Анна Снаткіна — талановита актриса сучасності, за її плечима безліч робіт в кіно. Вона як і інше медійне обличчя бере участь у різних телевізійних проектах. Як живе і займається ця цілеспрямована натура, ви дізнаєтеся з нашої сьогоднішньої статті «Біографія актриси Анни Снаткіної».\nАнна Снаткіна народилася в Москві 13 липня 1983 року в сім’ї потомствених авіаконструкторів. У дитинстві вона професійно займалася спортивною аеробікою і спортивною гімнастикою, отримала перший дорослий розряд у цьому виді спорту, і навіть виступала на олімпійських юнацьких іграх. Батьки не готували Анну до артистичної кар’єри; батько пропонував віддати дитину в інститут фізкультури, а мама готувала Ані кар’єру економіста. Сама Снаткіна стверджує, що бажання стати актрисою прийшло до неї після перегляду фільму «Охоронець» з Уїтні Х’юстон. Вже в 8 класі цілеспрямована дівчинка вирішила стати актрисою, чим немало здивувала свою сім’ю. Тоді вона засіла за вивчення історії театру і драматургії, а також пішла в шкільний театральний гурток. Відвідання цього гуртка і принесло їй першу головну роль Люсі в мюзиклі «Ухті Тутті». Через пару років, тільки перейшовши в старшу школу, Ганна записується на підготовчі курси в Щукінське училище, а через рік — на курси ВДІКу.\nПісля закінчення школи документи були подані відразу в три ВНЗ: ГІТІС, школу-студію МХАТ і ВДІК. У два останні Анна була прийнята, але вибрала ВДІК, так, за її власними словами, кінематографія виявилася їй «ближче». Керівником її групи виявився знаменитий радянський актор Віталій Соломін, ставився до учнів з великою любов’ю.\nТільки вступивши у ВДІК, Анна стала розносити свої портфоліо в різні кінокомпанії і завдяки своїй завзятості вже на другому курсі ВДІКу вона добилася першої серйозної ролі в кіно: вона зіграла Ялинку в серіалі «Московська сага». Через рік вона знову отримала пропозицію сняться в серіалі, це була роль Ніни Стасовой в «Дільниці».\nСаме тоді, на третьому курсі ВДІКу, актриса перемогла важку хворобу, міжхребцевих грижу, що стала наслідком її активних занять спортом в дитинстві. Лікарі вважали, що Снаткіна буде прикута до інвалідного візка, однак увага близьких, сильний характер і любов до своєї професії допомогли їй повернутися до нормального життя. Два роки вона носила корсет навіть на зйомках, але робота в кіно, як каже Ганна, стала «серйозним стимулом до одужання».\nНа старших курсах Снаткіна стала отримувати по кілька знімальних пропозицій на рік. Так, в 2004 вона зіграла відразу в двох серіалах «Я не повернуся» і «Боєць». Спочатку такий щільний графік насилу давався молодій актрисі, тим більше що їй доводилося брати участь і в театральних дипломних постановках. Однак Анна зробила ставку на кіно, і не прогадала.\nПісля отримання диплома Снаткіна стає однією з найбільш затребуваних актрис. Біографія Анни на той момент повне подіями. У 2005 р вона зіграла вже в трьох серіалах («Єсенін», «Аеропорт» і «Приречена стати зіркою») і одному повнометражному фільмі («Несподівана радість»). Саме роль Жені Азарової у «Приречена стати зіркою» принесла Ганні любов глядачів і славу. Її стали впізнавати на вулицях і просити автографи. Одного разу жінка, що їхала зі Снаткіної в ліфті, звернулася до неї …. «Женя Азаріна». За іронією долі, саме за цю роль актрисі довелося поборотися, на кастингу було близько 200 претенденток, а Снаткіної спочатку пропонували зіграти іншу героїню на ім’я Наташа. Але Ганна змогла переконати режисерів і продюсерів, що саме вона повинна отримати роль Жені.\nНа відміну від більшості колег Снаткіна любить свої роботи в серіалах. У них можна спостерігати розвиток персонажа і крок за кроком вдосконалювати манеру гри. Однак, незважаючи на надзвичайну зайнятість у кіно, Снаткіна продовжує брати участь у театральних постановках. Так в 2009 р вона зіграла Розалінду в «Летючої мише» (Режисер: Рената Сотіріаді), Катрін в «8 женщінх і …» (Режисер: С. Посельський) і Сидоні у «Великій зебрі» (Режисер: П. Урсул ).\nАнна продовжує зніматися, як в серіалах, так і в кінокартинах. Торік в багатосерійної драмі «На сонячному боці вулиці» (однойменним романом Діни Рубіної) Снаткіної дісталася роль зрілої жінки з нелегкою долею. Її героїня Катя евакуюється з блокадного Ленінграда до Ташкента, де ставати ринкової аферисткою, що приховує своє заняття від малолітньої дочки. Така роль була своєрідним експериментом, але навіть будучи молодою дівчиною, Анна з легкістю впоралася з роллю 40-річної героїні, у чому їй допомогли акторський талант і вмілий вікової грим.\nСамою знаковою своєю роллю Анна вважає Наталію Гончарову у фільмі «Пушкін. Остання дуель», поставленому режисером Наталією Бондарчук. Спочатку ця повнометражна картина про останні роки життя великого поета замислювалася як серіал, але незабаром її формат був змінений. Фільм, що розповідає про найбільш драматичних подіях з життя «сонця російської поезії», вимагав складної драматичної гри та вміння зжитися з епохою. В результаті багатьох зусиль з боку Снаткіної та її партнера по стрічці Сергія Безрукова (Пушкін), на російському екрані з’явився один з найбільш проникливих любовних дуетів.\nПро роль Гончарової Анна Снаткіна мріяла давно. Ще в дитинстві вона відпочивала на турбазі в селі Ярополец, колишній садибі Гончарових, де пройшло дитинство Наталії Миколаївни. А після читала її біографію і навіть знаходила між собою і коханою Пушкіна деяку зовнішню схожість.\nТепер, коли у Ганни Снаткіної в багажі понад 20 серйозних ролей, вона може продемонструвати публіці і багато інших свої здібності. Так, у телевізійному проекті «Танці з зірками — 2» вона в парі з Євгеном Григорова посіла перше місце. Анна також захоплюється співом і записала кілька своїх дисків (саудтрекі до «Я не повернуся» і «Тетяниного дня»).\nВ даний час Анна Снаткіна знімається в серіалі «Російська спадкоємиця», замовленому каналом «Росія 1». Тут їй дісталася головна роль, її героїня раптово знаходить сина, якого вважала загиблим при пологах. У теж час героїня отримує спадок, який збирається витратити на термінове лікування сина.\nПро своє особисте життя Снаткіна розповідати не любить. Відомо, що вона ще незаміжня, але зустрічалася з актором Андрієм Чернишовим і своїм партнером по танцях Євгеном Григорова. В кінці 2009 р вона оголошувала про намір вийти заміж за людину далекого від кіно середовища, бізнесмена на ім’я Максим. Ось така вона, біографія актриси і просто красивої жінки Анни Снаткіної.\nРозвиваючі мультики для найменших\nСергія Безрукова з новою коханою переслідують журналісти\nКупити слінг для носіння дитини\nРисова каша в мікрохвильовці\nОсобливості харчування вагітних жінок\nЯк вибрати клініку пластичної хірургії\nДієта, рекомендована при холециститі\nФарширована абрикосами курка «Індус»\nБіографія Андрія Смолякова\nДогляд за шкірою обличчя після хімічного пілінгу\nКорисні і шкідливі властивості шашлику\nДомашній догляд за шкірою\nФіліппінська Біфштекс (Bistek)


Початкову школу чекає реформа: маленьким киянам ставитимуть "лайки" і скоротять уроки - Всі новини Києва на Depo.ua\nПочаткову школу чекає реформа: маленьким киянам ставитимуть "лайки" і скоротять уроки\nУ Міносвіти підготували проект, який передбачає скасування оцінок в 1-3-х класах, скорочення уроків до 40 хвилин і обмеження учнів у класі до 25 чоловік\n26 лютого 2016 14:30\nТак, проект МОН під назвою "Концепція початкової освіти" зараз проходить обговорення в школах, повідомляє Depo.Київ з посиланням на Вєсті.\nДо початку навчального року документ хочуть внести на розгляд Ради. Якщо його приймуть, то нове життя в школах розпочнеться з 2018 року.\nНововведення, яке викликало найбільше обговорень у вчителів, це скасування оцінок для учнів 1-3-х класів (зараз не отримують оцінки тільки першокласники). Вчителям пропонується усно повідомляти учням про їх намагання: "молодець", "добре", "чудово", "мені сумно".\nПерші записи в щоденниках і шкільному журналі про успішність з'являться лише в 4-му класі і виражатися вони будуть словами-символами: "відмінно" (В), "добро" (Д), "задовільно" (З), "потребує покращення" (П).\nУ проекті також прописано скорочення для 1-2-х класів уроків на 5 хвилин (зараз 45 хвилин). У першокласників в першій чверті і зовсім уроки хочуть зробити по 35 хвилин.\nДо того ж, в першому півріччі у них буде тільки три уроки на день (зараз в розкладі є і п'ять уроків). Хочуть обмежити і кількість учнів у класі до 25 чоловік.\nМітки: #реформа #учні #Київ #освіта


