Пишем работы на 5+ :: Реферат : Формування теоретичних джерел сучасного соціал-реформізму в 20-30-х pp XX ст скачать бесплатно\nФормування теоретичних джерел сучасного соціал-реформізму в 20—30-х pp. XX ст.\nНамагання теоретично обгрунтувати шлях до соціалізму через реформування економічних відносин у суспільстві об'єднує програми соціал-демократичних партій після Жовтневої революції в Росії. Західноєвропейським країнам пропонувався інший шлях — демократичний: через завоювання більшості в парламенті на загальних парламентських виборах. Ця більшість мала була забезпечувати прогресивні реформи, які б гарантували здійснення соціалістичних перетворень: становлення суспільної власності на засоби виробництва, державний плановий характер управління економікою та соціальною сферою, справедливий розподіл, забезпечення прав і свобод трудящих.\nПерехід до соціалізму зв'язувався з посиленням ролі держави і послабленням дії ринкових механізмів під впливом монополізації. Ключовими термінами соціал-реформізму стають: соціалізм, державне регулювання, участь трудящих в управлінні, соціальна справедливість.\nАнглійський лейборизм. Соціалістичний напрям робітничого руху в Великобританії базувався не стільки на марксистській теоретичній платформі, скільки на ідеях Фабіанського товариства, видатним ідеологом якого був Сідней Вебб (1859-1947). Основна ідея полягала в націоналізації власності й державному регулюванні виробництва. Доходи і їхня динаміка розглядались як результат діяльності всього суспільства, а тому пропонувалось розподіл доходів здійснювати під суспільним контролем. Умовою становлення суспільної форми розподілу вважалась соціалізована власність, яка поступово в конкурентній боротьбі переможе приватну. Її формування пов'язувалось із викупом державою, кооперуванням та створенням муніципальних підприємств.\nЛейбористська партія Великобританії, що виросла із фабіанських товариств, сформувалась на початку XX ст. на базі профспілкового руху. У 20-ті роки лейбористи, основні суперники консерваторів, двічі формували англійський уряд. Їхня популярність в 20—30-ті pp. була зумовлена складним економічним станом країни та новизною помірковано-реформаторських ідей. Концепції лейбористів задовольняли робітничий клас (ліве крило), профспілки і буржуазію (праве крило), оскільки вони пропонували «поліпшити капіталізм», а не знищити його шляхом революційних перетворень.\nІдеологами лейборизму 20—30-х pp. були Дж. Коул, X. Дальтон, X. Ласкі, Д. Джей, Г. Моррісон, Е. Дурбін. Основою їхніх концепцій є визнання необхідності втручання держави в економічні процеси з метою поступової трансформації капіталістичної економіки в соціалістичну. Ці ідеї були запозичені лейбористами в ідеологів Фабіанського товариства, які ще наприкінці XVIII ст. пропагували втручання держави як засіб переходу до соціалізму — закономірно вищої стадії розвитку суспільства.\nЛейбористи розуміли суть державно-монополістичного капіталізму, наслідки його панування, але вважали, що він готує грунт для соціально-економічних трансформацій.\nСоціалізм вони розуміли як лад, що базується на суспільній власності на визначальні (основні) засоби виробництва, й на суспільному контролюванні розподілу. Суспільна власність, на їхню думку, утворюється акціонуванням підприємств і лише згодом набирає форми державної, колективної. Державний сектор економіки треба побудувати як народну корпорацію, котра діятиме на засадах ефективності, самоокупності і самофінансування, але за необхідності може одержати державні субсидії та дотації. Загальне управління корпорацією здійснюється державою, в особі парламенту.\nІншим способом формування суспільної форми власності лейбористи вважали націоналізацію. Ця концепція також не дуже лякала власників капіталів, оскільки передбачала повну компенсацію націоналізованої власності. Річ у тім, що в час створення програми лейбористської партії (1918) країна переживала структурну кризу, віддача функціонуючих капіталів значно спала, подолання кризи потребувало значних обсягів інвестицій для створення нових виробництв і галузей. Націоналізація у запропонованій лейбористами формі, по-перше, давала змогу власникам позбутись неефективного виробництва, отримавши компенсацію, по-друге, одержані кошти знову вкласти у перспективні галузі, тобто реструктуризацію промисловості (особливо неприбуткових галузей) фактично передбачалося провести за державний рахунок.\nВажливою складовою лейбористської економічної концепції поступового переходу до соціалізму була вимога націоналізації англійських банків і створення єдиного Державного банку, а також контролю за фінансовою системою з боку держави. На думку лейбористів, це мало створити умови для ефективного управління суспільством. Коли фінансовий капітал справляє негативний вплив на економічні процеси, починає спотворювати дію об'єктивних економічних законів, нівелювати важелі макроекономічного регулювання, контроль держави над ним стає нагальною необхідністю.\nНаціоналізація і формування суспільної власності, суспільний контроль створюють передумови для можливого планування розвитку національної економіки. Лейбористи опрацьовують теоретичну модель планування суспільного виробництва, в якій поєднуються ринкові методи саморегулювання з плановим управлінням: зберігаються вільне ринкове ціноутворення, ринки праці, матеріальних ресурсів і предметів споживання; плануються обсяги виробництва, визначаються пріоритетні галузі, розміри державних витрат, розміри інвестицій і об'єкти інвестування, діяльність державних підприємств.\nПерешкодою на шляху мирної трансформації капіталізму в соціалізм лейбористи вважали й нерівномірний розподіл багатства та доходів у суспільстві. Тому вони пропонували державне втручання в економіку зосередити на цьому напрямку, забезпечити вирівнювання доходів у суспільстві реформуванням податкової системи.\nНаприкінці 30-х р. англійська соціал-демократія ставить перед собою завдання створення могутньої держави з розвиненою соціальною сферою, конкретизує свою економічну програму, навіть включає до неї деякі кейнсіанські ідеї.\nГоловною метою втручання держави в економіку на цьому етапі лейбористи вважають стимулювання ефективного попиту, від якого залежить інтенсивність інвестування, а отже, динаміка розвитку. Для цього державі треба проводити політику регулювання, використовуючи методи: додаткових державних витрат, дефіциту державного бюджету, грошової емісії для його покриття. Грошова політика за цією схемою передбачала нарощування інфляційних процесів, що створювало в інвесторів ілюзію зростання норми прибутку, стимулювало інвестування.\nПомірне нарощування інфляції методом грошових шоків, також сприяло плановому зниженню (знеціненню) норми процента, тобто його регулюванню, що забезпечувало вилучення грошей із запасів та їх інвестування (ставало невигідним зберігати гроші і вигідним — отримувати кредити). Такій самій меті мало служити штучне зниження і фіксація процентної ставки на державні кредитні засоби, запровадження стимулюючої щодо інвесторів системи оподаткування.\nВодночас пропонувалося збільшити державні витрати для інвестицій у пріоритетні галузі, провести державне субсидування корпорацій з метою стимулювання зростання обсягів інвестицій, удосконалити систему державної позики, створити системи держзамовлень і держзакупок з метою стимулювання виробництва.\nЛейбористи висловлювалися також за підтримування системи громадських робіт (навіть щодо паразитуючих виробництв, зокрема мілітарного).\nПрямим завданням держави було стимулювання споживацького попиту методом планового регулювання доходів за умов помірної інфляції, виховання нових потреб, особливо в заможних верств населення.\nЦю програму було схвалено урядом, але в ній мало що залишилося від ідеї поступового переходу до соціалізму. Державне регулювання економіки поступалося вільному функціонуванню ринкового механізму, що забезпечувало прогрес капіталізму, зміцнення його економічних підвалин.\nАвстро-марксизм. Видатними теоретиками австро-марксизму міжвоєнного періоду були Отто Бауер (1881—1938) та Карл Рен-нер (1870—1950). Лідерами й теоретиками соціал-демократичної партії Австрії (СДПА) були О. Поллак, Б. Каутський, Ф. Адлер і М. Адлер, О. Лейхтер і К. Лейхтер.\nБільшість ідеологів партії позитивно оцінювали соціалістичну революцію в Росії, але всі вони наголошували на суто російському її значенні, на особливих обставинах, що її зумовили. Теоретики австрійської соціал-демократії застерігали від наслідування методів і практики більшовизму, особливо політики диктатури, яка суперечить процесу демократизації.\nСоціальну революцію вони вважали за необхідну, але шлях її здійснення мав би бути тільки еволюційним: соціалізація виробництва відбувається в надрах капіталізму, формами його прояву є розвиток місцевого самоврядування, створення кооперативних господарств, робітничих комітетів у виробництві. Відтак немає необхідності в революційних переворотах.\nОсобливо не погоджувалися австрійські соціал-демократи з експропріацією, яка, за марксистською теорією, мала забезпечити соціальну справедливість розподілу і знищити експлуатацію. Вони вказували, що виробництво розвивається за власними законами і недотримання цих законів призведе до хаосу, руйнування продуктивних сил, безмежного волюнтаризму. Становлення соціальної справедливості реформісти зв'язували з перерозподілом створених багатств (зокрема через систему оподаткування) державою.\nНа думку О. Бауера і К. Реннера, капіталізм сам створює умови, за яких держава отримує можливість контролювати рух капіталів, спрямовувати його в потрібному напрямку. Це відбувається, оскільки в економіці суспільства через монополізацію, формування акціонерних товариств, посилення кредитної діяльності банків виникає нова, визначальна щодо макроекономічних процесів, сфера — фінансова. Рух фінансових засобів легко поставити під суспільний контроль і регулювання, а отже, немає потреби руйнувати економічні взаємозв'язки, підривати ефективну економіку заради того ж таки перерозподілу багатств. Варто лише взяти під контроль банківську сферу і проблему соціалізації процесу перерозподілу доходів буде вирішено еволюційним шляхом. Щоправда, реформісти визнають можливість виникнення революційної ситуації, спричиненої зміною структури суспільного виробництва, але вважають це проблемою більше економічного, ніж соціального порядку.\nСоціал-демократична партія Австрії, спираючись на теоретичні розробки своїх ідеологів, наполягала на необхідності контролю держави за виробничою сферою у межах, що не заважатимуть вільному функціонуванню ринкових механізмів, але спрямовуватимуть розвиток у бажаному напрямку:\n— планування (на базі наукових даних, отриманих в результаті кон'юнктурних досліджень) основних показників виробництва (у тім числі оновлення основних виробничих фондів) та підтримки національно-пріоритетних галузей, інноваційної та інвестиційної діяльності з метою запобігти циклічному характеру відтворення, забезпечити рівномірність розвитку;\n— втручання у відносини між капіталістами та найманими працівниками: контроль за збереженням належного рівня заробітної плати в періоди спадів виробництва, соціальні виплати з державного бюджету з метою утримування платоспроможного попиту — основи розвитку виробництва;\n— контроль за рівнем зайнятості, формування з цією метою державної програми і створення державного фонду зайнятості;\n— контроль за тривалістю робочого часу;\n— надання соціальних гарантій усім верствам населення;\n— регулювання потоків капіталів та інвестиційної діяльності через організацію державних внутрішніх та зовнішніх позик.\nОсновні положення соціал-реформістської теорії були схвалені урядом та виконувалися аж до захоплення Австрії Німеччиною (1938). Австрійських соціал-демократів фашистська диктатура негайно усунула від влади. Багато хто з них закінчив життя у концтаборах.\nНімецька соціал-демократія та націонал-соціалізм. Особливості історичного розвитку Німеччини, її поразка в першій світовій війні, зародження фашизму зумовили своєрідність економічної ідеології німецької соціал-демократії міжвоєнного періоду.\nТеоретиками німецької соціал-демократії у цей період були Карл Каутський та Рудольф Гільфердінг, які заперечували революційне насильство, протиставляючи диктатуру пролетаріату демократії (парламентаризм, багатопартійність та ін.). Оцінюючи жовтневий переворот в Росії, вони вказували на ту шкоду, якої завдав світовому соціал-демократичному рухові російський більшовизм.\nНаслідуючи Каутського та Гільфердінга, німецькі соціал-демократи вважали, що перехід до соціалізму має бути поступовим, ненасильницьким, оскільки передумови переростання капіталізму в соціалізм створюються в ході концентрації та централізації капіталів:\nсаме тоді, завдяки виникненню різноманітних форм участі робітників в управлінні виробництвом, формуються засади демократизації виробництва.\nЦе положення було обгрунтоване Каутським та Гільфердінгом раніше (напередодні першої світової війни) і відображене в концепції «господарської демократії». Уважалось, що усуспільнення виробництва, зв'язане з виникненням акціонерного капіталу, приводить до встановлення нових, партнерських відносин між робітниками та капіталістами, оскільки робить їх співвласниками. Тому природним є встановлення робітничого контролю над виробництвом, посилення організаційної діяльності фабричних комітетів, втручання профспілок у виробничу політику з метою повного встановлення «господарської демократії».\nЦі ідеї розвивали також Ф. Тарнов, Ф. Нафталі, які вважали, що монополізація капіталів, структурна перебудова виробництва та впровадження досягнень науково-технічного прогресу сприятимуть усуненню суперечностей вільного ринку й вільної конкуренції, капіталізм виступатиме в організованій і демократичній формі, керівництво державою стане справою самих виробників, почнеться доба державного планового регулювання виробництва. На сторожі інтересів усього суспільства і кожного його члена, зокрема, стоятиме держава.\nУ цілому теоретико-економічне обгрунтування шляхів переходу до соціалізму, запропоноване німецькими соціал-демократами, мало чим відрізнялось від ідей австро-марксистів.\nОднак на відміну від інших течій соціал-демократії, в ідеології німецьких її представників на початку 30-х pp. сталися радикальні зміни, зумовлені тривалою економічною кризою (Німеччина вийшла з першої світової війни надто ослабленою, щоб швидко подолати розруху, відновити свій економічний потенціал).\n1931 p. на Лейпцизькому з'їзді СДПН Фріцом Тарновим (1880— 1951), лідером німецьких профспілок, було запропоновано доктрину тимчасової співпраці підприємців і найманих робітників, ідею соціальної злагоди і об'єднання зусиль нації для відбудови економіки. Уже вкотре економічна теорія в Німеччині набувала інституціо-нальних рис, спиралась на особливий менталітет німецької нації.\nНімецькі соціал-демократи підтримали профспілкових лідерів і розробили програму виходу з кризи, основними складовими якої були:\n— допомога держави збанкрутілим приватним підприємствам через придбання їхніх акцій;\n— націоналізація неперспективних підприємств і галузей;\n— залучення іноземних інвестицій під державні гарантії;\n— розвиток системи державних субсидій та замовлень;\n— організація державою системи громадських робіт;\n— скорочення тривалості робочого дня з метою підвищення рівня зайнятості;\n— значне (майже на чверть) зниження заробітної плати;\n—тимчасове призупинення профспілками контролю за дотриманням укладених раніше економічних угод між підприємцями та найманими робітниками.\nУ деяких рисах ця програма збігалася з економічною програмою Дж. М. Кейнса, яку тоді використовували уряди багатьох країн для подолання кризового стану. Однак суттєвою її відмінністю була відмова від вирішення проблеми ефективного попиту, регулювання ставки процента (оскільки позичковий капітал у Німеччині не відігравав значної ролі в економіці через існування ряду обмежень, характерних лише для цієї країни).\nНа особливу увагу заслуговує те, що все суспільство свідомо погоджувалося перейти до режиму загальної економії заради відродження виробництва і його наступної соціалізації.\nКриза 1929—1930-х pp. була в Німеччині особливо гострою через великі боргові зобов'язання країни за репараційними угодами, брак колоній та з деяких інших причин. Небезпеку становило й безмежне посилення управлінської функції держави, яка поступово, під гаслом «соціалізації суспільства» перетворилася на диктаторську. Інституціоналізм німецької соціал-демократії виродився в націонал-соціалізм, фашизм.\nТреба нагадати, що фашизм мав послідовну соціально-економічну програму, яка виходила з основних ідей соціал-демократії: регулювання і планування державою процесу відродження економіки;\nодержавлення корпорацій та участь у прибутках; визначальна роль нарощування ефективного попиту; мілітаризація економіки як основна ланка розвитку системи громадських суспільних робіт. Фашизм, як і його попередники, відкидав ідею управління суспільством з допомогою механізмів саморегуляції фінансів, ставки процента, бюджетного дефіциту тощо.\nФашистська доктрина заперечувала економічний індивідуалізм і проповідувала ідею підпорядкування одній волі, одному економічному порядку нібито з метою побудови справедливого і багатого, соціальне орієнтованого суспільства.\nЕкономічну програму націонал-соціалістів було реалізовано відразу після приходу до влади Гітлера. Відбулося примусове картелізування промисловості та сільського господарства, було скасовано свободу торгівлі та ринків, встановлено контроль над цінами й заробітною платою, централізовано розподіл матеріальних ресурсів та робочої сили, обмежено управлінські функції й управлінські свободи підприємців, запроваджено ізоляціоністську (самозабезпечувальну) та протекціоністську політику, усю владу зосереджено в рука однієї партії.\nХарактерною рисою економічної політики фашизму було те, ща програма реформування економіки значною мірою враховувала новітні досягнення сучасної економічної теорії: державне регулювання ефективного попиту, розвиток системи громадських робіт тощо. Абсолютний авторитаризм також сприяв надзвичайно швидкому й ефективному впровадженню антикризових заходів. Усе це попервах забезпечило значне зростання економічного потенціалу країни, але це піднесення за умов замкнутої тоталітарне керованої економіки не могло тривати довго. Утім фашистський уряд на це і не розраховував, оскільки основою програми націонал-соціалістів були територіальні загарбання.\nЕкономічні ідеї американських ліберал-реформаторів. Революційні події в Росії ніяк не позначилися на суспільному житті США. 20-ті роки для цієї країни були економічно сприятливими. Спостерігалось пожвавлення інвестиційної діяльності, відбувався інтенсивний процес концентрації та централізації капіталів, швидкими темпами зростало промислове виробництво, активізувалась фінансова діяльність. Тому революційна ситуація тут не виникала, пожвавлення політичного життя не спостерігалось, хоч в науковій економічній літературі вже формулювались ідеї соціалізації суспільства у зв'язку з посиленням корпоратизації економіки.\nЕкономічна політика в країні в міжвоєнний період (1920— 1930-ті pp.) будувалась на принципі невтручання держави в економіку, макроекономічного саморегулювання. Але ще 1929 p. група американських учених виступила з різкою критикою неокласичної орієнтації економічної політики, указуючи на те, що монополізація виробництва несумісна з політикою державного невтручання, вона призведе до кризи, яку неможливо пояснити з маржиналістських позицій.\nНа несумісність науково-технічних перетворень та ліберально-індивідуалістської поведінки суб'єктів господарювання вказували, зокрема, економіст Ч. Бірд і філософ Д. Дьюї. Вони вважали, що суто американський економічний індивідуалізм став гальмом на шляху розвитку і необхідна мирна «соціальна революція», в ході якої держава стане народною, а її втручання в економіку не розглядатиметься як втручання в індивідуальні свободи. Така «соціальна революція» матиме наслідком створення суспільства «третього, суто американського типу» (не соціалістичного і не фашистського).\nУряд створив спеціальний підрозділ державної адміністрації, до якого ввійшли економісти-вчені та економісти-практики. Цей підрозділ мав аналізувати економічну ситуацію і розробляти на підставі найновіших наукових досягнень економічну політику держави з реформування й регулювання суспільної економіки. Група зосередилась на дослідженні закономірностей розвитку економіки, місця та ролі корпорацій, визначенні шляхів реформування на засадах «американської демократичної традиції».\nЧлени цієї групи погодились, що основною проблемою, на котрій мала зосередити увагу держава, була проблема недостатньо розвинутого споживчого ринку, натомість зростання обсягів пропозиції забезпечувалось розвитком виробництва, його монополізацією. Ця суперечність визначала майбутню долю економіки — інвестиційний голод і фінансово-банківська криза через незбіг обсягів «паперових» (фіктивних акціонерних) і реальних капіталів.\nТак і справді сталося: зростання ролі фінансових капіталів, зокрема обсягів ринку цінних паперів і біржових операцій з ними, призвело до кризи, яка позначилась на всіх сферах суспільного життя. Природа кризи була новою, раніше не дослідженою.\nКоли 1933 р. до влади прийшла адміністрація Рузвельта, ситуація в економіці була складною: безробіття набуло небувалих масштабів, інфляція досягла пікової позначки, виробництво майже зовсім зупинилось.\nУряд розробив програму дій («Новий курс» Рузвельта), що базувалася на засаді посилення державного регулювання економічних і соціальних процесів.\nЗа основу економічної програми було взято кейнсіанську економічну доктрину, але на формування нового курсу великий вплив справили ідеї й інших американських економістів — Р. Тагвелла, А. Берлі, Г. Мінза, Р. Молі.\nР. Тагвелл був прихильником доктрини директивного планування, що, на його думку, мало визначати шляхи використання капіталів, розміри цін, прибутків і доходів населення. Він пропонував створити відповідну законодавчу базу, яка б забезпечила зміну природи власності і сприяла створенню умов для формування планової економіки. Це, власне, означало формування нової суспільно-економічної системи. Р.Молі не поділяв радикалізму економічних поглядів Р. Тагвелла, хоч також розумів, що корпоратизація виробництва потребує втручання держави в економіку у формі планування. Доктрина економічного реформування суспільної економіки Р. Молі виключала ідею трансформування власності в суспільну. Але він уважав за необхідне створити конституційну базу для примусової картелізації економіки і впорядкування конкурентної боротьби (ці ідеї підтримали й представники великих корпорацій).\nНайбільш завершеного вигляду економічна теорія трансформації суспільства набула в працях А. Берлі і Г. Мінза, які розглядали корпоратизацію як шлях до нової форми власності і вказували на те, що в суспільстві відбулось відокремлення власності від влади власника, влада перейшла до рук менеджерів, отже, створено умови для державного управління економікою.\nНа думку Р. Тагвелла й Р. Молі, А. Берлі й Г. Мінза, головним напрямом державного планування і регулювання мають стати доходи, що забезпечують платоспроможний попит. Як і всі інші американські економісти-реформатори, вони наголошували на зміні макроекономічних пріоритетів: від «економіки пропозиції» до «економіки попиту», від саморегулювання до державного управління.\n«Новий курс» Рузвельта, в основу якого було покладено ці ідеї, мав інституціональний характер: держава взяла на себе управління економічними процесами й соціальною сферою. Було прийнято ряд законів щодо відродження і регулювання промислового та сільськогосподарського виробництва, реформування банківської сфери, запроваджено правила регулювання відносин конкуренції, зайнятості та найму робочої сили, захисту інтересів споживачів. Реформувалась і ревізувалась банківська сфера (провадилась фактична централізація банків, директивно скорочувалась їхня кількість, посилювалась роль Федеральної резервної системи), податкова система переорієнтовувалась на перерозподіл корпоративних доходів на користь суспільства. Крім того, було встановлено державний контроль за цінами передовсім на продукцію сільського господарства та сільськогосподарську техніку. Упроваджувалась розвинута система дотацій, кредитування фермерських господарств. Було заборонено вивозити золото за кордон, законодавче обмежено вивезення капіталів. Уряд розробив систему громадських робіт.\n«Новий курс» дещо суперечив кейнсіанській схемі, котра орієнтувалася на використання механізмів саморегулювання, передбачала не такий високий рівень втручання держави в економіку. Але перевагою рузвельтівського «нового курсу» було те, що він від самого початку був спрямований на збалансування бюджету; дефіцитне бюджетне фінансування розглядалось тільки як тимчасовий захід, що пізніше забезпечило більшу стійкість економіки в періоди кон'юнктурних коливань.\nВисокий рівень державного управління економікою, спрямований на підвищення ефективного попиту, дав добрі наслідки, а тому вже незабаром постало питання про збалансування бюджету та скорочення обсягів фінансування громадських робіт.\nКриза 1937 p. поставила уряд перед необхідністю впровадження кейнсіанської схеми відродження суспільного виробництва, що послабило вплив держави на економіку, але уможливило активізацію ділової активності. Таким чином, спроба створення у США особливого «народного» суспільства «третього типу» практично реалізованою не була.\nФранцузькі соціалісти. На розвиток соціал-демократичних теорій у Франції великий вплив справили ідеї, які пропагувались Комуністичним Інтернаціоналом. Тому особливістю економічних теорій французької соціал-демократії була їхня прокомуністична спрямованість.\nСоціалістична партія Франції, що виникла на початку XX ст., після першої світової війни приєдналась до комуністичного руху, але частина її членів відродила соціал-демократичне крило, при цьому відбувся його розкол на кілька напрямів: лівий, правий і центристський.\nПереважна більшість соціал-демократів (праве крило — П. Ренодель, М. Деа, Ж. Мок) виступила проти екстремістських ідей російської революції, хоча і вважала за необхідне соціальне реформування суспільства. Ліве крило (Ж. Жиромський) визнавало необхідність революційних перетворень, формування суспільної власності на засоби виробництва, встановлення тимчасової диктатури пролетаріату, поступовий перехід до державного управління. Центристи (Л. Блюм, Л. Лора, А. Філіпп) обстоювали необхідність революційних перетворень, поступове реформування власності, створення державного сектора в економіці, перехід до державного регулювання суспільно-економічних процесів, але вважали, що вирішення цих проблем не може здійснюватися через диктатуру пролетаріату, оскільки будь-яка диктатура — це завжди беззаконня, насильство і хаос.\nЗгідно з такими підходами формувались і моделі реформування суспільства. Модель лівої соціал-демократії, мало чим відрізняючись від комінтернівської, передбачала встановлення суспільної власності на засоби виробництва шляхом націоналізації, державне регулювання економіки — через запровадження системи директивного планування. Поряд із радикальними рецептами лікування суперечностей капіталістичної економіки пропонувалось, однак, зберегти товарно-грошові відносини, які б забезпечували внутрішню саморегуляцію економіки. Диктатура пролетаріату проголошувалась лише тимчасовим засобом наведення порядку.\nЖ. Мок, ще напередодні «Великої депресії», розробив соціал-демократичну стратегію поступового переходу до соціалізму, яка грунтувалась на продуманій теоретико-економічній концепції. Суть її полягала в тім, що з розвитком капіталізму, його вступом у монополістичну стадію відкриваються безмежні можливості впровадження досягнень науково-технічної революції, зростання продуктивності праці, насичення ринку товарами. Тому в центрі уваги суспільства з часом має опинитися не пропозиція товарів, а попит на них, що уможливить збалансування суспільного відтворення, запобігання кризам. Оскільки капіталісти завжди мають на меті отримання більшої маси прибутку, вони не здатні консолідуватись (зокрема і через посилення конкурентної боротьби) для розширення ринків збуту, формування ефективного ринку попиту (забезпечення зростання доходів, у тім числі і заробітної плати, що означає збільшення платоспроможного попиту), то ці функції має взяти на себе держава. Державне регулювання суспільно-економічної сфери торує шлях її соціалізації. Основними напрямами втручання держави у процеси економічних перетворень Ж. Мок уважав створення міцного державного сектора в економіці; стимулювання раціоналізації виробництва, що прискорить процеси усуспільнення; регулювання грошово-фінансової сфери; протекціонізм і захоплення зовнішніх ринків збуту для національних виробників.\nМ. Деа вважав, що основи соціалізації капіталістичного суспільства закладаються з виникненням акціонерного капіталу, коли починається кількісне збільшення класу власників, заінтересованих у розвитку виробництва. За цих умов приватні інтереси поєднуються в один суспільний інтерес, виразником якого має бути держава. Монополізація виробництва приводить до затухання конкурентної боротьби, усуспільнення виробництва і закладає основи державного регулювання.\nНа думку представників правого крила соціал-демократії, втручання держави в економіку має відбуватись з допомогою використання глобальних механізмів, передовсім грошової сфери і прогресивної податкової політики.\n«Велика депресія» внесла певні корективи в економічну програму правої соціал-демократії, її погляди на шляхи реформування економіки було конкретизовано під впливом кейнсіанської теорії регулювання державою економічних процесів, яка на той час набула всесвітнього визнання. Щоправда, наголошуючи на особливостях розвитку капіталістичної економіки Франції, праві соціал-демократи внесли свої доповнення в цю теорію: вони вважали за необхідне запровадження індикативного планування і субсидування (державного інвестування) розвитку галузей національного виробництва, які забезпечують структурну перебудову економіки, впливають на зростання економічного потенціалу суспільства. У свою чергу, індикативне планування можливе лише за умови протекціонізму, коли держава контролює зовнішні фактори впливу на економіку.\nІдею державного індикативного планування, що будується на координації планів приватних підприємств (за винятком державного сектора економіки, де планування, зрозуміло, має бути директивним), праві запозичили в центристів.\nЕкономісти центристської орієнтації створили власну концепцію поступового переходу до соціалізму, яка частково синтезувала програми лівих та правих соціал-демократів у тій частині, що стосувалась методів регулювання економіки. Автори концепції (Л. Блюм, Л. Лора) виходили з відомої тези, що монополізація виробництва створює необхідні передумови для суспільного управління виробництвом. Приклади глобалізації управлінських процесів можна бачити, досліджуючи діяльність акціонерних товариств, де диверсифікація виробництва потребує злагодженого контролю й високого рівня планування в межах монополістичного об'єднання. Втручання держави в економіку, на їхню думку, має здійснюватись у формі планування, яке б забезпечувало координацію дій усіх монополістичних об'єднань, це є об'єктивною необхідністю, зумовленою потребами виробництва. Планування попервах має бути індикативним, а згодом — директивним. Для переходу до планової економіки необхідні певні умови, зокрема створення державного сектора в економіці, який поступово пошириться на всю економіку і набере усуспільненої форми.\nПланування суспільного виробництва, на думку представників центризму, забезпечує перехід до соціалізму, оскільки контроль за виробництвом створює передумови для справедливого соціалістичного розподілу.\nКриза 1929—1930 pp. сприяла радикалізації поглядів центристів, які почали вимагати негайної націоналізації провідних галузей виробництва за часткову компенсацію, планування розвитку економіки, контролю за розподілом і перерозподілом національного доходу, запровадження державної політики реструктуризації та протекціонізму, створення антимонопольних комітетів. А. Філіпп та Л. Лора навіть вимагали виключення з партії правих соціал-демократів, які виступали з програмою поміркованого реформування економіки методом непрямого державного втручання.\nДискусія щодо соціал-демократичного реформування економіки Франції в міжвоєнні роки набула особливої гостроти через розкол соціал-демократів, брак єдиної програми, розбіжність поглядів на суть соціально-економічних перетворень. Створення єдиного народного фронту внаслідок загрози фашизму консолідувало всі політичні сили в країні, але призвело до значного послаблення соціал-демократії. Уряд соціалістів, очолюваний Л. Блюмом, замість радикальних економічних реформ змушений був обмежитися проведенням девальвації, субсидуванням підприємницької діяльності в нових та неперспективних галузях, наданням підприємцям пільгової позички, скороченням витрат на соціальну сферу з одночасними поступками профспілкам (скорочення тривалості робочого тижня, підвищення заробітної плати), що не сприяло радикальному поліпшенню економічної ситуації і призвело до відставки уряду.\nПрограма шведської соціал-демократії. Швеція не брала участі в першій світовій війні, але експортувала військову продукцію, в результаті чого був заблокований її флот і в країні виникла продовольча криза. Після війни спостерігалось тимчасове пожвавлення економічного розвитку, яке базувалося на спекулятивній торгівлі. У 20-х pp. почалася промислова криза, яка мала тяжкі соціальні наслідки. Уряд розробив програму відродження промисловості з допомогою короткотермінових локальних заходів, зокрема державного інвестування промислового виробництва (надходження в бюджет забезпечувались за рахунок сільського господарства та торгівлі). Соціальна сфера не розвивалась, хоча діяли окремі програми допомоги населенню. Активна макроекономічна політика не проводилась.\nПід час «Великої депресії» Швеція також опинилася на межі фінансового краху. Витрати на інвестиції почали скорочуватись і згодом зовсім припинилися. Рестриктивна грошова політика (обмеження грошових емісій, скорочення кількості грошей у обігу) знизила купівельну спроможність і сприяла зростанню безробіття.\nРозроблену на підставі економічних концепцій стокгольмської школи програму шведської соціал-демократичної партії було покладено в основу формування економічної політики 30-х pp. Основні положення цієї політики базувались на таких засадних принципах:\nсильна держава регулює економічний процес, використовуючи для цього механізми саморегулювання, передовсім грошову сферу; перспективний напрям розвитку — від економіки пропозиції до економіки попиту; соціальна сфера базується на сильній і стабільній економіці, її розвиток регулюється і контролюється державою.\nТаким чином, у міжвоєнний період (20—30-ті pp.) формується (поряд з переглядом неокласичної концепції ринку) доктрина соціал-реформізму. У центрі цієї доктрини — ідея поступової побудови соціалістичного суспільства, ознаками якого є суспільна власність на засоби виробництва, державне регулювання та планування економічного розвитку, соціальна справедливість. І хоч національні моделі трансформації різнилися масштабами й формами державного втручання в економіку, їх об'єднували декларована мета та деякі основоположні складові економічної політики.\nДержавна регламентація поширюється на промислове та сільськогосподарське виробництво, фінансові ринки, трудові відносини. Уперше в мирний час стали планувати обсяги виробництва, ціни, заробітну плату, прибутки, було розгорнуто широкомасштабні суспільні роботи. Держава з метою врівноважування економіки та забезпечення її динамічного розвитку почала застосовувати як засіб коригування дефіцит державного бюджету, додаткові шокові емісії грошей, стимулюючу фіскальну політику.\nУ цілому наприкінці 30-х pp. соціально-демократичний, суспільне орієнтований реформізм з успіхом почав практичну реалізацію своєї мети — поступової трансформації капіталізму в соціалізм державно-парламентським шляхом.


