без астронавтів на борту. Тому Кеседі, Іванишин і Вагнер з 21 по 24 серпня побудуть на борту російського модуля "Зірка".\nЗараз фахівці аналізують дані по кожному модулю, щоб виявити, де конкретно витік повітря перевищує норму. Попередні результати їх розслідування мають оприлюднити до 30 Серпня.\nАстронавти працюють у різних модулях МКС. Роскосмос повідомив, що витік повітря стався в модулях американського сегмента, але в NASA цю інформацію не підтверджують.\nНагадавши, у Путіна запідозрили, що ракета Маска російського походження.\nЯк повідомляв портал Знай.uа, космонавт з МКС зняв на відео 5 невідомих об'єктів у небі над Антарктидою.\nТакож портал Знай.uа писав, що Ілон Маск привітав NASA з поверненням космонавтів на Землю.


Лютий 2016 – Ola Blog\nМоя улюблена книга 2015 року: “Люди, які грають в ігри”, Ерік Берн\n28.02.2016 12.05.2016 2s коментарів\nЧитала весь 2015 рік, бо насичена книжка, але дуже цікава. Як не дивно, в книзі багато питань і відповідей про дитинство. Все що зараз з нами трапляється почалося задовго до нашого народження. І далі виховання – батьківські стандартні фрази, те що говорили колись їм їхні батьки…і це все у нашій голові. Головне все вірно розкласти по полицях.\nХресна дорога #Дубно\n28.02.2016 Залишити коментар\nХрам Вознесіння Господнього УГКЦ м.Дубно. Ідея стацій от.Роман Бобесюк, Олег Супрун. Скульптурні барельєфи виконав Олексій Ласкевич


Процовський Т. Рокфеллер - перший «доларовий» мільярдер в історії людства » Стратегічні орієнтири - на крок попереду у вирі подій\nСтратегічні орієнтири » Фінансові історії та біографії » Процовський Т. Рокфеллер - перший «доларовий» мільярдер в історії людства\nДата: 15-11-2011, 23:29\n© Процовський Т., 2011\nРокфеллер - перший «доларовий» мільярдер в історії людства\nУ 1870 році він заснував компанію Standard Oil і керував нею до свого офіційного виходу на пенсію в 1897 році. Standard Oil була заснована в штаті Огайо як партнерство Джона Рокфеллера, його брата Вільяма Рокфеллера, Генрі Флагера, Джабез ??Боствік, хіміка Самуїла Андреус і одного неголосуючих партнера, Стефана Харкенса. Оскільки попит на гас і бензин різко виріс, багатство Рокфеллерів також зросло, і він став найбагатшою людиною в світі свого часу, його стан на момент смерті становило 1,4 млрд доларів США (номінал 1937р.) Або 1.54% ВВП США. З урахуванням інфляції, NYTimes оцінює його багатство близько 192 мільярдів доларів США в еквіваленті 2006 року.\nРокфеллер був одним з найбільших філантропів США, засновником Фонду Рокфеллера, жертвував великі суми на медичні дослідження, освіта, зокрема, на боротьбу з жовтою лихоманкою. Він також заснував Чиказький університет та Університет імені Рокфеллера. Рокфеллер був віруючим баптистом і жертвував частину своїх доходів на підтримку церковних закладів протягом усього життя. Він завжди проповідував здоровий спосіб життя і повна відмова від алкоголю та тютюнопаління. Він мав чотирьох дочок і одного сина, який і успадкував в управління Фонду Рокфеллера.\nРокфеллер був другою дитиною з шести дітей у сім'ї німецьких протестантів Вільяма Авер Рокфеллера (13.10.1810-11.05.1906) і Елізи Давісон (12.09.1813-28.03.1889). Народився він у місті Річфорді, штат Нью-Йорк. Його батько був спочатку лісорубом, а потім мандрівним торгівцем, що називав себе "ботанічним доктором" і продавав різні еліксири і рідко бував удома. За спогадами сусідів, батька Джона вважали дивною людиною, які намагається ухилитися від важкої фізичної праці, хоча і мають гарне почуття гумору. За вдачею Вільям був ризикованою людиною, що допомогло йому наростити той невеликий капітал, який дозволив йому купити земельну ділянку за 3100 $. Однак схильність до ризику межувала з передбачливістю, тому частина капіталів була вкладена в різні підприємства. Еліза, мати Джона, тримала на собі господарство, була дуже побожною баптистка, і часто бідувала, бо чоловік постійно був відсутній на тривалі періоди часу і їй постійно доводилося економити на всьому. Вона намагалася не звертати увагу на повідомлення про дивацтва і подружніх зрадах чоловіка.\nДжон Рокфеллер згадував, що батько з ранніх років розповідав йому про підприємства, в яких брав участь, пояснював принципи ведення справ. Джон писав про батька: "Він часто торгувався зі мною і купував у мене різні послуги. Він навчив мене, як потрібно купувати і продавати. Мій батько просто" натаскував "мене на збагачення!"