Чернігівський ІТ-кластер: об’єднання заради спільної мети\nНа початку осені є кілька свят, про які ми всі знаємо – офіційні державні та релігійні. А є таке, що про нього мало кому відомо, хоч воно й відзначається (на професійному рівні) в багатьох країнах світу. Також – і в Україні. 256-й день року (цьогоріч – 13 вересня) – День програміста. Отож наразі хотілося би торкнутися більш розширеної тематики – IT (інформаційно-комунікаційні технології) галузі загалом.\nСправа в тім, що останні роки в нашій державі напрям інформаційних технологій розвивається вкрай швидкими темпами. Ми маємо гарну базу спеціалістів, яких цінують як вітчизняні компанії, так і міжнародні гіганти. Хоча саме тому, що розвиток галузі надшвидкий і проєктів створюється багато, відчувається дефіцит кадрів. Далеко не останнє місце серед українських міст посідає за кількістю компаній, що активно працюють в IT-галузі, й Чернігів. Ми не змогли би в одній статті розповісти про всіх одразу. Тому вирішили завітати до тих, хто об’єднує ці компанії, – до IT-кластеру. І поспілкувалися з його директоркою Іриною Лисицею.\n– Доброго дня, Ірино! Будь ласка, розкажіть, що таке ІТ-кластер і коли його було створено? З чого все починалося?\n– Чернігівський ІТ-кластер було створено майже два роки тому, в жовтні 2017-го. Я долучилася до нього трохи пізніше. Починалося все з 3-4 компаній. Головною мотивацією було розуміння – сила в єдності. Будь-які компанії в будь-якій галузі об’єднуються заради досягнення спільних цілей та для розширення своєї діяльності в регіоні. Кластер – це поєднання, співпраця між бізнесом (компаніями), освітою й наукою (в нашому випадку це Чернігівський технологічний університет) та органами місцевого самоврядування. Ми поки не остаточно увійшли в те русло, куди хотіли. Тобто у нас наразі немає тісної співпраці з органами місцевого самоврядування.\nА почалося все з того, що бізнес об’єднався, аби створити в Чернігові ІТ-спільноту. Бо є ситуація, коли люди, що сидять у своїх компаніях, спілкуються з однодумцями, але все це відбувається локалізовано. Тому було бажання об’єднати всю спільноту, дати платформу, можливості для спілкування між колегами з різних компаній для обміну досвідом, знаннями.\n– Ви казали, що ІТ-кластер – це і співпраця бізнесу з наукою та освітою. Можна про це детальніше?\n– Всі ІТ-компанії Чернігова, як ті, що є в кластері, так і решта, відчувають одну спільну проблему – брак кваліфікованих кадрів. Компанії мають великий потенціал для росту й розвитку, проте нам потрібно мати ким заповнювати ці робочі місця. Компанії хочуть отримувати кваліфікованих співробітників. І в Чернігові є де їх брати – це технологічний університет, який має відповідні фахові спеціальності. Проте, щоби випускників можна було брати на роботу, потрібно допомагати університету нарощувати темпи й наближати рівень освіти до вимог сучасного ринку. По суті, це одне із завдань. Друге завдання Чернігівського ІТ-кластеру, його місія – це популяризація ІТ в регіоні як перспективної спеціальності. Ми всі бачимо, читаємо, що інформаційні технології – це одна з галузей у нашій державі, яка найбільш швидко розвивається. Наразі вже понад 180 тисяч ІТ-спеціалістів зайняті в галузі в Україні. І є прогнози, що темпи розвитку зростатимуть іще швидше. Тому є бажання популяризувати ІТ-напрям серед молоді – як студентів, так і школярів. Також намагаємося мотивувати тих спеціалістів, які вже мають освіту й роботу, не їхати з Чернігова, а залишатися працювати в цій галузі тут. Оскільки можливості для комфортного та адекватно оплачуваного працевлаштування в Чернігові є, навіть у порівнянні зі столицею.\nТакож ми проводимо зустрічі спеціалістів між компаніями, організовуємо конференції з цікавими запрошеними гостями. Наприклад, на найближчій виступатиме Іван Портний – керівник маркетплейсів Prom+. Він, до речі, випускник Чернігівського технологічного університету.\n– Ірино, розкажіть, а як чернігівський ІТ-кластер працює безпосередньо зі студентами? Які механізми такої роботи?\n– Організовуємо для них різні заходи. Наприклад, проводимо олімпіаду двічі на рік. Під час неї студентам даються реальні завдання, що можуть траплятися в компаніях. Переможці олімпіад отримують грошову винагороду – стипендію, яка виплачується їм щомісяця протягом півроку. Тобто для студента такий захід – це й нові знання, і практичний досвід з відгуками реальних спеціалістів, і можливість заробити гроші своїми знаннями та вміннями.\nТакож запровадили в технологічному університеті програму, яку називаємо «Просвіта». Тепер організовуємо заходи, що проходять двічі на рік під час канікул. Туди студенти приходять послухати лекції наших спеціалістів з ІТ-компаній на різні теми: технічні, project-менеджмент, бізнес-аналіз. Приходять і HR – люди, що займаються добором кадрів, розповідають, як потрапити на роботу в ІТ-компанію. Всі ці спеціалісти діють добровільно. Бо є певні цінності, котрі поділяють усі члени кластеру. Компанії мають бажання ділитися досвідом. Отож ми робимо запит у компанію, повідомляючи, що проводитимемо захід. А працівники подають заявку та свою тему зустрічі. У нас уже було три «Просвіти», і щоразу більшало зацікавлених спеціалістів, що хочуть ділитися інформацією, знаннями, досвідом.\n– Це серйозний, глибокий підхід до вирішення питання з кадрами. Які плануєте наступні кроки?\n– Із цього семестру ми почали практику, коли співробітники компаній читають лекції, долучаються до робочого навчального процесу. Вони працюють разом із викладачем університету, корегують робочу програму. Тобто наші ментори додають свій досвід і свій погляд на те, як це має бути. Лекції читають із технічних дисциплін. Із цього року є дві чи три дисципліни, де наші співробітники долучаються як викладачі. Багато співробітників ІТ-компаній уже по кілька років викладають у технологічному університеті.\nСаме такий запит і був від університету, щоби навчання стало менш схоластичним і більш практичним. А практичний досвід можна взяти саме від людей, що працюють з ІТ-проєктами. У довгостроковій перспективі ми намагаємося досягти того рівня, коли спеціалісти виходять зі стін навчального закладу затребуваними та готовими працювати на ІТ-ринку в регіоні.\n– А скільки в Чернігові представлено компаній у галузі інформаційних технологій?\n– Не всі компанії заявляють про себе, тому конкретну цифру назвати важко. Є цифри, що Чернігів має близько 30 ІТ-компаній. Точно відомо, що в Чернігові понад 20 діючих, 11 із них входять до ІТ-кластеру. Взагалі, це проєкти, що працюють за різними напрямами. Хтось створює та просуває власні продукти, хтось виконує замовлення для інших. Проєкти різні: це рішення для бізнесу, автоматизація бізнес-процесів, електронна комерція, ігри для мобільних пристроїв та багато іншого.\nМіж іншим, хай мова сьогодні йде переважно про програмістів, та взагалі в будь-яких компаніях працюють не тільки вони. Тобто слід розуміти, що у наших ІТ-компаній дуже широкі можливості для інших спеціалістів: SMM-спеціалістів (працюють із соціальними мережами. – Прим.), маркетологів, тих, хто підтримує користувачів, та інших. Ми з цього року намагаємося потроху залучати й кафедру маркетингу технологічного університету.\n– Ірино, і наостанок. Як директорка Чернігівського ІТ-кластеру, що би ви хотіли побажати нашим програмістам на честь свята?\n– Спочатку зазначу: дуже приємно визнавати, що у світі є багато проєктів, створених руками чернігівських програмістів. Багато компаній Чернігова працюють як на українських, так і на міжнародних замовників, міжнародні ринки. І дуже приємно знати, що рівень кваліфікації програмістів у нашому місті досить високий. Тому ми бажаємо нашим програмістам «тримати планку» та ще більше вдосконалювати свій рівень. Бажаю їм залишатися працювати в Чернігові, тому що у нашого міста є свої переваги. І оскільки зазвичай програмісти багато працюють, зичу їм дотримуватися балансу між роботою та відпочинком! І неодмінно – цікавих проєктів! Можливо, люди, що не працюють у цій галузі. не знають, але часто бувають випадки, коли програмісти переходять не на більшу заробітну платню, а туди, де цікавіші завдання. Хай навіть там буде менша грошова винагорода. І, звісно ж, бажаю чудових команд! Бо програмісти – це та спеціальність, де майже завжди робота виконується в команді.


станом на 18 січня 2018 року\nСтаном на 18 січня 2018 року до загального фонду всіх місцевих бюджетів області надійшло 642,0 млн грн, у т.ч. до обласного бюджету – 109,7 млн грн.\nВидатки загального фонду обласного бюджету профінансовані у сумі 26,8 млн грн, у тому числі на соціально захищені статті спрямовано – 16,8 млн грн. Реверсну дотацію перераховано до державного бюджету у сумі 10,0 млн грн.\nЗ державного бюджету до загального та спеціального фондів зведеного бюджету області отримано цільових субвенцій у сумі 1 022,7 млн грн, що на 128,4 млн грн (14,4 відсотків) більше у порівнянні з відповідним періодом 2017 року.\nЗа рахунок соціальних субвенцій з державного бюджету на виплату допомоги сім’ям з дітьми, малозабезпеченим сім’ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам та тимчасової державної допомоги дітям спрямовано 256,6 млн грн; на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім’ях за принципом „гроші ходять за дитиною”, оплату послуг із здійснення патронату над дитиною та виплату соціальної допомоги на утримання дитини в сім’ї патронатного вихователя –8,4 млн грн. Заборгованість із зазначених виплат відсутня.


Як працює освітня система США: міфи та реальність – Студвей-можливості\nЯк працює освітня система США: міфи та реальність\nМріючи про ідеальну освітню систему ми часто наводимо приклад США, але чи насправді їхня навчальна модель є «ідеалом»? Дізнайся під час дискусії!\nУкраїнська освітня система перебуває в активній фазі змін. Проте нам доведеться багато працювати, аби створити освітню модель, яка приноситиме нашим школярам дійсно якісні та необхідні знання в комфортному та цікавому форматі. Мріючи про ідеальну освітню систему ми часто наводимо приклад США, але чи насправді їхня навчальна модель є «ідеалом»?\nЦього року Олена Шульга та Олександра Пєтушкова на власному досвіді дізнались, як працює освітня система США, відвідавши ряд навчальних закладів і державних установ. Вони разом з десятьма іншими українськими освітянами стали учасниками програми обміну Open World Ukraine і на 11 днів повністю занурились у освітнє середовище США.\nКожен із учасників цієї та минулорічних поїздок отримав унікальний і кардинально різний досвід, що в свою чергу мотивувало нас ініціювати дану зустріч. Ми прагнемо обмінятися здобутими знаннями з представниками освітнього середовища України. Під час зустрічі ви зможете підтвердити або спростувати свої уявлення про освітню систему США. Зрозуміти, які сильні сторони їхнього освітнього процесу ми можемо адаптувати до українських реалій і як нам здобути важливий досвід, не копіюючи чужі шаблони.\nДілитись досвідом будуть:\nНадія Андрущенко – Co-Founder/CEO у KidIT.\nІлля Філіпов – CEO and Co-Founder у EdEra.\nОлег Горбач – вчитель інформатики у спеціалізованій школі №3 м. Києва із поглибленим вивченням інформаційних технологій, автор проекту на GoF.\nАнатолій Корнієнко – вчитель інформатики в Академії Сучасної Освіти А+, тренер з робототехніки.\nОлександра Пєтушкова – координатор освітніх програм на платформі GoFundEd.\nМодератор: Олена Шульга – голова благодійного фонду GoFundEd.\nПо закінченню дискусії ти зможеш особисто поспілкуватись з кожним із учасників чи поділитись власними досвідом вивчення освітніх систем інших країн.\nПодати заявку: https://secure.wayforpay.com/payment/s65e5b91f396b\nБезкоштовний форум у Австрії\nНабір до AIESEC у Києві\nСтипендія ім. Лейна Кіркланда у 2019/2020 навчальному році\nДе: Київ, Port creative hub\nСписок справ і завдань: що, навіщо і як\nЧудовий матеріал: https://diem.studway.com.ua/d/yak-pracyuie-osvitnya-sistema-ssha-mifi-ta-r/


Асоціація платників податків України Тернопільське відділення - Якщо премія виплачується щомісяця , а не періодично , то вона також індексується\nЯкщо премія виплачується щомісяця , а не періодично , то вона також індексується\nОпубліковано в Питання-відповідь Четверг, 29 Май 2014 13:02\nЗапитання: Працівник працює на 0,25 ставки з окладом 1300,00 грн. Місяць прийняття на роботу - жовтень 2013 (він же базовий) . У квітні 2014 нарахована з / п 375,00 грн і премія 150 грн. Разом 525 грн. Яка буде індексація в квітні 2014 ?\nВідповідь: Індексація зарплати є обов'язковою лише для працівників , які працюють за основним місцем роботи. Для сумісників вона проводиться тільки в тому випадку , якщо вони в строки нарахування зарплати надають довідку з основного місця роботи про проведену там індексації його зарплати ( для обліку граничної суми доходу , що підлягає індексації , про що нижче). Оскільки ваш працівник працює на 0,25 ставки , і ви не вказали , що місце роботи є для нього основним , є ймовірність , що працівник є зовнішнім сумісником . А значить , потрібно враховувати і таку ймовірність , що його зарплата , як зарплата сумісника , не підлягає індексації зовсім.\nБазовим при прийнятті на роботу працівника є не місяць такого прийняття , а місяць , що передував прийняттю працівника на роботу. Тобто , у вашому випадку , вересень 2013 Пов'язано це з тим , що в п. 10-1 Порядку проведення індексації , затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 р. N 1078 сказано: « Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новопрійнятіх працівніків здійснюється з місяця Прийняття працівника на роботу . » А базовий місяць не враховується для обчислення індексу споживчих цін. Згідно п. 5 цього Порядку: «У базовому Місяці Значення індексу споживчих цін пріймається за 1 або 100 відсотків . Індексація копійчаних доходів , отриманий Громадянам за цею місяць , що не провадиться . З Наступний місяця здійснюється обчислення наростаючім підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації . »\nІндексується тільки постійна частина заробітної плати . Якщо премія є такою постійною частиною ( виплачується щомісяця у встановленому розмірі , а не періодично , за рішенням керівника , наприклад , або залежно від результатів показників роботи в кварталі) , то вона також індексується.\nКрім того , індексації підлягає частина нарахованої місячної зарплати , яка не перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб у тому місяці , в якому така зарплата нарахована. У квітні 2014 такий прожитковий мінімум становив 1218 грн. Таким чином , індексації підлягає нарахована зарплата 375 грн. , А також премія 150 грн. , Якщо вона входить до складу постійної додаткової заробітної плати працівника .\nВідсоток індексації для вашого працівника (з урахуванням базового місяця вересня 2013) складе 1,1 . Таким чином , сума індексації складе або 375 х 1,1 % = 4,13 грн. , Або 525 х 1,1 % = 5,78 грн.\nБільше з цієї категорії: « Питання-відповідь\tЧи можна не виплачувати надбавку за вислугу років так як аптека збиткова і при кожному збільшені мінімальної зарплати перераховуються оклади до галузевих угод? »


