ВІППО » Новини » Зустріч із письменницьким подружжям Володимира Лиса та Надії Гуменюк\n13 червня 2019 року в бібліотеці ВІППО відбулася творча зустріч письменників — Володимира Лиса та Надії Гуменюк із вчителями зарубіжної літератури, української мови та літератури.\nВолодимир Лис — письменник, журналіст, драматург, автор всеукраїнського бестселера «Століття Якова» — найкращого роману десятиріччя, що ліг в основу однієї з найбільш успішних екранізацій останніх років, за мотивами якого знято однойменний чотирьохсерійний фільм. Його перу належать романи «Діва Млинища», «Графиня», «Острів Сильвестра», «Сон для Соломії», «В’язні зеленої дачі» та десятки інших книг.\nНадія Гуменюк — українська поетеса, прозаїк, публіцист, заслужений журналіст України, лауреат премії Кабінету Міністрів України імені Лесі Українки та інших літературних премій. Автор книг для дорослих — «Енна», «Тайнопис тиші», «Вересові меди», «Танець білої тополі», «Етюд з метеликом», «Квіти на снігу», «Дожити до весни»; книжок для дітей — «Чупакабра і чотири „мушкетери“», «Лелеча фортеця», «Білий вовк на Чорному шляху» та багато інших.\nТвори Володимира Лиса та Надії Гуменюк є неодноразовими переможцями «Коронації слова».\nПисьменники представили присутнім свої нові книги: «В’язні зеленої дачі» та доповнений роман «Вересові меди», розповіли звідки беруть ідеї для книжок, як працюють над текстом і що чекати далі. Надія Павлівна прочитала свої нові вірші.\nНа завершення зустрічі всі охочі мали змогу поставити запитання творчій парі та взяти автографи письменників.


На що скаржилися сьогодні міському голові?\nГоловна » Новини » На що скаржилися сьогодні міському голові?\nСьогодні, у понеділок, 15 лютого, у Пологівській міській раді відбулася пряма телефонна лінія, під час якої поставили запитання міському голові Юрію Коноваленку та його команді вісім мешканців Поліг.\nДвоє пологівців скаржилися на поганий зв'язок (а де і його відсутність) провідного радіо, мешканці пров. Вільного просили налагодити роботу вуличного ліхтаря. Звернулися цього дня до міського голови і з проханням про надання дров для опалювання оселі. Жителька Червоного виселку нагадала про проблему щодо бродячих собак.\nСтурбувало пологівців також повідомлення про відключення газу в центральній частині міста, яке планується на середу, 17 лютого. На всі питання були надані компетентні відповіді та деякі взяті на виконання і контроль.\nПросили допомоги у Юрія Коноваленка мешканці будинку № 17 по пров. Станційному, у під’їзді якого нещодавно сталася пожежа. Деякі мешканці під’їзду відмовляються здавати кошти на ремонт і перекладають ремонтні роботи на плечі міської ради. У результаті бесіди було вирішено, що побілка в під’їзді буде здійснена силами та коштами КУП «Житло-Сервіс», натомість, мешканці горілого під’їзду придбають за власний кошт фарбу. Так спільними зусиллями вдасться вирішити проблему.\nПонеділок, 15 Лютого 2016 23:03 | Переглядів: 345


Асоціація психіатрів України — 19.06.2020. В Україні стартувала нова кампанія з підвищення обізнаності про психічне здоров'я\nВ Україні стартувала нова кампанія з підвищення обізнаності про психічне здоров'я\nСьогодні в Україні стартувала нова кампанія, що присвячена захисту прав осіб з психічними розладами та інтелектуальними порушеннями. Ідея цієї кампанії виникла як відповідь на обмеження, введені через пандемію COVID-19, яка призвела до зростання проблем у сфері психічного здоров'я в усьому світі. У спеціальній заяві Генерального секретаря Організація Об'єднаних Націй від 13 травня 2020 року зазначено, що питання психічного здоров'я були залишені без уваги і повинні стати невід'ємною частиною всіх заходів реагування на пандемію з боку національної влади.\nРозпочата в квітні кампанія під назвою «Разом на відстані» швидко поширилася по всьому світу. Мета кампанії полягає в тому, щоб захистити інтереси тих, хто особливо постраждав від обмежувальних заходів. В рамках цієї кампанії ми просимо людей проявити солідарність і вживати терміни «фізичне дистанціювання і соціальна солідарність» замість поширеного «соціального дистанціювання». Саме з цієї причини близько місяця тому Всесвітня Організація Охорони Здоров'я також рекомендувала використання словосполучення «фізичне дистанціювання». Наша кампанія «Разом на відстані» підтримується п'ятдесятьма організаціями по всьому світу, її матеріали переведені на сорок мов і десятки відомих осіб публічно виступили на підтримку її цілей. З матеріалами кампанії можна ознайомитися на сайті www.covidandmentalhealth.eu\nУкраїнська кампанія в першу чергу спрямована на захист прав понад 40 000 українських громадян, які в даний час проживають в психоневрологічних інтернатах та багато з яких, швидше за все, ніколи не повернуться в суспільство. У той час як для пересічних громадян введені обмеження доставляють незручності і, можливо, викликають роздратування, для клієнтів цих установ вони є повсякденною реальністю - і пандемія COVID-19 лише посилила їхню ізоляцію.