Liberty or Death — Вікіпедія\nLiberty or Death — тринадцятий студійний альбом німецького хеві-метал гурту Grave Digger, який вийшов 12 січня 2007 року.\nPrincipal Studios, Німеччина\nКріс Болтендаль, Манні Шмідт, Йорг Умбрейт\nХронологія Grave Digger\nУсю музику написали Болтедаль/Бекер/Шмідт/Катценбург, усі тексти - Болтендаль\nДіджіпак версія включала композицію "Ship of Hope"\nВокаліст Кріс Болтендаль написав цей альбом під впливом від книги "Свобода або Смерть" письменника з Криту Нікоса Казандзакіса. Найбільше вплив книги помітний на титульній композиції, де розповідається про грецьку революцію на Криті, і де прослідковуються ліричні посилання на національний гімн Греції.\nДві пісні розповідають про ставлення до євреїв під час другої світової війни, щеі дві про давню єврейську історію. "Ocean of Blood" розповідає про перехід Мойсея через Червоне море, "Massada" - про облогу Масади наприкінці першої іудейсько-римської війни. "March of the Innocent" - про холокост, "Ship of Hope" про "Плавання приречених" на лайнері "Сент-Луїс". Болтендаль сказав, що конкретна кількість пісень на ці теми не планувалася, і що кожна з них цікава сама по-собі.\n"Highland Tears" розповідає про свободу Шотландії. "Forecourt to Hell" - про гладіаторів в Римській Імперії. "The Terrible One" про Івана Грозного. "Until the Last King Died" про Французьку революцію. "Shadowland" - про звірства Ку Клукс Клану у США.\nКріс Болтендаль - вокал\nМанні Шмідт - гітара\nЄнс Бекер - бас-гітара\nШтефан Арнольд - ударні\nХанс HP Катценбург - клавішні\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Liberty_or_Death&oldid=24916109\nОстаннє редагування: 16 квітня 2019, 13:24


Головне - Факти - Відомі особистості - найвідоміші гей-пари\nВсе ще вважаєте, що нетрадиційна орієнтація і сімейне щастя - поняття несумісні? Однак в історії гей-відносин є досить вражаючі цифри, що розбивають примітивні уявлення обивателів про те, що всі геї - розпусники і ні про яких довгих відносинах між ними і мови бути не може... Ось лише кілька люблячих і вірних пар, чия друга половинка ... одного з ними статі.\nЗемфіра Рамазанова і Рената Литвинова. Обидві жінки перебували в центрі уваги громадськості ще до знайомства один з одним. Коханками співачки Земфіри називали то її колишнього водія Ганну Кручиніну, то продюсера Анастасію Калманович. Здавалося б, що спільного може бути у "дівчинки-скандалу" Рамазанової і богині Литвинової? Пара познайомилася на записі саундтрека до фільму "Богиня" і жовта преса тут же "одружила" їх. Хоча у 2001 році Рената народила від чоловіка-бізнесмена Леоніда Домбровського доньку Уляну, незабаром послідував розлучення. Дівчата ніяк не коментувала своє особисте життя, продовживши спільна творчість. З 2005 по 2007 роки Литвинова зняла для подруги кліпи на пісні "Блюз", "Літак", "Прогулянки", "Підсумки", "Ми розбиваємося", а в 2008 році на світ з'явився фільм "Зелений театр у Земфіри". Пара давно живе разом, а в 2009 році з'явилася інформація про те, що вони зареєстрували свій шлюб у Швеції.\nЕлтон Джон і Девід Ферніш. Про те, що знаменитий англійський музикант, який продав за свою кар'єру більше 200 мільйонів дисків, 20 років тому був одружений на німкені Ренате Блауэль, вже мало хто пам'ятає. Сам співак каже: "Я шкодую про це до цих пір, тому що я не був чесний з Ренатою. Я був одружений на ній і в той же час знав, що моя натура - інша. Я вважаю її чудовою жінкою, вона цілком могла розорити мене, але не зробила цього. Ось що я називаю справжньою дружбою". У 1993 році Елтон познайомився з кінорежисером і продюсером Фернішем. Пара довго домагалася легалізації одностатевих шлюбів у Великобританії, це їм зрештою вдалося. 21 грудня 2005 року в перший же день після скасування заборони відбулося одруження пари. Ця церемонія увійшла в список найдорожчих весіль всіх часів і народів, на неї було витрачено понад півтора мільйона доларів. Самі ж подружжя дітей заводити не збираються, хоча у них самих 10 хрещеників, в тому числі діти пари Бекхем. Пара каже: "Ми не хочемо віддавати виховання дітей у руки нянь і покоївок". Закохані через свого робочого графіка просто не можуть присвятити малюкам все свій час.\nСинтія Ніксон і Христина Маріноні. Синтія Ніксон є зіркою серіалу "Секс у великому місті". Вона познайомилася з активісткою руху за освіту в США в 2003 році під час компанії за зменшення кількість класів в Нью-Йорку. Актриса також брала участь у цій громадській компанії. До зустрічі зі своєю новою коханою Синтія 15 прожила в цивільному шлюбі з Денні Мозесом, від якого народила доньку і сина. Тепер дітей виховує нова пара. Саманта і Чарльз з розумінням поставилися до того, що у їх матері з'явилася подружка. Синтія каже: "Все було нормально. Мій син був зовсім маленький, коли це сталося, а у моєї дочки дядько - гей, а її хрещені - лесбіянки". Зараз діти живуть разом з мамою та її подругою в Брукліні. Синтія розповідає і Маріноні: "Я ніколи не відчувала в собі якийсь несвідомої частини, яка раптом прокинулася або просто вийшла невідомо звідки. Не було ніякої боротьби, ніяких спроб подолати це. Я просто закохалася в неї". "Я полюбила Крістін такою, яка вона є, - зізнається Ніксон. - Звернула б я на неї увагу, якби вона була чоловіком? Не знаю. Мені з нею дуже добре". У пари залишилася одна перешкода на шляху до повної ідилії - в Нью-Йорку реєстрація одностатевих шлюбів досі заборонена.\nЛіндсей Лохан і Саманта Ронсон. До того, як почати зустрічатися з Самантою, у актриси, моделі і співачки Лохан було безліч кавалерів. Красуня, тричі потрапляла до списку "100 найсексуальніших жінок планети", зустрічалася з репером Аароном Картером, актором Вільмером Вальдерамой, сноубордистом Райлі Джайлсом і власником мережі закусочних Калумом Бест. У 2007 році Лохан познайомилася з відомим ді-джеєм Самантою Ронсон. Вони стали жити разом, ніяк не афішуючи свої відносини. Коли на одній з радіостанцій ведучий сказав, що Лохан і Ронсон добре виглядають разом, то актриса лише подякувала за ці слова. Для ЗМІ це виглядало офіційним визнанням відносин. Ліндсей говорила: "Люди можуть думати, що їм завгодно. Я дійсно щаслива, а все інше не має значення". Незабаром дівчата повідомили пресі, що вони готові офіційно узаконити свої стосунки. Пізніше вибухнув скандал - в машині актриси були знайдені наркотики. Жовта преса звинуватила у всьому Саманту, і та не змогла спростувати чутки. У результаті навколо імені Лохан виникла низка скандалів, в яких її близькі звинуватили якраз Саманту. Пара вирішила розлучитися, актриса заявила: "Ми робимо невелику перерву, щоб я змогла зосередитися на собі". Причиною розставання Ліндсей назвала постійні зради подруги і її пристрасть до наркотиків.\nДжордж Майкл і Кенні Госс. Преса записувала в коханки солодкоголосого співака і Брук Шилдс, і Мелісу Меггистон, він же одним з перших на сцені відкрито оголосив про свою нестандартної сексуальної орієнтації. Ця заява шокувала світ. 1993 рік коханець співака, Ансельмо Фелеппа помер, Майкл став шукати нового партнера. Ним став колишній тренер черлідерів Кенні Госс. За однією з версії знайомство відбулося в спа-салоні, а з іншого - в одному з бутиків Лос-Анджелеса. Зараз закохана пара живе то в Лондоні, то в Далласі, виношуючи плани про весілля. Але поки цього не сталося, преса ж вже втомилася обговорювати орієнтацію співака. Сам же Майкл каже: "Моя сексуальність визначається людьми, яких я люблю". У пари спільний бізнес-проект - арт-галерея в Далласі. Однак у 2010 році сталося розставання. Справа в тому, що Джордж вважав свої відносини вільними, Кенні ж не поділяв пристрасть партнера до випадкових зв'язків і наркотиків. Майкл занурився в депресію, сподіваючись, що відносини вдасться відродити.\nДаррен Хейз і Річард Каллен. Після розлучення зі своєю подругою дитинства Колбі Тейлор в 2000 році співак Хейз, учасник дуету Savage Garden, перестав приховувати свою орієнтацію і тут же вступив у шлюб з графічним дизайнером Калленом. Даррен згадує: "Я розірвав перший шлюб з тієї причини, що вважав себе геєм, але не хотів ним бути. Я ніколи не брехав з приводу своєї сексуальної орієнтації, але я ніколи і не робив заяв з цього приводу". Співак, будучи корінним австралійцем, згадує про одностатеві шлюби: "Я був народжений в країні, де корінні жителі не мали права голосу на виборах аж до 60-х років. Я не порівнюю сексуальну орієнтацію з расою, але я порівнюю її з дискримінацією". І ось 19 червня 2006 року відбулося весілля двох чоловіків. До того часу в Англії як раз дозволили реєстрацію одностатевих союзів. Даррен зізнавався: "Я радий жити в епоху, коли стосунки двох люблячих людей можуть бути офіційно зареєстровані". Шкільна любов, візажистка Колбі Тейлор з якої співаку було спокійно і добре, залишилася в минулому.\nСтівен Фрай і Деніел Коен. Відомий англійський режисер, письменник і актор Фрай в 1995 році познайомився з сином власниці фарфорового магазину Коеном. Стівен дотепно зауважив, що сім'я його бой-френда дружить з королівськими слугами і їм доступна тепер вся грязь палаців. До цього знайомства Стівен не афішував свою гомосексуальність, хоча пізніше заявив: "Я вважаю, що це все почалося, коли я вийшов з утроби. Я озирнувся, глянув на свою матір і сказав собі: "Це останній раз, коли я був там". До моменту знайомства з Коеном письменник вже 16 років тримав обітницю утримання, про що постійно преса сурмила. Якщо до цього Фрай постійно говорив "Я", то тепер йому приносило задоволення говорити "ми". Коен, продавець вітамінів, проклав шлях до серця свого коханого через шлунок, адже він добре готує. Стівен захоплюється ним: "У Деніела приховано стільки талантів, що за п'ятнадцять років я так і не зміг дізнатися про них усіх". Зараз пара проживає у великому особняку в англійському графстві Норфолк, дизайн будинку вони склали разом. В Лондон вони разом вибираються нечасто, засвітившись нещодавно на прем'єрі "Аліси в країні чудес", де Стівен озвучував Чеширського кота.\nТом Форд і Річард Баклі. Це роман триває вже більше 20 років. Узи любові з'єднали знаменитого журналіста і модного модельєра. Після того, як у Баклі діагностували рак, Форд заявив, що хотів би завести дітей. Тому говорить: "Річард знає, що я хотів цього довгий час. Це додасть новий сенс його життя. Якщо речі будуть йти звичайним порядком, Річард, ймовірно, покине цю планету раніше, ніж я, а в мене не буде того, чого я завжди хотів. Я завжди хотів дітей. Я не хочу дожити до 75 років і просто зшити багато суконь і побудувати кілька будинків". Однак сам Баклі ставиться до цієї ідеї скептично. Адже в часи його молодості було нечуваним, щоб чоловіки-гомосексуалісти всиновлювали дітей. Пара познайомилася ще в 1986 році на фотосесії для журналу Vogue Hommes International, редактором якого був Баклі. У 1989 році пару чекало серйозне випробування - рак у Річарда. Зараз хвороба відступила, і закохані ведуть щасливе сімейне життя вдалині від міської суєти на своєму ранчо в Нью-Мексико. Там-то їм і приходять думки про дітей: "Я не хочу дожити до 75 років і залишити після себе одні лише сукні, - розповів Те виданню Fantastic Man. - З Річарда вийде чудовий батько. Дитина додасть нашому житті новий сенс".\nЙоханна Сігурдардоттір і Йоніна Леосдоттір. 1 лютого 2009 року тимчасовий очолила уряд Ісландії Йоханна Сігурдардоттір. До того часу колишня стюардеса вже одержала великий досвід роботи в парламенті острівної держави. Популярності цій події додав той факт, що ця жінка - перший у світі прем'єр-міністр, який не приховує своєї нестандартної сексуальної орієнтації. Жінка до моменту вступу на посаду вже побувала у шлюбі з банкіром Торвальдуром Йоханнессоном. У неї народилося двоє дітей, але в 2002 році 60-річна жінка-політик вступила в шлюб з журналістом і письменником Йоніною Леосдоттір, що тепер, швидше всього, стане першою леді країни. Ісландія славиться своє ліберальністю, одностатеві шлюби там можна ще з 1996 року, тому орієнтація прем'єра особливо ажіотажу не викликає. Політик Скули Хелгенсон вважає: "Її сексуальна орієнтація нічого не значить. Наш електорат дуже ліберальний. Їм немає ніякого діла до приватного життя політиків". Примітно, що в Ісландії організація секс-меншин була організована в 1978 році, як раз з початком парламентської діяльності Йоханни.\nДоменіко Дольче і Стефано Габбана. Доля звела чоловіків в 1982 році під час роботи в одному з міланських ательє. В підсумку два харизматичних і несхожих один на одного італійця створили найбільш успішний в світі моди дует кутюр'є. Любов настала з першого погляду, чоловіки стали партнерами в усьому, в тому числі і в бізнесі. Початком успішної спільної творчої роботи стає серія нарядів для Мадонни в 1993 році, а через рік з'явився на світ бренд D&G. Пара довгий час мріяла про власних дітей, але закони Італії перешкоджали усиновлення. Зате в їх будинку з'явилися дві собаки. Але ідилія не була вічною - Стефано Габбана нині щасливий з красенем Алессандро, з яким все так само розважається по нічних клубах, а Доменіко живе затворником в своєму будинку. Між ними залишилася не любов, а тільки бізнес. Стефано зі сльозами на очах згадує: "До сих пір дивуюся, як ми пережили цей жахливий удар... Він був би болючим для будь-якої пари - гомо - або гетеросексуальної. Ми все ще разом, тому що за плечима - історія справжньої любові. Зараз у мене інші відносини, але Доменіко - найважливіша людина в моєму житті. Ми залишилися друзями і діловими партнерами - це розумно. Замість того щоб поділити бізнес, ми продовжили співпрацю. Було складно, але ми впоралися".