\nКоли Джону виповнилося сім років, він почав вигодовувати на продаж індичок, підробляв, копаючи для сусідів картоплю. Всі результати комерційної діяльності він фіксував у своїй маленькій книжечці. Всі зароблені гроші він вкладав у фарфорову скарбничку, і вже в 13 років позичив знайомому фермеру 50 $ з розрахунку 7,5% річних. Батьківське виховання продовжувала мати, у якої він навчився працьовитості і дисциплінованості. Оскільки сім'я була велика, а підприємства Вільяма Рокфеллера не завжди закінчувалися вдало, їй часто доводилося заощаджувати. "Я був вихований на принципі: працюй і заощаджуй", - говорив Джон Рокфеллер.\nУ 13 років Джон пішов до школи в місті Річфорді. В автобіографії він писав: «Вчитися мені було важко, щоб приготувати уроки, доводилося ретельно займатися». Рокфеллер успішно закінчив школу і вступив до коледжу Клівленда, де викладали бухгалтерію і основи комерції, але незабаром прийшов до висновку, що тримісячні бухгалтерські курси і спрага діяльності принесуть набагато більше, ніж роки навчання в коледжі. Він залишає коледж і з головою поринає в практику.\nРокфеллер був працьовитим, цілеспрямованим і побожним християнином, за що партнери прозвали його «Дияконом».\nУ 1853 році родина Рокфеллерів перебралася в Клівленд. Так як Джон Рокфеллер був найстаршою дитиною в сім'ї, то вже у віці 16 років він відправився шукати роботу. До того часу він вже досить непогано знав математику, і навіть закінчив тримісячні курси по бухгалтерії в Клівленд. Однак знайти роботу виявилося не так просто. 6 тижнів пошуків пройшли даремно. Поки Джона, нарешті, не взяли асистентом бухгалтера в компанію «Хьют Таттл». «Хьют Таттл» займалася нерухомістю і морськими перевезеннями. Варто відзначити, що це був такий час, що перші три місяці Рокфеллер швидше навчався, чим працював. Тобто робив усе абсолютно безкоштовно. Завдяки здібностям до математики він дослужився до посади бухгалтера.\nОднак навчання приносила Рокфеллеру істинне задоволення. Він починав робочий день о 6:30 ранку, а закінчував вже пізніше 10 вечора. Навчання в Hewitt and Tuttle багато чого дала майбутньому нафтовому магнату. Джон Рокфеллер, в цілому, досить швидко зміг зарекомендувати себе, як грамотний професіонал. І як тільки керуючий компанії Hewitt and Tuttle покинув свій пост, на його місце відразу ж призначили Джона. Правда, при цьому йому встановили платню в 600 доларів. Це сильно образило Рокфеллера, так як його попередник отримував 2000. Джон покинув компанію. Це була його перша і остання робота за наймом.\nСаме в цей час англійський підприємець Джон Моріс Кларк шукав компаньйона з капіталом в 2000 $ для створення спільної справи. На той момент у Рокфеллера було накопичено 800 $, відсутню суму він займає у батька під 10% річних, і 27 квітня 1857 стає молодшим партнером «Кларк і Рочестер». Торговий дім «Кларк і Рочестер» торгував сіном, зерном, м'ясом та іншими товарами.\nРокфеллеру пощастило - південні штати оголосили про вихід із Союзу і почалася громадянська війна. Федеральному уряду потрібні були сотні тисяч мундирів і гвинтівок, мільйони патронів, тонни м'яса, цукру, тютюну і галет. Стартового капіталу в 4000 $ не вистачало, щоб виконати ці замовлення, необхідний був кредит. Однак фірма була молода, і банки вважали за краще не ризикувати. Рокфеллер взяв на себе необхідність домовитися з банком, але був упевнений на 90% у відмові. Джон все одно прийшов до директора банку і відверто, ні про що не приховуючи, розповів у чому справа. Щирість комерсанта справила враження на директора банку, і той погодився дати кредит.\nУ підсумку Рокфеллер зробив непогані гроші і міг дозволити собі обзавестися сім'єю. Він одружився на Лорі Селестіно Спелман, з якою познайомився, ще будучи студентом. Побожна, як і її чоловік, вчителька Лора Спелман разом з тим володіла практичним складом розуму. Рокфеллер якось зауважив: "Без її порад я б так і залишився бідняком".