\nОрганізаторами кампанії виступають Асоціація психіатрів України, Міжнародний благодійний фонд «Дослідницький центр соціальної політики», литовська громадська організація «Перспективи психічного здоров'я» та Міжнародний фонд «Федерація Глобальна ініціатива в психіатрії». Вони закликають українську владу реформувати систему психоневрологічних інтернатів і максимально реінтегрувати їхніх клієнтів в суспільство.\nУкраїнська кампанія «Разом на відстані» представлена трьома мовами -українською, російською та кримськотатарською та вже підтримується зростаючим числом українських VIP-персон. Проведення кампанії стало можливим завдяки фінансовій підтримці Європейського Союзу.\nКонтактні особи кампанії:


Казимир III Великий | Польща для мандрівників\n18.09.2012 Відомі люди Немає коментарів\n(30 квітня 1310 — 5 листопада 1370)\nКазимир III Великий (пол. Kazimierz III Wielki) останній король Польщі з династії П’ястів, правив з 1333 року. Молодший син Владислава I Локетека і Ядвіги, дочки Калішського князя Болеслава Набожного. Повний титул: «Милістю Божою Король Краківської землі, Судомірской землі, Серадской землі, Польської землі, Куявської землі, Добрянської землі, Поморської землі, Руської землі, господар і Дідич вічний земель тим володар, король велебний»\nБоротьба з хрестоносцями і Чехією\nУ 1312 році, після смерті старших братів, Казимир став спадкоємцем польського престолу. За життя батька він брав участь у військових походах і державних справах: у 1331 отримав в управління західнопольські області, в 1332 разом з батьком безуспішно намагався відвоювати у хрестоносців Куявію.\nПісля смерті Владислава Локетека, 25 квітня 1333 Казимир коронувався у Кракові. Новий король прийняв владу в найтяжких умовах: Великій Польщі погрожували хрестоносці, на Малу Польщу претендував чеський король Ян Люксембурзький (1310-1346). У боротьбі з ними Казимир спирався на союз з угорським королем Карлом Робертом Анжуйським, одруженим на його сестрі Єлизаветі (Ельжбета Пяст).\nПрагнучи не допустити спільного виступу проти Польщі Чехії і Тевтонського ордену, з якими до 1335 діяло перемир’я, Казимир зумів домогтися продовження миру з Чехією, і на з’їзді в тому ж році у Вишеграді (Угорщина) відмовився на користь Яна Люксембурзького від сілезьких князівств і ряду інших прикордонних земель, а також заплатив велику суму чеському королю за відмову від претензій на польську корону.\nОтриманий перепочинок дозволив Казимирові зміцнити свої сили, і на наступному Вишеградському з’їзді в 1339 році він не підтвердив попереднього договору. Одночасно він заявив, що якщо династія П’ястів перерветься, то польський трон успадкує Карл Роберт або його сини; тим самим Казимиру була забезпечена підтримка з боку Угорщини.\nУ 1340 році був отруєний боярами останній галицько-володимирський князь Юрій Болеслав Тройденович. Згідно з угодою, укладеною в Вишеграді в 1338, Казимир негайно захопив Львів: Галицька Русь була з’єднана з Польщею особистою унією. У 1343 Казимир уклав з Тевтонським орденом «вічний мир», за яким хрестоносці повернули полякам Куявію і Добжинську землю, але зберегли за собою основний масив раніше захоплених у Польщі земель.\nЗміцнившись, Казимир розпочав наступ в Сілезії, що призвело в 1345 до початку польсько-чеського війни. Бойові дії проходили для Польщі не надто вдало, і 22 листопада 1348 Казимир уклав з Карлом I Чеським мир, за яким визнав владу Чехії над сілезькими князівствами.\nПотім польський король зайнявся зміцненням своєї влади на сході. У результаті воєн 1349-1352 проти литовців, татар і бунтівних галицьких бояр Казимир за допомогою угорців включив до складу Польщі частину Галицької Русі зі Львовом. У 1366 поляки захопили Белзькі і Холмські землі, Володимир-Волинський і Поділля.\nМіжнародні відносини. Питання про спадкоємців\nРазом зі збільшенням території, багатства і сили Польщі зростало значення її короля в міжнародних справах. Так, в 1362 Казимир виступив посередником між імператором Карлом IV Люксембургом, угорським королем Лайошем Великим і австрійським герцогом Рудольфом IV Великодушним. У 1364 ці та ряд інших монархів прибули, під приводом підготовки нового хрестового походу, до Варшави. Тут же монархи обговорювали проблему престолонаслідування в Польщі.