Дмитро Кулеба відкрив перший в Україні Центр досліджень країн АСЕАН | Кабінет Міністрів України\nДмитро Кулеба відкрив перший в Україні Центр досліджень країн АСЕАН\nМіністерство закордонних справ України, опубліковано 19 жовтня 2021 року о 17:09\nМіністр закордонних справ України Дмитро Кулеба відкрив в Інституті міжнародних відносин КНУ ім. Тараса Шевченка перший в Україні Центр досліджень країн АСЕАН.\nВідкриття відбулося у вівторок, 19 жовтня, за участі керівництва університету та послів держав-членів Асоціації держав Південно-Східної Азії (АСЕАН), зокрема глав дипломатичних місій В’єтнаму, Індонезії та Малайзії, акредитованих в Україні.\n“Минулоріч я обговорював із послами країн АСЕАН в Україні, що ми можемо зробити для розвитку взаємодії. Я запропонував створити в Україні Центр дослідження країн АСЕАН. Сьогодні ми втілили цю ініціативу. Центр закладає фундамент якісного нового рівня взаємодії України та АСЕАН”, - зауважив Міністр.\nОсновним завданням центру стане налагодження ефективної взаємодії між дослідниками та науковцями, розвиток гуманітарно-освітніх і міжлюдських контактів між Україною та країнами АСЕАН.\nУ рамках заходу Дмитро Кулеба виступив перед студентами Інституту міжнародних відносин та розповів про ключові аспекти зовнішньої політики України в Азійсько-Тихоокеанському регіоні та пріоритети співпраці з АСЕАН.\n“Більшу частину тридцяти років української незалежності наша зовнішня політика не приділяла достатньої уваги Південно-Східній Азії та Азійсько-Тихоокеанському регіону, в яких Україна має дуже багато можливостей. Коли я став Міністром, я одразу заявив, що ми будемо приділяти цим регіонами принципово більше уваги. Я закликаю і вас цікавитися ними і сподіваюся, що в цій аудиторії серед студентів є майбутні посли України в Азії, зокрема в країнах АСЕАН”, - наголосив Міністр.\nМіністр нагадав, що цьогоріч Україна вперше за роки незалежності отримала Стратегію зовнішньополітичної діяльності: “У ній ми приділили належну увагу відносинам з країнами Азії, бо робота з цим регіоном має бути системною”.\nДмитро Кулеба наголосив, що наступним маркером розвитку відносин буде приєднання України до Договору про дружбу та співробітництво у Південно-Східній Азії. “Наша держава вже подала відповідну заявку, яка перебуває на розгляді партнерів АСЕАН. Це буде не просто імпульс до подальшого розвитку, але і чіткий сигнал про нову якість відносин між Україною та країнами АСЕАН”.\n“Я переконаний, що цілком реально досягти товарообігу між Україною та АСЕАН у 5 млрд доларів США на рік, і ми працюємо над втіленням цієї мети. Ми працюємо над тим, щоб якомога більше українських товарів, особливо з високою доданою вартістю, експортувалися на азійські ринки”, - зауважив Дмитро Кулеба.\nМіністр висловив вдячність за спільні зусилля у створенні Центру командам МЗС та Інституту міжнародних відносин, Київському національному університету імені Тараса Шевченка, партнерам з країн АСЕАН, окремо відзначив внесок посольств Індонезії, В’єтнаму та Малайзії.\nЗа 54 роки існування Асоціації держав Південно-Східної Азії (АСЕАН), до якої входять Бруней Даруссалам, В’єтнам, Індонезія, Камбоджа, Лаос, Малайзія, М’янма, Філіппіни, Сінгапур і Таїланд, це об’єднання держав стало одним з найвпливовіших центрів світової політики та економіки. Його сумарний ВВП нині складає 3,2 трильйони доларів США.\nЗа прогнозами, темпи економічного зростання цьогоріч складуть 4,1%, а наступного року - 5,3%. За обсягами торгівлі товарами та послугами асоціація займає 4-те місце у світі після ЄС, КНР та США.\nУ серпні цього року Верховна Рада України отримала статус спостерігача в Міжпарламентській Асамблеї АСЕАН. Рішення було ухвалене консенсусом держав-членів АСЕАН.\nУкраїні багато позитивних трансформацій для залучення іноземних інвестицій, - Олексій Любченко


Намистинки (ланки) турманієві (М-07) БОЧЕНКИ (коричневі) купить в Черновцах: низкие цены, отзывы, в наличии | магазин спортивного питания в Черновцах - Максимум\nНамистинки (ланки) турманієві (М-07) БОЧЕНКИ (коричневі)\nНамистинки (ланки) турманієві (М-07) БОЧЕНКИ (коричневі)В наявності\nЭльван - в перекладі з кельтської - білий камінь. Эльван корисний для здоров'я шкіри. Його додають до складу очищувальних кремів, він допомагає при алергії. Пом'якшує воду, очищаючи її від домішок, поїдаючи шкідливі речовини і важкі метали.\nВулканічні породи - це гірські породи, що утворилися в результаті виверження вулкана. Вулканічні породи зберігають в собі первозданне магнітне поле землі, сильно зменшуване на поверхні, вони збагачені мікроелементами. Одним з основних вкладів вулканічних порід до складу турманієвої кераміки є їх властивість довго зберігати органічне довгохвильове інфрачервоне тепло. Вулканичческие породи також мають властивість виводити з організму шлаки, чинити на нього очищаючу дію. Це чиста, незагрязненная цивілізацією порода, яка активно використовується в лікувальних цілях.\nРозмір намистини: 8 мм


4 квітня, 2017 12:37\nХьюг Мінгареллі заявив, що без змін в освіті складно говорити про прогрес у проведенні інших реформ.\nЄвросоюз має намір надати Україні допомогу у здійсненні освітньої реформи, заявив голова Представництва Європейського Союзу в Україні Хьюг Мінгареллі під час конференції «Професійна освіта і підготовка робітничих кадрів» у вівторок, 4 квітня.\n«Ми хотіли б переконається, що Міністерство освіти і науки отримує потрібні ресурси: фінансові і людські, а для цього ми маємо активізувати чимало програм щодо реформи державного управління», - сказав Мінгареллі.\nВін додав, що прем'єр-міністр України та міністр освіти можуть покладатися на Євросоюз.\n«Ви можете нам сказати, що потрібно робити і будьте впевнені, що якщо є політична воля з вашого боку і з нашого боку, то ми зможемо мобілізувати всі наші ресурси, щоб допомогти вам в реалізації цієї амбітної мети», - наголосив глава представництва ЄС.\nВін підкреслив, що без реформи освіти складно говорити про прогрес у проведенні інших реформ та створенні нових робочих місць.\nМінгареллі додав, що підтримує внесення таких цілей, як реформа профтехосвіти і системи підготовки фахівців в Україні в план дій уряду.\nНагадаємо, 31 березня, президент України Петро Порошенко розповів про свої очікування щодо реформування освіти.\nУ грудні 2016 року Кабінет міністрів схвалив концепцію "Нової української школи" з 12-річною освітою, яку запропонувало міністерство освіти.\nХьюг Мінгареллі, Євросоюз, реформа освіти, реформи, Міносвіти


Мітинг на підтримку дій Росії в Сирії відбувся у Римі |\nМітинг на підтримку дій Росії в Сирії відбувся у Римі\nАктивісти збиралися біля станції римського метро Castro Pretorio, недалеко від російського посольства. Головне гасло мітингу: «Разом проти тероризму і турецької агресії».\nРИМ, 28 листопада — РІА Новини, Наталія Шмакова. Мітинг на підтримку дій Росії в Сирії і проти дій турецької влади, збили 24 листопада російський бомбардувальник над територією Сирії, пройшов у суботу в Римі.\nУ маніфестації, організатором якої виступили італійські асоціації «Лаціо — Росія», «Ломбардія — Росія» і «Умбрія — Росія», взяли участь близько 100 осіб, у тому числі представники сирійської громади, асоціації російсько-італійської молоді, європейського фронту «За Сирію» та інших громадських організацій.\nЯк передає кореспондент РІА Новини, активісти збиралися біля станції римського метро Castro Pretorio, розташованої поблизу будівлі російського посольства, в руках у багатьох з присутніх були російські та сирійські прапори. Головне гасло мітингу — «Разом проти тероризму і турецької агресії».\nЯк розповів РІА Новини один з учасників маніфестації, що представляє організацію «Лосбарлия-Росія», Цибулі Бертоні, головною метою акції є висловлення підтримки позиції Росії і діяльності російського президента Володимира Путіна.\n«Ми хочемо підкреслити, що для подолання сирійської кризи участь Росії необхідно», — сказав він.\nБертоні уточнив, що по закінченню мітингу невелика делегація підійшла до посольства РФ і передала лист на ім’я російського посла з висловленням солідарності.\nНазад Предыдущая запись: Глава МВС України Аваков заявив, що не звільнить Паскала\nДалее Следующая запись: Скворцова: реанімаційні хворі в Криму не постраждали через блекаут


Спалили будинок Гонтарєвої: навіть при Януковичу такого не було — Високий Замок\n17.09.2019, 10:07 419\nРанок. За звичкою відкрила фб. Прочитала, що вночі спалили будинок Валерії Гонтарєвої.\nВ нас повернулися суди Лінча? Чи буде, нарешті, реакція правоохоронних органів? Чи відкриють, нарешті, вуста, зімкнені засліпленням від сонцесяйності нової влади, наші західні партнери? Валерія Гонтарєва, схоже, стане першим політичним біженцем цієї влади і гарантовано отримає політичний притулок на Заході. Проблеми від цього будуть не тільки в нової влади, а в сприйняті України як демократичної держави в цілому.\nЕкономічна команда 2014−2016 роках, як хтось забув, врятувала банківську систему країни, яку могло накрити так, що російсько-українська війна б закінчилася сама собою — гіперінфляцію і таким падінням гривні, що країні б вже не допомогли ніякі запозичення. Я не експерт в економіці і банківському секторі, але чому мовчать експерти? Чому люди, які попередні 5 найважчих років взяли на себе відповідальність тягти країну з прірви, сьогодні опинилися в центрі цькування і фізичної загрози, в центрі справжнього терору і щоденних погроз? Категорично проти судів Лінча.\nВалерія Гонтарева підпал суди Лінча