ВИПРАВЛЕННЯ: IUPnPDevice::Release() функція чекає більше, ніж очікувалося, у відповідь на пристрої під керуванням Windows 7 вбудований Compact\nУ цій статті у цій статті описано проблему, коли функція IUPnPDevice::Release() довше, ніж очікувалося, у відповідь на Windows 7 вбудований Compact очікування. Доступне оновлення для вирішення цієї проблеми. Перш ніж інсталювати це оновлення, потрібно інсталювати всі попередньо випущені оновлення, для цього продукту.\nРозглянемо таку ситуацію на пристрої під керуванням Windows 7 вбудований Compact.\nВи використовуєте UPnP-сервер, в Інтернеті.\nВідключення пристрою протоколу TCP/IP.\nУ вас немає кабельне підключення локальної мережі підключено до пристрою.\nКоли функція IUPnPDevice::Release() називається, у цьому випадку, функція чекає, десятки секунд відповіді. Як правило, належним чином функції отримання відповісти з перевірки або чекати періоду очікування, що вибрано.\nЦя проблема виникає, тому що, коли переривається, TCP/IP та кабель локальної мережі, не підключений пристрій, IUPnPDevice::Release() функції потрібно чекати скасувати запит, щоб завершити.\nІдентифікатор статті: 3082663 – останній перегляд: 24 лют. 2017 р. – виправлення: 1