\nУ 1325 Казимир одружився на Альдоні Ганні, дочці литовського великого князя Гедиміна. Альдона хрестилася перед весіллям, з нагоди якої були відпущені 24 тис полонених поляків. Шлюб був нещасливим, Альдона не народила Казимиру спадкоємця. У 1341 Казимир одружився на німецькій принцесі Адельгейді. Цей шлюб закінчився розлученням в 1356. Тоді Лайош Великий погоджувався з тим, що у разі нового шлюбу Казимира і народження в нього сина, саме той буде спадкоємцем.\nНа початку 1365 король одружився з Ядвігою, дочкою одного з найбільших сілезьких князів Генріха Глоговського, однак папська курія не визнала законність цього шлюбу (так як не був офіційно розірваний другий шлюб Казимира). Наступні роки пройшли в спробах вирішити це питання. Крім дружин у Казимира було велике число коханок з різних станів; одну з них, єврейку Есфір, вважають основною причиною його терпимого ставлення до євреїв, які отримали під час його правління деякі привілеї.\nЙого друга дочка Казимира була замужем за Людовиком Бранденбурзьким, третя була видана за Вацлава, сина імператора Карла IV Люксембурга. Сам імператор був одружений спочатку на внучатій племінниці Казимира, потім на його внучці. У 1370 Казимир розпочав підготовку до нової війни з Чехією за Сілезію, однак під час полювання застудився і помер.\nПідсумки правління Казимира Великого\nУ період правління Казимира III Великого монархія сильно зміцнилася за рахунок об’єднання територій та посилення центральної влади. Казимир знаходив підтримку у всіх шарах суспільства, його називали навіть «селянським королем». В умовах стабілізації державної влади почалося економічне зростання, створювались нові міста, розвивалося ремесло і торгівля.\nБула проведена адміністративна реформа, до управління державою висувалися нові, незнатні люди, створювалися нові органи центральної влади. Фінансові реформи забезпечили стабільні державні доходи, що дозволило посилити оборону країни: проводилося активне кам’яне будівництво, побудовано більше 50 нових замків, безліч міст було оточено кам’яними стінами.\nСаме тому вираз «Zastał Polskę drewnianą zostawił Murowana» належить королю Казимиру III Великому, при правлінні якого Польща побачила прогрес цивілізації.\nВажливою подією історії правління Казимира III була кодифікація звичаєвого права (Вісліцкий і Петрковський статути 1346-1360). У 1364 король заснував Ягеллонський університет у Кракові, перший в Польщі і другий після Празького у Східній Європі.\nВідомі польські вчені, першовідкривачі і винахідники\nБолеслав Хоробрий I. Перший король Польщі\nВідомі королі Польщі


Денна форма навчання - Київський інститут бізнесу та технологій\nДенна форма навчання в Київському інституті бізнесу та технологій\nу Києві, Житомирі, Вінниці та Умані\nс атестатом та трьома предметами в сертифікаті ЗНО\nз атестатом і ЗНО (з трьох предметів)\nБізнес-програма. Платформа для спілкування та формування навичок у створенні бізнесу.\nБізнес-програма. Крок за кроком до розуміння та управління фінансовою системою будь-якого підприємства\nБізнес-програма. Допомагай будувати бізнес розуміючи людей які його ведуть


2020-02-21 23:42 1 1\nУ «Слузі народу» хочуть провести позачергове засідання Верховної Ради у сесійній залі. Побиття палками та напади на іноземців. Як в Індії «боряться» з коронавірусом У депутата Запорізької облради підтвердили коронавірус. Президент Прем’єр-ліги: В українському футболі кояться незрозумілі для мене, швейцарця, речі. «Реструктуризація – це не дефолт, ДТЕК Енерго працює в штатному режимі», – гендиректор.


Начальник поліції області зустрівся із вдовою загиблого добровольця Віктора Лаговського | Новини Житомира | Новини\nНачальник поліції області зустрівся із вдовою загиблого добровольця Віктора Лаговського\nЖитомирські новини - 30 липня – день пам’яті загиблого добровольця батальйону «Артемівськ» молодшого сержанта міліції Віктора Лаговського. Цього дня йому виповнилося б 56 років, але у 2015 він загинув, захищаючи Україну. У день народження бійця із його вдовою зустрівся начальник ГУНП Юрій Олійник, аби висловити слова співчуття та вшанувати пам’ять героя.\nВікторові Лаговському назавжди залишиться 50… Він загинув 13 лютого 2015-го у бою за Дебальцеве. Їх підрозділ потрапив у засідку під час проведення розвідки при виконанні завдання по вивозу поранених 40–ї бригади. Віктор отримав смертельне поранення в голову...\n30 липня керівник поліції області Юрій Олійник зустрівся з Ольгою Лаговською, вдовою захисника, та молодшим сином 20-річним Ярославом. Усі разом вшанували пам’ять героя. Начальник ГУНП поклав квіти до його обеліска.\nДружина загиблого розповіла про особисті переконання чоловіка та палке бажання захищати Україну.