\nЧерез якийсь час Рокфеллер наткнувся на справжню золоту жилу: ввечері в усіх будинках, від палаців Вандербільтів і Карнегі до халуп китайських емігрантів, спалахували гасові лампи, а гас, як відомо, роблять з нафти. Компаньйон Рокфеллера Моріс Кларк казав: "Джон вірив тільки в дві речі на землі - у баптистське віровчення і нафта"\nУ 1870 році Джон Рокфеллер знайомиться з хіміком (ім'я невідоме), який розповідає того про гас. Так була заснована компанія Standard Oil. Рокфеллер зайнявся пошуками нафти. На початку своєї діяльності майбутній мільйонер зауважив, що весь нафтовий бізнес являє собою якусь сумбурно машину. Він розумів, що, тільки навівши порядок у роботі, можна буде думати про якийсь комерційний успіх. Цим він і зайнявся з партнером. Для початку була створена статут фірми. Для того щоб мотивувати співробітників Рокфеллер на перших порах вирішив відмовитися від заробітної плати, преміюємо їхніми акціями. Він вважав, що завдяки цьому вони будуть активніше працювати, адже будуть вважати себе частиною компанії. Та й їх кінцевий дохід буде залежати від успішності бізнесу.\nБізнес став приносити доходи, а Рокфеллер став повільно скуповувати інші нафтові компанії. По одному, невеликі підприємства, які не могли коштувати надто дорого. Така стратегія не подобалася багатьом американцям. Рокфеллер домовлявся з залізничними компаніями про регулювання транспортних цін, таким чином "Стандарт ойл" отримала нижчі ціни, ніж у конкурентів: за перевезення бочки нафти вона платила 10 центів, тоді як конкуренти - 35 центів, причому різниця в 25 центів з кожної бочки йшла в кишеню Рокфеллер. Конкуренти не могли йому протистояти, Рокфеллер поставив їх перед вибором: об'єднання з ним, або розорення. Більшість з них вважало за краще увійти до складу "Стандарт ойл" в обмін на частку акцій.\nЯк би там не було, а вже до 1880 року, завдяки численним дрібним і середнім злиття в руках Рокфеллера виявилася 95% нафтовидобутку Америки . Ставши монополістом, і вступив за правилом «монополісту легше підняти ціни, ніж збільшити продажі». Standard Oil стає в цей час найбільшою компанією у світі. Щоправда, ненадовго. Вже через 10 років вийде знаменитий закон Шермана проти монополій. Рокфеллер відреагує на нього, розбивши Standard Oil на 34 дрібних компанії (у всіх у нього буде контрольний пакет акцій). Завдяки цьому закону Джон Рокфеллер стає ще багатшим, ніж раніше. До речі, варто зауважити, що майже всі поточні великі нафтові компанії пішли саме від Standard Oil. Наприклад, це можна сказати про таких гігантів, як Mobile, Exxon, Chevron і інших.\nЗ віком розум не змінив Рокфеллер. Він залізною рукою правив своєю імперією: одна тільки "Стандарт ойл" приносила три мільйони доларів щорічно (сьогодні вони дорівнювали б п'ятдесяти мільйонам). Він володів шістнадцятьма залізничними і шістьма сталеливарними компаніями, дев'ятьма фірмами, що торгують нерухомістю, шістьма пароплавствами, дев'ятьма банками та трьома апельсиновими гаями - і все це давало рясний грошовий урожай.\nІм'я Рокфеллера стало символом багатства, воно стало ім'ям прозивним . Рокфеллер жив з великим комфортом, але не виставляв своїх багатств напоказ, як інші мільйонери з нью-йоркській 5-й авеню. У нього була вілла і земельну ділянку в 700 акрів (283 га) на околиці Клівленда, а також вдома у штатах Нью-Йорк, Флорида і особиста майданчик для гри в гольф у Нью-Джерсі. Але найбільше він любив віллу «Покантіко Хіллз» неподалік від Нью-Йоркa.\nДомігшись усього, про що мріяв, тепер він хотів дожити до ста років: заповітна дата була близька, і завдання здавалася здійсненною. У 1935 році Рокфеллер відсвяткував свій дев'яносто шостий день народження, і страхова компанія надіслала йому чек на п'ять мільйонів доларів. Це був перший випадок за всю історію фірми - за статистикою до такого віку доживає тільки одна людина зі ста тисяч. До ста років Джон Девісон Рокфеллер недотягнув зовсім небагато. 23 травня 1937 він помер від серцевого нападу у віці 97 років.\nРокфеллер пишався своєю щедрістю. Вважаючи себе бізнесменом-християнином, він з дитячих років відраховував 10% своїх доходів Баптистської церкви. У 1905 році ця «десятина» склала 100 млн доларів США. Характер, за визнанням його найближчого друга і партнераЧарльза Шваба, був у нього невгамовний.\nПочинаючи з 1897 Рокфеллер поступово передає функції управління «Стандарт ойл» найбільш здатним партнерам, а сам все більш займається благодійністю. Завдяки йому в 1892 році був заснований Чиказький університет, в 1901 році - Медичний інститут імені Рокфеллера (пізніше Університет імені Рокфеллера), роком пізніше - Загальний освітній рада і в 1913 році - Фонд Рокфеллера.