Як розпізнати артрит? | Новини здоров'я, лікування та здорового харчування та очищення\n→ Лікування → Як розпізнати артрит?\nГоловна / Лікування / Як розпізнати артрит?\nЯк розпізнати артрит?\n09:00, 10 Лип 2018 · Категорія: Лікування · Переглядів 1229 ·\nВід артриту страждають багато людей по всьому світу. Це запальне захворювання суглобів провокує багато незручностей та болю. "Країна здоров'я" дізнавалась, як можна розпізнати хворобу на ранніх стадіях.\n1. Нічний біль у суглобах\nКожна людина має індивідуальний поріг болю, але якщо біль в суглобах настільки сильний, що впливає на якість сну і змушує вас прокидатися серед ночі, це ознака остеоартрозу.\n2. Раптовий біль у великому пальці ноги\nЦе сигналізує, швидше за все, про нападі подагри, - поширеної форми артриту.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Чи викликає хрускіт пальцями артрит?\n3. Біль в колінах при підйомі по сходах\nЗазвичай люди відчувають біль в колінах при підйомі по сходах і, особливо, при спусканні вниз, коли у них остеоартроз. Цей стан посилюється, якщо у людини є зайва вага, тому що навантаження на хворі суглоби зростає.\n4. Ущільнення на пальцях, схожі на шишки\nУщільнення на останніх (нігтьових) фалангах кистей рук називаються вузликами Гебердена, а тверді утворення на середніх фалангах пальців - вузликами Бушара. Ці кісткові ущільнення лікарі використовують як візуальну інформацію для діагностики остеоартрозу.\n5. Труднощі з дрібною моторикою рук\nВи не можете вставити ключ в замок або застебнути сорочку? Як правило, це пов'язано з ревматоїдним артритом, який вражає дрібні суглоби і робить пальці рук недостатньо рухливими.\nРевматоїдний артрит є "симетричним" захворюванням, тобто одночасно уражаються суглоби обох рук або ніг.\nМітки: артрит, ознаки, лікування\nНапій для профілактики діабету\nОзнаки "перенавантаженої" печінки\nУ цьому віці люди найбільше схожі до інфарктів\nЧим відрізняється коронавірусна пневмонія від бактеріальної\nЯк відновити легені після пневмонії\nФактори, які підвищують можливість зараження вакцинованих COVID-19\nРаціон для здорових нирок\nНайнебезпечніший симптом коронавірусу\n23/08/2021 · Лікування Остеохондроз: основні симптоми\n24/08/2021 · Лікування Гімнастика, яка допоможе впоратись з гіпертонією\n21/09/2021 · Рак і пухлини Рак простати лікуватимуть за тиждень\n20/09/2021 · Лікування Небезпечне отруєння: основні симптоми\n20/09/2021 · Лікування Хто найбільше схильний до серцево-судинних хвороб\n20/09/2021 · Ліки та БАДи Препаратом від гепатиту С будуть лікувати COVID-19\nзміни 23, спрага 31, гімнастика 52, сигареты 3, шлунок 115, онкологія 135, хронічна втома 7, курение 2, сон 717, Ранок 147, закрепи 27, передвісник 1, сонати 1, колір 79, ноги 366, горло 57, ефективність 21, чай 428, бактеріальна пневмонія 1, ківі 41, заживление 1, зараження 44, лимон 114, діабет 440, косметологія 2519, советы 290, йод 40, гіпертонія 234, отруєння 72, грижа 16, відновлення 71, нирки 199, вік 257, вухо 12, дисбаланс 9, порада 167, гормони 122, коронавірус 393, серцево-судинні 1, профілактика 815


Купити офіційні квитки лотереї UK Lotto\nРозіграш: Сб 9/26/2020\nГрати в лотерею UK Lotto прямо зараз!\nОберіть 6 головних номерів з пулу 1-59. Головний приз виграє той, хто вгадав усі шість головних номерів. Завжди використовуйте кнопку Smart Picker, щоб збільшити свої шанси на виграш.\nМінімальний розмір головного призу: £ 250,000\nМаксимальний розмір головного призу: зберігається 5 розіграшів\nРекордна виплата: £ 42,000,000\nШанси на виграш головного призу: 1 з 13,983,815\nРозіграші проводяться щосереди о 21:00 GMT і по суботах о 20:30 GMT\nРозіграші цієї лотереї проводяться двічі на тиждень. По середах мінімальний розмір головного призу становить 250,000 фунтів стерлінгів. Суботня лотерея проводиться з призом подвійного розміру: 500,000 фунтів стерлінгів. Якщо протягом 5 розіграшів головний приз не виграний, призові гроші розподіляються на наступний рівень. В цій лотереї всього 5 рівнів, вона дуже проста і відмінно підходить для новачків.


АНОНС: Федерація скаутів "Галицька Русь" організовує прибирання території Пагорба Слави в Ужгороді\nАкція приурочена до святкування 65-річчя визволення міста від фашистських загарбників. 10 жовтня скаутами вже була зроблена частину робіт.\nРотарієць Андрій Баганич: "Я звик ділитися досвідом, вмінням та доходами з тими, хто цього потребує"\nУ більшості з нас визначення Ротарі Клуб викликає однакову реакцію - здивоване "а що це таке?". Чесно кажучи, поки не зустрілася з представником цього руху, думала що завгодно: від підозрілого "а чи не масони які?" до байдужого "яка мені різниця?". Відомий ужгородський підприємець Андрій Баганич (як зясувалось пізніше, ще й регіональний координатор Фонду Ротарі в Україні, Польщі та Білорусі, регіональний координатор міжнародних комітетів Ротарі Інтернешнл в Україні, екс-президент Ротарі Клубу в Ужгороді, екс-губернатор округу Ротарі Інтернешнл) розвіяв всі неправильні думки і налаштував на позитивний, оптимістичний лад. Тим не менш, розмову з ним почала з банального: "Що це таке - Ротарі Інтернешнл"?\nЗакарпатський Держгірпромнагляд і профспілки уклали угоду про співпрацю\nТериторіальне управління Держгірпромнагляду по Закарпатській області та Обласна рада професійних спілок, усвідомлюючи важливість спільних дій щодо забезпечення конституційних прав громадян на належні, безпечні та здорові умови праці і прагнучи посилити ефективність державного нагляду і громадського контролю за додержанням законодавства про охорону праці, уклали Угоду про співпрацю.\nУ Закарпатській області проходить Європейський тиждень місцевої демократії\nЗ метою проведення органами місцевого самоврядування заходів інформаційного та роз'яснювального характеру з питань функціонування системи місцевого самоврядування в Україні, європейських стандартів, правової бази місцевого і регіонального розвитку та ролі Ради Європи в процесі зміцнення демократії на місцях, спільним розпорядженням голів облдержадміністрації та обласної ради з 12 до 18 жовтня цього року в області проходить Європейський тиждень місцевої демократії.\nКолекції ужгородської ТМ "Парада" поєднують усе найкраще зі світової моди\nНа тлі фінансово-економічної кризи припинили існування й ті нечисленні українські торгові марки одягу, котрі ще змогли утвердитися після розвалу нашої гілки радянської легкої промисловості. Тепер відомі хіба поодинокі вітчизняні дизайнери, котрі час од часу представляють свої колекції на модних подіумах і вдягають власників тугих гаманців зі столичного фінансового, політичного й естрадного бомонду.\nМирослава Каламуняк: "Простити можу, певно, будь-що. Навіть зраду"\nНа питання анкети "СЗ" "Паланок" ми попросили відповісти депутата обласної ради, директора Ужгородської швейної фабрики Мирославу Каламуняк. Успішна жінка говорила щиро й відверто, запитань не уникала, розказавши про себе майже все. Наприклад, що боїться втрат, молиться щовечора, а якби не прийшла на фабрику, стала б учителем. Без відповіді залишилося тільки одне запитання.\nЗакарпатський Держгірпромнагляд та облпрофрада підписали угоду про співпрацю\nУгорщина: Тарас Шевченко, вино і багато перцю\nНайцікавіше подорожувати самотужки. Відкриваєш шенгенську візу - і вперед країнами старої Європи без гурту шумних російськомовних українських туристів навколо себе й без почування себе прив'язаним до автобусу бараном. Але - "але" є завжди. В нашому з чоловіком випадку цим "але" була відсутність у паспорті шенгенських віз, недостатній для двох офіційний дохід, до того ж, їздити в посольство довелося б аж в Ужгород. Тож вирішили - в Будапешт їдемо "туристичними баранами", та і тур був із двома повністю вільними днями, які ми використали на піші подорожі закутками Буди й Пешту.\nМихайло Шмадюк з закарпатської Лазещини вже півстоліття робить гуцульські топірці і люльки (ФОТО)\nГуцульські топірці і люльки уже півстоліття робить Михайло Шмадюк. 72-річний гуцул із закарпатського села Лазещина - чи не єдиний майстер серед закарпатських гуцулів, котрий зберіг давнє горянське мистецтво.\nМіжнародний радник Швейцарсько-українського проекту FORZA підбив підсумки кількарічної роботи на Закарпатті\nІм'я Хілмара Фіольмі добре відоме закарпатським лісівникам, а також багатьом мешканцям закарпатських міст та сіл - понад 5 років експерт ділився власним багатющим досвідом з місцевими експертами, допомагав впроваджувати ряд новацій у лісівництві, будучи міжнародним радником Швейцарсько-українського проекту розвитку лісового господарства в Закарпатті FORZA. Наприкінці минулого року він завершив роботу в Ужгороді, проте продовжував консультувати фахівців проекту, а нещодавно прибув до України з кількаденною місією, щоб оцінити досягнення проекту та їх використання українською стороною. Користуючись нагодою, ми розпитали Хілмара Фіольмі про його враження і побажання.\nЗакарпаття годує себе і сусідів\nЗакарпаття можна впевнено назвати краєм селян. Із понад мільйона 200 тисяч жителів більше 60 відсотків мешкають у селах. Це один із найвищих показників у державі. Тож значна частина закарпатців так чи інакше пов'язана із сільгоспвиробництвом. Про те, що зроблено обласною владою останніми роками для розвитку галузі, що вона може зробити для того, аби селяни охочіше розвивали сільське господарство, а мешканці краю, як-то кажуть, мали хліб і до хліба, - наша розмова з начальником головного управління агропромислового розвитку Закарпатської облдержадміністрації Іваном ПАУКОМ.\nЧергова сесія Перечинської райради прийняла "газові" рішення\nПід головуванням Петра Грицика відбулося засідання 22 сесії Перечинської райради. У її роботі взяли участь 39 депутатів із 45. На засідання були запрошені керуючий виконавчим апаратом обради Віктор Бульчак та депутат облради Іван Качур.\nУже 35 ужгородських багатоповерхівок відмовилися від ЖРЕРів (ФОТОРЕПОРТАЖ)\n20 гривень - лише за таку суму з одної квартири мешканцям ужгородського 9-поверхового будинку на Залізничній, 4/22 вдалося завезти землю для дитячої пісочниці, розрівняти паркувальний майданчик для авто, винищити пацюків, облаштувати клумби. Все почалося з того, що дітлахи взялися ліпити пасочки з пилюки. Тоді з ініціативи мешканки будинку Ольги Павлової відбулися збори мешканців, на яких домовилися виділити по 20 грн. із квартири, щоб вирішити наболілі проблеми. Від ЖРЕРу чекати допомоги марно, адже вічно бракує коштів.\nУ музеї Пирогово Покрову відсвяткують у закарпатської експозиції\nВідзначать дійство на території експозиції "Закарпаття" в народних традиціях і звичаях. Інформує Радіо "Київ 98FM"\nВідбулося засідання 22 сесії Перечинської райради\nПід головуванням Петра Грицика відбулося засідання 22 сесії Перечинської райради.\nНа Закарпатті міліція проведить рейди проти вуличних торгівців\nПрацівники сектору ДІМ закарпатської міліції систематично вживають заходи, спрямовані на попередження правопорушень у торгівельній сфері. Правоохоронці, зокрема, проводять рейди, під час яких виявляють правопорушників і закривають підпільні торговельні точки.\nВ Ужгородській спецшколі-інтернаті провели День податкових знань\nВ Ужгородській спеціалізованій школі-інтернаті з поглибленим вивченням окремих дисциплін вже четвертий рік діє податковий клас, в якому на основі методичного посібника "Основи податкового законодавства", розробленого відділом масово-роз'яснювальної роботи та звернень громадян ДПА у Закарпатській області, читає лекції головний державний податковий інспектор Юрій Ситар. 8 жовтня ц.р. чергову зустріч податківці приурочили Дню юриста. На День податкових знань завітав також і в.о. начальника юридичного управління облДПА Олександр Буря.\nНа Закарпатті забезпечують безперешкодний доступ інвалідів до об'єктів житлово-комунального та громадського призначення\nЗатверджено план заходів щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення на 2009-2015 роки "Безбар'єрна Україна".\nЗавкафедри туризму УжНУ презентував у Сербії соляний торговий шлях Верхнього Потисся\n"Соляний торговий шлях Верхнього Потисся" - з такою доповіддю виступив завідувач кафедри туризму Ужгородського національного університету Федір Шандор на першій всесвітній науковій конференції по спелестеологічному туризму (вид туризму по антропогенних заглибинах: шахтах, копальнях, золоторуднях тощо).\nМузей української культури у Свиднику й надалі залишатиметься українським\n1 жовтня 2009 року у приміщенні Міністерства закордонних справ України відбулося IX засідання Двосторонньої українсько-словацької комісії з питань національних меншин, освіти і культури. Українську делегацію очолював Голова Державного комітету України у справах національностей та релігій Юрій Решетніков (голова Української частини Комісії). Словацьку делегацію - Генеральний директор Міністерства закордонних справ Словацької Республіки з питань публічної дипломатії та служби для громадян Васіл Грівна (голова Словацької частини Комісії).\nСторінка 2965 з 3666