Скільки коштує залити бетоном двір Yakpravylno.com\n» Як зробити » Скільки коштує залити бетоном двір\nСкільки коштує залити бетоном двір\nСкільки коштує залити фундамент під будинок, розцінки за куб 2015-2016\nФундаментні роботи — ціна заливки одного куба суміші\nДовговічність будівельного об’єкта базується на міцному і надійному фундаменті. Перед закладкою підстави слід розрахувати потрібну кількість матеріалів і визначитися з витратами по виконанню робіт. Замовлення заливки фундаменту у підрядній організації повністю звільняє забудовника від головного болю. Обмежений бюджет вимагає рішення безлічі питань: як правильно провести всі етапи роботи, що можна зробити вручну, яка вартість бетонування за куб? Щоб дізнатися відповіді, звернемося до будівельних експертам.\nВиди бетонних підстав\nТип фундаменту визначається геологічними особливостями місцевості, призначенням і поверховістю споруди, матеріалами для зведення стін. Розрізняють два види підстав:\nстрічковий фундамент – бетонна смуга на ширину стін, залита по периметру будинку і під несучими перегородками;\nмонолітна плита – рівномірне бетонування здійснюється по всій площі будинку.\nВ залежності від виду грунту і глибини промерзання, заливку виробляють безпосередньо в землю або на підготовлену подушку з піщано-щебеневої суміші. Правильну форму фундаменту надають з допомогою опалубки. Жорстку основу становить армований каркас.\nЯк розрахувати вартість робіт по заливці кубометра фундаменту бетоном М-250?\nПри змішуванні розчину враховують приблизне співвідношення частин цементу М-400, піску, гравію/ щебеню і води 1:3:5:0,5. Для приготування кубометра бетону М-250 спочатку підсумовуємо всі інгредієнти і отримуємо 9,5 кг.\nРозділивши питома вага бетону на загальну масу, отримаємо коефіцієнт: 2200/9,5=23,2.\nКожен компонент множимо на отриманий показник і з’ясовуємо, скільки знадобиться матеріалів для приготування куба розчину.\nОрієнтуючись на середні ціни за будівельним матеріалам, неважко порахувати, що сировину для приготування кубометра заливки обійдеться приблизно в 300 рублів. До отриманої суми додаємо додаткові витрати:\n900 руб/год – оренда міксера;\n1000 руб – доставка будматеріалів;\n1500 руб – робота бригади.\nРазом мінімальна ціна за кубометр розчину становить 3700 рублів.\nСередня вартість заливки фундаменту за куб помітно коливається в різних федеральних округах Росії. У 2015 році найдешевша продукція була відзначена в Південному регіоні – 2900 руб/куб. найдорожче бетонування зафіксовано в Далекосхідному окрузі – 6200 руб/куб.\nСкільки коштує залити фундамент під будинок?\nКрім інгредієнтів для приготування бетону, необхідно придбати ще такі витратні елементи:\nв’язальний дріт і сполучні гачки;\nЗ урахуванням вартості усіх матеріалів і робочих етапів по спорудженню підстави приблизні витрати складають:\n15000-18000 руб/куб – бетонування стрічкового фундаменту;\n16000-20000 руб/куб – заливка монолітної плити.\nНестабільність в геополітичній та економічній сфері не дає впевненості в тому, що поточні ціни надовго залишаться без змін. Якщо будівельні роботи заплановано на 2016 рік, то в кошторис рекомендується додати 20-25 % на додаткові витрати.\nчи Можна зменшити вартість бетонування за рахунок будматеріалів?\nПриблизно 50 % витрат по облаштуванню фундаменту припадає на витратні елементи. За статистикою 2/3 приватних будівель не витримують розрахунковий період міцності. Бажання забудовників заощадити на матеріалах для фундаменту і знизити витрати по заливці виглядає цілком обгрунтовано. Однак професійні будівельники та архітектори категорично не радять так робити.\nФундамент будівлі визначає міцність, надійність і довговічність всієї споруди. Низька ціна і сумнівна якість матеріалів в недалекому майбутньому обернуться серйозними проблемами. Промерзання ґрунту, підмивання підземними водами, вібрація від руху транспорту – все це погано впливає на слабкий фундамент, викликаючи розтріскування і деформації. Це негативно відбивається на стані стін, покрівлі і всього будинку в цілому. Малоймовірно, що будинок, побудований на такому ненадійному підставі, прослужить довгі роки.\nЗменшити витрати по бетонуванню можна, якщо купувати матеріали завчасно. Всі виробники періодично пропонують сезонні і святкові знижки на свої товари. Матеріали обходяться дешевше, якщо замовляти великі оптові партії. При частому зверненні в торгівельну мережу також можна розраховувати на лояльність продавців.\nЗМЕНШИТЬ ВИТРАТУ до 50%!\nФактори, що впливають на вартість заливки фундаменту\nДругу частину витрат з бетонування становить робота. Умовно її можна розділити на два етапи:\nпідготовка – розрахунок фундаменту, планування ділянки, виїмка грунту, пристрій подушки, монтаж арматури, будівництво опалубки;\nзаливка – приготування розчину і бетонування основи.\nЩоб зменшити ціну за куб заливки, частина робіт роблять своїми силами. Розмітити ділянку, вручну викопати яму і влаштувати піщано-гравійну подушку можна за кілька днів. Допомога одного-двох друзів прискорить ці процеси і полегшить фізичні зусилля.