\nПід кінець життя Рокфеллер роздав до півмільярда доларів, і все ж його єдиний син Джон Рокфеллер-молодший успадкував 460,000,000 $. Він теж витратив близько половини мільярда на благодійність, а крім того дав гроші на будівництво Центру Рокфеллера для індустрії зв'язку в Нью-Йорку і пожертвував 9,000,000 $ на будівництво будинку ООН (саме завдяки його допомозі штаб-квартира ООН була побудована в Нью-Йорку, а не в якому-небудь іншому місті світу). При всьому цьому шістьом дітям він залишив 240,000,000 $. Рокфеллер-молодший побудував також знаменитий хмарочос Емпайр-Стейт-білдінг. Будучи побожним людиною Рокфеллер пожертвував частину свого стану на церкву, особливо на потреби громади Північних Баптистів, членом якої він був.\nІм'ям Джона Д. Рокфеллера, який фінансував експедицію США під начальством Річарда Берда, названо відкрите в 1934 році « Рокфеллер плато »(англ.« Rockefeller Plateau ») - льодовикове плато в західній частині Землі Мері Берд (Західна Антарктида).\nНа сьогоднішній день Джон Рокфеллер є найбагатшою людиною за всю історію. Стан Джона Рокфеллера було оцінено в 318 мільярдів $ за курсом долара на кінець 2007 року (журнал Forbes). До відома, статок Білла Гейтса близько 50 млрд. доларів.\nП'ятеро онуків Джона Рокфеллера-старшого продовжили традицію філантропії та участі в політиці. Найвідомішим з них був Нельсон Рокфеллер, віце-президент США у 1974-1977 роках. Молодший син Джона Рокфеллера-молодшого, Девід Рокфеллер, був головою «Манхеттен банку» в 1969-1980 роках.\nТрусова М.П. Джон Морган - американський підприємець, банкір і фінансист\nКузик Т.В. Джон Неш\nЛисиганич М.В. Джон Дж. Мерфі – історія успіху\nВавілов П. Гарольд Хант: історія нафтового магната


На Волинь іде похолодання | Новини\nНа Волинь іде похолодання\n18:21, 6 червня 2018 р.\n7-го червня в Україну прийде значне похолодання, особливо вночі. Найближчої ночі буде +7+12 градусів, вдень температура підніметься до +20.\nПро це повідомила синоптик Наталя Діденко на сторінці у Фейсбук.\n+7+12 градусів очікуються у більшості областей, на Півдні +10+15 градусів.\nВдень у четвер також повітря буде свіжим, +19+24 градуси, лише Закарпаття прогріється до +24+27 градусів.\nАж така холодна ніч буде одна, надалі поступово потепліє.\nЗа даними Укргідрометцентру, у Луцьку завтра, 7 червня, денна температура сягне позначки +22, вночі натомість опуститься до +6+8. Однак вже від четверга і до кінця тижня поступово потепліє.\nпохолодання погода температура Волинь Україна


Все висить на волосині | Українська правда\nСергій Дацюк, для УП — Середа, 25 травня 2005, 13:25\nРозхитування і руйнування старої системи\nРеволюція та післяреволюційний період мають іншу логіку дії влади, ніж зазвичай. Одночасна зміна людей та обставин, як говорять класики марксизму, може бути зрозуміла як революційна практика.\nДля того, щоб відбувалися зміни, необхідно змінювати обставини і одночасно пред'являти нові вимоги до нових людей в нових обставинах, тобто розхитувати систему — трощити і об'єкта, і суб'єкта. Тоді нові люди на владних посадах знову зможуть взаємодіяти з обставинами як єдине ціле, але вже на іншому системному рівні. Сьогодні революційна влада змінює системні параметри ситуації — руйнує систему глобальної корупції.\nДля руйнування системи потрібно постійно змінювати системні параметри — інфраструктурні тарифи, митні збори, ціни на енергоносії, бюджет, курс валюти. Які системні параметри змінювати — не дуже важливо. Важливо, щоб змінювані параметри були справді системними. Наявність стратегії в цій справі заважала б руйнувати стару систему. Бо наперед відомі дії влади дозволяли б системі готуватися і пристосовуватися, в той час як завдання стоїть, щоб її зруйнувати несподівано для системи.\nПублічність та стратегування з'являється тоді, коли разом з сильними довгостроковими цілями, які простягаються далеко за межі країни, влада ставить мету зменшення ризиків для всіх колективних учасників досягнення цих цілей всередині країни. Таку мету поки що влада не ставить, бо в цей післяреволюційний період перерозподіляє ризики від переможців до переможених.\nПрозорість, впливовий діалог та стратегічні комунікації\nРеволюційній владі дуже легко вибачають авторитарні дії, спричинені революційною доцільністю. В післяреволюційний період влада досить спокійно може нехтувати розвитком демократичних засад в обмін на рішучі дії з її боку по демонтажу корупційної системи.\nНайбільш ефективним режимом демонтажу будь-якої системи є авторитаризм. І проблема авторитаризму у тому, що владі дуже важко від нього відмовитись, звикнувши приймати рішення без процедур публічності та без стратегування.