Days Gone: реліз ексклюзивної гри для PlayStation перенесли - Техно 24\n15:07, 22 жовтня 2018 - Читать новость на русском\nDays Gone: дата релізу та трейлер гри / Game Rant\nЧитайте також: Скільки коштує ігровий бізнес компанії Dell\nДнями в офіційному блозі PlayStation опублікували список майбутніх релізів для PS4. Для тих, хто давно чекав можливості прокататися з вітерцем на мотоциклі і знести пару гнилих голів, новини виявилися не надто приємними.\nСкріншот з гри Days Gone\nЗ виходом Days Gone, яка мала побачити світ 22 лютого, знову вирішили почекати. Як повідомляє корпорація, такий вердикт був винесений через занадто насичений новими релізами лютого. Однак у всьому є плюси: у команди Bend Studio буде більше часу для полірування свого творіння.\nТрейлер гри Days Gone – дивіться відео\nШвидше за все, побоювання Sony не марні. Наприклад, 29 січня 2019 року виходить Kingdom Hearts III. 22 лютого за серця геймерів поборються науково-фантастична Anthem і постапокаліптична Metro Exodus. Тоді ж, можливо, нарешті вирветься з виробничого пекла багатостраждальна Crackdown 3. Трохи пізніше, 22 березня, має відбутися реліз Sekiro: Shadows Die Twice від творців Dark Souls.\nВ такому розкладі дійсно легко загубитися, тому новою датою для релізу Days Gone обрали 26 квітня.


, vesica fellea, є мішкоподібний резервуар для вироблюваної в печінці жовчі- він має подовжену форму з одним широким, іншим вузьким кінцем, причому ширина міхура від дна до шийки зменшується поступово. Довжина жовчного міхура коливається від 8 до 14 см, ширина - 3-5 см, місткість його досягає 40-70 см3. Він має темно-зелене забарвлення і відносно тонку стінку. У жовчному міхурі розрізняють дно, fundus vesicae felleae, -саме дистальную і широку його частину, тіло, corpus vesicae felleae - середню частину, і шийку, collum vesicae felleae, - периферичну вузьку частину, від якої відходить міхуровопротока, ductus cysticus, повідомляє міхур із загальним жовчним протокою, ductus choledochus. Жовчний міхур лежить на вісцеральної поверхні печінки в ямці жовчного міхура, fossa vesicae felleae, яка відділяє передній відділ правої частки від квадратної. Дно його направлено вперед до нижнього краю печінки в місці, де розташована однойменна вирізка, і виступає з-під неї-шийка спрямована в бік воріт печінки і залягає разом з протоки міхура в дупликатуре печінково-дванадцятипалої зв`язки. На місці переходу тіла жовчного міхура в його шийку зазвичай утворюється вигин, тому шийка виявляється лежачої під кутом до тіла. Жовчний міхур розташований мезоперитонеально: перебуваючи в ямці жовчного міхура, він прилягає до неї своєю верхньою, позбавленої очеревини поверхнею і з`єднується за допомогою пухкої клітковини з волокнистою оболонкою печінки. Вільна його поверхня, звернена вниз, в порожнину живота, покрита серозним листком вісцеральної очеревини, що перейшла на міхур з прилеглих ділянок печінки. У деяких випадках жовчний міхур може лежати интраперитонеально і навіть мати брижі. Зазвичай виступає з вирізки печінки дно міхура покрито очеревиною з усіх боків. Будова жовчного міхура. Стінка жовчного міхура складається з трьох шарів (за винятком верхньої внебрюшінние стінки): серозної, tunica serosa vesicae felleae, м`язової, tunica muscularis vesicae felleae, і слизової, tunica mucosa vesicae felleae, оболонок. Під очеревиною стінку міхура покриває тонкий пухкий шар сполучної тканини - подсерозной основа жовчного міхура, tela subserosa vesicae felleae- на внебрюшінние поверхні вона розвинена сильніше. М`язова оболонка жовчного міхура, tunica muscularis vesicae .felleae, утворена одним круговим шаром гладких м`язів, серед яких є також пучки поздовжньо і косо розташованих волокон. М`язовий шар слабше виражений в області дна і сильніше - в області шийки, де він безпосередньо переходить в м`язовий шар протоки міхура. Слизова оболонка жовчного міхура, tunica mucosa vesicae felleae, тонка і має протягом тіла і шийки підслизову основу жовчного міхура, tela submucosa vesicae felleae. Слизова оболонка утворює численні дрібні складки, plicae tunicae mucosae vesicae felleae, що додають їй вид мережі. В області шийки слизова оболонка утворює кілька йдуть одна за одною розташованих косо спіральних складок, plicae spirales. Ці спіральні складки є також в протоки міхура. Слизова оболонка жовчного міхура вистелена однорядним циліндричним епітеліем- в області шийки в підслизовій основі є залози. Топографія жовчного міхура. Дно жовчного міхура проектується на передній черевній стінці в кутку, утвореному латеральним краєм правого прямого м`язи живота і краєм правої реберної дуги, що відповідає кінцю IX реберного хряща. Сінтопіческі нижня поверхню жовчного міхура прилягає до передньої стінки верхньої частини дванадцятипалої кишки-праворуч до нього примикає правий вигин ободової кишки. Нерідко міхур буває з`єднаний з дванадцятипалої кишкою або з ободової кишкою брюшинной складкою. Кровопостачання жовчного міхура здійснюється від міхурово артерії, a. cystica, гілки печінкової артерії.


Як приготувати булочки на кефірі без дріжджів по покроковому рецептом з фото | Кулінарія\nЯк приготувати булочки на кефірі без дріжджів по покроковому рецептом з фото\nПриготуйте швидкі булочки на кефірі, ви не пошкодуєте. Вони легко готуються, швидко печуться і моментально з’їдаються. Пригостіть своїх рідних. Готуйте з нами!\nВідеорецепт приготування на кефірі без дріжджів\nВсі ми любимо домашні булочки. Але на дріжджовому тісті вони дуже довго готуються. Потрібно чекати, поки тісто кілька разів підійде, після цього чекати, коли підійдуть на деку сформовані булочки.\nТакі булочки добре готувати на вихідних. А коли у вас мінімум часу, рекомендую приготувати швидкі булочки на кефірі.\nКухонний інвентар: миска, качалка, деко.\nЦі булочки на кефірі готуються без дріжджів, тому вибирайте борошно вищого гатунку, щоб вони добре піднялися в духовці. Ця мука самого дрібного помелу, за рахунок цього тісто краще підходить під час випічки.\nКефір можна брати будь-якої жирності і, відповідно, густоти. Але врахуйте: чим густіше кефір, тим менше потрібно буде борошна, і навпаки. Вершкове масло можна замінити маргарином або спредом. Замість соди можна використовувати розпушувач.\nПросійте борошно і додайте всі інші інгредієнти. Перемішайте.\nЗ’єднайте сипучі інгредієнти з кефіром і вершковим маслом. Додайте родзинки. Обов’язково потрібно самим регулювати густоту тіста. Воно не повинно бути дуже густим і тугим, але і не повинна розтікатися. Замісіть тісто. Надайте йому форму коржі, вона повинна бути товщиною близько 10 мм Виріжте з цієї коржі кола підручними засобами: склянкою з тонкими краями або спеціальною формою для печива.\nДля того, щоб булочки добре пропеклися, я нагріваю духовку до 180 градусів. Печу швидко, приблизно 10-12 хвилин. Визначаю готовність булочок по золотистої скоринки. Мої булочки на кефірі виходять дуже пишні.\nЗрозуміти рецепт приготування страви легше, якщо подивитися, як воно готується. Пропоную вам оцінити цей відеорецепт булочок з родзинками.\nСолодкі булочки на кефиреСладость здобним булочкам надає не тісто, а начинка. Цукор яскраво відчувається в бисквитном тесті. А в булочки на кефірі, як і в дріжджову випічку, для солодощі потрібно класти дуже багато цукру. Тому бажано приготувати майже прісне тісто, а потім регулювати солодкість начинкою.\nПриготуйте тісто на кефірі для булочок за попереднім рецептом – воно прекрасно підходить для випічки в духовці. Розкотіть його в коржик. Потім посипте цю корж цукром і корицею (або какао), ще додайте рубані горіхи і родзинки.\nЦю начинку можна змішати спочатку в мисці, а потім рівномірно розсипати по всій поверхні. Тепер скачайте корж в рулет. Його можна розрізати впоперек на маленькі рулетики, а можна запекти одним великим.\nТакож можна зробити з тіста маленькі коржики, розкачати їх і, посипавши цукром, зробити маленькі рулети. Потім надрізати вздовж посередині, не зачіпаючи нижній шар тіста і вивернути, сформувавши серце.\nТакі прості домашні булочки подають з молоком або чаєм. Якщо ви готували несолодке випічку, то подавайте її з супом, бульйоном або борщем. Якщо здобну, то з какао або кави, в залежності від ваших уподобань.\nСолодкі булочки можна прикрасити, полив їх шоколадною глазур’ю. Вона зробить смак випічки більш насиченим і додасть їй апетитний вигляд. Я фанат контрастів, тому рекомендую посипати глазур з чорного шоколаду кокосовою стружкою. Можна будь-який інший світлою присипкою. Якщо ж ви робили глазур з білого шоколаду, то вибирайте присипку темного кольору на основі какао.\nУ кожної господині повинні бути в запасі рецепти на всі випадки життя. Рекомендую вам записати у вашу зошит наступні рецепти:\nБулочки з листкового тіста. Тісто для цієї випічки можна приготувати самому, а можна і купити в магазині.\nБулочки з сиром. Це ідеальний варіант для тих хто хоче приготувати максимально корисні булочки.\nБулочки з корицею, булочки з яблуками і булочки з сиром дуже сподобаються вашим дітям. Ці булочки можна давати в школу, щоб відучити малюків купувати чіпси та інші шкідливі продукти


Подання | Хірургія України\nТекст відповідає вимогам до стилістики та бібліографії, викладеним у Настановах для авторів.\nАвторські рукописи мають відповідати умовам публікацій в журналі «Хірургія України». Умови, наведені нижче, враховують вимоги МОН України до наукових фахових видань, у яких публікуються результати дисертацій на здобуття наукових ступенів доктора і кандидата наук (накази МОН України № 1111 від 17.10.2012 р., № 1112 від 17.10.2012 р., № 32 від 15.01.2018 р.), а також вимоги Міжнародного комітету редакторів медичних журналів щодо авторських робіт, поданих до біомедичних видань (International Committee of Medical Journal Editors).\nСтатті публікуються українською або англійською мовами.\nВимоги до оформлення повідомлення про клінічний випадок регулюються стандартом CARE (https://www.care-statement.org/), а до оформлення рандомізованих досліджень  стандартом CONSORT (http://www.consort-statement.org/ ). Стандарти та рекомендації для всіх типів медичних досліджень і галузей медицини можна знайти на сайті https://www.equator-network.org/.\nУсі статті, надіслані для публікації у розділах журналу "Оригінальні дослідження", "Огляди" та "Випадок із практики", підлягають рецензуванню та редагуються відповідно до умов публікації в журналі. Решта - оцінюється головним редактором чи членами редколегії. Для всіх статей визначається рівень унікальності авторського тексту за допомогою програмного забезпечення, що визначає рівень унікальності статті (Unicheck: https://unicheck.com). Редакція залишає за собою право змінювати стиль оформлення статті. За необхідності стаття може бути повернена авторам для доопрацювання та відповідей на запитання.