\nБудівництво опалубки теж не представляє великих складнощів. Потрібно лише зробити точні виміри і надійно скріпити деталі між собою.\nЗ арматурою впоратися важче, тому варто запросити фахівців. Але якщо велике бажання заощадити і на цій роботі, то попередньо простудіюйте спеціальну літературу, пошукайте в інтернеті відеоуроки.\nЩо стосується бетонування, то тут все залежить від масштабів будівництва і обсягів розчину. Для безперервної циркуляції великий конструкції вигідніше замовити заводський бетон. По грошах це вийде дорожче, зате ви гарантовано отримаєте надійний і міцний фундамент.\nРучна заливка обійдеться дешевше з фінансів, але потребує багато трудових витрат і часу. Вам доведеться придбати міксер, самостійно привезти і розмістити сипучі матеріали, вручну засипати їх у барабан і заливати бетон невеликими порціями.\nКороткий опис статті: розцінки на будівельні роботи 2016 рівне Що впливає на вартість заливки фундаменту? На чому можна заощадити. Актуальна ціна за один куб в ручну і з міксера. вартість заливки фундаменту за куб 2015,2016,ціна,розцінки


Павло Гірник: “Я можу покласти квіти до пам’ятника Шевченкові й без Президента” - Література. Сучасна українська література. Всеохопний літературний портал\nПавло Гірник: “Я можу покласти квіти до пам’ятника Шевченкові й без Президента”\nІнтерв’ю1 коментар80 views 0\nЦьогоріч лауреатом Шевченківської премії став хмельничанин Павло Гірник – почесну державну нагороду здобула його збірка «Посвітається». Поета називають сучасним Плужником, а сам він говорить, що чується маленьким камінчиком великої скелі на ім’я Тарас та зізнається у щирій любові до Кобзаря. Та й справді – у віршах Павла Гірника виразно відчуваються шевченківські інтонації й мотиви: це теми матері, рідної землі, батьківщини (якими б банальними та затертими вони зараз не здавалися). Коли ми зустрілися з Павлом Гірником напередодні вручення премії, він уже був у піднесеному настрої – очевидно, готувався до урочистої церемонії нагородження. Письменник зазначив, що може говорити про Тараса Григоровича і півгодини, й годину, може напам’ять читати вірші з «Кобзаря». Тому ми відразу вирішили поговорити про саму премію.\n– Пане Павле, що для вас значить Шевченківська премія?\n– Це велике державне лукавство. Якщо ви даєте премію від держави, якщо Ющенко підписує Указ про нагородження, то напишіть: найбільша Національна премія України. До чого тут Тарас Григорович? А якщо йдеться про Тараса Григоровича, то до чого тут Ющенко, який не письменник, а економіст за освітою. Тобто мене обурює оце поєднання того, що творці, скажімо, проголосували, а треба чекати, поки Ющенко затвердить. А потім Юлія Володимирівна буде видавати гроші. А якщо в бюджеті їх не вистачатиме, то зекономлять за рахунок тих же бабусь, учителів, бідної інтелігенції. Бо з себе вони нічого не знімуть – ні копійки – і не віддадуть від себе. Я вже майже не можу дивитися, як людина виступає по телевізору і говорить, що так стало сутужно, а в нього шатни від Версаче, піджак від Кардена, він одягнений на десять тисяч доларів. І йому сутужно. Вийди в куфайці – і скажи, що, мовляв, мені сутужно. Та бабця в селі не скаржиться. Хіба їй не сутужно?..\n– Знаю, що ваш батько був письменником – у його хаті гостювали Малишко, Тичина, Сосюра. Певно, в такій атмосфері й пробуджується бажання творити…\n– У мене все почалося з відчуття вини… Я чимось провинився перед мамою, яку безкінечно люблю. А це було якраз перед восьмим березня – отже, була якась притичина щось подарувати. А в нас тоді грошей майже не було – я знайшов лише п’ять копійок. Думаю, поїду на Гідропарк, нарву котиків (бо тоді метро коштувало п’ять копійок, а котики – двадцять п’ять). От, думаю, візьму котиків – і попрошу прощення. Ледве впросив білетершу в метро, щоб вона мене пропустила й туди, і назад за п’ять копійок…\nЯ знайшов дуже гарну вербичку – пішов до неї і по саму шию провалився в дніпровську воду. Але якось вибрався. Тоді виламав не один букет, а два: один – мамі, а другий – білетерші. Сполоскав якось штани, замурзані в багнюці. Іду в тих штанах назад пішки – хвилин п’ятнадцять, і починають штани на мені замерзати. Забігаю в метро – тицяю білетерші букетик, а вона мене в оберемок – завела в якусь комірчину, здерла все мокре, і я там просидів із годину, поки воно просохло.\nПрибігаю додому, дзвоню в двері. А мама цілий день удома, й мене нема із самого ранку – пропала дитина, пішла невідомо куди. Відкриває мама двері, а я стою змерзлий, але з котиками. Мама мені тоді: «А бодай би ти пропав із твоїми котиками!». І то з такою любов’ю вона заговорила, що я зрозумів – вона мене прощає. Кидає ті котики, бо вони вже непотрібні, й починає мене відігрівати. А тоді я дивлюся – мій букет там, де місце вінику. Мама знову сердита, але плаче від щастя, що я живий… І я вирішив написати.