\nРеволюція сама по собі ніколи не породжує публічність, незважаючи на наміри чи намагання революціонерів. Сама публічність має три рівні — публічність вираження думки (свобода говорити), публічність змістовного діалогу (свобода говорити і бути почутим владою), публічність стратегічного діалогу (свобода впливу на стратегічні кроки влади).\nМи досягли тільки першого рівня публічності — це коли можна говорити про все, що хочеш, і коли влада розповідає чесно і відкрито про те, що робить. Але прозорість влади — це ще не публічність.\nДругий рівень публічності — публічність змістовного діалогу — пов'язаний з тим, що влада починає вести публічний діалог з громадськістю, перш за все з компетентною (бізнесмени, експерти, журналісти і т.п.), змінюючи процедури прийняття своїх владних рішень таким чином, щоб цей діалог впливав на розробку та прийняття владних рішень.\nВладі й досі здається, що прозорість її дій та відсутність тиску на пресу загалом достатні умови для публічності. Отже публічність — це окремий напрямок дій і, якщо хочете, окрема урядова програма.\nДосягнення другого рівня публічності як завдання поки що владою не поставлене. А третій рівень публічності може з'явитися в країні лише як система стратегування — в інших процедурах прийняття владних рішень.\nНаближаються дві післяреволюційні кризи\nНині жодні інституційні механізми не заважають новій владі залишити авторитарність та відсутність публічності другого та третього рівня назавжди. Мало хто відчуває, що завойоване революцією висить на волосині, а земля горить під ногами.\nМожна спрогнозувати дві кризи влади — кризу авторитарності через відсутність змістовного діалогу з громадськістю, та кризу стратегічної неадекватності через відмову влади вивести публічний діалог на стратегічний рівень.\nЦі кризи можуть бути розділені у часі, можуть бути накладені одна на одну, що не дозволятиме їх розрізняти. Криза авторитарності проявлятиметься у втраті довіри до влади серед небагатьох хоча і впливових груп інтересів. Оскільки довірою таких небагатьох груп можна нехтувати деякий час, влада цього може і не помітити, особливо на тлі поширення міфу про "вічний Майдан".\nНа протікання кризи авторитарності також може суттєво вплинути наявність чи відсутність парламентської більшості. Парадокс, що не є парадоксом, — чим більша підтримка уряду буде в парламенті, тим більша імовірність кризи авторитарності.\nКриза стратегічної неадекватності проявлятиметься у інтелектуальній деградації влади, переходу до поточних рішень, до реагування на ситуацію. Це буде ще менш помітно для влади, оскільки завжди можна сказати, що ми не генеруємо нових ідей тому, що хочемо зосередитися на реалізації старих.\nВнутрішньою ознакою цієї кризи буде поступовий перехід країни до аврального виникнення та паліативного вирішення системних проблем. Системні проблеми з'являтимуться "несподівано", а їх винуватцями будуть нібито всілякі недоброзичливці України. Аврали — це те, що ми вже бачимо, і це те, що нас чекає, якщо ми не перейдемо до іншого способу управління.\nСтратегування — не політичний спосіб управління, заснований на компетентному спільному формулюванні та досягненні сильних довгострокових цілей. Стратегування — це спосіб елітарного управління країною, коли задіються не тільки адміністративні чи економічні, а позаінституційні механізми управління. Стратегування — це те, чого у нас нема, і те, чого влада поки що не хоче мати.\nПричина "бензинової кризи" — не в тих чи інших рішеннях уряду, а у відсутності системи стратегування в принципі. Ми можемо знати, чому і через кого відбулась попередня інфраструктурна криза і не можемо знати, яка буде наступна інфраструктурна криза.\nТому можна навіть тоталізатор створити, роблячи ставки на "наступну кризу", вгадуючи її, і наживаючись на цьому як на лотереї. Наша економічна політика це і є лотерея. Кризовий менеджер змінився, а кризовий менеджмент лишився.\nЦі дві кризи — авторитарності та стратегічної неадекватності — повсякчас призводять до поступового переходу влади до стійкого стану неадекватності, коли вона не може ні реально оцінювати ситуацію в країні, ні планувати рішучі і стратегічні дії.\nЯкщо подолати авторитарність влади за нинішньої ситуації вже можна шляхом збільшення суспільного тиску на владу, то стратегічну неадекватність подолати важче — це справа не більшості громадян, а дуже вузького, майже відсутнього в Україні, прошарку стратегічної еліти.