Цукровий чемпіон, або Як варять цукор на Яреськівському цукровому заводі - AgroPortal.ua\nСезон цукроваріння тут почався 6 вересня, і щодоби завод переробляє 4300 т цукрових буряків. Директор Яреськівського цукрового заводу Володимир Лаврик прогнозує, що цей сезон буде не гіршим за минулорічний, адже завод уже вийшов на лідерські позиції за показником виходу цукру — на рівні 16%, а також побив власний минулорічний рекорд з використання газу в межах 23-25 м3 на переробку 1 т буряку.\nЛідерство завдяки постійному вдосконаленню\nЗаводу виповнилося 53 роки, але завдяки постійним капіталовкладенням виробництво весь час розвивається, завод постійно реконструюється з метою підвищення ефективності.\nПідтвердженням виробництва якісної продукції може слугувати той факт, що цукор Яреськівського заводу використовується для виробництва Coca-Cola в Україні. Щороку підприємство проходить жорсткий аудит: перевіряють не лише виробничі потужності та якісні показники продукції, але й дотримання безпеки та умови праці на відповідність міжнародним стандартам.\n«В компанії Coca-Cola дуже високі вимоги до якості цукру — мутність має бути менше 20 одиниць і кольоровість — не більше 35 одиниць ICUMSA. Це четвертий мій сезон на заводі, і за чотири роки, які я працюю, ми збільшили обсяги випуску такого цукру з 70 т до 30000 т. Тоді переробляли 3900 т цукрового буряку за добу, на сьогодні довели продуктивність до 4500 т/добу, але через високу цукристість на рівні 19% зараз переробляємо 4300 т», — зазначає Володимир Лаврик.\nНа заводі не приховують, що таких показників вдалось досягнути за рахунок обладнання, технологій і проведеного аналізу — як збільшити виробництво і водночас зробити цукор ще якіснішим.\n«Щоправда, ми останні роки дещо зменшили капіталовкладення, бо ціни на цукор кілька сезонів поспіль немає. Тим не менш, ми щороку протягом сезону роботи заводу аналізуємо ситуацію і дивимося, куди найоптимальніше спрямувати кошти», — розповідає Володимир Лаврик.\nА продумувати і аналізувати виробництво дійсно дуже складно, оскільки воно занадто енергоємне і багатоетапне. Та змін зазнає не лише процес виробництва, але і операційна та управлінська діяльність. Володимир Лаврик ділиться досвідом: вирішили оптимізувати робочі процеси, об’єднавши суміжні функції, і таким чином забезпечили працівникам вищу оплату праці.\n«Хочу, щоб люди були зайняті на місці й заробляли гарні гроші, щоб не їхали за кордон. В процесі виробництва на заводі в нас задіяно 545 працівників, а в міжсезоння, в ремонтний період працює 380 людей. Ми стараємося зберегти кістяк працівників на цілорічну роботу. Завжди прагнув мати в колективі однодумців і за чотири роки зумів згрупувати команду, якій довіряю», — розповідає Володимир Лаврик.\nТакож на Яреськівському цукровому заводі впроваджують lean-підходи, відповідно до яких вдається економити час та кошти за рахунок перегляду процесів і більш чіткої їх організації, змін в оргструктурі, оптимізації використання ресурсів. В «Астарті» систему трансформації ще називають СОВА (Стратегія операційного вдосконалення «Астарти») і впроваджують на всіх підприємствах.\nЕфективне управління виробничим підприємством Володимира Лаврика пояснюється дуже просто — він знає всі виробничі процеси і частіше знаходиться на заводі, ніж у своєму кабінеті, й кожен працівник може обговорити робочі нюанси з директором.\nДо речі, працівники заводу відгукуються про Володимира Павловича як про дуже справедливого керівника, який ніколи не ображає людей, понад усе цінує працьовитість і відповідальність, а найголовніше — завжди дає шанс реалізувати свої амбіції.\n«Ти живеш цією професією, і більш нічого в тебе немає, цукровики — це фанати. Є майже чотири місяці сезону, і їх потрібно відпрацювати на повну, знаходитись весь час на виробництві та бути включеними в усі процеси», — підтверджує Володимир Лаврик і запрошує нас на виробництво.\nПункт 1. Сировинне питання\nЦукровий завод починає сезон цукроваріння за умови наявності сировини, а цьогоріч з цукровими буряками в Україні справді проблеми — площі під цією культурою зменшилися на 30%, і до того ж дався взнаки неврожай.\nСировину для Яреськівського цукрового заводу вирощували в ТОВ «АФ ім. Довженка» (входить до складу «Астарти») на площі 8115 га, а також на переробку додатково беруть давальницький буряк.\nВолодимир Лаврик розповідає, що була проведена робота і з відбором гібридів цукрового буряку — наразі сіють гібриди, які мають найкращі показники.\n«Звісно, вони дорожчі, але якщо ми хочемо випускати якісніший цукор, то потрібно з цим рахуватися. Також ми зуміли налагодити гарні відносини з фермерами, які нам вирощують цукровий буряк. Цього року вже взяли 40 тис. т буряку зі сторони. Постійно працюємо в цьому напрямку, пропонуємо сільгоспвиробникам сіяти буряк для нашого виробництва, ведемо перемовини. Зараз багато заводів страждають від нестачі сировини, тому ми працюємо над тим, щоб фермери в нашому регіоні збільшували площі під цукровим буряком», — розповідає Володимир Лаврик.\nПункт 2. Логістика\nХоч з 25 жовтня вже розпочалося масове копання цукрового буряку, але, як зазначає технічний директор Яреськівського цукрового заводу Валентин Ковальчук, на заводі відпрацьований чіткий графік постачання сировини. Графік приймання буряку та залишок на бурякопункті залежить від погодних умов і логістичних питань.\n«Ми намагаємося підтримувати оптимальні умови, щоб забезпечити на кагатному полі 1-2-денний запас сировини, тоді на виробництво весь час надходить свіжий буряк. З 25 жовтня його почали складувати в кагати на полях. На кагатному полі на території заводу буває максимум 35 тис. тонн. Завод не може зупинятися, адже це безперервне виробництво», — розповідає Валентин Ковальчук.\nПункт 3. Як сировина потрапляє на завод\nПривезені на бурякопункт цукрові буряки за допомогою води транспортуються на завод.\nЗа словами Валентина Ковальчука, для цього використовується система зворотного водопостачання. У цій частині виробництва вся відповідальність лежить на операторові мийного відділення, який має забезпечити безперебійне і ритмічне надходження буряків без надмірного перевантаження обладнання. В диспетчерській мийного відділення встановлені монітори, які допомагають контролювати процес транспортування та мийки цукрових буряків і в разі потреби швидко реагувати на відхилення від нормативів.\nПункт 4. Процес дифузії\nНа Яреськівському заводі встановлено дифузійний апарат номінальною потужністю 3 тис. т на добу. Щоправда, Валентин Ковальчук розповідає, що минулого року були окремі випадки, коли вдавалося досягти показника 4,7 тис. т перероблених буряків за добу.\n«В дифузійному апараті з бурякової стружки вилучається дифузійний сік. За допомогою підготовленої гарячої води розривається протоплазма клітини цукрової стружки і отримується цукровий розчин, який називають дифузійним соком. Шнеки дифузійного апарату транспортують стружку догори, а за рахунок того, що апарат знаходиться під нахилом, вода опускається вниз, насичується цукром і перетворюється на дифузійний сік. Висолоджена в процесі дифузії стружка називається жомом. Він у подальшому віджимається, висушується, гранулюється та реалізовується як побічна продукція цукрового виробництва — гранульований жом. Дифузійний сік надходить на станцію дефекосатурації, де очищається за допомогою вапняного молока і сатураційного газу. Далі оброблений сік надходить на станції фільтрації, яких на заводі 4: першої, другої сатурації, контрольної фільтрації та прес-камерні фільтри для фільтрування суспензії. Видалений в процесі фільтрації осад перетворюється на суху речовину — дефекат, який використовується для підлуження кислих ґрунтів і вивозиться на потреби сільгосппідприємств.\nВ процесі очистки соків на заводі виділяється лише 70% нецукрів, а 30%, які перейшли на станцію дифузії, переходять в продуктове відділення і видаляються з мелясою. Меляса містить 50% цукру, і це один із резервів для отримання максимальної кількості цукру.\nПункт 5. Серце заводу — випарна станція\nНайспекотніше місце на заводі в самому його серці — випарній станції. Саме сюди надходить очищений від нецукрів сік.\nДо речі, тепло для потреб заводу виробляє власна ТЕЦ, де за рахунок спалювання природного газу в парових котлах виробляється пар, який обертає турбогенератор, виробляє власну електроенергію і далі направляється на технологічні потреби заводу.\nПісля очистки від нецукрів очищений сік надходить на випарну станцію. Вона п’ятиступенева. Пар, який надходить з ТЕЦ з температурою 130°С, кип’ятить сік у першому корпусі випарної станції. В процесі випаровування отримують пар на 5°С нижчого потенціалу і меншого тиску, який кип’ятить наступний корпус, і так до останнього, в якому кипіння відбувається при температурі 90-92°С. П’ять ступенів випаровування забезпечує наростання сухих речовин до 70 одиниць. Решту води, яка залишилась у насиченому цукровому розчині, випаровують у кристалізаційному відділенні. Насичений цукровий розчин після випарної станції називають сиропом.\nПункт 6. Кристалізація\nНа цукрових заводах України переважають трипродуктові схеми кристалізації.\n«Випарений сік після випарної станції — сироп — надходить на станцію першої кристалізації, де з нього отримують утфель, в якому вже лишається лише 7-8% води. Варка утфелю першого продукту триває 2-3 години. Отримані кристали цукру і міжкристальний розчин на станції центрифугування розділяють. Вологий цукор направляють у сушку, а з відтоків, які отримали в процесі центрифугування, уварюють утфель другого продукту. Він у подальшому центрифугується. В процесі центрифугування отримуємо жовтий цукор, який розчиняється та направляється на уварювання утфелю першої кристалізації, а з відділеного міжкристального розчину уварюють утфель третьої кристалізації. Він також центрифугується, а в процесі фугування отримуємо побічний продукт цукрового виробництва — мелясу та жовтий цукор третьої кристалізації, який також розчиняється та повертається на уварювання утфелю першої кристалізації», — деталізує Валентин Ковальчук.\nВологий цукор першої кристалізації направляється в сушильний барабан, де за допомогою повітря висушується до показника 0,02-0,04% вологи, просіюється від грудочок та направляється в бункери або у склад безтарного зберігання цукру.\nВироблений цукор або відразу відвантажується замовнику через пакувальне відділення, або ж складується в силос для зберігання місткістю 50 тис. т, який знаходиться на території заводу. Володимир Лаврик зазначає, що витрати на будівництво і утримання такого комплексу виправдані, адже цукор, незважаючи на термін випуску, завдяки технології зберігання, має таку якість, немов щойно з виробництва.\nЗа словами Володимира Лаврика, за сезон, працюючи з 6 вересня по 20 грудня, на Яреськівському цукровому заводі заплановано переробити 450 тис. т буряку та виробити більше 70 тис. т високоякісного цукру.


Податковий компроміс: що пропонують бізнесу\nУкраїнські депутати знову пропонують бізнесу податковий компроміс. За останній місяць в парламенті зареєстровано цілих два законопроекти, які пропонують підприємцям зізнатись в наявності незадекларованих податків без покарання. Це була не перша спроба домовитись: проект закону про податковий компроміс реєструвався ще в червні цього року і навіть був прийнятий у першому читанні. Але в другому читанні депутати відмовились від задуму «прощати» борги бізнесу.\nПрактика так званої податкової амністії давно випробувана в світі. Цей механізм спрацював у багатьох країнах і привів до наповнення державної скарбниці. Але в країнах, де досвід впровадження такої «схеми» був успішний, ставка була зроблена не тільки на чесність підприємців, а й на роз’яснювальну роботу і адекватність влади. Але чи можливо розуміння між фіскалами та бізнесом в українських реаліях?\nСуть податкового компромісу на перший погляд проста. Платникам податків надається шанс звільнитись від фінансової, адміністративної та кримінальної відповідальності у разі заниження податкових зобов’язань у минулих періодах.\n«Але все ж законопроекти 1071 і 1071-1 мають принципово різні цілі, що передбачає застосування різних механізмів їх досягнення», – підкреслює керуючий партнер АБ «Радзієвський і Партнери» Юрій Радзієвський.\nІдея законопроекту 1071 полягає в тому, що протягом року платники податків можуть подати заяви про намір досягти податкового компромісу та сплатити 15% заниженого зобов’язання з податку на прибуток та / або ПДВ. При цьому 85% суми податку вважатимуться погашеними, а бізнесу не загрожують ні штрафи, ні пеня.\nЗгідно з документом, предметом податкового компромісу можуть бути податкові зобов’язання, які знаходяться в процесі адміністративного або судового оскарження.\nОчевидно, багато хто ставку в 15% визнали дуже високою, тому в Раді з’явився більш лояльний документ, присвячений «податкової амністії». Відповідно до законопроекту 1071-1, в рамках податкового компромісу бізнесу пропонують заплатити до бюджету 5% від суми податку, а що залишились 95% від суми вважатимуться погашеними.\nМети законопроекту № 1071-1 – виведення економіки з тіні і наповнення бюджету.\n«Аналізуючи законопроект, можна зробити висновок, що стартував процес переговорів держави і представників великого бізнесу. Ймовірно, вже існує певна домовленість, яка дозволить, з одного боку, державі оперативно поповнити казну, а бізнесу – врегулювати питання по існуючим податковим спорам », – зазначає радник Міжнародної юридичної фірми Integrites Ольга Вінгловська.\nНа думку Юрія Радзієвського, механізм, передбачений законопроектом № 1071-1, виглядає на порядок досконаліше, ніж у першому розглянутому документі. «Не в останню чергу завдяки тому, що охоплює широкий спектр правовідносин (не обмежується тільки оспорюваними зобов’язаннями)», – пояснює експерт.\nНа перший погляд благі наміри податківців та депутатів викликали неоднозначну реакцію в професійному середовищі. На думку юристів, зазначені законопроекти суперечать нормам чинного законодавства, в документах нечітко прописані підстави проведення позапланових перевірок, а для платників у разі недосягнення податкового компромісу виникають чималі податкові та юридичні ризики.\n«Запропоновані зміни є юридично необґрунтованими, порушують основний принцип податкового законодавства на рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації. Запропоновані проектом Закону № 1071-1 зміни порушують права платників податків на судовий захист, визначають односторонній порядок за визначенням правомірності показників уточнюючого розрахунку податкових зобов’язань », – розповідає адвокат Адвокатського об’єднання Сюткін і партнери Наталія Марченко.\nЕксперт підкреслює, що недосягнення податкового компромісу може бути підставою для притягнення платників податків до фінансової або навіть кримінальної відповідальності.\nНа думку керуючого партнера ЮК Prove Group Владислава Кочкарова, податковий компроміс може бути вигідний для конвертаційних центрів, які зможуть обілити свої компанії і уникнути відповідальності за злочини, а ось компанії з ім’ям навряд чи скористаються таким механізмом. Адже необхідно визнати, що підприємства порушували податкове законодавство, що істотно вдарить по іміджу компаній.\nУ свою чергу в АБ «Радзієвський і Партнери» вказують на «дивовижне» в самому формулюванні законопроекту 1071. Так, у пояснювальній записці автори одним з аргументів необхідності прийняття законопроекту вказують факт того, що істотна частина податкових рішень, які знаходяться в стадії адміністративного та судового оскарження, приймалися внаслідок «розширеного, а іноді і спотвореного, тлумачення норм Податкового кодексу України.\n«Тобто, законодавець пропонує бізнесу частково сплатити податкові зобов’язання, нараховані внаслідок спотвореного тлумачення норм законодавства (що, погодьтесь, викликає деякий подив). На практиці неодноразово стикався з так званим «спотвореним тлумаченням норм Податкового кодексу» органами Державної фіскальної служби часів президента Януковича – в цьому випадку визначення «спотворене тлумачення» є дуже м’яким », – акцентує увагу експерт.\nПодібні податкові – рішення повідомлення, очевидно, повинні скасовуватися в повному обсязі без часткового виконання (сплати 15%).\nУ пошуках компромісу\nНа тлі недовіри до влади і розмитих формулювань, що стосуються як повноважень податківців, так і самої процедури компромісу, існують цілком обгрунтовані сумніви, що підприємства підуть на запропоновані умови. З іншого боку, погодитись на такі «правила гри» бізнес може в зв’язку з недосконалістю як судової, так і податкової системи.\n«З урахуванням того, що наша судова система в існуючому вигляді (не кажучи про об’єктивність податкових органів у процесі адміністративного оскарження) не може забезпечити гарантію справедливого розгляду таких позовів. При прийнятті даного законопроекту в запропонованому вигляді все ж вважаю, що багато платники підуть на запропонований компроміс », – прогнозує Радзієвський.\nБез сумніву, сама ідея впровадження механізму податкового компромісу при глобальній реформі податкової системи здається логічною. Але поки експерти сходяться на тому, що запропоновані депутатами законопроекти потребують доопрацювання.\nНа думку Наталії Марченко, в документі необхідно обґрунтувати розмір сплати в бюджет заниженого податкового зобов’язання, виписати права і обов’язки платника податків і податкового органу під час процедури податкового компромісу, а також встановити чіткі підстави і критерії для проведення документальної позапланової перевірки.\nНе менш важливо чітко визначити податкові та юридичні ризики для компаній у разі, якщо податковий компроміс не було досягнуто, щоб бізнес міг відчувати себе впевнено.\nКомпромісний варіант податкової реформи від Міністерства фінансів України