Оксана Марченко в новій серії Паломниці розповіла про неписане правило церковного послуху - новини - PNK.TV\nНовини » Події субота, 8 травня, 2021, 15:57 Читать эту новость на русском\nОксана Марченко в новій серії "Паломниці" розповіла про неписане правило церковного послуху\nУ п'ятницю, 7 травня, вийшла нова серія авторського проекту Оксани Марченко "Паломниця", яка розповідає про Свято-Миколаївський Мукачівський жіночий монастир (Закарпатська область). Під час зйомок телеведуча з благословення настоятельки обителі – ігумені Іларії (Січки) – потрудилася в саду і поділилася з телеглядачами неписаним правилом, пов'язаним із таїнством церковного послуху.\n"Коли паломник приїжджає до монастиря, він має бути готовим виконати будь-який послух, на який його благословляють. Вам може не подобатися робота, яку вам доручили, вона може бути фізично важкою, але відмовлятися не можна. Це неписане правило", - сказала Марченко.\nПід час свого візиту до Свято-Миколаївського Мукачівського жіночого монастиря телеведуча несла послух у саду. Разом із нею працювали черниці Паїсія (Бережник) та Анастасія (Будко).\n"Ось так, як ми удобрюємо дерево, так людина повинна і душу свою удобрювати молитвою, причастям", - сказала під час роботи черниця Паїсія (Бережник).\nОксана Марченко зазначила, що це досить складно, адже зараз багато людей не замислюються, навіщо їм ходити до церкви.\n"Кожен для себе у житті робить висновок, що йому дає віра. Головне, щоб ми змінилися, щоб людина зсередини змінювалася", - пояснила черниця Паїсія (Бережник).\nЗа словами черниці Анастасії (Будко), як дерево плодоносить, так і віра має приносити плоди, маються на увазі чесноти людини, серед яких милостиня, прощення і любов.\nНагадаємо, 7 травня на YouTube-каналі Оксани Марченко відбулася прем'єра дев'ятого фільму проекту "Паломниця", який розповідає про Свято-Миколаївський Мукачівський жіночий монастир. У новому епізоді телеведуча поспілкувалася з духівником обителі, Високопреосвященнішим митрополитом Мукачівським та Ужгородським Феодором (Мамасуєвим), який розповів, чому в неділю треба йти до храму.


Кращі душові кабіни: маленькі, кутові, відкриті, закриті, душовою бокс\nСучасні кабіни для прийняття душу з'явилися в житті людей зовсім недавно. Але свою популярність вони придбали швидко. Такий кабіною називається огороджене та обладнане місце, в якому приймається душ. Її функції досить різноманітні.\nУ минулі часи така кабіна ставилася до предметів розкоші, але тепер вона є цілком доступним приладом, який більш зручний, ніж ванна.\nДушова кабіна встановлюється в санвузлі найчастіше замість звичної ванною, а іноді як доповнення до неї. Вона володіє певними перевагами:\nКабіна більш ніж в два рази економить місце в приміщенні санвузла.\nКупання в душовій кабіні істотно заощаджує споживану воду, що особливо актуально при використанні водонагрівачів.\nПрийняття душу більш економічно за часом, ніж купання у ванній.\nВ душі за допомогою проточної води більш ефективно змивається бруд і нанесене на шкіру мило.\nДушова кабіна вважається економічним варіантом оснащення санвузлів при проживанні в великому за площею будинку, оснащеному окремими кімнатами для гостей.\nНайпростішим варіантом кабіни вважається душовою кут з піддоном, що розміщується в будь-якій частині приміщення, а стінки кабіни встановлюються в місці відсутності стін ванної.\nПри плануванні ремонту квартири або будинку увага приділяється і приміщенню санвузла. Кожен власник мріє про ванну зі стильним інтер'єром. Але маленька площа цього приміщення не дозволяє сильно різноманітити його дизайн.\nЩе до моменту появи сучасних душових кабін багато людей намагалися збільшити простір цього приміщення різними методами. Найекстремальнішим з них було усунення ванни з залишенням зливу в підлозі, а душ закріплювався на стіні. Навколишній простір від бризок захищалося поліетиленовою фіранкою. Що стала вільною площа цього приміщення використовувалася для зберігання побутових пристроїв.\nЗмінити інтер'єр допомогли душові кабіни, адже за допомогою них вільного місця в санвузлі стало більше. Дизайн сучасних кабін досить різноманітний. Такі пристрої розрізняються за своїм виглядом і розмірами. Перетворити інтер'єр приміщення і надати йому сучасного вигляду допоможе компактна за розмірами кабіна для прийняття душу напівкруглого типу. Придбання такої кабіни додасть інтер'єру відмінний сучасний вигляд, а приміщення придбає простір, що звільнився. Така покупка буде дуже раціональною.\nВдало підібрана за колірною гамою кабіна, оснащена красивими дверима, повністю змінить навколишній інтер'єр і з легкістю перетворить його в чудову і досить стильну ванну.\nДля того щоб вдало вибрати відповідну модель душової кабіни, необхідно точно визначитися з її конструкцією. Кабіна може бути стаціонарної або вбудовується, а також не оснащеної верхньою кришкою.\nУ сучасній душовій кабіні відкритого типу відсутні стіни, які замінюються стінами приміщення. Ця кабіна дуже легко і швидко збирається самостійно і прекрасно підходить для невеликого за розмірами приміщення. Вона складається з огорожі, низького піддону і душових аксесуарів. Для такої кабіни піддон виготовляється самостійно або купується в готовому вигляді.\nДля створення огорож використовується пластиковий або алюмінієвий каркас. Перегородки виготовляються скляними і пластиковими. Для виготовлення дорогих за вартістю душових застосовується високоміцне скло.\nКабіна оснащується поворотно-зсувними, а також дверцятами. Найпопулярнішими вважаються розсувні моделі, оснащені двома красивими дверцятами, так як вони не займають вільний простір в цьому приміщенні.\nУсередині душової кабіни обов'язково знаходяться змішувачі для регулювання внутрішньої температури і інтенсивності потоку води. Душова лійка встановлюється на стіні або монтується на стелі для імітації зливового дощу.\nУ деяких моделях душових кабін встановлюється гідромасаж, присутні светотерапия і ароматерапія.\nРозрахунки і заміри перед монтажем\nПеред придбанням такої кабіни необхідно точно визначити місце під її установку.\nВід цього залежить не тільки форма, але і тип кабіни, дизайн, а також технічні параметри душовою і особливості каналізації. Вибір місця розташування душової кабіни вважається першим і досить важливим етапом.\nНаступним етапом є проведення всіх вимірів для правильного вибору кабіни. При цьому заміряється висота і ширина приміщення і розміри виділеного під кабіну місця. Отримані дані зорієнтують у визначенні типу майбутньої душової.\nТретім етапом є розрахунок розмірів самої кабіни, що підходить для приміщення, при якому враховується її тип. Висота душової повинна бути на 25 сантиметрів менше в порівнянні з висотою приміщення.\nВ даний час для того щоб у себе вдома встановити кабіну для прийняття душу, бажано перед цим ознайомитися з їх багатим асортиментом. Залежно від місця свого розташування такі кабіни можуть виготовлятися у вигляді кабінки, куточка або боксу. За формою кабінки бувають напівкруглими, а також квадратними.\nКомбінацією сучасної душової кабіни і ванни з гідромасажем є бокси для прийняття душу, створювані в різних формах.\nВ даний час найбільш поширеними є душові кабінки, створювані у вигляді єдиної коробки, оснащеної сантехнічними побутовими приладами.\nТака душова кабіна називається відкритою через свою конструкції без наявності закритого стелі. Спільний простір кабіни обмежується з чотирьох навколишніх сторін.\nЯкщо три сторони створюються стінами такого приміщення, а інші утворюються стінками самої встановлюється кабінки, то вона називається відкритим куточком для душа.\nТакі скляні кабіни значно розширюють навколишній простір кімнати, при цьому надаючи своєрідну елегантність її дизайну.\nЗакриті кабіни також називаються боксами для душа. Вони є закритим простором і оснащуються дахом. Також в них передбачено наявність піддону і закриваються дверцят, змішувачів і лійки. Вони встановлюються в будь-який найбільш зручне місце ванної кімнати, оснащене подачею і відведенням води.\nТакі кабіни мають більшу кількість різних функцій і мають найрізноманітнішу форму. Часто в кабіні поєднуються функції парової лазні і корисного гідромасажу.\nДо того ж закрита кабіна герметична, що запобігає появі в ній цвілі і грибка.\nСьогодні у населення користуються попитом сучасні кабіни у вигляді куточка. Вони вважаються досить практичними і дуже зручними.\nЗ їх допомогою економиться загальна площа приміщення санвузла, яка може використовуватися для установки побутової техніки.\nТакі кабіни прекрасно підходять під інтер'єр і оснащуються безліччю різних функцій. Це може бути турецька лазня, популярний гідромасаж або різне спрямування водяних струменів.\nДушова кабіна, встановлена на дачі, є не предметом розкоші, а необхідністю, так як після проведення садових і городніх робіт обов'язково потрібно прийняття душа і зняття втоми.\nВ даний час для дачі з широкого пропонованого вибору сантехнічних виробів можна придбати відносно недорогу за ціною сучасну душову кабіну.\nСьогодні у продажу є багато різновидів кабін для прийняття душу, призначених для установки на дачі. Вони можуть бути оснащені дверима, підігрівом, роздягальнею, а також туалетом. Душові кабіни часто виготовляються під замовлення.\nДуже проста за своєю конструкцією кабіна виготовляється з металевого, а також пластикового каркасу, який обтягнутий плівкою з поліетилену або міцним тентом.\nДля установки в квартирі\nПерш ніж купувати душову кабіну, яка буде встановлена в квартирі, повинні бути розглянуті всі варіанти для вибору оптимального з них. Така кабіна є досить дорогою річчю і купується на довгий час.\nНайбільш підходящим для квартири варіантом вважається кабіна, оснащена стінками зі скла і дном з кераміки, за допомогою якої зберігається форма і запобігає появі воронок. Досить міцна емаль є захистом від подряпин. Такі кабіни обладнуються герметичними прокладками, розташованими по периметру стінок, тому можливі протікання виключаються.\nГлибока душова кабіна\nтакож називається "Душова кабіна з високим піддоном".\nВиглядає як ванна з невисокими стінками, душових огорожею і душем. Багатофункціональна, може використовуватися як в якості ванній, так і в якості душа.\nЗбірка душової кабіни була розглянута нами в іншій статті.\nСучасний куточок вважається своєрідним варіантом популярної кабіни для душа. Він є конструкцією напівзакритого виду, що розміщується в зіткненні з кутами санвузла. Стіна в такому місці стикання повинна складатися з кахлю, що запобігає появі цвілі і грибка, а також руйнування від вологості.\nТакий куточок оснащується розсувними або орними дверцями, створеними з ударостійкого прозорого скла або високоякісного пластику. Модель, оснащена дверцятами зі скла, вважається більш дешевою за вартістю, ніж кабіна з акриловими дверцятами.\nСучасний душовою бокс є вдосконаленим аналогом популярної душової кабіни. Такий пристрій оснащується безліччю найрізноманітніших функцій і володіє чудовим зовнішнім запам'ятовується видом, що говорить про прекрасний смак власників.\nТака модель є чудовою прикрасою приміщення ванної кімнати, особливо в тому випадку, якщо дизайн приміщення виконаний в сучасному стилі хай-тек. Усі проведені процедури в душовому боксі мають комфортом і зручністю.\nПерш ніж придбати душову кабіну, необхідно хоч трохи ознайомитися з головними виробниками цих сантехнічних виробів. При відсутності великої кількості грошей на покупку самими бюджетними стануть кабіни російського виробництва.\nНайвідомішими російськими виробниками є:\nAcrilan, що гарантує якість і чудовий дизайн. Він міцно займає нішу на вітчизняному ринку сучасних кабін для душу.\nCandours виробляє такі кабіни десять років. Тому компанія добре відома багатьом споживачам.\n«Радомир» знаходиться в трійці головних лідерів серед творців цієї сантехніки. Компанія виробляє високоякісну продукцію за помірними для покупця цінами.\nВироблена продукція вдосконалюється щорічно, піднімаючись на рівень з головними світовими виробниками.\nСеред зарубіжних творців душових кабін загальновизнаними лідерами є фінські, німецькі, а також італійські відомі фірми, які здійснюють виробництво за інноваційними технологіями з найякісніших матеріалів.\nСучасна фінська сантехніка Timo і Ido відрізняється довговічністю і самим відмінною якістю. У цієї фірми завжди присутній в наявності якісна фурнітура та сантехнічні моделі.\nРекомендованої італійською фірмою є Jacuzzi. В даний час фірма стала відомим світовим брендом, який виробляє душові кабіни дорогого преміум-класу.\nЗбирання душової кабіни потребують застосування певних знань і навичок.\nЗбірка кабіни починається з установки піддону, на який в посадочних місцях закріплюються ніжки з накрученими гайками та шайбами. Центральна ніжка також закріплюється за допомогою гайок. Потім проводиться юстирування для визначення перекосів і їх коригування.\nСтінки монтуються за заводськими позначками, а їх стики обробляються силіконовим герметиком. Перегородки всередині кабінки фіксуються за допомогою шайб і саморізів.\nПеред монтажем даху на неї встановлюється лійка і підсвічування. Дах фіксується гвинтами і шурупами, а всі її стики також обробляються силіконовим герметиком.\nСучасна душова кабіна є ідеальним варіантом для приміщень з невеликою площею. Дозволити собі це чудове пристосування може кожен покупець.