\n…Римувати – це не талант, це здатність. Римувати можна навчити й мавпу. А я добре вчився в школі і знав, як це робиться. Тому сів – із відчуттям, що треба щось написати, – і написав…\n– Слава, яка тепер на вас накотилася, – це легко чи важко?\n– Немає ніякої слави – є величезна відповідальність… Є випробування вогнем, водою й мідними трубами. Мідні труби – це слава. Це найважче випробування, бо слава – це спокуса. Слава Богу, що воно на мене звалилося, коли мені було вже за п’ятдесят, коли прийшла мудрість. Хоча до премії мене наче й не було, не було взагалі, мої книжки не продавалися…\n…Завтра мені треба йти, бо всі фінішні номінанти зобов’язані йти з Президентом покладати квіти до пам’ятника Шевченку. Що я – без Президента не можу покласти, чи на день раніше, чи на день пізніше? Я ж пережив часи, коли 22 травня було тим «проклятим» днем. Коли студентові казали: якщо ми тебе побачимо за п’ять кілометрів від пам’ятника Шевченкові, вважай, що ти не студент…\n…От сьогодні мені б треба лягти в лікарню. Але щоб лягти, я маю отримати той грошовий еквівалент. Мушу їхати туди нездоровий. Чому існує така система? Що, не можна вислати поштою чи ще якось? Так ні – треба йти самому кланятись, дякувати, казати, що я недостойний і буду єщьо лучше.\nЯ нікому нічого не винен. Я Богу душу винен, а не вам. Але – «ти повинен». Ось завтра я повинен піти туди, післязавтра туди, післяпіслязавтра ще кудись…\n– На вашу думку, талант має якийсь грошовий еквівалент?\n– Я вибачаюсь, але поезія – це свобода. Це ж не гроші, які я маю отримати. Як правило, всі, хто в мене беруть інтерв’ю, закінчують тим, що питають, куди я подіну свій грошовий еквівалент. А я їм кажу: ця книга – справа моїх тридцяти років. От поділіть цю суму по місяцях тридцяти років. І що б я заробив? Приблизно виходить менше ста гривень у місяць. Я розумію, як до цього ставиться держава: ми тобі дали. Але це ж не зарплата. Це шматочок тебе вкрали, шматочок мене, шматочок усіх. І я ще маю дякувати. В мене це не від того, що я гордий. Я пробував бути іншим, але в мене не виходить. Якось було так, що моя друга книжка мала виходити і зависла. Вона була поставлена в план, а поки до збірки дійшло, то я її майже всю переписав. І Петро Осадчук, який писав передмову, каже: «Ну, Павло, хоч якесь добре слово скажи про комсомол, про партію». Ви ж знаєте, що в радянські часи до збірки мав бути такий собі «паровоз». І я чесно пробував, але в мене нічого не виходило…\n…У такому ж інтерв’ю питали набагато вищого від мене письменника Григора Тютюнника про те, в чому загадка його таланту. Він, бідний, усю ніч думав, в чому загадка його таланту. Бо то дурне питання. А він же й сам не знає, в чому загадка. Йому поставили питання, на яке немає відповіді. І Тютюнник на ранок написав: «Немає загадки таланту, є вічна загадка любові». Але він цю фразу писав добу, цю відповідь на ідіотське питання. Про це можна питати інших письменників, які при краватках, бо саме їм треба задавати традиційні питання…\nНародився 30 квітня 1956 року в Хмельницькому.\nЗакінчив Київський педагогічний інститут (1979) та Вищі літературні курси в Москві (1989).\nАвтор поетичних збірок «Спрага» (1983), «Летіли гуси» (1988), «Се я, причинний» (1994), «Китайка» (1994), «По війні» (2000), «Коник на снігу» (2003), «Посвітається» (2008).\nЧлен НСПУ та АУП.\nЛауреат літературних премій імені Андрія Малишка, Павла Усенка та Павла Тичини, Національної премії України імені Тараса Шевченка.\nСпілкувалася Марта Василів\nТак трапилося, що до рук ручку і папір я взяла за п’ятдесят. На мою голову обрушилася лавина інформації, котру я мабуть виношувала усі попередні роки. Я невміло складала рими, занотовувала спогади, – я творила. Спасибі, у моїх починаннях підтримав і допоміг поет-пісняр із Волині Володимир В’ячеславович Місюра. Результатом такої праці нещодавно із друку вийшла моя перша збірка оповідань «Бабусина оповідка», у котрій я торкнулася питання голодомору. Незабаром у видавництві «Сучасний письменник» з’явиться наступна дитяча збірочка оповідань «Курчата на сонці», редактор В. Коломієць.\nА тепер конкретно до теми. Кобзар для мене, а в його обличчі Тарас Шевченко, це світоч української літератури, його твори актуальні, злободенні і сьогодні. Тому я щоразу повертаюся до його пророчих віршів.\nА ще, я не згідна із поглядом Павла Гірника, щодо ролі Президента у підписанні Указу про нагородження. Адже Указ підписував не Ющенко, не письменник, не економіст, а Президент країни, котра іменується Україною. Я розумію, пан Гірник шанована і відома багатьом читачам людина, котра зробила величезний внесок у розвиток і піднесення насамперед України. Проте є Президент країни, котрого ми повинні поважати і не переходити на особистості. Заздалегідь прошу вибачення – це лише моя власна думка. Особисто Павлу Гірнику бажаю міцного здоров’я і здійснення творчих задумів.\nЯ не прагну ні визнання ні слави, у моєму віці це немає значення, я скромно пишу і намагаюся доносити свої творіння до читача.