Готель Рібас Апарт (Ribas apart), Одеса, Дерибасівська, 3\nГотель "Рібас Апарт" розташувався в тихому місці, що дозволить знайти спокійний і комфортний відпочинок. Знаходиться в самому центрі міста, біля вулиці Дерибасівській, недалеко від Грецької площі, Приморського бульвару і Потьомкінських сходів. Гості готелю зможуть пройтися ввечері по історичному центрі Одеси, подивитися найцікавіші пам'ятки міста і відвідати знаменитий на весь світ Одеський національний академічний театр опери та балету. Готель пропонує своїм гостям розміститися в комфортабельних номерах різного рівня комфортності "стандарт", "покращений", "напівлюкс", "люкс" і "люкс", оснащених сучасними меблями і технікою: плазмовий телевізор, супутниковим ТБ, міні-баром, доступом до мережі Інтернет, телефоном з міжнародним зв'язком, кондиціонером і ванною кімнатою з усіма банними аксесуарами. Привітний і доброзичливий персонал надасть свою допомогу у всіх питаннях у будь-який час. Для автомобіля гостей готелю "Рібас" передбачена парковка. Готель "Рібас Апарт" створений для людей, які вважають за краще високий європейський рівень комфорту та сервісу.\nНаявність місць у готелі Рібас Апарт (Ribas apart)\nОднокімнатний просторий номер площею до 18 кв. м має всі незамінний для відпочинку гостей. У номері є двоспальне ліжко або 2 полуторні ліжка, телевізор, сейф, кондиціонер, інтернет, міні-бар. Ванна кімната оснащена душовою кабіною, феном, комплектом рушників, косметичним набором.\nз 01 березня 2021 по 31 серпня 2021 BB - сніданок 2 954 UAH\nвід UAH 1220\nз 01 березня 2021 по 31 серпня 2021 BB - сніданок 2 1220 UAH\nШикарний номер площею до 24 кв. м створений для сімейного відпочинку. У номері є двоспальне ліжко, диван, телевізор, сейф, міні-бар, інтернет, кондиціонер. У номері є тераса площею 15 кв. м. Ванна кімната оснащена ванною, феном, косметичним набором, комплектом рушників.\nз 01 березня 2021 по 31 серпня 2021 BB - сніданок 2 1350 UAH\nШикарний номер площею до 26 кв. м створений для сімейного відпочинку. У номері є двоспальне ліжко, диван, телевізор, сейф, міні-бар, інтернет, кондиціонер. У номері є тераса площею 15 кв. м. Ванна кімната оснащена ванною, феном, косметичним набором, комплектом рушників.\nз 01 березня 2021 по 31 серпня 2021 BB - сніданок 2 1400 UAH\nПослуги у готелі Рібас Апарт (Ribas apart)\nЦілодобова служба реєстрації та обслуговування гостей Експрес-реєстрація заселення / виселення При наявності вільних номерів можливість раннього заїзду / виїзду (умови оплати) Номери для некурящих\nОбслуговування номерів, Трансфер в / з готелю (за додаткову плату) Можливість замовлення сніданку в номер Послуги з прання і прасування одягу Бронювання і доставка квитків в театр і кінотеатр\nПорядок проживання у готелі Рібас Апарт (Ribas apart)\nGoHotels.com.ua › Україна › Одеса › Готель Рібас Апарт (Ribas apart)


Якщо запитати людину про найсмачніших стравах його дитинства, то напевно у чотирьох з п’яти відразу на розум прийдуть оладки: пишні, рум’яні, тільки з сковорідки, бабусині, мамині, з варенням, сметанкою. Рецептів приготування безліч, і сьогодні Світ порад розповість, як приготувати оладки на кефірі.\nЯк з’явилося блюдо\nОладки – одне з найдавніших страв і воно пройшло довгий шлях, від їжі для бідних селян до вишуканого пригощання у дворян. У оладок багато назв, хтось називає їх оладки, хтось олашки, є і алябиши, всі ці варіанти відбулися в давнину, в кожному селищі страви називали по-різному. Крім того, у рецепту не було єдиного, кожна господиня готувала їх по-своєму. Російські жінки завжди мали в своєму арсеналі чавунні сковорідки, в яких оладики виходили самі пишні. Незважаючи на те, що в кожному місті оладки мали свою назву, але ось корінь скрізь однаковий. І відбувся він від імені давньої язичницької богині Лади, яка уособлювала собою прихід весни, та і сама форма випічки нагадує сонце, і готували їх в суворі дні, як би приносячи жертву язичництва. До речі, Масляна, яка дійшла до наших днів, теж відгомін язичництва і головна страва на ній – це млинці і оладки.\nСпочатку для приготування оладок був тільки один рецепт, до простого тесту додавалися яйця і сметана. А з часом люди стали класти сметану, скисле молоко, кефір. Багато додають в тісто горіхи або фрукти. А подають їх до столу з вареннями, джемами або сметаною.\nРецепт оладок на кефірі №1\nЦе один з найбільш простих і улюблених багатьма рецептів, за нього оладки виходять завжди. Необхідно взяти склянку кефіру і склянку борошна, одне-два яйця, дві столові ложки цукру і по половині чайної ложки солі і соди, дві столових ложки соняшникової олії.\nПідготувавши всі продукти, в окрему ємність розбийте яйця, додайте цукор і кефір, добре розмішайте всі продукти. Можна скористатися і міксером, але звичніше робити це руками, так передається частина душі майбутнього страви.\nТепер окремо змішуємо сіль, соду і борошно і додаємо в отриману суміш з кефіру і яєць. Знову все ретельно перемішуємо і дивимося, щоб не було грудок. Залишаємо тісто трохи постояти.\nНа сковорідку, добре, якщо вона буде чавунної, але можна і звичайну, потрібно налити трохи олії і включити середній вогонь. Поки вона розжарюється, візьміть тісто і додайте олію, добре перемішайте.\nНа розпечену сковороду ложкою викладіть тісто, робіть це акуратно, розмазувати не потрібно і зменшіть вогонь до повільного.\nТепер один секрет, який допоможе вашим оладушкам стати пишними – смажте їх із закритою кришкою. Так вони добре пропечуться, піднімуться і потім не осядуть. Смажити приблизно по 3 хвилини з кожного боку, дивіться, щоб їх колір був золотистим.\nГотові оладки викладіть зі сковороди і можна їсти їх навіть гарячими. Подавати можна з варенням, згущеним молоком чи сметаною.\nРецепт приготування оладок №2\nДля великої сім’ї доводиться готувати велику кількість їжі. Це стосується і оладок. Якщо це ваш випадок, візьміть півлітра кефіру, чотири яйця, вісім столових ложок цукру, дві склянки борошна, половину чайної ложки солі, чайну ложку соди і чотири чайних ложки розпушувача.\nВ окремому посуді змішайте яйця з цукром, кефіром і сіллю. Просійте борошно і потроху всипайте в суміш, при цьому розмішуючи. Коли размешаете до такого стану, що в тесті не буде грудок, покладіть в нього соду і розпушувач і акуратно перемішайте. Від цього залежить, наскільки пишними будуть ваші оладки.\nНа сковороду налийте трохи олії, щоб блюдо не вийшло занадто жирним, наливайте тільки масло для змазування сковороди. Тепер викладайте тісто і смажте оладки під кришкою з двох сторін до золотистого кольору.\nРецепт оладок №3\nЯкщо готувати оладки по цьому рецепту, то вони виходять дуже м’якими і пишними. Для їх приготування вам потрібно взяти півлітра кефіру, дві столові ложки цукру, два курячих яйця, півкілограма борошна, пів чайної ложки солі і соди.\nПерелити В окремий посуд кефір і додати в нього соду, почекати пару хвилин, поки перестануть йти бульбашки. Додати до кефіру цукор, сіль і яйця і ретельно перемішати, зверніть увагу, що за консистенцією тісто має нагадувати мед, тобто бути густим і ллється.\nЗмастіть маслом сковороду і розігрійте, столовою ложкою викладайте тісто. Зменшіть вогонь і накрийте кришку, щоб тісто добре пропеклося зсередини. Слідкуйте, щоб в сковороді був тільки тоненький стій олії, тому що оладки добре вбирають і можуть підгоряти. Тому по мірі необхідності підливайте масло. Але не бійтеся, що, ввібравши масло, готові оладки стануть жирними. На смак це не вплине.\nАкуратно підніміть оладик і подивіться, покрився він золотистою скоринкою, якщо так, то перевертайте і знову закривайте кришкою. Коли оладки підсмажаться з обох сторін, можна виймати на блюдо і відразу їсти. Добре поєднуються вони з медом і варенням.\nЗагальні рекомендації по приготуванню:\nПри купівлі сковороди, зверніть увагу на чавунні, в такому посуді готували ще наші бабусі. Вони досить важкі, але страви виходять у них на порядок смачніше, ніж в тефлонових. Це стосується і оладок.\nМасло і соду додайте в тісто безпосередньо перед тим, як будете смажити, так оладки вийдуть ще повітряніше і смачніше.\nНе бійтеся змінювати рецепт, оладки – такий продукт, який не потребує суворої рецептури, якщо вам здається, що тісто рідкувате, додайте борошна, якщо не солодке, то цукру.\nКефір можна брати для приготування оладок будь-якої жирності, головне, дивитися на термін придатності, щоб був свіжим.\nТісто перемішувати найкраще вручну.\nЧим менше цукру ви покладете, тим вище оладки у вас вийдуть.\nОладки і фігура\nДуже багато жінок не готують оладки з тієї причини, що їх вживання може позначитися на фігурі. Тому дієтологи виділили кілька порад, як зробити так, щоб після того, як поїв оладки, не довелося сідати на дієту:\nДля приготування оладок потрібно брати рафінована рослинне або топлене вершкове масло. В інших випадках можлива поява канцерогенів з-за високої температури.\nЯкщо ви стежите за своєю вагою, то борошно потрібно брати тільки з твердих сортів пшениці.\nКефір підійде з маленьким відсотком жирності і з свіжого молока.\nЯкщо ви з’їсте два-три оладика, то вони ніяк не вплинуть на вашу фігуру, якщо будете їсти більше, то виключіть інші продукти з борошна з вашого раціону.\nКорисно їсти таку їжу як оладки людям, у яких є недолік тваринних жирів. А ось тим, хто хворіє цукровим діабетом, атеросклерозом, хворобами шлунка їх вживати не варто.\nТак як на оладки є холестерин, дітям до п’яти років їсти не рекомендується.\nКефірні палички при термічній обробці не гинуть, а сприяють гарному травленню.\nКрім як на кефірі, оладки готують ще й на дріжджах, але це вже зовсім інша рецептура і зовсім інший смак.\nКулінарія | Рецепт оладок на кефірі