Відеогалерея - Part 2\nДокументальні фільми про Святого Миколая Чудотворця\n18.12.2013 voskresinnia 0\nДокументальні фільми про Святого Миколая Чудотворця Ім’я святителя Миколая Чудотворця давно стало рідним для православних усього світу. Підтримка для нужденних, утіха для скорботних, помилування засуджених […]\nСвята великомучениця Варвара Цей фільм присвячено тисячасемисотліттю мученицької кончини святої Варвари, яка попри усі заборони увірувала в істинного Бога і таємно прийняла хрещення. За любов […]\nФільм про святого апостола Андрія Первозванного.\n12.12.2013 voskresinnia 0\nТелерадіокомпанія “Глас” Цей фільм – про Апостола Андрія Первозванного, що був найближчим з дванадцяти учнів Ісуса. Три роки він слухав слово, яке людство до того […]


Україна отримає $170 млн від Світового банку до кінця року ─ Мінфін - Главком\n14 Грудня, 2020, 17:40 glavcom.ua\nГроші підуть для системи соціальної допомоги та соціальних послуг в Україні для малозабезпечених сімей\nУкраїна та МБРР підписали угоду про друге додаткове фінансування, спрямоване на подолання наслідків пандемії коронавірусу на $170 млн. У Мінфіні розраховують отримати гроші вже до завершення цього року. Про це повідомляє пресслужба Мінфіну.\n«Мінфін у співпраці з Мінсоцполітики доклали усіх зусиль для підготовки Угоди в найкоротші строки, завдяки якій Україна зможе залучити кредит в розмірі $300 млн, 170 з яких – вже до завершення поточного року», ─ йдеться у повідомленні.\n«Підписання Угоди про Друге додаткове фінансування для проекту «Модернізація системи соціальної підтримки населення України» є логічним завершенням року, в якому Світовий банк вчергове довів свою дієву підтримку, спрямовану на боротьбу з наслідками поширення Covid-19. Головна мета – це соціальна допомога і соціальні послуги для малозабезпечених сімей, а також допомога постраждалим від негативного економічного впливу пандемії Covid-19», ─ заявив міністр фінансів Сергій Марченко.\nЗазначається, що це буде друге додаткове фінансування проєкту «Модернізація системи соціальної підтримки населення України», що реалізується в Україні, загальна сума кредиту за яким складе $750 млн. Проєкт спрямований на покращення результатів діяльності системи соціальної допомоги та соціальних послуг в Україні для малозабезпечених сімей.\n«Ми підписали угоду, яка найближчими днями почне працювати для українців. Я хочу висловити готовність Світового банку і надалі підтримувати плідну співпрацю з Урядом України і стосовно вже запроваджених проектів, які є затвердженими, а також нових, над якими ми зараз спільно працюємо», ─ заявила в.о. директора представництва Світового банку у справах Білорусі, Молдови та України Клавдія Максименко.\nЯк повідомлялося 9 грудня, Євросоюз виділив Україні черговий транш на 600 млн євро.\nТеги: Мінфін кредит міністр гроші Світовий банк фінансування Україна населення\nУряд спрямував до Covid-фонду 6 млрд гривень\nЯкі продукти найбільше подорожчали за останній місяць: дані Держстату\n«Карантинні» 8 тисяч гривень: уряд визначив, хто може отримати допомогу