\nДеконструкція міфу про "вічний Майдан"\nМіф про "вічний Майдан" звучить частіше так: якщо ви не підтримаєте нас, владу, то ми звернемося до Майдану.\nМіф про "вічний Майдан" уже встиг утвердитися як головний мотив рішучих дій та натхнення нової влади, як місток між революцією і сьогоденням, як останній аргумент при прийнятті будь-якого радикального рішення. "Майдан" в уявленні нової влади — це, як мартенівська піч, постійно діє, тільки підсипай паливо.\nГоловні елементи — ми там були разом з народом (спільність інтересів з народом); ми всі разом стояли на смерть (командність); ми там перемогли, тому маємо право говорити і діяти як переможці (право переможця); ми Майдан в будь-який момент знову зможемо відродити ("Майдан" завжди за нами). Кожен з цих елементів є міфологічним, існуючим за суспільною інерцією думки і таким, що не витримує жодної критики.\nМайдан — породження тієї прірви, яка пролягла між владою та суспільством. Чим більша прірва, тим більше людей може зібрати Майдан. І чим більше влада виражає інтереси суспільства, тим менш можливий Майдан.\nІронія влади — у влади може бути свій Майдан, який "за" неї, і Майдан, який "проти" неї. Новий Майдан може зібратися тільки проти нинішньої влади, але вже ніяк не за неї. Майдан не збирається на замовлення. Майдан завжди виникає несподівано. Майдану ніхто не чекає.\nЗа революцією неодмінно наступає контрреволюція. Найприкріше те, що контрреволюціонерами можуть стати саме вчорашні революціонери, які готові були боротися, готові були вмерти, але не були готові залишитися живими, перемогти і здійснити революцію в управлінні.\nНіхто з колишньої опозиції не планував в ролі нової влади робити революцію в управлінні країною. Нова влада і досі не розуміє, що якщо механізми змістовного діалогу, які існували під час дії Майдану, не будуть переведені на інституційний рівень, у реальні процедури прийняття рішень, то Майдан залишиться тільки згадкою історії, і не стане реальною владною системою публічності.\n"Ми звернемося до майдану" — чиновницькі ілюзії, які живлять міф про "вічний Майдан. "Ми не за це стояли на Майдані" — громадська складова цього міфу, бо кожен стояв за своє, і лише за дуже вузький перелік вимог стояли всі. В цьому розумінні Майдан належить нації в цілому, і нікому окремо.\nНіхто не має права говорити від імені Майдану інакше, ніж на самому Майдані, коли він є. Ніхто не має права розпоряджатися волею Майдану інакше, ніж представляючи цю волю через конкретні інститути наочної публічності. І абсолютно точно, що від імені Майдану не має права говорити жоден чиновник.\nКонтрреволюціонер — це революціонер, що став чиновником\nКонтрреволюція з'являється тоді, коли революціонер стає чиновником. Чиновник мислить, але не розуміє. Він не обов’язково повинен розуміти - він повинен виконувати завдання. Для розуміння є експерти.\nВирішення завдань — це те, що розуміє чиновник, що розуміє будь-яка влада. Проблема — це те, чого чиновник в принципі не розуміє і навіть не повинен розуміти. Це - те, чого він боїться. Разом з тим, розвиток корениться у вирішенні проблем, а не завдань. Щоб побачити майбутній крок розвитку, потрібно щось побачити не як завдання, а як проблему, для вирішення якої потрібне інтелектуальне зусилля, відкриття, новий підхід.\nСтарі уявлення нової влади, які вона намагається використати, наприклад, про творення країни комфорту, про рутинне нестратегічне управління, про адміністративний перерозподіл території і т.д. — ось головна непереборна проблема.\nПитання про стратегію — ось чого боїться нова влада\nНова влада досі не бажає не те що відповідати, але навіть і чути питання щодо стратегії управління. Експертне товариство в ситуації відсутності будь-якого діалогу з владою не так давно вдалося до відчайдушного кроку — поставили десять запитань до уряду через газету. У відповідь — повне ігнорування з боку уряду.\nНаведемо тільки деякі з питань. За якими критеріями уряд оцінюватиме розвиток країни? Тобто як ми взнаємо, що Україна розвивається? Чи буде пропонувати уряд якісь новіші критерії розвитку, ніж це пропонує Світовий Банк (ВВП на душу населення, тривалість освіти, тривалість життя)? Чи може уряд вважає, що економічне зростання чи навіть ріст ВВП це і є розвиток?