ДАІ підготувала поправки в правила реєстрації автомобілів - E34\nДодому Важливо знати ДАІ підготувала поправки в правила реєстрації автомобілів\nВсі найважливіші зміни в нових правилах реєстрації транспортних засобів в ГИБДД.\nМіністерство внутрішніх справ РФ розробило наказ, який у разі його затвердження внесе ряд змін у правила реєстрації автотранспорту в органах Державтоінспекції. Документ підготовлений з урахуванням введення в наступному році електронних паспортів транспортних засобів, які почнуть видаватися з 1 липня 2018 року. Також наказ затвердить нові правила реєстрації автомобілів в органах ДАІ.\nНаше інтернет-видання традиційно вивчило проект документа МВС, який зараз викладений на порталі проектів правових актів для громадського обговорення. Природно, як завжди, у зв’язку з можливим вступом в найближчому майбутньому нових правил реєстрації транспортних засобів в органах ДАІ у багатьох автолюбителів може виникнути чимало запитань. Ми вибрали найбільш актуальні, на нашу думку, щоб відповісти на них.\nБуде дійсний паперовий паспорт транспортного засобу (ПТС) після видачі електронного?\nЗгідно з новими розробленими правилами реєстрації автотранспорту в ГИБДД паспорти транспортних засобів, замість яких оформлені електронні паспорти, вважаються недійсними. Відповідно, власники авто, які отримали електронні ПТС, не вправі використовувати у подальшому ПТС, оформлені на паперовому бланку.\nЧи можна буде отримати дублікат ПТС після 01 липня 2018 року (після введення електронних ПТС)?\nТак, нові правила реєстрації, розроблені МВС, передбачають таку можливість.\nЧи можна відновити облік автомобіля без попереднього власника?\nУ нових правилах реєстрації транспортних засобів в органах ДАІ з’явиться можливість відновити облік автомобіля, облік якого був припинений у зв’язку з утилізацією. Але якщо машина не була фактично утилізована і в подальшому була продана, то новий власник може тепер пройти спрощений варіант процедури\nвідновлення реєстрації ТЗ. Згідно з новими правилами, тепер для відновлення обліку ТЗ у ГИБДД не потрібен попередній власник, хто і припинив реєстрацію автомобіля в зв’язку з утилізацією.\nЧи можна припинити реєстрацію автомобіля в разі його викрадення?\nТак, згідно з новим документом в разі його вступу в законну силу власники викрадених або втрачених автомобілів тепер має право припинити реєстрацію автомобіля в органах ДАІ. Для цього потрібно звернутися у будь-який підрозділ ДАІ з відповідною заявою.\nЧи може колишній власник авто анулювати облік машини, яку продав?\nВ принципі, ця норма діє і в даний момент. Так, будь-який автовласник має право припинити реєстрацію транспортного засобу, яке було відчужене (подаровано, не продано тощо). Правда, в цьому випадку в органи Державтоінспекції необхідно надати документи, що підтверджують відчуження автомобіля. Однак зробити це можна тільки у разі, якщо новий власник згідно з договором не перереєстрував автомобіль на себе. Нагадаємо, що згідно з законодавством на це у нового власника є 10 днів з моменту підписання договору.\nЯк можна анулювати облік машини в зв’язку з утилізацією?\nЗгідно з новим документом МВС для того щоб припинити реєстрацію ТЗ у зв’язку з його утилізацією, в органи ГИБДД необхідно надати свідоцтво (акт) про утилізацію, що підтверджує факт знищення автомобіля. Тобто тепер анулювати автомобіль без фактичної утилізації власник авто не зможе. Для цього потрібно спочатку здати автомобіль на утилізацію в спеціалізовану організацію, отримавши спеціальний акт, а вже потім звертатися в ГИБДД для анулювання обліку.\nЧи потрібно реєструвати спадкоємцям на своє ім’я автомобіль у разі відчуження автомобіля третьому особам?\nНемає. Згідно з пунктом 10 нових правил реєстрації транспортних засобів в органах ДАІ реєстрація автомобіля при передачі його спадкоємцям (третім особам) не проводиться. Ось витяг з документу:\n10. При передачі третім особам права власності на транспортний засіб, отримане в порядку спадкування, його проміжна реєстрація за спадкоємцями не проводиться. Аналогічний порядок поширюється і стосовно транспортного засобу, що на момент вступу в спадщину не було зареєстровано в Державтоінспекції.\nВ яких випадках не можна відновити реєстрацію автомобіля?\nЗгідно з новими розробленими правилами реєстрації транспортних засобів у Державтоінспекції відновлення реєстраційного обліку автомобілів можливо в наступних випадках:\n– щодо транспортних засобів, знятих з обліку для відчуження або реєстрація яких припинено колишнім власником (власником) у зв’язку з укладенням ним угоди, спрямованої на відчуження транспортного засобу, – на підставі паспортів транспортних засобів (електронних паспортів), а при їх відсутності – на підставі підтвердження реєстраційних даних про реєстрацію транспортних засобів (за наявності відомостей про раніше видані паспорти транспортних засобів)\n– щодо транспортних засобів, реєстрація яких припинена у зв’язку з вивезенням за межі Російської Федерації, – на підставі електронних паспортів, а при їх відсутності – на підставі свідоцтв про реєстрацію, в яких зроблено позначки про припинення реєстрації у зв’язку з вивезенням транспортних засобів за межі Російської Федерації, або на підставі підтвердження реєстраційних даних про реєстрацію транспортних засобів (за наявності відомостей про раніше видані паспорти транспортних засобів)\n– щодо виявлених транспортних засобів, реєстрація яких припинена у зв’язку з їх втратою або транспортних засобів перебували раніше в розшуку на підставі паспортів транспортних засобів (електронних паспортів), а при їх відсутності – на підставі підтвердження реєстраційних даних про реєстрацію транспортних засобів (за наявності відомостей про раніше видані паспорти транспортних засобів)\n– щодо транспортних засобів, реєстрація яких припинена за ініціативою реєстраційного підрозділу або анульована, – у разі усунення причин, що були підставою для припинення або анулювання реєстрації (за наявності відомостей про раніше видані паспорти транспортних засобів, електронних паспортах)\n– щодо фактично не утилізованих транспортних засобів, реєстрація яких припинена у зв’язку з утилізацією, на підставі підтвердження реєстраційних даних про реєстрацію транспортних засобів (за наявності відомостей про раніше видані паспорти транспортних засобів, електронних паспортах)\n– за рішенням судів та інших уповноважених державних органів.\nЯкий порядок внесення змін до реєстраційних даних про автомобілі, що має змінену маркування транспортного засобу та (або) номерних знаків в результаті корозії, ремонту або повернутому власникам після викрадення?\nПриродно, у новому документі не забули прописати і порядок внесення змін у реєстраційні дані про транспортний засіб у зв’язку із зміненою маркуванням автомобіля. Наприклад, нерідко органи МВС знаходять раніше викрадені автомобілі, у яких при огляді виявляють змінений номер кузова або ВИН. Також номерні агрегати можуть змінитися в результаті природної корозії. У цьому випадку згідно з чинним законодавством власник авто зобов’язаний внести зміни в реєстраційні дані автомобіля, звернувшись в ГИБДД. Ось що для цього потрібно за новими правилами, розробленими МВС РФ:\nВнесення змін до реєстраційних даних транспортних засобів, що мають змінену маркування транспортного засобу та (або) номерних агрегатів в результаті корозії, ремонту або повернутих власникам після розкрадання, проводиться на підставі заяви власника і копії постанов органів, що здійснюють попереднє розслідування, з наданням завіреної копії довідки про дослідження або висновку експертизи, що містять результати дослідження, на підставі яких було ідентифіковано транспортний засіб.\nЧи можна оформити один автомобіль на двох власників?\nНа жаль, сьогодні цього зробити не можна, також як і не можна буде робити після вступу в силу нових правил реєстрації ТЗ. Так, в країні довго ходили чутки, що органи ГИБДД незабаром, можливо, дозволять реєструвати автомобіль на декількох фізичних осіб (як частки в нерухомості). Але в підсумку нові правила також не передбачають цю можливість. Тобто автомобіль може бути зареєстрований тільки на одну особу.\nЦе стосується і випадків, коли транспортний засіб належить кільком особам. У цьому випадку реєстрація ТЗ проводиться на одного з власників з письмової згоди інших власників.\nЧи можна продовжити термін зберігання в ГИБДД державних номерних знаків?\nЦе питання, напевно, цікавить багатьох автовласників. Адже не всі встигають повісити старий номер на свій новий автомобіль. Нагадаємо, що згідно з чинним законодавством будь-який автовласник має право зберегти свій державний номерний знак терміном на 180 днів. Наприклад, це дуже зручно у випадку, якщо ви продаєте машину і не хочете втрачати свій номер. Тоді ви оформляєте в ГИБДД зберігання свого номера, отримавши на продаваний автомобіль нові номерні знаки. Далі протягом 180 днів у вас є право переважити ці збережені номера на інший автомобіль. Але що робити, якщо вам не вистачило цього терміну?\nЗгідно з новими правилами реєстрації автомобілів в ГИБДД, які розробило Міністерство внутрішніх справ, в майбутньому, коли документ набере чинності, ви зможете продовжити термін зберігання номерних знаків. Правда, швидше за все, ця норма буде діяти у виняткових випадках.\nОсь витяг з нових правил:\n…Зазначений строк може бути продовжений на підставі заяви власника транспортного засобу за рішенням головного державного інспектора безпеки дорожнього руху по суб’єкту Російської Федерації або начальника ЦСН БДР МВС Росії на строк, що не перевищує 180 днів…\nВ яких випадках анулювання реєстрації автомобіля не проводиться, якщо виявлено підроблені документи (недійсні або підроблені)?\nАнулювання реєстрації не застосовується у відношенні транспортних засобів, з моменту реєстрації яких на підставі документів, визнаних згодом підробленими (підробленими) або недійсними, пройшло більше 5 років (термін давності), а також у разі усунення причин, що були підставою для прийняття рішення про анулювання реєстрації, до проведення анулювання.\nЯк можна відновити облік автомобіля крім правил реєстрації автомобіля?\nЗгідно з новими правилами реєстрації ТЗ в органах ДАІ реєстраційний облік може бути поновлений на підставі судових рішень.