Жіночі каблучки від SW - купити на Gold.ua > ціна від 682 грн. > в магазинах Києва, Львова, Івано-Франківська, Тернополя\nЖіночі каблучки від SW\nFresh Jewelry 1266\nLurie Jewelry 327\nСрібло 925 ° 112\nКубічний цирконій 112\nЖіноча срібна каблучка з куб. цирконіями і вставкою з золота (1646144)\nЖіноча срібна каблучка з куб. цирконіями і вставками з золота (1647873)\nЖіноча срібна каблучка з куб. цирконіями і вставкою з золота (1646139)\nЖіноча срібна каблучка з куб. цирконіями і вставками з золота (1647363)\nЖіноча срібна каблучка з куб. цирконіями і вставками з золота (1648615)\nЕкономія: 103 грн\nЖіноча срібна каблучка з куб. цирконіями і вставками з золота (1647849)\nЖіноча срібна каблучка з куб. цирконіями і вставками з золота (1647867)\nЖіноча срібна каблучка з культів. перлами, куб. цирконіями і вставками з золота (1648569)\nЖіноча срібна каблучка з куб. цирконіями і вставками з золота (1709389)\nЖіноча срібна каблучка з куб. цирконіями і вставками з золота (1646235)\nЖіноча срібна каблучка з куб. цирконіями і вставками з золота (1648506)\nЖіноча срібна каблучка з куб. цирконіями і вставкою з золота (1646145)\nЖіноча срібна каблучка з куб. цирконіями і вставками з золота (1646148)\nЖіноча срібна каблучка з куб. цирконіями і вставками з золота (1646214)\nЖіноча срібна каблучка з куб. цирконіями і вставками з золота (1646218)\nЖіноча срібна каблучка з куб. цирконіями і вставкою з золота (1647257)\nЖіноча срібна каблучка з куб. цирконіями і вставками з золота (1647842)\nЖіноча срібна каблучка з куб. цирконіями і вставками з золота (1647886)\nЖіноча срібна каблучка з куб. цирконіями і вставками з золота (1647916)\nЖіноча срібна каблучка з куб. цирконіями і вставками з золота (1647917)\nЖіноча срібна каблучка з куб.цірконіямі і рубіном


Британські вчені взялися за туалети в літаках, бо ті лякають дітей | iod.media\n8 квіт 2019 р., 11:52\nФізики розробляють систему змиву води на висоті, яка була б не такою шумною.\nНовини від британських вчених – ті взялися за розв'язання нової глобальної проблеми: як зробити туалети у літаках не такими шумними. Кажуть, є запит від суспільства – з численними проханнями з цього приводу до них звертаються батьки дітей, які бояться користуватися ванною кімнатою під час польоту.\nЯк повідомляє dailymail.co.uk, за вирішення проблеми взялися авторитетні науковці – стверджують, що перебудувати туалет у літаку не так просто, як може здатися. Адже літаки користуються вакуумною систему змиву, що може працювати з дуже малою кількістю води. Але для цього потрібна дуже висока швидкість змиву, тож це спричиняє страшний рев та гуркіт.\nДискомфорт відчувають не лише ті, хто перебуває в туалетній кабінці, а й решта пасажирів у салоні, які змушені постійно відволікатися на шум унітаза. Шум туалетів у літаках був присутній завжди, але нині є помітнішими, оскільки майже безшумними стали пасажирські салони.\nЩоби зробити туалети більш сучасними, конструктори розвернули бурхливу діяльність – вони вдосконалюють зливний клапан та пом'якшують кут трубопроводу. За їхніми прикидками, це у деяких випадках дозволить зменшити звук змиву води більше, ніж наполовину.