Пройти по канату над Ніагарським водоспадом готується акробат Валленда — 5 канал\nПройти по канату над Ніагарським водоспадом готується акробат Валленда\nПройти по канату над Ніагарським водоспадом - готується акробат Нік Валленда. Зараз тривають фінальні проби спортсмена. Карколомний трюк запланований на п’ятнадцяте червня.\nВалленда не використовуватиме жодної страхувальної мотузки. До надзвичайних ситуацій готуються лише рятувальники. Канат, завдовшки понад півкілометр, натягнуть на висоті шістдесят метрів над Ніагарою. Перехід займе десь півгодини. Під час тренувань спортсмену створюють умови, як під час виконання трюку. Це сильний вітер та бризки води. Валленда належить до сьомого покоління акробатів, які виконують небезпечні номери. Подивитися на атракціон до Ніагари уже з’їхалися сотні туристів.\nЕрендіра Валленда, акробатка, дружина Ніка Валленди: "У нас троє дітей. Не знаю, яку професію вони оберуть, але я завжди їх підтримаю. Звичайно, хотілося б для них більш нормального життя, але якщо вони стануть канатохідцями, тоді матимуть найкращого тренера, який тільки може бути - свого батька".\nМенеджер готелю: "Усі місця у нашому готелі - розпродані. Думаю, як і в будь-якому іншому готелі поблизу ніагарського водоспаду. Немає номерів ані на 15-те, ані 16-те червня".\nТрубу біля фан-зони у Києві полагодять до кінця дня


Конкурс учитель року 2021. Номінації\nНомінації на Учитель року 2021\nНовини Просмотров: 1295 Комментариев нет\nВже закінчилася реєстрація в конкурсі у номінації на Учитель року 2021. Дану інформацію було доведено завдяки прес-службі Міністерства освіти. Основною метою конкурсу є виявлення вчителів, котрі готові впливати зовсім по-новому на навчання.\nВсі, хто стане переможцями отримають спеціальні грамоти та винагороди в грошовому еквіваленті. Ті ж особи, котрі стали лауреатами – грамоти Кабміну.\nВсі бажаючі повинні були розмістити відео-резюме, тривалість якого не повинна перевищувати 5 хвилин. При бажанні можливо розмістити дидактичний матеріал, а також, різноманітні презентації.\nЯк говорить Павло Хобзей, котрий є заступником голови міністра освіти, ці змагання є досить важливими так як будуть проходити в період реформування шкіл. Це допоможе визначитися з прерогативами та обрати правильний напрямок діяльності.\n«Стає зрозуміло, що зміни почнуться в житті учнів в тому випадку, коли вчитель стане новим, не таким як раніше», – говорить заступник міністра. В поточному 2021 році змагання матиме декілька номінацій. До першої слід віднести – українську мову та літературу, до другої – фізику, до третьої – німецьку мову і остання, четверта – це фізкультура.\nРаніше такого не було, а зараз, завдячуючи платформі «Майкрософт Україна» буде проводитися реєстрація всіх бажаючих осіб. Вчителі з усіх областей нашої країни змогли вказати свої кандидатури. Положення про Учитель року 2021 описує всі важливі моменти, котрі пов’язані з проведенням конкурсної програми.\nВ фінальній частині конкурсу, приймаючі участь зобов`язані надати невелике резюме де у відео форматі розказати про те скільки вони вже працюють в школі і показати свої новели та нововведення. Крім того, конкурс під назвою «Методичний практикум» допоможе журі вирішити, хто ж є найцікавішим та найчудовішим за своїм фахом вчителем.\nІ в завершення слід сказати, що змагання будуть проходити в 4 областях, а саме: Волинській і Запорізькій, а, також, Рівненській і Івано-Франківській. Конкурс має статус всеукраїнського та затверджений Указом Президента нашої держави 29.06.1995 року. Він повністю проводиться на українській мові, але в номінації «Німецька» дозволено спілкуватися іноземною.\nВчителі приймають участь на добровільних засадах. Реєструватися мають право педагоги, стаж роботи в системі освіти яких складає порядку 5 років. Крім того, приймаються заяви також і освітян, котрі працюють в професійно-технічних навчальних закладів та університетах, акредитованих за І-ІІ рівнем.\nЩоб показати свої знання журі обирає якусь тему для потенціального конкурсанта беручи до уваги період починаючи з вересня 2017 року і до початку проведення конкурсу. Тоді всі учаснику тягнуть жереб і що їм дістанеться те вони і будуть виконувати. За цей конкурс максимально може бути зараховано 60 балів.\nПоложення про конкурс Учитель року 2021 наголошує про слідуючий етап, який включає в себе конкурс під назвою «Навчальний проект». Це також беруть в свої руки фаховики і розподіляють серед учасників. За це завдання нараховується 40 балів.\nВсі записи в відео форматі мають бути розміщені на сторінці конкурсу для того, щоб бажаючі змогли ознайомитися з результатами. Важливо щоб члени журі тримали в повному секреті всі завдання, котрі будуть роздаватися учасникам до того часу, поки вони не будуть оприлюднені.\nЯким чином здійснюється оцінювання будь-якого з конкурсів? Окремо взятий член журі ставить бали, які вважає потрібними за участь педагога, підписується і віддає секретарю для подальшого підрахунку та зберігання.\nСлід вказати, що в фінальному та відбірковому турі рішення приймається колегіально фаховим журі і в зв’язку з цим інформація не буде переглядатися. Якщо якийсь з педагогів не буде згоден з рішенням, тоді до нього звертається голова і роз’яснює яким чином відбувалося оцінювання і чому саме таке було прийнято рішення, а не інакше.\nЧитайте також: КВЕД 2022 року в Україні\nТа особа, котра стала переможцем конкурсу отримує винагороду, розмір якої складає 5 000 грн. за друге місце виплачується 2000 грн., а за третє 3000 грн. як бачимо, коштів достатньо для того, щоб поборотися за звання та приз.\nКонкурс учитель року 2021, номінації якого є різними не забороняє присутність громадськості, серед якої є засоби масової інформації для того, щоб фіксувати третій, фінальний тур. Але варто знати, що необхідна попередня реєстрація та повідомлення реєстраторів про те, що особа бажає слідкувати за перебігом подій. В доповнення, одне приміщення під час проведення конкурсу повинно вміщувати в собі два представники громадськості та таку ж кількість ЗМІ.\nЗа результатами підсумків минулорічного конкурсу встановлено, що необхідно встановить спеціальну комп’ютерну систему для того, щоб підрахунок балів учасників проводити не вручну, а набагато пришвидшити весь процес. І в завершення слід зазначити, що на конкурс повинні потрапляти вчителі лише за власним бажанням, а не за примушуванням тоді можливо буде досягти необхідного результату.\nНомінації на Учитель року 2021 обновлено: 2 марта, 2021 автором: Svetlana


Судді КСУ: біографії, статки, скандали\n2 листопада 2020, 23:11 Читать новость на русском\nСудді КСУ та скандальні факти / Колаж 24 каналу\nСайт 24 каналу розповідає все, що потрібно знати про суддів Конституційного Суду України, хто їх призначав, що вони декларують та чим володіють\nЧитайте також Угрупування Януковича: які судді готові діяти проти антикорупційних органів\nОлександр Тупицький / Фото ccu.gov.ua\nЗгідно з щорічною декларацією за 2019 рік, бачимо, що Тупицький володіє житловим будинком загальною площею 221,5 квадратних метрів, що знаходить у смт Кореїз, у складі Ялтинської міської ради Автономної Республіки Крим, прав власності суддя набув у 2012 році. У тому ж місці знаходиться і його земельна ділянка, площею 690 квадратних метрів, дата набуття права – 2005 рік.\nКвартира та житловий будинок у Києві перебувають у іншому праві користування Тупицького, та не є його власністю. А от земельна ділянка (750 квадратних метрів) у Василькові під Києвом – власність судді.\nТакож він разом з сім’єю орендує садовий (дачний) будинок у Києві площею 60,1 квадратних метрів. Власником цього будинку значиться юридична особа – Державне управління справами, а знаходиться будинок у Конча-Заспі.\nЩодо транспорту, то суддя задекларував лише один автомобіль у спільній власності з дружиною – BMW X6, 2012 року випуску.\nЧого я не вніс його в реєстр? Я до цього часу не знаю, як це зробити. Я не визнаю Крим російським. Єдина, напевно, моя провина, що я не звернувся до органів НАЗК, щоб вони мені роз’яснили, як це мені зробити, – сказав Тупицький на брифінгу.\nВіктор Городовенко / Фото ukrinform.ua\nУ КСУ за 2019 рік він заробив 4,1 мільйони гривень, а ще 213 тисяч гривень отримав як довічне утримання судді. Готівкою Городовенко має 980 тисяч гривень, 50 тисяч доларів та 40 тисяч євро. У банках він зберігає 65 тисяч гривень та 6165 доларів.\nЦікаво й те, що у 2019 році Державне бюро розслідувань за рішенням суду було зобов’язане розпочати розслідування щодо Городовенка та групи пов’язаних осіб щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 368, ст. 376 Кримінального кодексу України., адже суддя вимагав хабар у розмірі 100 тисяч доларів за призначення кандидата на посаду глави Токмацького районного суду Запорізької області.\nІрина Завгородня / Фото ccu.gov.ua\nТакож по темі Підвісити суддю за яйця: як Конституційний суд намагається знищити антикорупційну систему\nОлександр Касмінін / Фото zib.com.ua\nОлександр Касмінін народився 1966 року в селі Куми Карлівського району Полтавської області. Спочатку працював слюсарем, водієм Ланнівського цукрового комбінату, але у 1990 році закінчив Харківський юридичний інститут ім. Ф.Е. Дзержинського, після чого працював стажистом. У 1993 році став суддею Диканського районного суду, а з 1996 року – суддею апеляційного суду Полтавської області. Протягом 2006–2011 років був заступником голови цього суду. У 2011 році був призначений головою апеляційного суду Полтавської області.\nУ дружини також є земельні ділянки у Полтаві, гараж, та чотири різних нежитлових приміщення – площею від 3,3 до 119,3 квадратних метрів. Також у неї є земельна ділянка площею 1000 квадратних метрів у Полтаві, та 11 земельних ділянок, кожна з яких площею 20 тисяч квадратних метрів, у Полтавській області.\nУ самого Касмініна згідно з декларацією, автомобіля немає. У дружини є Toyota Land Cruiser Prado 2018 року випуску, а у доньки Toyota RAV4 2019 року випуску.\nОлександр Касмінін відомий тим, що приватизував службове житло. Так, у грудні 2013 року йому надали в користування службову квартиру у Києві в ЖК "Панорама на Печерську", площею у понад 150 квадратних метрів. Вже через рік він вивів цю квартиру з переліку службової нерухомості та приватизував.\nВіктор Кривенко / Фото day.kyiv.ua\nВ 2017 Кривенко виковував обов’язки голови КСУ як найстарший суддя, тоді ж він відзначив нагрудними знаками суддів, причетних до рішень КСУ, які спричинили узурпацію влади Віктором Януковичем. Йдеться про Юрія Бауліна та Сергія Вдовиченко, які були причетні до рішення КСУ, коли Конституцію України повернули до редакції 1996 року.\nУ Олександра Литвинова є земельна ділянка у Донецькій області площею 600 квадратних метрів, квартира у Києві площею 66,6 квадратних метрів та житловий будинок у Києві – 139,3 квадратних метрів, який він орендує. Також суддя володіє автомобілем MINI Cooper 2010 року випуску.\nЦікаво Багатим – квартири, бідним – черги: чому чиновники-мільйонери отримують житло від держави\nВолодимир Мойсик / Фото vru.gov.ua\nСергій Сас / Фото ccu.gov.ua\nІгор Сліденко / Фото: ukrinform.ua\nСліденко був призначений Верховною Радою за квотою партії «Свобода», тому також має тісні зв’язки з цією політсилою. Як повідмовляють у НАЗК він також двічі порушив вимоги частини 2 статті 172-6 Кодексу про адмінправопорушення – несвоєчасно повідомив про суттєві зміни в майновому стані у травні та грудні 2019 року. Відомо, що він не вказав вчасно дохід у сумі 330 тисяч гривень.\nЧитайте також Що відомо про суддів, які підтримали скандальне рішення КСУ: деталі про кожного\nПетро Філюк / Фото з відкритих джерел\nФілюк задекларував шість земельних ділянок у Волинській області, будинок, площею 252,3 квадратних метрів та квартиру у Луцьку площею 60,9 квадратних метрів. Також він має BMW X1, 2012 року випуску.\nДружина судді володіє приватним підприємством "Акрополь", але за 2019 рік вона отримала там всього 50 тисяч гривень зарплатні. Філюк у КСУ отримав 525 тисяч гривень заробітної плати, а у Волинському апеляційному суді – 2,5 мільйони гривень. На банківських рахунках у нього розміщено 53 тисячі гривень, готівкою зберігається 51 тисяча доларів та 25 тисяч гривень.\nГалина Юровська / Фото Національна школа суддів України\nЮровська задекларувала два квартири – у Києві та Хмельницькому (128 та 46,7 квадратних метрів). Також у судді є земельна ділянка у Київській області площею 1200 квадратних метрів. З транспорту у неї AUDI Q5,2011 року випуску.