Лікувальна кулінарія / Харчування, повнота і все ... хвороби! - menu.cc.ua\nЛікувальна кулінарія / Харчування, повнота і все ... хвороби!\nХарчування, повнота і все ... хвороби!\nЇж, не їж - все одно помреш ... Так розпорядився Творець. Відповіді ж на питання, коли і як, - у вашій ... тарілці! Автор - американський фахівець з питань харчування, рекомендації якого абсолютно протилежні нинішньої доктрині "здорового харчування", яка перетворила США на країну товстунів, діабетиків і психопатів ... На щастя, "американізація" харчування та медицини тільки-тільки починає захльостувати Росію, так що ще зовсім не пізно ... пожити і не хворіти ... Сумніваєтеся? У США витрати на лікування в чотири рази більше, ніж на оборону, і в 12 разів перевищують річний бюджет Російської Федерації. У Росії таких грошей просто немає, тому краще прислухатися!\nЗ моменту зачаття і до останнього подиху людський організм розвивається, існує і чахне (!) Винятково завдяки харчуванню: ембріон черпає поживні елементи з організму матері, немовля - з грудного молока, людина - з їжі ... З першого схлипу і до останнього подиху і грудне молоко, і вода, і їжа потрапляють в організм виключно через рот і проходять тривалий цикл "автоматичного" перетравлення, асиміляції і виведення.\nКлючова біологічна функція харчування - заповнення органічних і елементарних ресурсів, необхідних для ділення клітин, регенерації тканин і синтезу критично важливих органічних компонентів для щосекундної діяльності організму. У нормальних умовах дитина росте незалежно від того, як він харчується. Безсумнівно, чим якісніше харчування, тим краще зростання. Поки діти перетворюються в струнких, гарних, енергійних юнаків та дівчат, їхні батьки, харчуючись тими ж продуктами і з того ж столу, поправляються, втрачають енергію, хворіють і перетворюються з струнких, гарних чоловіків і жінок у літніх людей. Чому?\nДо 22-25 років, із завершенням статевого дозрівання і зростання, починає знижуватися рівень метаболічних гормонів, які до цього керували ефективної асиміляцією білків, вуглеводів і мінералів, необхідних для перетворення немовляти в дорослого. Як наслідок, засвоєння поживних елементів з їжі знижується на 1-2% щороку і до 50 років навіть у відносно здорових людей становить тільки 40-50% від юнацького рівня і значно менше - у хворих. Незважаючи на припинення зростання, безупинно триває поділ і оновлення клітин. Більше того, потреба організму в поживних елементах і енергії зростає, оскільки потрібні додаткові ресурси для народження і виховання дітей, просування по службі, участі в соціальному житті і т. П. Можливі хвороби, ліки, стрес, куріння, алкоголь, стимулятори та інші фактори компрометують шлунково-кишковий тракт і ендокринну систему і ще більше посилюють живильний дефіцит.\nХоча на рівні відчуттів "живота" апетит вгамовується звичним кількістю їжі, на рівні клітин організм починає відчувати голод, так як засвоюється все менша і менша частина необхідних елементів. У результаті недостатність поживних елементів активізує захисні функції організму - накопичення жиру "про запас" на стегнах, талії, животі, грудях і інших генетично схильних місцях. Не дивно тому, що чим сильніше ваші гени, тим більше і швидше ви будете одужувати, бо свої гени вам передали предки, які змогли пережити довгі голодні північноєвропейських зими завдяки швидкому накопиченню жиру протягом короткого літа.\nЯк це не дивно, більшість жінок і чоловіків у відповідь на зменшення засвоєння їжі, збільшення навантажень, накопичення ваги і втрату енергії слідують абсолютно навіженої логіці - сідають на суворі дієти і починають займатися спортом. Організм же, і без того позбавлений необхідних жирів, білків, вітамінів і мінералів, неминуче відповідає хворобами, ще більшою, часто хронічної, втомою, депресіями та іншими очевидними ознаками передчасного старіння. Задумайтеся, чому, коли хворіє дитина, його намагаються годувати більше і краще, а коли хворіє дорослий, його садять на дієту? Чому здорові діти, підлітки та молоді люди не поправляються, незважаючи на те що вони так багато їдять? Чому жінки, які припинили обмежувальну дієту, набирають вагу ще швидше і більше?\nСучасне ставлення до харчування можна порівняти з власником автомобіля, який після кожної поїздки поповнює бензобак водою. Незабаром через перебої в роботі механік збільшить приплив "бензину" до двигуна, а ще через кілька поїздок машина не тільки не поїде, а й заіржавіє ...\nЩо ж відбувається далі? Організм реагує підвищеним апетитом на недолік живильних елементів. На збільшення ж кількості їжі організм, позбавлений ресурсів для повноцінного перетравлення, реагує шлунково-кишковими розладами - гастритами, виразками, печіями, запорами і т. П. Ліки, які ліквідують ці розлади, ще більше компрометують переварювання і засвоєння, оскільки їх дія базується на нейтралізації шлункового соку. До 40-50 років організм потрапляє в замкнуте коло - живильний дефіцит неможливо заповнити через неадекватну перетравлення і засвоєння ... Чим гірше засвоєння їжі, тим більше дефіцит поживних елементів, необхідних для засвоєння ...\nЗ одного боку, організм позбавлений можливості ефективно функціонувати через дефіцит поживних елементів. З іншого - надлишок продуктів розпаду перевантажує захисні системи організму токсинами через нетравлення. Організм, затиснутий з двох сторін, відповідає спочатку тимчасовими незручностями, потім хворобами, потім передчасним старінням і, нарешті, ранньою смертю.\nАх, на Кавказ б ...\nВ ідеальних умовах організм може функціонувати - з невеликими відхиленнями - до 110-120 років. Середній вік в 100-110 років - скоріше норма, ніж виняток для горців Кавказу, Тибету і Паміру ... Неправильний стиль харчування загрожує здоров'ю і довголіттю набагато більше, ніж вино і сигарети разом узяті. П'ють і палять з дитинства французи стрункішою, здоровіше і живуть довше росіян. Практично всі японці-чоловіки палять і вживають алкоголь, причому у великих кількостях і з юнацького віку. Незважаючи на це, середня тривалість життя і в Японії, і у Франції вище, ніж у Росії. Чим ці нації відрізняються від російської? За останні 300-400 років стиль харчування і якість продуктів в Японії і у Франції майже не змінилися.\nВсі без виключення хвороби, у тому числі генетичні і навіть у якійсь мірі травми, - результат порушення діяльності травних органів, які постачають інші органи енергією і елементами, необхідними клітинам для поділу. Депресія, артрит, інфаркт, інсульт, втрата пам'яті, всі форми раку і всі інші тисячі й тисячі хвороб, описані в медичних довідниках, починаються в животі.\nПсихічні захворювання виникають в результаті нестачі того чи іншого елемента в харчуванні - спочатку матері, потім самого індивідуума. Депресія, наприклад, пов'язана з дефіцитом літію, вітаміну В12 і амінокислот, причому, чим більше дефіцит, тим сильніше її прояви, включаючи маніакальні стани. Депресія, у тому числі багаторічна клінічна, практично у всіх випадках предупредіма і оборотна за допомогою змін у харчуванні.\nПроблеми з пам'яттю в основному пов'язані з дієтою. Мозок на 60% складається з жирів, 10% сухого залишку - холестерин. Передача інформації між клітинами мозку ведеться на рівні нейропередатчіков білкового походження. Відмовте мозку в достатній кількості жирів і білків, і результати не змусять себе чекати. Епідемія хвороби Альцгеймера (втрата пам'яті) - наслідок систематичної боротьби з холестерином і м'ясом в дієті. Хвороба Альцгеймера (як і розсіяний склероз, хвороба Паркінсона і т. П.) Значною мірою предупредіма і частково оборотна (залежно від ступеня) за допомогою змін у харчуванні.\nРакові захворювання виникають в результаті дефіциту поживних елементів або не виведено з організму токсинів і прогресують виключно через ослабленою імунною системи в результаті того ж дефіциту поживних елементів і хронічного токсикозу. Рак простати, наприклад, пов'язаний з дефіцитом цинку, рак грудей - з дефіцитом амінокислот, рак прямої кишки - з хронічним токсикозом і порушенням кислотно-лужного балансу і т. Д. За останні два десятиліття ракові захворювання прямої кишки збільшилися в 16 разів (1600 %). Рак грудей, простати, кишечника та інші форми раку значною мірою предупредіми і в деяких випадках оборотні за допомогою змін у харчуванні.\nДо 35 років остеопороз "бушує" практично у всіх чоловіків і у більшості жінок, особливо в розвинених країнах. Разюча трансформація обличчя і тіла до 40-45 років - НЕ старіння, а результат катастрофічної демінералізації кісток і дегенерації м'язів. У 75% американців до 35 років діагностується пародонтоз - демінералізація щелепних кісток, яка до 50-60 років призводить до втрати зубів. Остеопороз і артрит предупредіми і оборотні за допомогою змін у харчуванні.\nУсі без винятку серцево-судинні захворювання, у тому числі вроджені, - результат поживного дефіциту. Боротьба з холестерином ще більше посилює проблему: харчові жири - це каталізатори засвоєння вітамінів і мінералів, необхідних для нормальної роботи і печінки, і серця, і судин. Атеросклероз попередимо і звернемо за допомогою змін у харчуванні.\nБілки і мінерали потрібні для синтезу колагену. Судини, позбавлені колагену, втрачають еластичність і гладкість. Те, що ви бачите на шкірі обличчя літньої людини, відбувається і на стінках судин. Колись гладкі, як лід, і еластичні, як гутаперча, судини і серцеві стінки стають жорсткими, крихкими і шорсткими, як садовий шланг, що пролежав все літо на сонці. Не сьогодні-завтра - підвищений тиск, перший інфаркт, інсульт або прорив аорти і практично миттєва смерть. Хвороби судин предупредіми і частково оборотні за допомогою змін у харчуванні.\nОсь чому в Росії середня тривалість життя у чоловіків поки тільки 62,7 року, у жінок - 74 роки (у США, відповідно, 73,8 і 79,7). Адже практично все доросле населення і Росії, і США страждає від шлунково-кишкових розладів, які компрометують або абсорбцію життєво необхідних поживних речовин, або виведення відходів з організму, або і те й інше. На жаль, вміст вашої каструлі не входить до компетенції лікарів. А якби входило, то в Росії, як на Кавказі або Тибеті, було б менше лікарів і більше довгожителів.\nПогодьтеся, критикувати куди простіше, ніж рекомендувати - адже є-то все одно треба. У наступних випусках я познайомлю вас з теорією і практикою функціонального харчування, виходячи з принципу: "Дай голодному рибу - він незабаром повернеться за подачкою, навчи голодного рибалити - він завжди буде ситий".\nНа щастя, функціональне харчування - це звичні для нас продукти: яйця, сири, масло, м'ясо, птиця і риба, і чим жирніше - тим краще, чим багатша холестерином - тим здоровіше. А "аброзіі" в барвистих упаковках або тропічні фрукти і соки круглий рік давайте залишимо богам і американцям: перші безсмертні, другі можуть собі дозволити повболівати ...


Люди надзвичайно візуальні. Майже половина нашого мозку присвячена обробці візуальної інформації. При цьому більшість мозкових мереж, що відповідають за зір, формуються в ранньому віці.\nЦе означає, що приблизно з моменту народження ми починаємо збирати довічні переживання і спогади, які сильно залежать від зору, пише Кевін Даффі, професор кафедри психології та неврології Університету Далхаузі, Канада.\nПротягом життя ми асоціюємо більшу частину наших взаємодій з візуальними образами, а не з досвідом інших наших органів чуття, таких як слух або нюх.\nДля тих з нас, у кого нормальний зір, сни повні візуальних образів, які ми спостерігаємо під час неспання. Тому щоб зрозуміти, чи бачать сліпі сни, ми повинні відрізняти переживання людей, які сліпі від народження, і тих, хто став сліпим пізніше.\nТакі ж яскраві і образні\nЗображення: Casey Murphy/Unsplash\nЛюди, народжені без зору, не здатні збирати візуальні враження, тому вони розуміють світ виключно за допомогою інших органів чуття. В результаті люди зі сліпотою від народження розвивають дивовижну здатність розуміти світ за допомогою накопичення переживань і спогадів, що виходять від цих невізуальних органів почуттів.\nСни людини, позбавленої зору з народження, можуть бути такими ж яскравими і образними, як і сни людини з нормальним зором. Однак вони унікальні, тому що побудовані з невізуальних переживань і спогадів, які накопичили сліпі.\nУ той час як людина з нормальним зором буде бачити уві сні друга, використовуючи візуальні спогади про вид, освітлення і колір, сліпий буде асоціювати того ж друга за допомогою унікальної комбінації переживань зі своїх невізуальних почуттів, які діють, щоб представляти цю людину.\nІншими словами, люди, сліпі з народження, у цілому відчувають уві сні схожі враження, але не бачать сни в картинках.\nУ той же час сновидіння людини, яка втратила зір у більш пізньому віці, сильно відрізняються від снів тих, у кого зору ніколи не було. Адже люди, які втрачають зір в більш пізньому віці, мають можливість зібрати безліч візуальних вражень, які здатні проявлятися в їх снах. В результати їх сни дуже схожі на ті, що бачать зрячі.\nЦікаво, що сни людей, у яких сліпота розвинулася в більш пізньому віці, стають менш візуальними в міру збільшення часу без зору і в міру того, як вони накопичують все більше невізуальних переживань.


Кажуть / Есе | Каріна Зарічанська - Українські вірші, проза. Сучасна література.\nПро минуле Про майбутнє Про життя Про Україну\nОпубліковано 01.03.2017 / 40368\nКажуть, час лікує. Але чи зможе він подолати біль моїх ран? Чи зможе вилікувати від того пронизливого відчуття?\nКажуть, усе в наших руках. А чи зможу я взяти себе в них, коли ті не витримують найменшого потиску.\nКажуть, можна вирішити все. Але чи можна повернути найдорожчу втрачену людину? Яка пішла від тебе, бо їй так стане легше. А чи подумала та людина про мене, про мої почуття, серце? Чи знає вона як переживаю той розрив я?\nКажуть, потрібно навчитись довіряти. Вірити тим, які думають лише про себе? Хоча... Чи кращі ми? Чи думаємо про інших? Адже у нашій голові лише наші проблеми, наші думки, наші переживання...\nКажуть, легко дійти до цілі. В той час, коли бачиш як усе заплановане валиться з рук?\nКажуть, мрії матеріалізуються. Якби ж було так, життя стало б набагато кращим.\nКажуть, народ може все змінити. Тоді, коли його позбавляють будь-якого права на існування? Тоді, коли останні копійки відбирають у бідних, а багаті не можуть насититись достатком? Тоді, коли гинуть мільйони людей через чиїсь лінь, нерішучість і найпростішу байдужість??\nБагато кажуть, але ніхто нічого не робить. А нащо, так же ж легше. Простіше красномовно виправдати себе, аніж почати робити корисну справу. Навіщо мучитись?\n04.01.2017 Поезії / Патріотичний вірш\nПроблиск помсти / Патріотичний вірш | Каріна Зарічанська\nКажуть / Есе | Каріна Зарічанська\nПереглядів: 105 Коментарів: 2\n02.03.2017 20:06 © ... для Тетяна Ільніцька\nБудемо надіятись. Не перемогти того, в кого залишається надія. Без неї- ми набагато слабкіші...\n02.03.2017 10:50 Тетяна Ільніцька для © ...\nГоворити й справді легше... Нічого! Якось буде))


СБУ викрила зловмисників, які постачали озброєння країні-агресору – Новини Полтавщини\nГоловна сторінка > Пригоди > Кримінал > СБУ викрила зловмисників, які постачали озброєння країні-агресору\nСБУ викрила зловмисників, які постачали озброєння країні-агресору\nКонтррозвідники Служби безпеки України на Харківщині викрили і блокували діяльність міжрегіональної злочинної групи. Її учасники незаконно постачали великі партії товарів військового призначення до Російської Федерації.\n– комплектуючі до військової техніки;\n– штампи для підроблення технічної документації;\n– печатки комерційних структур, бухгалтерські документи, чорнові записи, чеки, засоби зв’язку та інші докази протиправної діяльності.\n«Також спецслужбою перевіряється можлива причетність учасників злочинної групи до постачання українським оборонним підприємствам «б/в» комплектуючих до військової техніки. За однією з версій, обладнання ділки скуповували на території Росії та в Україні, а потім піддавали «косметичному ремонту» та забезпечували підробленою технічною документацією. Документування протиправної діяльності відбувалося під процесуальним керівництвом Харківської обласної прокуратури», – йдеться у повідомленні.\nВ одному із сіл Терешківської громади з’явився “Парк закоханих”\nВ Італії на канатній дорозі обірвалася кабіна: серед загиблих двоє дітей\nВалюта Купівля Продаж USD26.9500027.35000EUR32.0000032.60000BTC29864.005333007.5848