Уряд знову готують відправити у відставку - News One\nСьогодні: 27.05.2020 00:44\tПошук Пошук\nУряд знову готують відправити у відставку\nЯкщо опозиція в парламенті збере 226 підписів за відставку Миколи Азарова , президент РФ Володимир Путін завтра не зможе підписати жодних документів з нелегітимним урядом. Про це заявив лідер ВО Свобода Олег Тягнибок.\nТягнибок зазначив , що на поточній сесії резолюція про недовіру уряду вже не може бути проголосована , однак , якщо під вимогою відставки уряду буде зібрано 226 підписів народних депутатів , це було б серйозним аргументом для Путіна в плані неможливості підписувати якісь документи з урядом , що втрачають юридичну силу.\nТягнибок зазначив, що є вже понад 200 підписів , проте 226 ще немає. Також за інформацією опозиції питання співпраці з Митним союзом будуть обговорюватися в ході завтрашньої зустрічі. Поки невідомо , чи буде підписаний небудь документ з даного питання.\nТягнибок також повідомив , що призупинення роботи над угодою про асоціацію з ЄС і фактична відмова від підписання угоди обійшлися президентові РФ Путіну в $ 5 млрд. кредитів для української сторони. Крім цього , за словами Тягнибока , російська сторона знизить ціни на газ » в межах $ 200-300 » .\nВін також заявив , що парламентській більшості не варто намагатися проводити пленарні засідання в будь-якому іншому приміщенні , крім сесійної зали. «Ми підемо за ними , разом з усіма людьми , які стоять на Майдані , і не дамо їм здійснити конституційний переворот» , — сказав він.


Аахен, Маастрихт, Льєж - великий гід містами на межі трьох країн - фото УНІАН\nМісце, де Німеччина зливається з Нідерландами / Фото Марина Григоренко\nМісце зустрічі трьох країн під німецьким Аахеном\n10:13, 14 квітня 2020\n28 хв. 1923 Туризм\nДесь в п'яти кілометрах від центру старовинного німецького міста Аахен є місце, де зустрічаються три країни – Бельгія, Німеччина і Нідерланди. Місце, де дійсно відчувається єдність Європи. Настільки, що навіть часом важко зрозуміти, в якій ти країні зараз перебуваєш. УНІАН.Туризм познайомить вас одразу з кількома затишними місцями неподалік від німецько-нідерландсько-бельгійського кордону: Аахен, Маастрихт, Льєж та Айфель.\nДля мене все почалося з міста Аахен (Aachen), або ж просто Ахен. Роки чотири тому я вирішила провести відпустку у федеральній землі Північний Рейн-Вестфалія. Крім великих-галасливих Кельна і Дюссельдорфа, я вирішила захопити більш спокійне місце, вибравши найзахідніше місто країни – Аахен. Це була любов з першого погляду. Настільки комфортно я себе там почувала. Це місто стало для мене одним з тих, куди хочеться повертатися і де ти якось особливо легко орієнтуєшся, ніби це твоє рідне місто.\nЗатишний і вільний Аахен\nТрохи фактів. Аахен місто давнє – вперше згадується ще в епоху римлян десь в 3 столітті під назвою Aquisgranum. Останні заклали місто через тутешні мінеральні джерела, місто є бальнеологічним курортом і донині. В Аахені зараз доступні чимало саун, бань і терм на будь-який бюджет – від розкішних комплексів з усіма зручностями до більш бюджетних громадських закладів. До речі, культура відвідування саун серед німців – це окремий момент, і до нього потрібно бути морально готовим. Справа в тому, що німці в цьому плані доволі розкуті, не соромляться наготи і особливо не переймаються з приводу свого зовнішнього вигляду. Нашій закомплексованій людині це може бути незвично.\nНімецький Аахен - місто історії та студентів / © Фото Марина Григоренко\nПрямо в центрі міста знаходиться білий павільйон під назвою Елізенбруннен (Elisenbrunnen), де крім ресторанів і магазинів розташовані джерела з питною водою (щоправда, через високий вміст сірководню від неї виходить не найприємніший запах). Велика поляна через дорогу від нього доволі популярна серед городян як місце для відпочинку з їжею/напоями в обід або під вечір. Тут же є ще кілька цікавих міських визначних пам'яток – фонтан «Кругообіг грошей» і павільйон на місці археологічних розкопок, з історичною довідкою про місто.\nДо речі, про аахенські фонтани. Це свого роду візитна картка міста. Я особливо не заглиблювалася в історію, чому так сталося, але їх у місті дуже багато. Деякі з них досить чудернацькі. Наприклад, мені особливо подобаються фонтан з горобцями і фонтан з півником, що стирчить у селянина з досить несподіваного місця.