Організація, методи та види бюджетного фінансування (курсова робота)\nРозділ 1. Організація бюджетного фінансування ... 5\n1.1. Бюджетна класифікація видатків ... 5\n1.2. Поняття бюджетного фінансування та його організація ... 6\n1.3. Касове виконання видаткової частини бюджету ... 9\nРозділ 2. Методи і види фінансування із Державного бюджету ... 11\nРозділ 3. Організація фінансування із місцевого бюджету ... 16\n3.1. Видатки місцевих бюджетів ... 16\n3.2. Організація фінансування із місцевого бюджету ... 24\nРозділ 4. Основні підсумки здійснення фінансування з бюджету за 2000-2002 роки ... 26\n4.1. Основні підсумки здійснення фінансування з бюджету у 2001 році ... 26\n4.2. Основні підсумки здійснення фінансування з бюджету у 2002 році ... 29\nДля придбання курсової роботи "Організація, методи та види бюджетного фінансування" тисніть на розташоване нижче посилання:\n"Організація, методи та види бюджетного фінансування"\nКурсова робота "Організація, методи та види бюджетного фінансування" виконана у відповідності до всіх загальноприйнятих вимог до оформлення: Шрифт - Times New Roman, 14 пт, міжрядковий інтервал - полуторний. Параметри сторінки: формат А4 (210 х 297 мм), поля: верхнє - 20 мм, нижнє - 20 мм, праве - 10 мм, ліве - 30 мм. Нумерація сторінок - зверху справа і т.д.\nКурсова "Організація, методи та види бюджетного фінансування", як і інші курсові роботи, представлені на цьому сайті, була зроблена на замовлення професійним автором з багаторічним досвідом виконання робіт на замовлення. Курсова робота "Організація, методи та види бюджетного фінансування" успішно здавалася в одному з ВУЗів України.\nРозміщений нижче текст не має ніякого відношення до курсової "Організація, методи та види бюджетного фінансування" і призначений виключно для пошукових систем.\nЗБОРИ ОБЩИНИ (мирські збори, мирський схід) - збори домохозяев для обговорення громадських потреб і порядків, що виносять загальні рішення - мирські вироки. У науковій і художній літературі об'єднання селян, мешкаючих в одному або декількох сусідніх селищах і вирішальних спільно багато які земельні, господарські, податкові і інші питання, називають общиною. Самі селяни називали це "миром" або "суспільством" (обчеством). Офіційно, в паперах влади і поміщиків, також писали звичайно "суспільство", а не община. Соціальний досвід селянства, що виявлявся, передусім, в житті сім'ї і общини, їх взаємодії, був так само багатий і. СТРУВЕ Глеб Петрович - (19.4.1898, Петербург - 4.6.1985, Берклі, США) - літературознавець, журналіст, перекладач, педагог. Закінчив комерційне училище в Петербурге ( 1916). Навесні 1917 відправився добровольцем на фронт, служив в гвардійській артилерії в Карпатах. У 1918 вступив в Добровольчу армію генерала Алексеєва, в грудні з фальшивим паспортом перетнув межу Фінляндії. З батьком, П. Струве, в 1919 переїхав в Англію. Вчився в Оксфордськом університеті ("ВаШоп College"), отримав диплом по новій історії. Весною 1922 покинув Англію, 10 років працював як журналіст спочатку в Берліні, де відав виданням журналу. Визвольна війна іспанських колоній в 1810-1815 рр. - Безпосереднім поштовхом до підйому визвольного руху в іспанських колоніях з'явилися події 1808 р. в метрополії: вторгнення французьких військ в Іспанію, позбавлення влади Наполеоном Фердінанда VII і проголошення королем Іспанії Жозефа Бонапарта. У зв'язку з цими подіями в колоніях створилася надто складна політична обстановка. Серед представників колоніальної адміністрації були коливання з питання про той, визнати чи владу Жозефа або зберегти вірність Фердінанду VII, якого в Іспанії представляла Центральна хунта. До середини 1809 р. влада у всій Іспанській Америці виявилася в руках. ВІКТОРІЯ - Королева Великобританії з Ганноверської династії, що правила в 1837-1901 м. г Дочку Едварда, герцога Кентського, і Вікторія Саксен-Кобургской Замужем з 1840 р. за принцом Альбертом Саксtн - Кобургським (рід. 1819 р. Померла 1861 р.). Рід. 24 травня 1819 р. Померла 22 янв. 1901 р. Батько Вікторії, герцог Кентський, що ніколи не відрізнявся зразковим образом життя, помер, коли дочці було вісім місяців. Її мати, принцеса Саксен-Кобургекая, виховувала дочку у великій суворості і не балувала її розвагами. Майбутня королева дістала дуже солідну освіту. Наставником її був лорд Мельбурн, двічі бувший.\nКожна вагома структурна частина курсової "Організація, методи та види бюджетного фінансування" (зміст, вступ, розділи, висновки, список літератури) починається з нової сторінки.\nГИППИУС - Зінаїда Миколаївна (1869, з. Білівши Тульської губ. - 1945, Париж), російська письменниця, літературний критик. Дочка юриста з німецької сім'ї (в Росії з 16 в.), що обрусіла і матері-сибірячки. Дістала безсистемну домашню освіту (лише декілька місяців проучилася в Київському жіночому ин-ті і гімназії Фішер в Москві). З дитячих років захоплювалася писанням "таємних" щоденників і віршів, музикою, танцями і живописом. З 1889 м. - дружина Д. С. Мережковського, з яким, за її словами, прожила "52 року, не розлучаючись... ні на один день", тоді ж переїхала в Санкт-Петербург. Тут швидко. Водовозів Василь Іванович - Водовозів Василь Іванович - видатний педагог (1825 - 1886). Народився в сім'ї великого петербургского комерсанта, до часу народження Василя Івановича що збіднів. Вчився в санкт-петербургском комерційному училищі і на історико-філологічному факультеті Санкт-Петербургского університету. Як вчитель варшавской гімназії і викладач в приватних будинках Водовозів виявив видатний педагогічний талант і був дуже любимий учнями. Вже тоді він знав добре 10 різних мов, древніх і нових, з яких переводив у віршах і прозі. Одночасно у нього зародилися плани робіт по російській граматиці і викладанню російської. Афанасьев Олександр Миколайович - Афанасьев, Олександр Миколайович, дослідник народної творчості. Народився 11 липня 1826 року в м. Богучаре Воронежської губернії. Ще вчачись в Московському університеті, А. вмістив в "Сучасникові" (1847, VI - VII) - "Державний пристрій при Петрові Великому" і в "Вітчизняних Записках" (1848, VI - VII) - "Про вотчину і маєтки". Пізніше, будучи правителем справ що перебуває при Головному Архіві міністерства іноземних справ комісії друкування державних грамот і договорів, А. зацікавився народною творчістю, якій і присвятив, головним чином, свої сили. У 1849 - 1854 роках А. вмістив безліч статей в.\nУ вступі курсової "Організація, методи та види бюджетного фінансування" обґрунтовується актуальність теми дослідження, дається характеристика об'єкта, предмета та метода дослідження. Арсен (Глухої або Селіжаровец) - Арсен Глухої або Селіжаровец, чернець Нілової пустелі, розташованої на березі озера Селігера, один з видних справщиков XVII віку. Під час своїх мандрівок він вивчив граматику, "священну філософію" (діалектику), латинський і грецький мови. Коли в 1615 році було зроблене перше виправлення богослужебних книг від "тьмочисленних" помилок, вкравшихся в них, внаслідок неуцтва колишніх справщиков, А., що проживав в Троицко-Сергиевой лаврі, був призначений в допомогу преподобному Діонісию і попу Івану Квочці. А. розумів, що виправлення книг, освячених вживанням декількох поколінь, "простим людям буде.\nЖИГУЛИН - Анатолій Володимирович (1930, Воронеж - 2000, Москва), російський поет. Під час навчання в Воронежськом лесотехническом ин-ті був арештований (1950) і осуджений на 10 років за участь в антисталинской таємній організації "Комуністична партія молоді". У 1956 м. реабілітований, повернувся в Воронеж, де закінчив ин-т (1960). У 1959 м. була опублікована його перша книга - "Вогні мого міста", що поклала початок літературної діяльності. Збірники 1960-х рр. забарвлені трагічними мотивами, без яких Жігулін не міг представити реальну життя ("Багаття-людина", 1961;. Тургеневи - Тургеневи - дворянські роди. Один з них відбувається від мурзи Лева Тургенева, в хрещенні Івана, що виїхав з Золотої Орди до великого князя Василю Темному (1425 - 1462). Петро Дмитрович Тургенев, козельский син боярский, був посланий в 1551 р. до ногайским мурзам умовляти їх не йти на допомогу казанскому царю і потерпів в Орді "велика наруга" від князя Юсуфа, батька казанской цариця Сююнбеки; в 1554 - 1555 р. він був, з полком, в Астрахані, при царі Дербише, а потім воєводою в Рильське (1559) і Деділове (1563). Іван Васильович Тургенев був ясельничим у Грозного (1550 - 1556); Дмитро.\nСписок літератури курсової "Організація, методи та види бюджетного фінансування" - більше 20 джерел. ПРИБУТКОВИЙ ПОДАТОК ОСОБИСТИЙ - INCOME TAXES: INDIVIDUAL Існують три типи юр. відособлених об'єктів, належних оподаткуванню федеральним прибутковим податком: приватні особи, корпорації, спадщина і трасти (довірча власність) Деякі інш. структури і категорії звільнені від оподаткування або розглядаються як об'єкти посереднього оподаткування (conduits): товариства (акціонерні товариства) і корпорації, що вибирають спеціальну процедуру оподаткування відповідно до підрозділу S Податкового кодексу, розглядаються як об'єкти посереднього оподаткування; по податковому законодавству США прибутковим податком не обкладаються органи. ДЕРЖАВНА ОБЛІГАЦІЯ - (англ. government bond) - облігація, емітентом якої є орган виконавчої влади держави, до функцій якого віднесене складання і/або виконання бюджету. Г.о. випускаються з метою фінансування дефіциту бюджету, а також разл. державних проектів. Об'єм і структура коштів, що залучаються при розміщенні Г.о., а також порядок їх витрачання встановлюються в бюджеті відповідно до бюджетного законодавства країни.Г.о. розміщуються на первинному ринку шляхом організації підписки або аукціонного продажу, а також за допомогою укладення договору купівлі-продажу без проведення аукціону і повторних.\n"Нігерійськиє листа" - Першими цей метод освоїли нигерийци, внаслідок чого цей метод має повне право носити вищепоказану назву. Вказане шахрайство має декілька модифікацій. а) У тому, що поступив на ім'я процвітаючої вітчизняної фірми листі зазначається, що відправники листа мають тісні зв'язки з урядовими колами і внаслідок цього можуть розпоряджатися великими сумами з державних рахунків, отриманими внаслідок завищення контрактних сум. Тепер ці гроші треба якимсь чином обналичить. У зв'язку з цим автори листа і звертаються з проханням допомогти, обіцяючи від 30 до 50 відсотків обналиченной суми. Ніби для.\nПосилання в тексті роботи "Організація, методи та види бюджетного фінансування" - в квадратних дужках відповідно до чинних вимог ВАК. ДОГОВІР ПРО ПАТЕНТНУ КООПЕРАЦІЮ - від 19 червня 1970 р. (Patent Cooperation Treaty, PCT (1970)). Договір відкритий для держав - учасників Паріжської конвенції, передбачає подачу "Міжнародної патентної заявки". Така заявка може бути подана громадянином договірної держави або особою, що проживає в цій державі. Заявка може бути подана в національне патентне відомство договірної держави, регіональні патентні відомства, наприклад Європейське патентне відомство, або безпосередньо у Всесвітню організацію інтелектуальної власності (ВОИС). При подачі заявки заявник вказує держави, в яких він хотів би, щоб його міжнародна заявка. ПРИРОДНИЙ СПАД - (англ. natural loss) - зменшення маси товарно-матеріальних цінностей при перевезенні, зберіганні і продажу внаслідок їх природних (фізико-хімічних) властивостей, тобто внаслідок усихання, распила, витоки, розлива і т.п. Втрати від Е.у. можуть бути по сировині, напівфабрикатам, продукції виробниче-технічного призначення і товарам народного споживання. Внаслідок об'єктивного характеру ці втрати нормуються, тобто встановлюються їх перед. розміри (норми). Норми Е.у. при перевезеннях залежать від вигляду цінностей і транспорту, відстані перевезення, часу року і інш. чинників. Суму втрат при перевезенні. АУДИТОРСЬКИЙ ВИСНОВОК - офіційний документ, призначений для користувачів фінансової (бухгалтерської) звітності аудируемих осіб, складений відповідно до федеральних правил (стандартами) аудиторської діяльності і вмісний виражену у встановленій формі думку аудиторської організації або індивідуального аудитора про достовірність фінансової (бухгалтерської) звітності аудируемого особи і відповідність порядку ведіння його бухгалтерського обліку законодавству РФ. Форма, зміст і порядок представлення аудиторського висновку визначаються федеральними правилами (стандартами) аудиторської діяльності (ст. 10 Закону про.\nМІСЬКА СОЦІОЛОГІЯ - (urban sociology) - вивчення соціальних відносин і структур в місті. Саме на цю поддисциплину вплинули дебати про отличительности її предмета, готовність вчених прийняти міждисциплінарні підходи і соціальна прикладна орієнтація, яка викликала до життя роботи поза головним напрямом інтелектуального розвитку в соціології. Ранні твори про місто вміщували міський контекст в рамки більш широких меж соціологічного теоретизування. Теніс, Зіммель і Вебер в 1890-е рр. зверталися до характерних форм асоціації і соціального життя в міському середовищі, до ролі міського розвитку в соціальній зміні. З. СОЦІАЛЬНА СТРУКТУРА - (SOCIAL STRUCTURE) Це одне з тих понять, які часто використовуються в соціології, але рідко обговорюються більш або менш докладно. Можна виділити два широких підходи до визначення соціальної структури. У рамках першого структура визначається як зразки, що спостерігаються в соціальній практиці. Прикладом такого підходу є функционализм. Другий виявляє структуру в самій основі соціального пристрою, яка не може спостерігатися безпосередньо. Прикладом в цьому випадку є реалізм. Соціальна структура часом визначалася як усього лише всякий зразок соціальної поведінки, що повторюється. Однак на думку більшості. МЕТОД ТИПОЛОГИЗАЦИИ ЛІНГВІСТИЧНИЙ - метод класифікації багатомірних об'єктів по декількох классообразующим основах (для побудови декількох істотно різних класифікацій цих об'єктів). Для цього спочатку безліч параметрів ознак, що описують об'єкти, розбивається на недо-рої число підмножин, кожне з к-рих об'єднує параметри, тісно пов'язані в те, або інакшому значенні. Потім в подпространстве параметрів кожного виділеного подмножес об'єкти розбиваються на класи одним з відомих алгоритмів автоматич. класифікації (таксономии) багатомірних об'єктів (див. Методи класифікації). Якщо число таких приватних класифікацій невелико (не більш. Діглоссия - ситуація, явище, коли одна з мов, якими володіють люди, усвідомлюється "високим", а інший - "низьким". Добре відома диглоссия російських дворян XVIII-XIX вв., які ставили франц. мова вище російського (зображення цього в творах Л. Толстого, А. Грібоєдова, А. Пушкина і інш.). Ср.:... Чи Не все, російською мовою Володіючи слабо і насилу, Його так мило спотворювали, І в їх вустах мова чужа чи Не звернулася в рідній? (А. Пушкин, Євген Онегин). Ср. також: При дворі і замках найзнатніших вельмож... вживався для розмови виключно франко-норманский мова,... французька.