\nБільш складні питання. Скоріше за все Україна в ЄС вступить не скоро. В цьому сенсі, яку країну ми будуємо: самодостатню чи таку, що бере участь в європейському розподілі праці незалежно від членства в ЄС? Тобто наш бізнес та державні підприємства працюють винятково на внутрішній та російський ринок чи на європейський ринок також? Якщо так, то за які ніші на європейському ринку воюватиме уряд уже сьогодні?\nЩе складніші запитання. Розвитком чого уряд збирається управляти на центральному рівні через держбюджет, а розвиток чого буде віднесено на міський рівень через місцеві бюджети? Чи може уряд вважає, що тільки він управляє розвитком в цій країні, а самоврядні територіальні громади в особі місцевих влад ніякому розвитку не сприяють?\nА якщо розвиток відбувається якимось чином на місцевому рівні, то як уряд збирається співвідносити досі нестратегічний розвиток з центрального рівня з досі нестратегічним розвитком місцевого рівня? Адже в такому разі країну чекає справжня катастрофа — економічний бум. Саме так — економічний бум як катастрофа для країни.\nАбо от найскладніші запитання. А що уряд хоче від вітчизняного бізнесу? За що на зовнішніх ринках має воювати бізнес? Яку світову місію українському бізнесу пропонує уряд? Як ми взнаємо про розвиток вітчизняного бізнесу, які критерії для цього в уряду: повні цикли, експортні ніші на зовнішніх ринках?\nСкільки повних циклів виробництв (як от літакобудування, суднобудування) Україна має сьогодні, і скільки вона матиме до 2010 року? Скільки експортних сфер буде в Україні до 2010 року? Чи буде їх більше, ніж сьогодні?\nЯка інфраструктурна криза буде наступною? Чи готовий уряд до неї? Чи знає уряд в принципі, що таке інфраструктурне управління? Чи знає уряд, що таке багатофокусне управління? Чи розуміє уряд, що діє в ситуації зовнішнього управління, де він фактично нічим не управляє?\nЧи знає уряд, як потрібно діяти в ситуації зовнішнього управління, щоб хоч чим-небудь управляти? Чи знає уряд, що таке робота з територією країни з різних фокусів управління — адміністративного, корпоративного, інфраструктурного?\nЧи розуміє уряд, що так звана "адміністративно-територіальна реформа" — це територіальний поділ країни всього на одній карті з лише одним-єдиним способом управління — адмініструванням з центру? Де ще дві карти територіального поділу країни і ще два інші способи управління? Чи відомі уряду взагалі нові підходи до управління, які існують в світі і навіть у нашій країні?\nРозмову за великим рахунком ні влада, ні еліта в цілому почати не наважуються\nПеревагу в світі та в історії отримують культури, які створюють водночас унікальні для їх часу і універсальні для майбутнього часу цивілізаційні смисли. Перевагу і історичну пам'ять здобуває така влада, яка ставить якомога сильніші, більш довгострокові та глобальніші цілі.\nУкраїна спромоглася почати відмову від приватного дерибану державної власності та корупції. Але який сенс прийшов на зміну? Про це мало хто думає, бо світоглядні речі існують вимушено і часто непомітно для аналізу без рефлексії.\nУкраїна будує країну як великий супермаркет сучасного європейського типу. Це дуже спокусливо — все більше і більше часу говорити про ціни на м'ясо, бензин, транспорт, тарифи, акцизи і т.д.\nМи не помічаємо, як країна перетворюється на великий супермаркет, а влада — на директора супермаркету. Ми не бачимо проблеми в цьому, і не шукаємо інший смисл. Кому ми потрібні в Європі як ще одна "країна-супермаркет"? Там їх вже купа...\n"Іти в Європу", вести торгівельні війни з Росією, знищувати вітчизняний крупний бізнес за незаконність приватизації — це слабкі цілі. Вочевидь, що все це потрібно, але варто думати і говорити про інше.\nЯка стратегічна гра України щодо Росії, Європи та решти світу — в інфраструктурі, в культурі, в структурі макроекономіки, в політичній системі? Ми жодного разу не спромоглися ставити сильні цілі щодо системних перетворень. Ми жодного разу не наважувалися брати не один цільовий вимір, а хоча б два чи три, наприклад, до тієї ж політичної реформи.\nПолітика, як і раніше в цій країні, іде самоплином. І жодна влада не хоче докласти інтелектуальних зусиль, щоб здобути нові уявлення про світ, про управління, про майбутнє. Всі захоплені інтригами всередині нової влади та протистоянням між новою владою та старою владою і створеним нею бізнесом. Між тим стратегічна неадекватність наростає...