Нашестя пісенних телеформатів: «Зірка караоке» vs «Яка то мелодія?» - 4 Грудня 2010 - Тут живуть мінусовки і співають караоке\nПн, 21/10/18, 7:16:30 AM\nГоловна » 2010 » Грудень » 4 » Нашестя пісенних телеформатів: «Зірка караоке» vs «Яка то мелодія?»\nМаючи час та натхнення, можна написати цілу дисертацію про причини, що змушують українців поспішати звідусіль на пісенний заклик пана Кондратюка та захоплено спостерігати за цим дійством на різних телеканалах. Напевне, це реакція «пересічного» глядача на брак можливості бути активно присутнім у нинішньому медіапросторі (у порівняні з аналогічними можливостями для «непересічних» селебритіз різного ґатунку). Або, ймовірно, в такий спосіб дає про себе знати характерна для нашого часу тенденція, за якою непрофесійні заняття інтенсивно тіснять професійні – зокрема, через те, що необхідна для цього техніка стає все доступнішою.\nЩе вчені стверджують, що спів зміцнює імунну систему та допомагає зняти стрес. Зрештою, варто враховувати нібито ментальну особливість українців як співочої нації – і тоді зрозуміло: немає нічого надприродного в тому, що не так давно в ефірі одразу двох телеканалів відбулися прем’єри музично-пісенних форматів – «Зірка караоке» на Новому (9 березня о 19:00) та «Яка то мелодія?» на ТРК «Україна» (21 березня о 21:00). Дивує інше – той шалений контраст, який виникає, коли порівнюєш ці два близьких за ідеєю формати.\n«Яка то мелодія?» – відтворення американського формату (Sandy Frank Film Syndication, Inc. та Name That Tune, Inc. на основі оригінальної версії Гаррі Солтера) із правом на адаптацію. За словами головного редактора ТРК «Україна» Марини Миргородської, зйомки відбувалися у Польщі, «подготовка к производству программы от момента покупки формата до первой съемки длилась всего 2 месяца», і в результаті продукт вийшов «явно ярче и по ведению, и по участникам», аніж оригінал. Робити такі самовпевнені заяви нескладно, тим паче, що оригінал більшість із глядачів не бачили, натомість усі бачили аналогічну і колись популярну російську програму «Вгадай мелодію» із Валдісом Пельшем. Здається, там також серед учасників шоу розігрували автомобіль.\nЧого дійсно ще не доводилося бачити українському глядачеві, так це чогось схожого на нову програму «Зірка караоке» виробництва компанії Star Media Entertainment. Це також адаптація американського формату NBC The Singing Bee («Співоча бджола»), але настільки яскрава та динамічна за манерою ведення, декораціями, музичним оформленням, режисерсько-операторською роботою та іншими важливими складовими, що після її перегляду душа заспіває навіть у музично не обдарованих скептиків та ненависників караоке.\nАле повернімося до програми «Яка то мелодія?». Це пісенне дійство відбувається на двох фронтах по черзі. По-перше, майданчик із трьома гравцями та ведучим Костянтином Кіркаряном (раніше він вів програму «Невипадкові зустрічі» в ефірі «України»). Учасники стовбичать за масивною тумбою з трьома табло, де вказуються суми гривень, зароблених ними у процесі відгадування мелодій, а ведучий спілкується з ними зі своєї персональної тумби. Ось тут би дати волю своєму праву на адаптацію і творчо переробити цей морально застарілий і гнітючий елемент студійної декорації (і – як наслідок – одну з причин, через яку особисто мені як глядачеві було нуднувато дивитися це видовище).\nЄ у програмі ще один майданчик – сцена, де спеціально найняті актори не тільки співають, але й, щосили створюючи атмосферу шоу, танцюють під деякі з тих мелодій, які намагаються вгадати учасники програми. Виходить вкрай непереконливо, оскільки вони співають під фонограму, нехай і власну. Кілька разів до них приєднувався ведучий, аби теж у міру своїх вокально-танцювальних можливостей виконати кілька уривків із хітів під фонограму – результат був зовсім не геніальний та якийсь вимушений.\nВикликає запитання й велика кількість парних і сольних танцівників на сцені: таке враження, що авторам «Мелодії» десь підсвідомо не дають спокійно спати лаври творців «Танців із зірками».\nНа щастя, Дмитро Шепелєв, ведучий програми-конкурента на Новому, на свій рахунок не має зайвих ілюзій – «пел только раз в жизни. И не очень любит об этом вспоминать». Претенденти на звання «зірки караоке» демонструють свої таланти в більш органічному середовищі – не стоячи на одному місці (і не на перманентному середньому плані), а просто на відкритій сцені. Тут люди не лише вгадують мелодії з муками на обличчі (хоча не без цього, звісно), стоячи нерухомо за тумбою, а ще й співають, нехай хто як уміє, причому співають усім тілом, жестикулюючи та рухаючись кожен по-своєму, що вже само по собі є цікавим для спостереження видовищем. Завдяки майстерній режисерсько-операторській роботі (зокрема, вчасно схопленим крупним планам) у глядача «Зірки караоке» є можливість дійсно співчувати учасникам та оцінити неймовірно емоційний, експресивний та живий (а не під фонограму) спів вокалістів. Приємно й те, що за всіма численними інгредієнтами «Зірки» відчувається ретельна робота талановитих стилістів: Ганна Асьмехіна працювала над образом ведучого, а Ольга Сеймур – над скромним, але водночас вишуканим зовнішнім виглядом вокалістів і театрально-фантасмагоричними амплуа «живих декорацій» (танцюристів балету «Ва-банк»). Як наслідок – у «Зірці» немає нічого випадкового, все працює на створення видовища, святкової атмосфери, до дрібниць продумано навіть те, що потрапляє у кадр лише на загальному плані.\nСпостерігати за відомим донецьким шоуменом Костянтином Кіркаряном («Яка то мелодія?») – та ще забава. Передусім тому, що ведучий «Мелодії» поводиться скуто та відверто погано володіє українською (можливо, логіка тут має бути зворотньою). Програма щойно почала виходити, а в її ведучого, по-моєму, вже наявні симптоми професійної деформації особистості – він патологічно часто і не завжди доречно вживає фірмове завдяки назві шоу слово «то». Геть невдалим та взагалі якимось чудернацьким вітанням із радянського минулого здається й режисерський «хід» у цій програмі, за яким Костянтин виносить черговому гравцю-лузеру подарунок на згадку – загадкову коробку, перев’язану стрічкою.\nЩо ж до Дмитра Шепелєва, то він, як на мене, надзвичайно вдало перейшов від ранкових ефірів і тачок до співу під караоке. Дмитро гарно контактує з учасниками, живо співчуває їм, знаходить по-справжньому влучні слова, щоб підбадьорити тих, хто виходить із гри, та взагалі має значно більш невимушений вигляд, аніж його колега.\nЩо не кажи, а в подібних програмах ефект шоу багато в чому залежить від того, кому саме із 46 мільйонів представників «найспівочішої у світі нації» пощастить опинитися на сцені із мікрофоном. Аби шоу було цікавим для глядача, а не тільки для учасників та їхніх родичів, бажано все-таки, щоб пощастило не будь-кому, а тим, хто дійсно співає та любить цю справу, добре орієнтується в мелодіях, текстах та іменах естради різних років та елементарно має слух. Хоч трошки. Це, звичайно, розуміють продюсери. Тільки наївний може думати, що на сцені пісенної програми може з’явитися перший-ліпший. Насправді ж створення такого формату зовсім не виключає необхідність провести правильну селекцію співочого населення. Судячи з усього, цей нехитрий секрет успіху чудово усвідомлюють продюсери Нового каналу, чого не скажеш про їхніх колег на «Україні». Не можна стверджувати, що всі учасники «Зірки караоке», які потрапили на сцену у першому турі, справляли враження неабияких вокалістів. Але тут рятувало справу хоча б те, що їх там аж восьмеро, і тому на тлі більшості людей із вухами та голосами, що «функціонують» цілком незле, декілька випадкових персонажів, яким просто подобається співати під караоке, не створювали проблеми. Крім того, за правилами «Зірки», «слабкі ланки» одразу після першого туру виходять із гри.\nКоли ж на трьох учасників «Мелодії» два зовсім погано орієнтуються в естраді (а коли нарешті вгадують, то все одно не співають, а трохи перелякано та скоромовкою промовляють текст) – це «видовище» стає дратівливим та малозахоплюючим для глядача. Як так трапилося, що у прем’єрній «Мелодії» двоє з трьох гравців опинилися не на своєму місці, – незрозуміло, адже автори цього проекту стверджують, що попередній кастинг учасників був.\nОкремо варто сказати про грошову винагороду за спів, передбачену в обох проектах. У «Мелодії» ця тема є ключовою: вгадав – і тобі на рахунок капає сотня-друга гривень, що одразу фіксується на табло під кожним із учасників. Можливо, хтось зі мною не погодиться, але через це у глядача мимоволі складається враження, що людей веде до цієї студії жага наживи. Не сумніваюся, що питання матеріальної винагороди є однаково актуальним для учасників обох програм, але тема грошового еквіваленту вокальних талантів, як мені здалося, більш адекватно вирішена у «Зірці караоке». Тут розігруються, як каже на самому початку шоу ведучий, «безумные деньги», проте драматургія програми не меншою мірою будується на тому, щоб все-таки «зажечь настоящие народные звезды». Реальні цифри – 50 тисяч гривень – починають муляти тільки у супергрі, а до цього моменту немає нав’язливого, як у «Мелодії», відчуття, що учасники вгадують пісні саме та передусім за гроші.\nОдним словом, раз уже від «нашестя пісенних форматів» нікуди не подітися найближчим часом (невдовзі в ефірі ТРК «Україна» актори серіалів співаючи боротимуться за звання зірки естради), хотілося б, щоби це були дійсно якісні та яскраві проекти, а не малобюджетні телепостановки з акторами, котрі роззявляють роти під фонограму, та учасниками, які переплутали звичайне домашнє виконання під караоке з участю у розважальному пісенному шоу.\nP.S. Всіх читачів, схильних вбачати у кожній публікації на «Телекритиці» заказуху, хочу запевнити: за компліменти на адресу одної з програм мене пообіцяли запалити, як зірку.\nПереглядів: 894 | Додав: Akeks | Теги: vs «Яка то мелодія?», «Зірка караоке», Нашестя пісенних телеформатів | Рейтинг: 0.0/0