Моя Родина - СССР. - Страница 895 - Донецк Форум. Донецкий форум.\n895 из 1014 « 1 < 395 795 845 885 893 894 895 896 897 905 945 995 > Ф»\n24.12.2019, 14:16 #13411\nТы должен говорить это "здрасьте"\nЯ всім кажу, або Добрий день, або Добрий вечір,чи Доброго ранку, мені не важко. Коли в місті знаходжусь, то здороваюсь тільки з знайомими, чи з тим до якого в мене є діло.\nFree Bird (24.12.2019)\n25.12.2019, 13:13 #13412\nКомпозитор Николай Леонтович, создавший легендарный "ремейк" украинской народной песни "Щедрик", был убит НКВД...\nДва рідкісні документи віднайшла після багатьох років пошуків завідувачка відділу Вінницького обласного краєзнавчого музею Лариса Семенко. Фонди музею поповнив товстий щоденник відомого українського письменника Степана Васильченка — звіт про подорож першої мандрівної капели «Дніпросоюзу». В ньому йдеться, зокрема, про одного з найближчих друзів Леонтовича — Гната Яструбецького, одного з перших солістів названої капели, а пізніше —адміністратора цього колективу.\nЯк і Леонтович, Яструбецький родом з Поділля. Л. Семенко встановила, що місцем його народження є село Жолоби, це в Томашпільському регіоні на Вінниччині. Г. Яструбецький записав детальну розповідь батька Леонтовича про те, як розігралася трагедія, що закінчилася вбивством композитора. Він зібрав найбільше матеріалів про життя і творчість друга, написав біографію композитора (народився Леонтович у Селевинцях Немирівської волості Брацлавського повіту 1 грудня 1877 року). Гнат Васильович був одним з ініціаторів створення Музичного товариства Леонтовича (МТЛ). Все це він зафіксував у своєму щоденнику.\nВіднедавна обидва названі щоденники — С. Васильченка і Г. Яструбецького — стали власністю обласного краєзнавчого музею. Частину цих матеріалів пані Семенко використала у підготовленій нею документальній книзі «Їх об’єднала пісня Леонтовича». Об’ємне видання на 250 сторінок тексту супроводжується 40 фотознімками. Авторка сподівається на те, що її книга побачить світ до кінця нинішнього року. 1 грудня — 130-та річниця з дня народження композитора, і це був би гарний подарунок шанувальникам таланту композитора до його ювілею. У своїй книзі Л. Семенко дослідила біографії диригентів хорових колективів імені Леонтовича, зокрема, в Тульчині та Вінниці. П’ятеро з них потрапили під репресії у 1937 році. Їх звинувачували в організації контрреволюційної змови. Пізніше трьох реабілітували —Левицького, Філіповського та Папа-Афанасапуло. Доля диригента Шпанівського залишається невідомою. Матеріали справи ще одного керівника хору — пана Раїнського авторка книги поки що не віднайшла.\nУ 1921 році, після смерті Леонтовича, в Києві створили комітет вшанування його пам’яті. На його засіданні запланували поїздку на Поділля. Адже саме там залишалася творча спадщина композитора. Вона могла бути втрачена безповоротно. Загадкою залишалися причини загибелі митця. Їх також планувалося дослідити. Виконання цих двох доручень покладалося на Гната Яструбецького. Він разом із Леонтовичем навчався у Кам’янець-Подільській духовній семінарії, а потім працював у Тульчині на Вінниччині. Музичні вечори, концерти були їхнім спільним дітищем. Навколо талановитих митців гуртувалася обдарована молодь. Так, учень Леонтовича Микола Покровський пізніше став диригентом Одеського оперного театру. Сам Яструбецький мав чудовий голос. Не дивно, що його запросили солістом до першої мандрівної капели «Дніпросоюзу».\nКореспондентом капели був письменник Степан Васильченко. Але є в його щоденнику записи, зроблені рукою Яструбецького. Як адміністратор, він мав право робити свої нотатки. Писав їх зазвичай на полях. Пані Семенко спершу не могла зрозуміти, хто ще доповнював записи. Аж поки не співставила почерк...\nНа рідне Поділля Г. Яструбецький вирушив у лютому 1921 року, а повернувся до Києва у травні того самого року. «Це була вельми важка і небезпечна подорож», — написав він у своєму щоденнику. Крім нього, такі само мандати на збирання матеріалів комітет вшанування пам’яті Леонтовича видав ще двом дослідникам. Але найбільше матеріалів привіз Г. Яструбецький.\nНайперше дослідник поїхав у село Марківку, що в Теплицькому районі на Вінниччині, до батька композитора. Хотів із перших уст довідатися, що ж трапилося того січневого дня з його сином. Ось що розповів батько. У суботу, 9 січня 1921 року, Микола Леонтович був у Тульчині. На прохання сестри Вікторії він поклав на ноти «Заповіт» Шевченка.\nПід вечір, у той же день, приїхав кіньми в Марківку. Ще не встигли обмінятися новинами, як на подвір’я в’їхала підвода. «Була шоста година вечора по сонцю» — так дослівно записано в щоденнику. І далі: «До хати зайшов молодий, 22—23-х років, середнього зросту чоловік. Темний блондин, без вусів і бороди. Руки мав холені з довгими пальцями. Гарно вбраний. Пальто з каракулевим коміром. На голові кепка. Розмова російська, солдатська. Попросився переночувати».\nЯкби ж Леонтовичі знали, що дають нічліг убивці...\nПрибулий казав, що в Марківці має багато діла. Що він чекіст — (інформатор). Проводить боротьбу з місцевим бандитизмом. Пропонував роздивитися документи з печатками Гайсинської ЧК. Особливо пропонував це зробити Миколі Дмитровичу. А документів була «гора». Леонтович роздивився їх і, повертаючи власникові, сказав: «Із такими документами небезпечно будь-де ночувати». Непроханий гість сказав, що його прізвище Гріщенко. Як був зазначений він у документах, ніхто не відає, бо Микола Дмитрович єдиний, хто роздивлявся документи, нікому нічого не говорив з цього приводу.\nМоя співрозмовниця, Лариса Семенко, нагадує, що батько Леонтовича був священиком. Помешкання панотця вважалося безпечнішим у порівнянні з житлом інших селян. Саме цим мотивував Гріщенко вибір місця для ночівлі.\n...Звук пострілу розбудив отця. Була 7.30 ранку. На ліжку під вікном сидів напівзігнутим Леонтович і зляканим голосом допитувався: «Що це, вибух?» Промовивши ці слова, впав на подушку. Над його ліжком стояв Гріщенко. Він був босий, в одній білизні. В руках тримав зброю, викидаючи стріляну гільзу.\nУдома ще були сестра композитора Вікторія і донька Галина. Їм, як і батькові композитора, незваний гість зв’язав руки.\nВін одягнув на себе напівкожушок, який носив батько Леонтовича. Дуже лаявся брудними словами. Вимагав грошей. На очах у всіх витрушував все з гаманця Миколи Дмитровича. Забрав 5000 карбованців різною валютою. Все поперекидав у будинку. Шукав речі. І з речами вийшов за поріг хати.\nУ цей час Леонтович лежав нерухомо з розплющеними очима. На ліжку й на підлозі була калюжа крові. На крик панотця прибіг учитель, інші люди. Вони розв’язали руки Леонтовичам, наклали пов’язку на рану потерпілого, яка була з правого боку. Рвана рана. Леонтович ще встиг сказати: «Тату, я помираю». Була восьма година ранку, неділя, 10 січня 1921 року. Лікар прибув, коли Леонтович був уже мертвий.\n12 січня, коли ховали композитора, у Марківці мела дуже сильна завірюха.\nНезважаючи на детальну розповідь про трагедію, що розігралася в будинку Леонтовичів, історія вбивства композитора все одно таїть у собі чимало загадкового. Лариса Семенко каже, що газети того часу писали про різні версії. Йшлося про те, що композитор загинув від рук білогвардійця, петлюрівця, чекіста. Хто насправді був той самий Гріщенко, дотепер не встановлено.\nУ щоденнику Яструбецького є ще один епізод, записаний з уст учителя з Марківки Арсена Сорочинського. Майор міліції з Теплика Волков розповів учителю, що між міліціонерами і Гріщенком була перестрілка, що Гріщенко скоїв ще декілька крадіжок і стріляв у людей. Його зарубав лопатою селянин в одному з сіл Теплицького району. За іншими версіями, каже пані Лариса, той самий Гріщенко загинув під час перестрілки з міліцією.\nКрім спогадів очевидців, Г. Яструбецький привіз до Києва ноти і тексти, написані Леонтовичем. Навіть узяв із собою пов’язку, яку накладали на рану. Схематично наніс на папір план хати батька Леонтовича. Всі ці документи і речі зберігалися в музеї Музичного товариства Леонтовича. Це була найбільша організація того часу, яка опікувалася розвитком музики. У 1930-х роках, коли тривали репресії, музей закрили і частина матеріалів опинилася в приватних руках.\nПро існування щоденника Яструбецького Л. Семенко довідалася під час акції «Подаруй музею експонат». Колекціонер Юрій Шилін передав низку документів і фотографій, пов’язаних із родиною Мелетицьких. Володимир Романович Мелетицький наприкінці XІX — початку XX століття організовував на Поділлі хори. Його дружина товаришувала з дружиною Карпенка-Карого. Жили Мелетицькі в Погребищі, а потім роз’їхалися у Київ і Вінницю. Так дослідниця вийшла на дочку Мелетицького — Ірину Володимирівну Бондаренко. Це в її родині зберігався щоденник Яструбецького. Вона ж повідомила про існування ще одного щоденника — Степана Васильченка. Уточнила, в кого він. У Києві мешкає внук Гната Яструбецького — Георгій. Він передав щоденник нашому музею. А переконала його зробити це пані Ірина. На той час не було відомо, хто автор щоденника. Дослідниця це встановила пізніше, коли співставила почерк у щоденнику із записами, зробленими власноруч Степаном Васильченком.\nЧи є інші документальні підтвердження, пов’язані зі смертю композитора? «В нашому музеї немає, — каже Лариса Семенко. — В обласному архіві зберігається міліцейський текст повідомлення про вбивство, а також називається прізвище вбивці. Оце все, що ми мали дотепер».\nУнікальним є інший щоденник — Степана Васильченка. Письменник під час подорожі з першою капелою «Дніпросоюзу» вів два щоденники, уточнила співрозмовниця. В одному нотував детально всі подробиці, в іншому викладав враження схематично. Так ось, відтепер «повний» щоденник Степана Васильченка зберігається в місті над Бугом.\nFree Bird (27.12.2019)\n28.12.2019, 00:32 #13413\nВ радянських артілях відновився випуск іграшок: вручну з вати, пап\_'є-маше «ліпили» чоловічків - Дідів Морозів, парашутистів, дам і дітей - учасників перших довоєнних свят, ретельно промальовуючи всі риси особи. Скляні іграшки одержали «зелену вулицю», посівши певне місце в арсеналі ідеологічної зброї. Зі скла почали видувати іграшки з написом «СРСР». Після Вітчизняної війни іграшки стали більше виразними. В 1949 році до 150-річчя від дня народження О.С.Пушкіна були випущені іграшки із зображенням персонажів казок поета. Радянські ялинки збагатилися цілим набором казкових персонажів — золотими рибками, богатирями, русалками, хатинками на курячих ніжках.\nНа початку 50-х років виготовлялося з вати багато «їстівних» іграшок: всіляких ягід, овочів, фруктів. На ялинці оселилися казкові герої: Червона Шапочка, Айболить, забавні звірята, птахи, і як символ демографічного вибуху - лелеки. Не пройшла безслідно і «кукурудзяна епопея» за часів М. Хрущова, коли на ялинових гілках «виросли» качани. Проте, неодмінною прикрасою ялинки були скляні намиста. У 70-х гарні ялинкові прикраси, як і все інше, стали дефіцитом. Те, що випускала вітчизняна промисловість, стало приймати усе більше спрощені форми і одержувати штамповані обличчя.\nСообщение добавлено в 28.12.2019 00:07\nЩе про людину,яка повернула новорічне свято.Павло Постишев (два роки потому репресований і розстріляний). Через два дні після публікації він відіслав термінову телеграму в Харків: «Організуйте дітям у Палаці піонерів новорічну ялинку», а після повернення до Києва зайнявся організацією «по-справжньому святкової, красивої, ошатної» ялини в київському піонерському палаці.\nАле ще до того Постишев приніс маленьку ялинку своєму синові і запалив на ній лампочки зі словами: «Це подарунок тобі і всім радянським дітям. З цього Нового року знову буде свято ялинки!». Так ялинка стала новорічною. За вісім років її різдвяний статус був призабутий, а за сімдесят з гаком — майже повністю вивітрився зі свідомості. Стаття Постишева вийшла 28 грудня, всього за три дні до свята, а вже наступного дня в тій же «Правді» повідомили, що в радянській країні готуються тисячі дитячих ялинок. Чим їх прикрасили наспіх того року, для мене залишається загадкою, але моя бабуся Ера, яка жила в ті роки в Харкові, розповідала, що найперші іграшки в той голодний час були нехитрі — могли просто взяти бурячок або морквину, обернути в золоту фольгу і повісити на ялинку.Найперший в Радянському Союзі дитячий бал-маскарад з ялинкою пройшов 30 грудня 1935 року в Харкові в Палаці піонерів. А вже на початку 1937 на свято ялинки в московському Будинку спілок Дід Мороз вперше прийшов з онукою Снігуронькою — з тих пір радянські діти не уявляли Новий рік без цих персонажів. Цікаво, що серед колекціонерів старовинних ялинкових іграшок сьогодні найбільше цінуються саме українські снігуроньки Київської фабрики іграшок «Перемога». Залежно від стану, їх ціна варіюється від $100 до $1000. А ось Дід Мороз не дуже цінний, але теж на 100% киянин. Він приїхав до мене з іншого міста після півсторічних мандрів. А народився у двох кроках від Подолу, на вулиці Глибочицькій.В 1947 році 1 січня нарешті стало в СРСР вихідним днем\nЩе іграшки 80х-були і такі\nЗавжди був серпантин-паперова змійка. такі ялинки штучні були. були і малюсінькі ялинки з такими ж малими іграшками,схожі на таку.\n28.12.2019, 18:14 #13414\n«Вдохновение дантиста». Конец 1960–х. Фото Виктора Бутра.\n28.12.2019, 20:13 #13415\nДо стоматолога всі боялися ходити\n02.01.2020, 05:39 #13416\nДо появления туалетной бумаги в стране советов оставалось ещё 22 года...\n02.01.2020, 08:19 #13417\n1947 год,два года как окончилась Великая Отечественная Война.\n1947 год,два года как окончилась Вторая Мировая Война на которой США заработали огромные бабки.Могли себе позволить и в том числе микроволновые печи.\n02.01.2020, 11:12 #13418\nза два года токо рази шо пирог с консервами придумать можно...это дело гораздо большего времени требует, наработки явно довоенные...за два года такие вещи не делаются...\nА холодильники в Штатах до войны появились...не на картинках, а в домах...\nЧитаю кулинарную книгу 1970 г издания...хорошая книга, интересная...\nв числе прочего- "если нет холодильника, то мороженую рыбу следует хранить" и т. д. по тексту...у твоих родителей в каком ходу этот прибор появился?\n02.01.2020, 12:11 #13419\nу твоих родителей в каком ходу этот прибор появился?\nДык в ипенях до сих пор ледники , фаря в Обухове тока и увидел прибор тот..\n02.01.2020, 13:22 #13420\nВениамин Зорин (02.01.2020)\n02.01.2020, 20:56 #13421\nПолучено "спасибо": 22,207\nЗа 20 років до "Штірліца" він був поетом-"бандерівцем", який очима "зрадника Грушевського" дивився на українську історію...\nФрагмент кінофільму "Об этом забывать нельзя" за 1954 рік. Місце дії - Львів і Західна Україна.\nЦькування за український вірш, звичайно, дуже промовисте. Автори радянської кінострічки і не приховують: любити Україну - це ду-у-уже підозріло...\n03.01.2020, 06:26 #13422\nлюбити Україну - це ду-у-уже підозріло...\nИ ставить памятники Тарасу Григорьевичу в каждом городе,каждом селе тоже?\nМитрик?Ты в курсах сколько памятников установлено при УССР и при нэзалэжной?\n03.01.2020, 07:48 #13423\nнет ни одного поэта в мире, которому было бы установлено столько памятников. 1346 по всему миру, в том числе и в ЮАР.\nFree Bird (03.01.2020)\n03.01.2020, 08:47 #13424\nКиоски Союзпечать были очень важны. Вроде интернет-кафе сейчас. С утра свежая прэсса. А как же.\nFree Bird (03.01.2020), Фараон (03.01.2020)\n03.01.2020, 12:33 #13425\nТам и газеты на английском,французском были.И если не смогла оформить подписку на какую-то газету,шла покупать в киоск. Потом я стала ходить в городскую библиотеку-там были подшивки разных газет.Так и узнавала новости до середины 2000х.Потом уже везде появился интернет.Своего еще не был,но заходила в интернет-клубы и ту же библиотеку.Подписка тогда у нас была на разные газеты и журналы.В 70е-80е читали и местную прессу и журнал "Перец","Смена","Огонек".Для меня-"Медсестра",для мамы-"Семья и школа".Даже "Литературная газета".Обязательно женские-"Работница","Радянська жінка".Сейчас они тоже есть,но "Работница" стала обычным глянцевым журналом,а просто "Жінка" -интересное ,умное издание в отличие от всяких "Лиз" и т.п. А вот папины "партийные" газеты и журналы были неинтересны,их навязывали. Я обратила внимание,что современные "совкодрочеры" ничего из той литературы не читали и не развивались.Это видно по их комментам на Ютубе под старыми фильмами."Слава Ленену и Сталену","медецына беЗплатная","Савецкий Саюз" и т.п. Лозунг:"Долой безграмотность" всегда был и будет актуальным.\nИз Шевченко тогда сделали какого-то "революционера",каким он никогда не был.И атеиста тоже ."Молитися,а до того-я не знаю Бога".Фраза была просто вырвана из контекста.И на многих рисунках он был какой-то немощный старик,хотя он умер еще молодым,чуть больше 40.Мы не знали биографии настоящего Шевченко,только советскую картинку.У моей прабабушки было другое отношение.Она просила-принеси "Кобзарь" из библиотеки,вместе почитаем.Говорила,что в селе,где выросла,вместе с иконами портрет Шевченко был.И "почитай Катерину".Я начинала читать.И она-не будь,как Катерина,видишь,что она натворила.Уже потом я узнала,что моя бабушка повторила ее историю один в один.Она родилась в 26м ,пережила не только голодовку в 30х,но и попала в 40х в Германию гастарбайтером.И оттуда вернулась беременной.Нашла российского солдата Васю,который ее бросил.А родственники отправили ее зимой с малышкой,будущей моей мамой,искать "в Москве свекруху".В итоге она узнает,что он прохвост,в поезде ее ограбили и чудо спасло ее от судьбы шевченковской Кати.Тоже могла бросить девочку и утопиться или кинуться под поезд.Люди спасли.Потом работала на шахте в лаборатории и вышла за шахтера.Потом у мамы была почти такая же история.Студенткой влюбилась в преподавателя,который оказался женат.Бабуля,вместо того,чтобы ее поддержать,отправила на аборт(ты что-хочешь,как я?) и этот случай скрывали даже от меня.Вот такая она была порядочная комсомолка и вышла замуж девушкой.И ты смотри не повтори судьбу Кати.С 15 лет начались страшилки.Ты что,с мальчиком разговаривала?Что,хочешь в 16 детей?Потом уже поняли,что перестарались.Мне уже 20,а все мальчишки-только для меня друзья и не больше.А у Шевченко было много и других прекрасных стихов и прозы.Но его использовали политики.Частенько цитировали и в "Правде".Это и отталкивало людей.


Ваш контакт-центр / ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ\n01.01.2016 / 15:49\nУсі клієнти ТОВ "Дніпропетровськгаз Збут" мають можливість отримувати консультаційні послуги з питань газопостачання за єдиним номером контакт-центру.\nОператори контакт-центру ТОВ "Дніпропетровськгаз Збут" приймають дзвінки клієнтів щоденно з 8 до 20 години\nГазопостачальні підприємства області почали працювати в новому форматі, зручному як для компаній так і для клієнтів. Відтепер наші споживачі мають можливість сім днів на тиждень з 08:00 до 20:00 отримувати кваліфіковану консультацію з усіх питань щодо газопостачання по багатоканальних телефонах:\n(056) 78-78-104 - для м. Дніпро;\n(056) 794-03-04 - для усієї області.\nОдним із пріоритетних напрямків роботи контакт-центру є онлайн опрацювання фактичних показань лічильників газу. Ці дані можна передати як за телефоном контакт-центру, так і електронною поштою contact@dp.104.ua.\nЩоб передати показання лічильника газу електронною поштою клієнтам потрібно вказати:\nОсобовий рахунок власника житла.\nАдресу власника, на якого відкрито особовий рахунок.\nТакож оператори контакт-центру консультують щодо тарифів на газ, пояснюють причини відключення від системи газопостачання та порядок його відновлення. Дають вичерпну інформацію щодо стану особового рахунку та способів оплати за надані послуги. Споживачі пільгових категорій мають можливість отримати інформацію про розмір пільг та субсидій.\nТому звертаємо увагу наших споживачів на те, що для отримання консультації не потрібно стояти в черзі чи телефонувати в усі служби газового господарства, варто звернутись за єдиним номером чи електронною адресою контакт-центру. Цей сервіс створено саме для того, щоб нашим клієнтам було зручно.