Найстаріша патріотична партія України повернулася у велику політику і готова зробити міську раду Тернополя відкритою для простих людей.\nОпубліковано: Остап Кузьменко · 7 Жовтня 2020\nРеальна соціологія, а не вигадки\nПолітична партія «Республіканська платформа» набирає вже майже 6 % голосів тернополян та проходить у міську раду Тернополя. Такі дані оприлюднили партійні волонтери, які завершили перший етап агітаційної роботи. Волонтери провели зустрічі в більшості дворів міста та спілкувалися з людьми за системою «очі в очі». Це реальна соціологія, а не написані зі стелі результати соціологічних компаній-одноденок.\nОсь головні причини, чому тернополяни готові вже проголосувати за «Республіканську платформу»:\n1. Найстарша патріотична партія України з молодими обличчями.\n«Республіканська платформа» заснована ще 30 квітня 1990 року на основі Української Гельсінської спілки. І її головна вимога була проголошення повноцінної незалежності України. У цей час Народний рух України ще допомагав Горбачову творити перебудову. Лідером партії відомий на весь світ борець за незалежність України Левко Лук’яненко. Комуністичний суд засудив його до розстрілу і він 27 днів просидів у камері смертників. Тернополяни дійсно знають українських «республіканців» і віддають шану Левку Лукяяненку. Але для них важливо, що це найстарша патріотична партія йде у міську раду з молодими обличчями. Це партія тернополян.\n2. «Партія тернополян» йде захищати інтереси тернополян\nНаша партія не служить партійним босам чи олігархам. Ми служимо тернополянам.\nКандидати від «Республіканської платформи» – це медики, освітяни, підприємці, журналісти. Це тернополяни, що шанують людину і рідний Тернопіль.\nКандидати «Республіканської платформи» – це самодостатні люди, які йдуть у міську ради відстоювати інтереси громади, а не займатися самозбагаченням.\n3. «Республіканці» змінять систему роботу міської ради. Своє питання на голосування може поставити кожен тернополянин\nЗроблять міську раду Тернополя відкритою не на словах, а на ділі. Сьогодні міська рада – це акціонерне товариство закритого типу, де депутати відпрацьовують власні інтереси, або інтереси партійних босів.\nНе зупиняться. Міська рада Тернополя – стане відкритою громадської організацією. Кожен громадянин зможе прийти і поставити на голосування своє питання, а не буде шукати «виходи» на міську раду та готувати гроші на «подяки» депутатам. Це й буде реальна зміна системи.\nІ це зробить «Республіканська платформа».\nТеми: вибориопитуванняпартіяполітикареспубліканська платформа\nПонад тисячу об’єктів реалізували на Тернопіллі на умовах співфінансування\nУникаючи зіткнення водій на смерть збив велосипедиста на Теребовлянщині


28 липня, 07:26\nВірус гепатиту В - невиліковний, а против вірусу гепатиту С немає вакцини. Питання щодо розповсюдження цієї інфекції не менш важливе, аніж будь-яка інша хвороба, у тому числі і коронавірус\n28 липня - Всесвітній день боротьби з гепатитом. В цьому році цей день особливо важливий, пандемія коронавірусу зайвий раз показала, наскільки важлива тема здоров'я і турботи про себе.\nА якщо брати до уваги фразу "попереджений - значить озброєний", редакція APnews вирішила відповісти на найважливіші і популярні питання про гепатит.\nІ почнемо, мабуть, з самого поширеного - що таке гепатит. Всесвітня організація охорони здоров'я пояснює це захворювання просто - запалення печінки.\nГепатит може бути самовиліковним або призвести до розвитку фіброзу (рубцювання), цирозу або раку печінки. Найпоширенішими збудниками гепатиту в світі є віруси гепатиту. Але також причинами були і інші інфекції - токсичні речовини (наприклад, алкоголь і деякі наркотики) і аутоімунні захворювання.\nДе я можу заразитися гепатитом?\nІснує 5 основних вірусів гепатиту, званих типами A, B, C, D і E. Всі вони призводять до розвитку хвороби печінки, але між ними є істотні відмінності, в тому числі і відмінності в способі зараження. Зупинимося трохи на кожному:\nВірус гепатиту А - присутній у фекаліях інфікованих людей і найчастіше передається при вживанні забруднених харчових продуктів або води. Протікає часто в легкій формі, більшість людей повністю одужує і у них залишається імунітет до наступних інфекцій.\nВірус гепатиту B - передається при контакті з інфікованими кров'ю, спермою та іншими рідинами організму. Також може передаватися від інфікованої матері до дитини. Проти цього вірусу є вакцина.\nВірус гепатиту С - як і попередній, передається, в основному, через кров. Можливий також і сексуальний шлях передачі інфекції, але це відбувається набагато рідше. Вакцини проти нього немає.\nВірус гепатиту D - може інфікувати тільки тих людей, хто інфікований вірусом В. Але при зараженні "подвійним" вірусом, можливо більш важкий стан і найгірший результат. Відомо, що вакцина від вірусу В працює і в відношення вірусу D.\nВірус гепатиту Е - як і вірусу А, передається в більшості випадків при вживанні заражених харчових продуктів або води. Вакцини проти нього є, але відкритого доступу до них немає.\nТак, з інформації випливає, що віруси гепатиту можна підхопити, вживаючи заражені продукти або воду, через кров, статевим шляхом, від зараженої матері до дитини тощо.\nНаскільки гепатит небезпечний?\nНескладно визначити за інформацією вище, що вірусні гепатити B і C є серйозною проблемою для охорони здоров'я. Саме вони є базовою причиною раку печінки, від якого щорічно вмирає 1,34 мільйона чоловік.\nНебезпека їх полягає в тому, що це хронічні інфекції, які можуть протікати безсимптомно протягом довгого часу, іноді декількох років або навіть десятиліть. Як мінімум 60% випадків раку печінки пов'язані з пізнім діагностуванням та лікуванням вірусів гепатиту В і С.\nПри цьому уберегтися від гепатиту В можна завдяки вакцинації, а ось вакцини проти гепатиту С не існує. У той же час гепатит В на сьогоднішній день невиліковний, а ось гепатит С піддається лікуванню.\nЗа даними Всесвітньої Організації Охорони здоров'я, в світі налічується близько 2 мільярдів чоловік, інфікованих вірусним гепатитом групи В, 150 млн - на гепатит групи С і 1,4 мільйона - на гепатит групи А, а також 20 млн - на гепатит групи Е.\nВ Україні ж, за оцінками експертів, понад 1,5 млн осіб інфіковані вірусом гепатиту С і понад 600 тисяч - вірусом гепатиту в 2020 рік. При цьому в ЦГЗ відзначається, що під контролем знаходиться тільки 82 654 осіб (5,4%) з гепатитом C і 23 687 осіб (3,7%) з гепатитом B. Отже, значна кількість населення ще не знає про свій діагноз і не має доступу до лікування.\nВідзначимо, що тим же коронавірусом в Україні на сьогоднішній день захворіли трохи більше 65 тисяч чоловік.\nГостра інфекція може протікати з обмеженими симптомами або безсимптомно або може включати такі симптоми, як:\nжовтяниця (пожовтіння шкіри і очей)\nУ ВООЗ відзначають, саме через нестачу тестування і несвоєчасного лікування рівень захворюваності все ще такий високий. У Центрі громадського здоров'я МОЗ настійно радять пройти обстеження на наявність гепатиту, якщо ви:\nотримували косметологічні процедури, під час яких відбувається контакт з кров'ю, без належної стерилізації інструментів;\nробили татуювання або пірсинг;\nвживали або вживаєте наркотики ін'єкційно;\nвам робили переливання крові\nмали незахищені статеві стосунки з людиною, у якої можливий (або ви не знаєте, чи можливий) такий діагноз. При цьому уточнюють, що якщо сексуальний контакт був у чоловіка з чоловіком - це теж зона ризику.\nДе можна перевірити, чи не хворий я гепатитом?\nЯкщо ви запідозрили у себе гепатит або у вас був контакт з кров'ю або іншими біологічними рідинами іншої людини, зверніться до сімейного лікаря за місцем проживання. Сімейний лікар призначить вам необхідні обстеження і, при необхідності, направить до відповідного профільного спеціаліста (лікаря-інфекціоніста або гастроентеролога).\nЗнайти найближчий медзаклад, де тестують вірусними гепатитами, можна на мапі. Також ви можете самостійно придбати експрес-тест на гепатити в аптеці.\nА як лікують гепатит?\nВ даний час лікування вірусу гепатиту В може тривати довічно. Повне одужання відбувається рідко, але сучасні ліки дозволяють стримати розвиток ураження печінки.\nВірус С виліковний. Всі пацієнти, незалежно від стадії ураження печінки, повинні почати лікування, причому чим раніше його почати, тим вищі шанси на одужання. Для лікування ВГС використовують високоефективні ПППД, які майже не мають побічних реакцій і призводять до повного одужання більше 95% пацієнтів.\nКурс лікування від гепатиту С тривати 3-6 місяців. Лікуючий лікар призначає курс лікування, ефективність якого в Україні перевищує 90% випадків. За ліками слід звертатися тільки до медустанов.\nЯкими препаратами в Україні офіційно лікують пацієнтів з COVID-19 та чому деякі з них заборонили за кордоном\nДруга хвиля COVID-19: як це було в інших країнах і до чого готуватися українцям\nЕпідеміолог пояснила, скільки ще триватиме "масковий режим" в Україні\nПоліція відкрила справу через загибель комунальників у Харкові\nЗа час війни від рук окупантів загинули шість медиків, 16 – тяжко поранені\nЛяшко заявив, що тяжкохворих українців перевозять до західних регіонів країни\nГолова МОЗ Ляшко заявив, що російські війська обстрілюють лікарні