“Чурай – той так: побачив свою долю: – ось ти, ось я, тепер нас буде двоє. А Гриць не так, то розум десь не татків. – З’єднаєм що, нестатки до нестатків?” за романом Л. Костенко “Маруся Чурай” | Твори на задані теми\n“Чурай – той так: побачив свою долю: – ось ти, ось я, тепер нас буде двоє. А Гриць не так, то розум десь не татків. – З’єднаєм що, нестатки до нестатків?” за романом Л. Костенко “Маруся Чурай”\nРоман “Маруся Чурай” відомої української письменниці Ліни Костенко є видатним і яскравим явищем в художньо-історичній українській літературі. Поряд з особистим життям героїні роману у творі зображуються політичні і соціальні перипетії життя українського суспільства XVII століття, очевидцем яких і була героїня роману Маруся Чурай. Роман виховує у нас почуття пошани до своїх предків і почуття любові до свого народу. В ньому письменниця втілила страждання і прагнення всього тогочасного суспільства, а образ Марусі Чурай стає втіленням\nобразу рідної України.\n“Буває часом сліпну від краси,\nУсе моє, все зветься Україна”.\nСерце головної героїні роману відкрите для будь-якої чесної людини, а всі свої найсвітліші і найглибші почуття Маруся Чурай висловила у своїх піснях. Героїня швидка на розум, чиста серцем, а крім того, вона наділена музичним і поетичним талантом. Для Марусі головним способом висловлювати свої почуття та думки є саме пісня:\n“В розмові я, сказати б, то не дуже.\nА в пісні можу виспівати все”, –\nДівчина виросла у гарній українській родині, в якій панували вболівання за щастя народу і любов до Батьківщини, в якій шанувалася народна мораль і одвічні людські цінності. Батько Марусі Гордій Чурай, як і його донька, мав чисте серце і швидкий розум, він не терпів знущань над людьми і кривди, а головне – до останніх днів залишався мужнім оборонцем своєї рідної землі і полум’яним патріотом. Про подвиги Гордія в народі навіть пісні складали і передавали їх із вуст у вуста, а потім – із покоління в покоління.\n“…пішов у смерть – і повернувся в думі,\nІ вже тепер ніхто його не вб’є”.\nЯкщо ж казати про матір Марусі Чурай, то ця жінка була матір’ю у повному сенсі цього слова, матір’ю усьому на землі, матір’ю по своїй суті. Не випадково, звертаючись до Марусі, Гриць казав “Тут двоє матерів, твоя і Божа”. І це було істинною правдою, бо образ матері в романі підносив позицію жінки на найвищий щабель.\nЗвичайно ж, найбільш радісні миттєвості у своїй творчості героїня роману переживає в ту пору, коли її кохання було щасливим, коли в піснях вона висловлювала свої любовні почуття.\n“Любились ми, не крилися. У мене\nДуша, було, піснями аж бринить”.\nСвоє серце Маруся Чурай віддала Грицеві Бобренку. Це був справний козак і вродливий парубок, але за своїм характером він дуже відрізнявся від батька дівчини. Якщо Григорій був рішучою і твердою у своїх рішеннях людиною, то Гриця ми бачимо як безхарактерного і слабовільного хлопця. Він й досі перебував під впливом Бобренчихи – своєї матері, яка нічого й слухати не хотіла про одруження свого сина з Марусею. У відповідь на розповідь Гриця про їхні почуття Бобренчиха казала: “затям, любов любов’ю, а життя життям”. Марусине ж кохання до Гриця було сильним, щирим і безоглядним, і її трагедія полягла в тому, що її почуття поглинула міщанська трясовина родини Бобренків:\nА Гриць ходив ногами по землі”.\nЩиро, але безнадійно кохає героїню роману полковий обозний Іван Іскра, звиклий до випробувань і битв. Тільки-но заграє труба до нового походу, цей сміливий і справний козак одним з перших відгукується на поклик гетьмана і стає під корогви у перших лавах. Святе і найперше для Івана – це обов’язок перед співвітчизниками і Батьківщиною. Прощаючись з дівчиною, він каже їй:\n“І знов земля кипить у боротьбі,\nІ знову я належу не собі”.\nЄ у романі “Маруся Чурай” і другорядні позитивні та негативні образи, без яких неможливо уявити собі цього твору. Перш за все, слід назвати дяка, мудру та просту людину, яка глибоко переймається долею рідної країни і багато чого бачила на своєму віці. Та це позитивний образ, а усе негативне втілено у родині Вишняків, для яких на першому плані стоять матеріальні цінності, а ось про духовні вони зовсім забули. Не в кращому світлі показав себе і Гриць Бобренко. Якби за своїм характером він був схожим на батька Марусі, напевно, доля героїв твору склалася зовсім по-іншому. На жаль\n“Чурай – той так: побачив свою долю:\n– ось ти, ось я, тепер нас буде двоє.\nА Гриць не так, то розум десь не татків.\n– З’єднаєм що, нестатки до нестатків?”\nПроблематика й жанрові особливості повести Э. Хемингуэя “Старий і море”


Відео — Новини України: у Львові білоруси-втікачі вивчають українську та білоруську мови — Сторінка відео\nУ Львові білоруси-втікачі вивчають українську та білоруську мови. Школу відкрив Білоруський кризовий центр. Навчання у школі безкоштовне. І для тих, хто вимушено виїхав з Білорусі через репресії та загрозу для життя. Українську вчать, кажуть, через повагу до країни у яку переїхали. А от білоруську, щоб підтримати національну мову, яку на Батьківщині знищують. Про мовні успіхи – далі.\nновини Львовабілоруський кризовий центрбілоруська мова


Відмова від централізованого опалення — це як ходіння по лезу бритви — мер Тростянця - Госполитика: деловой новостной сайт Дело Украина\nГосполитика 17 октября 2017 в 10:06\nУ 2008 році Тростянець — одним з перших в Україні відмовилось від централізованого опалення. Delo.UA спитало мера Тростянця Юрія Бову — чого коштував місту перехід на індивідуальне опалення\nDelo.UA вже писало про перехід невеликих міст на автономне опалення. Минулого року від централізованого опалення відмовились Марганець, Нікополь та Покров у Дніпропетровській області. Остаточний перехід зайняв один рік і проходив у дещо авральних умовах. Наприклад, у Марганці вирішили переходити на електроопалення, зіткнулись з перевантаженням електричних мереж і витратили більше 5 млн грн на оновлення міських та будинкових мереж. Попри це, містяни в Марганці все ж страждали через регулярне вимкнення світла.\nЗа останні 8 років перехід на автономне опалення у великих містах майже не змінився (77% у 2009 році та 76,3% у 2017 році). Але у малих містах статистика зворотна: з 2009 року кількість користувачів автономного опалення зросла майже на 10% — з 49,9% до 59,4%.\nОдним із перших в Україні від централізованого опалення відмовилось місто Тростянець в Сумській області. У 2008 році місто остаточно перейшло на індивідуальне опалення. Кореспондент Delo.UA зустрілась з мером Тростянця Юрієм Бовою, щоб дізнатись, чому місто відмовитись від центрального опалення і скільки це коштувало міському бюджету.\nВажливу роль у цьому відіграли люди. По-перше, було цілком закономірне бажання мешканців якомога менше сплачувати за споживання енергоресурсів. До відмови (від ЦО — ред.) майже половину заробітної плати людина мусила віддавати за тепло.\nМер Тростянця Юрій Бова. Фото: Facebook Юрія Бови


Лiтaк aвiaкoмпaнiї Ryanair лишив в київcькoмy aeрoпoртy грyпy дiтeй\nУ чeтвeр, 12 сeрпня, лiтaк aвiaкoмпaнiї Ryanair, щo викoнyвaв рeйс з Kиєвa дo Kрaкoвa, зaлишив y aeрoпoртy Бoриспoля грyпy iз 10 дiтeй i двoх дoрoслих. Дiти iз Meлiтoпoля, Бeрдичeвa i Kиєвa мaли лeтiти зa прoгрaмoю мiжнaрoднoгo oбмiнy «Teaтр бeз кoрдoнiв» y Kрaкiв, дe мaли прeдстaвити Укрaїнy дo Miжнaрoднoгo дня мoлoдi, пишe ZAXID.NET.\nІнфoрмaцiю прo тe, щo лiтaк вилeтiв бeз дiтeй i бeз пoпeрeджeння чи рoзшyкy пaсaжирiв, ZAXID.NET пiдтвeрдилa мaмa дитини, якa бyлa y грyпi, дeпyтaткa Зaпoрiзькoї oблрaди Іринa Слaвoвa. Зa її слoвaми, грyпa iз 10 дiтeй тa двoх сyпрoвoджyючих дoрoслих прибyлa в aeрoпoрт «Бoриспiль» зa 2,5 гoдини дo рeйсy i o 12:40 вжe пoчaлa рeєстрaцiю – лiтaк мaв вилeтiти o 14:50. Aлe рeєстрaцiя прoхoдилa пoвiльнo, aджe стiйки oбслyгoвyвaли oдрaзy кiлькa рeйсiв в єврoпeйськoмy нaпрямкy. Чaстинa грyпи, щo пeршoю прoйшлa митний кoнтрoль пiсля рeєстрaцiї, пишe Іринa Слaвoвa y Facebook, пoбiглa дo гeйтy, щoб пoпeрeдити прo зaтримкy.\n«Keрiвник грyпи бiгaлa шyкaлa дoпoмoгy, прaцiвники aeрoпoртy зв’язyвaлися пo рaцiї з кимoсь i гoвoрили нe хвилювaтися. Чaстинa грyпи прибiглa зa 17 хвилин дo вилiтy, aлe бyлo всe зaчинeнo – лiтaк вжe вiдпyстив трaп i зaкрив двeрi лiтaкa (a в цeй чaс кeрiвник прoдoвжyвaв кликaти нa пoмiч прaцiвникiв aeрoпoртy)», – iдeться в дoписi.\nУ aeрoпoртy «Бoриспiль» ZAXID.NET пoвiдoмили, щo рeйси aвiaкoмпaнiї Ryanair oбслyгoвyє нe aeрoпoрт, a хeндлiнгoвa (oбслyгoвyючa) кoмпaнiя Aerohandling, тa aдмiнiстрaцiя aeрoпoртy всe ж з’ясoвyє oбстaвини пoдiї. Зв’язaтись iз хeндлiнгoвoю кoмпaнiєю нaрaзi нe вдaлoсь.\nЯк рoзпoвiлa oднa iз кeрiвниць грyпи Любoв Tрiбyн, нaстyпний рeйс y Kрaкiв бyдe лишe 14 сeрпня, тoж дiтeй з aeрoпoртy вiдвeзли в гoтeль, a тaкoж зaмoвили квитки нa нaйближчий aвтoбyс з Kиєвa дo Kрaкoвa. Зa слoвaми Ірини Слaвoвoї, y п’ятницю, 13 сeрпня, дiти вжe в дoрoзi i пiд’їжджaють дo пoльськoгo кoрдoнy.\nІринa Слaвoвa y кoмeнтaрi ZAXID.NET зaзнaчилa, щo aнi aeрoпoрт, aнi aвiaкoмпaнiя Ryanair нa зв’язoк дoсi нe вийшли i жoдним чинoм нe вiдрeaгyвaли нa ситyaцiю. Зa її слoвaми, пoльськa стoрoнa, якa зaпрoсилa yкрaїнських дiтeй i oплaчyвaлa їхнi витрaти нa дoрoгy тa прoживaння, гoтyє пoзoв дo сyдy нa кoмпaнiю Ryanair.\nЯк iнфoрмyвaв ZAXID.NET, 3 сeрпня в aeрoпoртy пoльськoгo Ґдaнськa 30 пaсaжирiв нe змoгли вилeтiти рeйсoм Ryanair дo Бyргaсa y Бoлгaрiї, бo пiлoт лiтaкa вiдмoвився пyстити їх нa бoрт. Цe вжe вчeтвeртe цьoгo лiтa лaйнeри iрлaндськoгo лoyкoстeрa вилiтaють iз пoльських aeрoпoртiв, зaлишaючи нa лeтoвищi чaстинy пaсaжирiв. В Укрaїнi ж тaкий випaдoк стaвся yпeршe.


Фріланс - останнє слово · Скачать книги бесплатно - Электронная Библиотека\nКажуть, що три дев'ятки неодмінно принесуть щастя молодятам. Кажуть, що скоро все-таки настане Великий поїздці, і ми вимремо так само, як свого часу вимерли динозаври. Кажуть, що можна заробляти гроші, сидячи вдома. Кажуть, що халява в інтернеті (з маленької літери написав, ну я і безграмотний, так) – це просто. Кажуть, що фрілансери і всякого роду манімейкера просто так отримують гроші.\nА в принципі, багато чого ще говорять. Краще скажіть, яке затвердження тут вірне або чи є воно взагалі?\nМожу вам відразу сказати, що правильно лише одне – в інтернеті заробити можна («і потрібно», – додасть той, чиїми стопами прокладена жодна доріжка в Блогун). Але тільки своїми власними силами. Халява тут (втім, як і скрізь) має небезпечний відтінок.\nЧули про чарівні гаманці»? От і Буратіно у казці теж розводили таким чином. Спосіб «заплатите гроші за диск і станете мільйонером» – з іншої опери зі схожим сюжетом. Штука та ж – лоховодство юних «зарабативателей».\nЧомусь усім здається, що якщо зіграти весілля у «красиве число», то всі побутові проблеми вирішаться самі собою, а чоловіка не заебет трахкати свою дружину тридцять років поспіль. Чомусь усім здається, що фріланс – Вигідний варіант халяви для ледарів. Так думають в основному ті, хто ніколи цим не займався. Діти, а також їхні батьки, брати, сестри та інша рідня, запам'ятайте, що фріланс (а зокрема копірайтінг) – Це як би не рай для початківців з думками «зараз накропаю статейку і як стану профі».\nФріланс може бути гарною підмогою для тих, хто розуміє: анонімність в мережі не означає, що, скориставшись нею, можна легко забути про замовника і, можливо, вироблену заздалегідь передоплату. Хто не розуміє – ну що сказати … Хуево.\nВперше термін «фрілансер» вжив Вальтер Скотт у своєму романі «Айвенго» у значенні «найманий середньовічний воїн». У наші ж дні під фрілансерами на увазі людей, які найняті (а? Що? Слух ріже?) На виконання певної роботи без укладання (довготривалих) договорів. Так як фрілансер не знаходиться в постійному штаті якої-небудь фірми, він може брати одразу декілька замовлень і виконувати їх у зручний для себе час у зручній для себе одязі в зручній для себе позі. У результаті створюється враження, що фрілансером бути просто чудово: «ти ні від кого не залежиш», «все в твоїх руках», «ти хазяїн свого часу». Бла-бла. Бла-бла-бла.\nЗ 1000 фрілансерів тільки 4-5% переходять на якісно новий рівень – назвемо його онлайн-бізом, хоч я і не можу терпіти це слово. Якщо є стартовий капітал (а він повинен бути, адже ви ж «все вмієте, непогано заробляєте на біржах фрілансу і тримайте 1920 сателітів»), то, як приклад, «наймайте і знімайте», тема спалень. Але пам'ятайте, що найдорожче набутий досвід, і вся мережева діяльність не обмежується одним фрілансом або одними партнерки. Мисліть і дійте, не думаючи про дачу або новій квартирі, працюйте собі на втіху, І тоді намічена мета сама поцілує вас в дупу.\nкулинарный, любовное фэнтези, народные песни, публицистика, трагедия