НАКРИЛИ ГУРАЛЬНЮ. . Кам'янецький часопис "Ключ"\nПрацівники департаменту продовжують заходи з протидії незаконного ввезення та розповсюдження спирту, а також фальшованого алкоголю. Оперативникам вдалося встановити канал постачання етилового спирту, який невеликими партіями незаконно завозився до Чернівецької області з сусідньої країни. І у м.Сокиряни на відстані кількох сотень метрів від українсько-молдовського кордону знаходилася так звана «перевалочна» база.\nУ подальшому сировина для виготовлення фальсифікованого алкоголю постачалась до підпільних цехів Хмельницької області.\nУся фальшована продукція розфасовувалася у тару типу «bag-in-box». Під час проведення слідчо-оперативних заходів правоохоронці встановили і підпільний цех з виробництва паперової тари, а також канали його збуту.\nЛінію з виготовлення паперової тари для фальсифікату налагодив кам’янчанин. Горілка у «bag-in-box» без будь-яких позначок реалізовувалась через торгівельні точки на ринках області та за її межами, а також у невеликих закладах громадського харчування. За попередніми підрахунками, щомісячний прибуток організатора від незаконної діяльності сягав 36 млн грн.\nЗагалом правоохоронці вилучили 10 тонн спирту. Крім того, 4300 літрів горілки та коньяку, лінію для виробництва паперової тари. Вилучена алкогольна продукція у місцях їх продажу була розфасована у паперову тару «bag-in-box» та пластикову тару по 0,5, 1,5 та 5 літрів. Заходи з протидії незаконного ввезення та розповсюдження спирту, а також фальсифікованої алкогольної продукції тривають.\nСлід наголосити, що офіційні виробники алкогольної продукції не використовують для фасування тару «bag-in-box».\nТеги: затримано фальсифікаторів


На Тернопільщині урочисто відкрили футбольне поле - Лента новостей Тернополя\nНа Тернопільщині урочисто відкрили футбольне поле\n28 серпня в селі Прошова Тернопільського району відбулося урочисте відкриття футбольного поля. Урочистість події була підкреслена не тільки важливістю довгоочікуваного свята, а й чудовою погодою.\nОдним лише відкриттям футбольного поля дійство не обійшлось: на новій ігровій території відбувся футбольний матч між місцевою футбольною командою “Сокіл”, яка представляє село в другій лізі чемпіонату Тернопільського району, і футболістами-ветеранами Прошови. Цей поєдинок видався напрочуд цікавий і видовищний. Спортивна напруга на полі зберігалася до останньої хвилини основного часу, в який так і не вдалося визначити переможця. Перший володар кубка Прошови з футболу визначився в серії після матчевих пенальті – ним заслужено стала команда ветеранів!\nСвятковий настрій всім присутнім дарували вихованці місцевого будинку культури. Порадували яскравими виступами і діти Прошівської школи. Розігрувалася на дійстві і лотерея, а на стадіоні проходили спортивні змагання.\nА продовжувала свято дискотека. Під веселі мелодії молодь до півночі розважалася і радісно проводила час. Настрій у всіх був чудовий. Це свято стало спільним, об’єднуючим дійством.\nГостем на святі відкриття футбольного поля в Прошові був запрошений заступник голови Тернопільської районної ради, голова Тернопільської районної організації ВО “Свобода” Наконечний Роман Іванович, який не словом а ділом вже допоміг сільській команді Сокіл, придбавши ще на початку футбольного сезону новий комплект форми для гравців. Він щиро привітав усіх із цим святом, побажав команді спортивних здобутків, значних перемог та успіхів у футбольних баталіях. А ще він наголосив, що юним футболістам необхідно досягати усе нових висот у спорті і неодмінно примножувати кращі традиції свого села.\n– Робота проведена значна, сільська молодь матиме тепер де провести своє дозвілля, позмагатися у спритності та майстерності. Залишається лише шанувати та берегти те, що маємо – наголосив капітан команди Іван Чорній.\n– Багато зусиль було докладено, аби футбольне поле в Прошові було. Дуже добре, що є в селі молодь, яка хоче щось робити, яка хоче розвивати спорт, яка підтримує культуру і наші традиції, яка хоче для нашого села щось робити. Вітаю нашу футбольну команду “Сокіл” із домашнім футбольним полем, на якому тепер ми будемо проводити свої домашні матчі, – підсумував Володимир Петрик, депутат місцевої Скоморохівської сільської ради від ВО “Свобода”, який разом із капітаном команди виступили головними ініціаторами і реалізували мрію про футбольний клуб і поле в Прошові.