Укрзалізниця відклала реформування Наглядової ради до весни\nРеформування Наглядової ради Укрзалізниці має відбутись до кінця першого кварталу 2018 року.\nПро це заявив т.в.о. голови правління ПАТ Українська залізниця Євген Кравцов сьогодні під час брифінгу, повідомляє кореспондент Укрінформу.\n"В рамках реформи на мій погляд, мають будуть перерозподілені повноваження між органами управління, правлінням, Наглядовою радою й акціонерами, можливо, будуть збільшені повноваження Наглядової ради. Це буде обов'язково пов'язано з включенням до Наглядової ради незалежних членів, найкращих світових експертів. Сподіваюсь, що ми зможемо завершити ці процедури до кінця цього року- максимум до першого кварталу наступного", - сказав Кравцов.\nНагадаємо, раніше він прогнозував оновлення Наглядової ради ПАТ "Укрзалізниця" до кінця літа 2017 року.\nПеред тим прем'єр-міністр Володимир Гройсман наполягав на необхідності зміни Наглядової ради Укрзалізниці і призначенні до неї галузевих експертів.\nВідповідно до законодавства кількість незалежних членів Наглядової ради має зрости, а їх компетенція має бути розширена, за аналогом Наглядової ради, яка на сьогодні утворена в ПАТ "Нафтогаз України".\nГромадська рада Укрзалізниця Кравцов


«Да убоїться жена свого мужа», або чому жінки не повинні відмовляти чоловікам у ліжку : 16:11:2019 - te.20minut.ua\nНорма про згоду на секс викликала найбільший резонанс, соцмережі обросли масою питань, міфів та жартів на цю тему. Чи потрібно щоразу отримувати розписку для того, щоб лягти в ліжко з коханою людиною, – приблизно такі саркастичні повідомлення всипали соціальні мережі. До слова, навіть з’явилися зразки заяв, як оформлювати документ.\nЩоб остаточно розставити всі крапки над «і» та реально розібратися у нових правилах інтиму, журналісти «RIA плюс» залучили експертів з різних галузей (див. коментарі – прим. авт.).\n«Ви ж не подумаєте примусити пити чай людину, яка його не хоче?»\nУляна Супрун, в.о. міністра охорони здоров'я України:\n- Маємо відкрито говорити на тему сексу та дуже чітко розуміти одне одного, коли йдеться про будь-які дії щодо нашого тіла. Відтепер сексуальним насильством буде також вчинення будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов’язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи. Раніше ж закон визначав сексуальне насильство як примус до статевих зносин силою або шантажем, або ж, якщо особа була в безпорадному стані. Важливо, що тепер насильники будуть винні у тому, що вони не отримали не тільки однозначної конкретної згоди на секс, а й на будь-які принизливі дії стосовно жертви.\nА от щодо важливості згоди на секс — вже класичним є приклад з чаєм у відомому відео, яке переклали на українську Центр "Жіночі перспективи". Ви ж не подумаєте примусити пити чай людину, яка його не хоче?\n«Да убоїться жена свого мужа», а «Чоловік хай береже жінку свою, як кришталеву посудину»\nо. Анатолій Зінкевич, настоятель Свято-Троїцького духовного центру:\n- Є такий церковний вислів: «Да убоїться жена свого мужа» - це не значить, що має бути страх, а повага і розуміння. З іншого боку, «Чоловік хай береже жінку свою, наче кришталеву посудину». Щоб не розбилася, щоб тріщини у стосунках не було. Отак закликає церква. Гарна жінка – це милість Божа для чоловіка, погана – кара за гріхи молодості. Це потрібно пам’ятати.\nНа жаль, духовної практики у сім’ях нині нема. Тому поведінка людей базується не на моральних засадах, а на тих відхиленнях, які продукуються у світі. Якщо жінка не має стриманості у словах, то, відповідно, чоловік не поважає її та проявляє агресію. Храми відкриті, але люди перебувають поза церквою. От і домашнє насильство.\nНа жінці лежить велика відповідальність, і, згідно із церковними правилами, вона не повинна відмовляти чоловікові у виконанні подружніх обов’язків. Адже у такому випадку він починає проявляти агресію чи шукати когось на стороні. Відбувається розвал. Втім, церква не закликає нікого до проявів насильства. Чоловік не повинен примушувати жінку до якихось дій, тим паче, якщо на це є серйозні підстави.\nЗа домашнє насильство – кримінальна відповідальність. Це великий плюс!\nПрес-секретар Патрульної поліції Тернопільщини Катерина Басалига:\n- До 11 січня 2019 року за домашнє насильство була передбачена лише адміністративна відповідальність. Тепер з'являється ще одна окрема стаття у Кримінальному Кодексі (ст 126-1). Можна сказати, що якщо хтось вчиняє вперше чи вдруге акти домашнього насильства (фізично, економічно, психологічно), то кривднику може загрожувати адміністративна відповідальність, але якщо кривдник продовжує вчиняти насильство далі, або його сила зростає, то тепер йому вже може загрожувати кримінальна відповідальність, і досить суттєва.\nУ рамках боротьби з домашнім насильством набула чинності стаття 390-1 Кримінального Кодексу, яка передбачає відповідальність за порушення обмежувальних приписів або обмежувальних заходів суду, або непроходження програми для кривдника. Також будь-який злочин, вчинений при дітях, або по відношенню до близької людини, є обтяжуючими обставинами.\n10% насильників у сім’ях – це жінки\nСтарший інспектор з особливих доручень відділу дільничних офіцерів поліції управлінні превентивної діяльності ГУНП в області Василь Дідух:\n- Термінові заборонні приписи працівники поліції поки не виписують – чекаємо вказівок від Міністерства. А от обмежувальні приписи, які виносить суд, минулого року вже були – три.\nЯк це працюватиме? Наряд, який виїжджатиме на місце, оцінить ситуацію. Якщо правоохоронці побачать, що заходів недостатньо для припинення правопорушення, вони заповнюють бланк оцінки ризиків та зможуть винести терміновий заборонний припис, це може бути не лише виселення з помешкання, а й заборона на вхід у місце проживання потерпілої особи та заборона в будь-який спосіб спілкуватися з особою. Обмежувальні приписи розширені та мають більший термін дії.\nЗакон на часі, адже домашнє насильство є важливою суспільною проблемою.\nЯкщо говорити мовою цифр, то за 2018 рік склали 3 869 протоколів за домашнє насильство. 2 788 осіб поставили на облік за насильство в сім’ї, з них 248 жінок.\n«У Канаді за зваблювання вносять у спеціальний реєстр»\nПсихолог Наталія Гаєвська:\n- Насильницькі дії щодо дітей провокують розвиток серйозних проблем у вже дорослому віці. Тип виховання дає або роль жертви, або роль кривдника. Закон є надзвичайно важливим для українців. Ні я в якому разі не можна терпіти насильства, і от є всі підстави, аби відстоювати свої права. Інша справа, що через неправильне виховання люди часто не усвідомлюють, що ж таке насильство по відношенню до них.\nЗміни, які пропонують, уже давно працюють у всьому світі. Для наших громадян – це можливість подбати про власну гідність та підвищити самооцінку. Добре, аби враховували різні варіанти насильства, у тому числі і емоційне.\nЦікаво, що в Канаді навіть за зваблювання є серйозна відповідальність. Усіх, хто вдається до таких дій, вносять у спеціальний реєстр. При прийомі на роботу керівник обов’язково перевіряє, чи нема певної особи в цій базі даних. Якщо є, то посаду вона навряд отримає.\nЦитата вирвана з контексту\nВже чисто звар"ювали,всі питання повирішували,тілько єдно сє лишило.І як наші батьки і ми до нинька без того жили.зле було,жи гет важий.Зато типерка зажиєм як в гамериці.\nDavid Starr reply Цьвєк\nЧерез таку логіку і маємо 60% розлучень. Інтим - це основа здорової сім'ї, а не робота, хата, ремонт, діти чи ще купа не надто важливих речей.\nЦі слова означають,що жінка не повинна боятися свого чоловіка,а повинна боятися його втратити.Так пояснив.священник під час меси.\nІншими словами, ще один біблійний припис потуратиметься законодавчо. Йдеться не про реальне сексуальне насильство, яке, без сумніву існує, а просте небажання когось із подружжя... До чого це спричинятиметься? Звісно ж, до намагання вдовольнити інтимні потреби поза шлюбом або ж скористатись послугами осіб "певної професії". Що ж тоді? - "зелене світло" вулицям "червоних ліхтарів"? Звернімося до Божого Слова. Апостол Павло говорить: "2 щоб уникнути розпусти, нехай кожен муж має дружину свою, і кожна жінка хай має свого чоловіка. 3 Нехай віддає чоловік своїй дружині потрібну любов, так же само й чоловікові дружина. 4 Дружина НЕ ВОЛОДІЄ над тілом своїм, але чоловік; так само й чоловік НЕ ВОЛОДІЄ над тілом своїм, але дружина. 5 Не ухиляйтесь одне від одного, хібащо дочасно за згодою, щоб бути в пості та молитві, та й сходьтеся знову докупи, щоб вас сатана не спокушував вашим нестриманням" (1 Послання Павла до коринтян 7:2-5). Як відомо, щоразу, коли відкидається Слово Боже, "плоди" не забаряться... Можливо нехай також юристи розтлумачать людям, що до чого? А кожному подружжю побажаймо любові, поваги, розуміння, мудрості і віри. Хай усіх благословляє Господь цими чеснотами на довге і щасливе подружнє життя.


MedicaToCity » Різне » Інші теми » Прийоми лікувального масажу для здоров'я\nВідомо, що здоровий масаж має загальнозміцнюючу, знеболюючім і протізапальну дію, підвіщує захісні Властивості організму, усуває підвіщену напругу м'язів, покращує роботу центральної нервової системи. Розповімо вам про деякі Прийоми Самомасаж, Які допоможуть впоратіся з хворобою.\nАльо перед процедурою обов'язково проконсультуйтеся з лікарем! Поговоримо про Прийоми лікувального масажу для здоров'я.\nДля того щоб посіліті лікувальний ефект, бажано використовуват під час масажу Цілющі аромамасла: евкаліптова, соснове, грейпфрутовий, мандариновий, ялівцеві і т. Д.\n• При застуді і для здоров'я допоможе Точковой лікувальний масаж. Роблять його, натіскаючі на Біологічно активні точки (БАТ).\nСмород знаходяться на строго визначених мерідіанах (енергетичних лініях, Які проходять через всі Тіло), КОЖЕН з якіх відповідає за свій орган.\n• Точки "Фен-чи" знаходяться біля основи черепа, за вухамі, приблизно на 2 см від мочки вуха. Наступна БАТ - "Тай-ян" - У поглібленні між оком і скроневої кісткою.\nНа них потрібно натіснуті Протяг 3 хвилин, потім 3 рази злегка відтягнуті шкіру в авторитеті місці. Такі Прийоми знімуть слабкість, набряклість і біль у горлі.\n• Зменшити кашель допоможе точка "Юй-цзи", Розташована посередіні долоні приблизно на 2 см вгору від місця згину кісті руки. На неї треба не просто натіснуті, а як бі вкрутіті туди великий палець.\nПовторіть рух 3 рази.\n• Лікувальний масаж голови - відмінний засіб від головного болю, сльозоточівості. Його роблять Протяг 5-7 хвилин по ходу росту волосся, масажуючі шкіру голови пальцями так, як при мітті волосся.\n• Боротися з Закладення носа і нежіттю допоможе розтірання крапок над крилами носа Протяг 3 хвилин.\nЧи не турбо, якщо після процедур ві сильно спітнієте, - це нормальна Реакція організму. Тут вам не обійтіся без помічників.\nПочінаті масаж слід з загально прійомів.\n• віжімання (натіскаті ребром долоні на спину, Повільно рухаючісь у напрямку до голови);\n• розтірання (кінчікамі пальців, помірно натіскаючі, розтіраті спину по спіралі, рухаючісь до голови);\n• Розминка (підставою долоні, кулаком або кінчікамі розчепіреніх пальців затрімуємося на кілька секунд на одному місці і розмінаємо спину).\nПотім зробіть вібруючій рух, постукуючі по спіні ребром долоні. Між шкірно рухом проводите погладжування.\nПотім 2 великих пальців поставте уздовж хребта і безперервно ведіть від Купріков до голови. Такоже уздовж хребта поставте 2 великих пальців і "вкрутіті" їх, затрімуючісь біля шкірного хребця на 20-30 секунд.\nВстановіть вказівній і середній палець правої руки по боках від хребта і безперервнімі вібруючімі Рухами Руху від Купріков до голови. Особливе Рамус слід пріділіті шийно відділу.\nОбхопіть руками голову і Повільно Повертайся її в Різні боки. Таке вправі слід робити Протяг 10-15 хв.\nУ Загальній складності масаж позику близько 1 години. Для Отримання відчутного ЕФЕКТ вам буде й Достатньо зробити 12 сеансів.\nГоловне - перед Качаном Самомасаж Порадьте з лікарем.\nТакий масаж можна робити далеко не всім! Чи не ризико, якщо у вас тромбофлебіт, посттромбофлебітічній синдром, трофічні віразкі ніжніх кінцівок, висока температура тіла, кровотеча.\nЛяжте на спину, ноги зігніть під кутом 45 °. Почніть з погладжування (Руху пальців рук уздовж ноги від стоп до Тулуба). Далі - спиралевидное розтірання.\nДолона обидвох рук натісніть на ногу Трохи сільніше, ніж при доторканні, і розітріть її, рухаючісь по спіралі від стоп до Тулуб. Наступний прийом - віжімання обхватом.\nОбхопівші рукою ногу в "кільце" і помірно натіскаючі, безперервно без зупинок рухаємося від стоп до Тулуб. Такі Прийоми слід Виконати для кожної ноги окремо.\nПотім кінчікамі пальців виконан штріхообразніе руху (наче шліфуєте дошку) з помірнім натісканням по ходу варикозних вен. Завершіть масаж погладжують Рухами.