Ліна Василівна Костенко: до 90-річчя від дня народження української письменниці, Героя України – Запорізька обласна бібліотека для юнацтва\nЛіна Костенко народилась у м. Ржищев на Київщині у родині вчителів. У 1936-му батька, вчителя, який самотужки опанував 12 мов і викладав у місцевій школі ледь не всі предмети, заарештували як “ворога народу”. Йому дали 10 років таборів. “Вашим червоним прапором тільки биків лякати“, – почувши вирок, заявив він суддям.\nКоли дівчинці було 6 років – родина перебралася до столиці, де Ліна закінчила школу №100, що містилася в робітничому селищі на Трухановому острові. ЇЇ школу було спалено 1943 року разом із усім селищем, тому Ліна перейшла вчитися на Куренівку. Згадуючи той час, вона казала : “моє дитинство, вбите на війні”. Цьому присвячено вірш «Я виросла у Київській Венеції».\nПісля закінчення середньої школи майбутня поетеса вступила в Київський педагогічний інститут, а після його завершення стала студенткою Московського літературного інституту імені О. М. Горького, де зустріла лицаря, чиє кохання стало “тихим сяйвом” над її долею – Єжи-Яна Пахльовського. Вони одружилися.18 вересня 1956 року в Києві народилась Оксана Єжи Янівна Пахльовська. Але молоді батьки мусили зробити вибір:\nУ болісних роздумах про розлуку Ліна Костенко створила дванадцятирядковий поетичний міні-роман “Я дуже тяжко Вами відболіла”. Його лірична героїня вмовляла себе змиритися з розлукою після короткого “свята любові”: коли склався щасливий шлюб молодих, талановитих людей; знайшлася маленька донечка. Вона так і лишилася для Єжи середньовічною прекрасною дамою, а він – вірним лицарем. “Таке прощання було шалене — на сум багате, на слова скупе…”. Лiна Костенко присвятила Єжи Пахльовському вірш-прощання “Спогад” (“Поїзд iз Варшави”)\nВипускниця-відмінниця тієї самої всерадянської “кузні літераторів”, уже на початок 60-х мала три поетичні збірки і схвальний відгук рецензента її дипломної роботи, російського письменника Всеволода Іванова, який казав, що Костенко – потужний автор із великим майбутнім. Одразу після завершення навчання Ліна Костенко видала свою дебютну збірку поезій “Проміння землі”. Друга збірка “Вітрила” вийшла в 1958 році, за нею – збірка “Мандрівки серця” (1961 р.). Ці збірки засвідчили справжню творчу зрілість поетеси, поставили її ім’я поміж визначних майстрів української поезії.\nНа початку 1960-х Ліна Костенко стала брати участь у літературних вечорах київського Клубу творчої молоді. Але вже починаючи з 1961 року, її творчість піддавали критиці за «аполітичність», а із плану знімання був знятий фільм за її сценарієм «Дорогою вітрів».\nХоча поетесі одразу вдалося завоювати любов та повагу українців, її творча діяльність подобалася не всім: четверту її книжку “Зоряний інтеграл” цензура заборонила до друку. Вірші Ліни Костенко того часу вже ходили в “самвидаві”.\n(“Зоряний інтеграл”, 1963)\nНезабаром її книжку «Княжа гора» зняли з верстки.\nУ 1963 році вона спільно з Аркадієм Добровольським написала сценарій до фільму “Перевірте свої годинники”. Стрічка розповідала про українських поетів, загиблих під час Другої світової війни. Фільм зняли 1964 року, але на екрани він так і не вийшов. Остаточний варіант “Хто повернеться – долюбить” був так змінений, що Костенко відмовилася від авторства сценарію.\nУ 1965-му Ліна Костенко разом із кінорежисером Сергієм Параджановим, поетом Іваном Драчем, авіаконструктором Олегом Антоновим та іншими помітними діячами культури й науки надсилає до ЦК КПУ та ЦК КПРС лист-протест проти арештів української інтелігенції з вимогою зробити розгляди судових справ публічними. Вона звернулася до редакції журналу «Жовтень» (тепер «Дзвін») і до львівських письменників з пропозицією виступити на захист заарештованих. Письменники не зважилися на протест, але подали в суд клопотання з проханням передати на поруки Богдана Гориня як наймолодшого з заарештованих. Усе це не вплинуло на перебіг судів, але мало величезне моральне значення.\nУ 66-му Ліна Костенко вирушає до Львова – підтримати у суді майбутніх дисидентів Михайла Осадчого, Мирославу Зваричевську та братів Михайла і Богдана Горинів, яким інкримінують “антирадянську діяльність та пропаганду”.\nКоли заарештованих вели до зали суду, київський “десант підтримки”, у складі якого були також Іван Дзюба та В’ячеслав Чорновіл, вигукував їм “Слава!” та кидав квіти. А Ліна, прорвавшись крізь стрій конвоїрів, вклала в руку Зваричевській плитку шоколаду, котру, за словами Михайла Осадчого, тут-таки вихопив начальник охорони…\n“Я – у Ржищеві, де мій дід посадив для мене грядочку великих і смачних полуниць “Вікторія”… Ходжу навколо цієї грядочки, заклавши руки за спину, і граю в тюрму. Ось я у в’язниці, ось до мене приходять “вони”, але я нікому і нічого не скажу…”.\nКостенко серйозно готувалася до “посадки”, розуміючи, що зробити з нею можуть усе, що завгодно, проте покарали її в інший спосіб.\nЗа підтримку дисидентського руху “крамольну” поетку негласно заборонили друкувати, чим прирекли на вимушене мовчання, яке тривало 16 років. С того часу поетеса писала “в шухляду”. Відтоді ім’я Ліни Костенко стало одним з ключових серед покоління українських шістдесятників.\nУ ці роки вірші Л. Костенко публікували журнали в Чехословаччині, газети в Польщі, і лише зрідка — в Україні.\nЛише 1977 року вийшла збірка віршів «Над берегами вічної ріки», а 1979-го, за спеціальною постановою Президії СПУ, — історичний роман у віршах «Маруся Чурай», що пролежав без руху 6 років. За нього поетеса 1987 року була удостоєна Державної премії УРСР імені Т. Г. Шевченка. Глибоко психологічний “жіночий” твір одразу ж розібрали на цитати.\n“В цих справах поруч правда і брехня”.\n“Моя любов чолом сягала неба, а Гриць ходив ногами по землі”.\n“Нелегко, кажуть, жити на дві хати. А ще нелегше – жить на дві душі!”\n“Життя – така велика ковзаниця. Кому вдалось, не падавши, пройти?”\n“Навіть якби вона не написала нічого до (хоча лірика її, особливо рання, ніжна, справжня – і тому прекрасна!) й відмовилася писати після, то з однією “Марусею” тріумфально ввійшла до історії світової літератури. І тільки тому вона досі не лауреатка (Нобелівської премії – УП), що, мабуть, немає перекладачів, рівних Ліні, і нема культурних дипломатів, здатних зрозуміло і швидко пояснити світові, якого витвору мистецтва він себе позбавляє”.\nПеру Ліни Костенко також належать збірки поезій «Неповторність» (1980) і «Сад нетанучих скульптур» (1987), збірка віршів для дітей «Бузиновий цар» (1987).\nПопри всі попередження про ризики, Костенко у 91-му почала їздити в зону відчуження – у Чорнобиль. А ризиків чимало – від можливих хвороб, пов’язаних із радіацією, до вірогідності нарватися на місцевих бандитів.\nКоли її питали, чи не страшно там бувати, письменниця відповідала:\n“Ні, це моя добровільна еміграція! Я їжджу в Чорнобиль… набратися сил. І, правду кажучи, не відмовляюся від усього того, чим пригощають місцеві. І пироги з ягодами їм, і воду з криниці п’ю… Хоча повторювати цього, мабуть, не варто, особливо молодим людям”.\nПідтримував її, хоч і хвилювався, лише покійний чоловік – Василь Цвіркунов. Його, легендарного керівника Київської кіностудії імені Довженка, не стало у 2000-му.\n(“Мадонна перехресть”, 2011)\nПодружжя разом долало безробіття, коли в 73-му Цвіркунова звільнили з кіностудії, а Ліну вже роками не друкували, залишивши без гонорарів. Разом перебороли її примусове “мовчання”, коли поетка навіть голодування оголосила – через образу, спричинену керівництвом “Літературної України”, яке дало розпорядження надрукувати в газеті добірку її віршів, при цьому вирізавши найулюбленіші строфи автора.\n“Багато хто, знаючи мій характер, дивувався: як він із нею живе? А все дуже просто. Василь Васильович вважав, що повинен мене захищати. І, відчуваючи себе захищеною, я ставала “шовкова”. Водночас когось дивувало, чому такий дорогий і такий близький мені цей “номенклатурний керівник”? Але він, через інтелігентність свою, ніколи не виставляв напоказ свою доброту…”, – ділилася спогадами Ліна Василівна.\nДонька Ліни Костенко від першого шлюбу – Оксана, називала вітчима Василя Цвіркунова татом, а до рідного батька зверталася на ім’я. Сина Ліна Василівна назвала на честь двох Василів – чоловіка та батька, чия стійкість і мужність була для неї взірцем.\nВ 1994 році вийшла італійською книга “Інкрустації”. Поема «Берестечко» (1999) з ілюстраціями Георгія Якутовича, була видана видавництвом «Либідь» 2010 року, мала загальний тираж 14 тис. примірників, а збірка «Гіацинтове сонце», впорядкована Ольгою Богомолець, розійшлася тиражем 5 тисяч примірників.\nПісля смерті чоловіка Ліна Костенко замовчала на 10 років, тримаючись осторонь від усього, що зветься “навколомистецьким колом”. Зрештою, особливо компанійською вона не вважалася й у студентські роки.\nУ 2005-му новообраний президент Віктор Ющенко намагався вручити Ліні Василівні “Героя України” до її 75-ліття, 19 березня. Від “Героя” Костенко категорично відмовилась. Її аргумент став крилатим і часто цитованим висловом: “Політичної біжутерії не ношу”. Не стала носити й світсько-тусівочної, згодом відмовившись від нагороди “Золотий письменник України”.\nЛітературне повернення Ліни Костенко відбулося 2010 року: письменниця видала свій перший прозовий твір “Записки українського самашедшого”. У січні 2011 року поетеса вирушила в тур-презентацію свого першого роману. Презентації відбулися в Києві, Рівному та Харкові, усюди були аншлаги, проте не всі охочі змогли туди потрапити, оскільки вже не було місця у залах. Роман викликав великий ажіотаж і тимчасову його нестачу в книгарнях, що привело до появи піратських передруків. Станом на червень 2011 року загальний офіційний тираж роману становив 80 тисяч.\nАле у лютому письменниця перервала свій тур. Зустрічі письменниці з читачами Кривого Рогу та Острога були відкладені на невизначений термін, а львівські зустрічі — скасовані.\nВ цей час з’явилася поетична збірка “Річка Геракліта”, до якої ввійшли раніше написані вірші та 50 нових поезій. У 2012 році, у видавництві «А-ба-ба-га-ла-ма-га» вийшла поетична збірка «Триста поезій. Вибране».\nУ день народження Шарля Бодлера, 9 квітня 2012 року, відбулася презентація монографії про Ліну Костенко «Є поети для епох» авторства Івана Дзюби. Книга надрукована видавництвом «Либідь».\nВідтоді письменниця знову замовкла, хоча й зізнавалася, що практично написала роман-продовження “Записок” від імені жінки.\nДочка Ліни Костенко Оксана Пахльовська теж стала письменницею, вона живе з матір’ю у Києві. А от син поетеси працює програмістом у Штатах. Внучка ж Костенко Ярослава-Франческа Барб’єрі вивчає філософію у Римському університеті “Ля Сап’єнца”, де її мама завідує кафедрою україністики.\nЛіна Костенко має чимало регалій, хоча вони для неї нічого не значать. Вона – почесний доктор Чернівецького національного університету (2002); лауреат Державної премії ім. Т.Шевченка (1987, за роман “Маруся Чурай” і збірку “Неповторність”); Премії Антоновичів (1989), лауреат Міжнародної літературно-мистецької премії ім. О. Теліги (2000). Також її було нагороджено Почесною відзнакою Президента України (1992) і Орденом князя Ярослава Мудрого V ступеня у березні 2000 року. Ліна Василівна – почесний професор Києво-Могилянської академії, почесний доктор Львівського та Чернівецького університетів.\n← Попередній Минулий пост Чи добре ви знаєте сучасну українську літературу? (частина 1)\nДалі → Наступний пост: Псевдоніми українських письменників (черговий тест для книголюбів)