% Віра Брежнєва - відома співачка, ведуча і актриса - предмет захоплення чоловічого населення Росії. Її шикарне волосся, витончена фігура, стрункі ноги - мрія багатьох жінок. Ця сексуальна чарівна блондинка сама зробила себе, у неї, як у будь-якої жінки, є декілька секретів чарівності.\n% Статті по темі «Віра Брежнєва: секрети краси і чарівності» %\n% Віра Брежнєва: "Красу легко втратити, якщо не стежити за собою" %\n% Краса співачки ні в кого не викликає сумніву. Важко, а часто просто неможливо, визначити, скільки років Вірі Брежнєвій. Однак її зовнішні дані - це підсумок щоденної роботи над собою. При бажанні багато жінок можуть домогтися такого ж розкішного тіла, красивої шкіри і волосся. Головне - не лінуватися, знаходити час для догляду за собою, занять спортом, правильного харчування.%\n% Ідеальний стан шкіри для співачки - запорука молодості, квітучого здорового вигляду, чарівності. Дуже важливо щодня очищати шкіру обличчя. При використанні очищаючого кошти не варто користуватися ватним диском, так можна розтягнути шкіру або навіть травмувати її. Найкраще нанести засіб пальцями, помасажувати трохи особа і тільки потім змити за допомогою ватного диска або води\nСуха і нормальна шкіра очищаються косметичним молочком, а жирна - пінкою для вмивання.\nІ найголовніша порада Брежнєвої - це емоційний стан, слід частіше посміхатися, менше нервувати. Стрес прямо позначається на стані шкіри, вона стає опалого і тьмяною.\nПравильне харчування - це не тільки струнке тіло, але і сяюча шкіра, доглянутий вигляд. Ще на початку свого творчого шляху співачка зрозуміла, що за допомогою праці і дисципліни людина може досягти немислимих висот. Цього ж вона дотримується і в харчуванні, прибравши зі свого раціону найулюбленіші продукти: шампанське, смажену картоплю, майонез\nСекрет її стрункості цим не обмежується. Брежнєва взагалі не їсть жирну їжу, борошняну і солодке, вважаючи цю їжу шкідливою для шлунка.\nБрежнєва - затята противниця будь-яких дієт і дотримується дрібного харчування. Актриса намагається не пропускати прийоми їжі, тому наступного разу можна переїсти. Вечеряє Віра не пізніше, ніж за 4 години до сну, причому вона категорично не їсть на ніч сирі овочі і фрукти.\n% Жінка з вдалим макіяжем ніколи не залишиться без уваги чоловічої статі. Брежнєва відповідально ставиться до нанесення мейк-апу. Кілька порад від співачки: не можна наносити макіяж на неочищену шкіру, він не тільки виглядає неохайно, але і створює шкірі безліч проблем.\nІ головний секрет Віри Брежнєвої - любити в собі все, а невеликі недоліки вміло перетворювати в достоїнства.\nТеги: краса, дієта, секрет, фігура, вправа, віра, брежнєв, чарівність\n% Наприкінці XX століття мільйони російських віддали перевагу перебратися за кордон, піднявши так звану четверту хвилю еміграції. Через роки талановиті діти деяких з них стали знаменитими голлівудськими акторами.\n% Статті за темою «Голлівудські актори: талановиті діти російських емігрантів» %\n% Біографія зірки: Мадонна %\n% Одним з найкращих американських акторів нового покоління з російським корінням вважається Антон Єльчин, син відомих радянських фігуристів. Він почав кар'єру у 2000 році 11-річним хлопчиком і досить швидко досяг успіху. Першу популярність йому принесла роль сина російського дипломата на ім'я Дмитро, і вже в наступному фільмі він грав із самим Ентоні Хопкінсом. Драматичний трилер «Серця в Атлантиді», знятий за книгою Стівена Кінга, приніс юному акторові престижну нагороду Young artist awards.%\nКінокар'єра Антона Єльчина розвивалася стрімко. Хлопчик отримував безліч пропозицій, то ролі вибирав вкрай прискіпливо. Критерії були різні, але гонорар займав у їхньому списку останню сходинку. В основному, картини були незалежні, ролі - психологічно складні. Це допомогло юному акторові заслужити довіру у критиків і глядачів, і тільки тоді він дозволив собі знятися в парі блокбастерів. Фільми «Зоряний шлях» і «Термінатор: Спасіння прийде» принесли Єльчин широку популярність.\nСофія Васильєва народилася в Міннеаполісі в сім'ї вчених з Новосибірська. У три роки дівчинку віддали в студію балету, трохи пізніше - в музичну школу по класу фортепіано і вокалу. Сім'я переїжджала багато разів, тому Софія вчилася в різних штатах Америки, в тому числі в Креативної школі танцю в Тусоні. Перша її робота в кіно відбулася в 7-річному віці, а в 10 вона вже знімалася у головній ролі в комедії «Пригоди Елоїзи». Її партнеркою була знаменита актриса Джулі Ендрюс.\nНайбільшої популярності Софія Васильєва досягла участю в серіалі «Медіум», де вона пропрацювала 7 сезонів. Драматичний талант дівчинки ще більше розкрився в зворушливою драмі «Хранитель моєї сестри», де героїня Васильєвої страждає і, зрештою, вмирає від раку. Після закінчення школи Софія поступила в Колумбійський університет, продовжуючи зніматися час від часу в серіалах.\nМаргарита Левієва емігрувала в США вже в 11-річному віці. В СРСР вона навіть полягала в олімпійської збірної з художньої гімнастики. В Америці дівчина стала дипломованим економістом і лише потім виявила великий інтерес до акторства. Закінчивши школу акторської майстерності Вільяма Еспера, вона дебютувала в серіалі «Закон і порядок». Найвідоміші її ролі - Енні в «Невидимому» (2007) і Хізер в «Бабій» (2009).\nОлеся Рулін теж емігрувала в США в свідомому віці, їй було 8 років. Кар'єру в кіно дівчинка почала в 15 років і досить довго її ролі були епізодичними. Популярність прийшла, коли Олесі виповнилося двадцять. У 2006 році підлітки усього світу шикувалися в черги, щоб подивитися «Класний мюзикл». Юна актриса грала з іншими висхідними зірками Заком Ефроном, Ванессою Хадженс і Ешлі Тісдейл.\nТеги: дитина, актор, російська, походження, голливуд, російська, емігрант


Сходинки до Інформатики 3 клас Корнієнко\nАвтори: Корнієнко М.М., Крамаровська С.М., Зарецька І.Т.\nПосібник складено відповідно до чинної програми та підручника Корнієнко М.М., Крамаровська С.М., Зарецька І.Т. «Інформатика 3 клас» для загальноосвітніх навчальних закладів.\nЧитати онлайн: ГДЗ (Відповіді, решебник) Інформатика 3 клас Корнієнко\nГДЗ по Інформатиці за 3 клас є одним з основних посібників, які значною мірою підвищують ефективність і темпи освоєння школярами цього достатньо цікавого і життєво важливого в наші дні предмета. Дане видання допоможе дитині самостійно розбиратися в специфіці і алгоритмах розв’язування задач з інформатики. Незважаючи на те що на цій стадії завдання є порівняно простими і в основному мають ознайомлювальний характер з предметом, цілком імовірно, що саме решебник по Інформатиці за 2 клас стане основою глибоких знань і професійних умінь, які дитина зможе придбати в подальшому вивченні предмета.\nОкремо також необхідно підкреслити, що використання ГДЗ з інформатики зможе розвинути у другокласників такі важливі якості як посидючість і увагу. Цьому багато в чому сприяють барвисті ілюстрації та ігрова форма подачі матеріалу. Більше того, інтерес дитини до посібника посилюється підвищеним захопленням школярів комп’ютерними і цифровими технологіями.\nПредыдущая статьяГДЗ (Відповіді, решебник) Інформатика 3 клас Коршунова\nСледующая статьяВідповіді ДПА Англійська мова 9 клас Ранок, ДПА 2015


У Києві зібрався проплачений мітинг проти проплачених мітингів (ФОТО) - ІНВЕСТОР-ЮА\n18.02.2019 18.02.2019 Yuriy 0 коментарів мітинг, Пранк\n17 лютого на Контрактовій площі в Києві зібрався мітинг проти проплачених мітингів. Унікальність цієї ситуації в тому, що його організатори пообіцяли всім учасникам від 130 до 150 грн за дві години, повідомляє “Інвестор”.\nЗ початку поточного року по всій Україні прокотилася хвиля псевдо мітингів, де людей просили стояти в підтримку неіснуючих кандидатів у Президенти.\nОднак, цього разу мітингувальники протестували проти самих себе, вперто ігноруючи фінансову винагороду, яку їм пообіцяли організатори заходу. Учасники протягом двох годин скандували: “Ні проплачені мітингам”, “Мітинги — це не бізнес”, “Ганьба” і впевнено відповідали на камеру, що “стоять тільки за ідею”.\nЩоправда, отримати свої бажані 130-150 грн “активістам” так і не судилося. Бо організатори просто не прийшли на захід. Після чого засмучені “активісти” також порозходилися.\n← У Мінфіні розповіли коли економіка України досягне рівня Польщі\nДяденька, дай миллион! або ДНР знову вимагає в України грошей на пенсії →\nСтали відомі штрафи за порушення мовного закону\n25.04.2019 25.04.2019 Yuriy 0\n28.11.2018 Yuriy 0\n02.12.2020 02.12.2020 Investor-journalist


Справедливість у Дніпропетровську переможе?. Політика ДНІПРОГРАД\nГоловна / Політика / Справедливість у Дніпропетровську переможе?\nСправедливість у Дніпропетровську переможе?\nАктивісти ВО «Батьківщина» розташували намети та встановили цілодобове чергування біля центрального універмагу в Дніпропетровську з метою не допустити остаточного демонтажу брандмауера «Справедливість переможе», який минулої ночі намагалися зірвати троє невідомих.\nЯк повідомив під час сьогоднішньої прес-конференції в ІА "Время" заступник голови дніпропетровської обласної організації ВО «Батьківщина» Валерій Мурлян, усі необходні дозволи та угоди на розташування брандмауера на фасаді ЦУМу оформлені належним чином. А ось на яких підставах розпочали демонтаж - невідомо. Правоохоронці наразі намагаються з'ясувати, хто дав команду водію автовежі. Валерій Мурлян висловив сподівання, що за допомогою місцевої влади інцидент буде залагоджено.\nЗа словами народного депутата від фракції БЮТ-Батьківщина Михайла Соколова, вчорашня подія - безпрецендентна і цинічна, особиво з огляду на те, що це відбулося на малій батьківщині Юлії Тимошенко. Депутат пов'язує це з низкою інших неприємних подій, внаслідок яких ВО «Батьківщина» у Києвській та Львівській областях фактично виявилася захопленою рейдерами, а довірена особа Юлії Тимошенко у Криму опинилася у в'язниці.\nГолова міської організації ВО «Батьківщина» Максим Курячий додав, що органи юстиції у Дніпропетровську штучно та необґрунтовано затримують процес реєстрації переобраних керівників деяких районних у місті організацій ВО «Батьківщина».\nСьогодні о 17:00 активісти «Батьківщини» вийдуть на мітинг, який відбудеться біля ЦУМу, з вимогою повернути брандмауеру початковий вигляд.\nна фото: напівзірваний брандмауер; водій автовежі\nТеги: брандмауер, БЮТ, Дніпропетровськ