\nФонтани та скульптури Аахена / © Фото Марина Григоренко\nНа початку Середньовіччя Аахен був важливим місцем і часто служив резиденцією франкських королів. Особливий розквіт міста настав за часів короля Карла Великого, який наприкінці 8 століття зробив Ахенський палац своєю зимовою резиденцією, а пізніше і взагалі столицею Франкської держави. Один з найбільш значущих монархів Європи помер і був похований в Ахені в 814 році, й досі шанується як святий покровитель міста.\nЗ ім'ям Карла Великого пов'язане і виникнення головної визначної пам'ятки міста – Ахенського собору (Aachener Dom), побудованого в 796-804 роках за наказом короля у візантійському стилі. За роки свого існування собор багато разів добудовувався, перебудовувався, руйнувався, і пізніше набув більш готичного вигляду. Будівля і правда велична, заслужено внесена в список Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО.\nАахенський собор / © Фото Марина Григоренко\nЩе більше вражає внутрішнє оформлення Ахенського собору. Мабуть, одне з найкрасивіших в Німеччині, що я бачила (а я об'їздила практично всю країну). Там все по-багатому: блискуча синьо-золота мозаїка на склепіннях, підлогові візерунки з мармурової плитки, витончені вітражі та золотисті люстри. Вхід в собор безкоштовний, але фотографувати можна за пожертвування 1-2 євро.\nАахенський собор зсередини / Фото Марина Григоренко\nДо речі, враховуючи масштаб споруди, навколо зведення собору ходить чимало легенд. Наприклад, що гроші на його будівництво довелося брати у самого диявола, але за умови. За однією версією, диявол мав отримати душу першого, хто увійде в добудований собор, однак городяни обхитрували диявола, впустивши туди першим вовка. Диявол зрозумів підступ тільки коли роздер жертву. На підтвердження цієї легенди на вході до собору стоїть бронзова скульптура вовка. За другою версією, диявол побажав, щоб у соборі не було вікон, які б пропускали в середину світло. Однак архітектори знали, що диявол не зможе пройти всередину собору далі певної точки, а тому спроектували його так, що при вході в собор і правда здається, що там немає вікон. І тільки зайшовши всередину ви їх бачите. Зараз на цій «точці диявола» втиснутий його слід.\nЧитайте такожСвята Корона: у Німеччині дістануть мощі покровительки опору епідеміям\nА ще Аахен – місто студентів. Вчитися в досить престижному Рейнсько-Вестфальському технічному університеті Ахена приїжджають люди не лише з усієї Німеччини, але й з інших країн. Всього там навчається близько 30 тисяч студентів. Для міста з населенням менше 250 тисяч людей це досить багато. А це ж не єдиний тутешній вищий навчальний заклад.\nАахен - місто демократичне / Фото Марина Григоренко\nСаме велика кількість молоді робить місто таким демократичним. Зараз розповім вам про свій улюблений аахенський бар Domkeller. Знаходиться він в самісінькому історичному центрі міста, як можна здогадатися з назви – біля Аахенського собору. У свій перший приїзд я познайомилася з місцевою студенткою на концерті в клубі Musikbunker Aachen e.V. (це один з найпопулярніших міських концертних майданчиків, розташований в реальному бункері). Я пішла на концерт від нічого робити, абсолютно нічого не знаючи про творчість групи. Поки я стояла сумувала, до мене підійшла дівчина і запитала, чи сама я тут, а потім запропонувала постояти разом, так як вона теж була сама. Це ще раз доводить, наскільки там легкі в спілкуванні й не закомплексовані люди. Потім ми ще пішли в місцевий бар, де потрапили на вечірку грецької діаспори в честь чиїхось іменин (а для греків це важливіше за День народження). Було дуже голосно і одночасно здавалося, ніби всі там давні друзі, навіть сторонні відвідувачі. Пиво постійно з'являлося просто нізвідки. Загалом, це був вечір з тих, що запам'ятовуєш надовго. Але проблема в тому, що я не запам'ятала назву бару і де він взагалі. Пам'ятала тільки, що поруч бруківка і площа. Я вже й не сподівалася знайти його в майбутньому. Але в підсумку, блукаючи по місту в пошуках місця, де випити келих пива ввечері, я натрапила на Domkeller. Я відразу його впізнала. В ньому завжди багато людей і всі в основному п'ють пиво, дуже розслаблено і демократично. І якщо ти там сам, ти не відчуваєш дискомфорту. Особливо рекомендую місцеве пиво Eifel Landbier, воно таке каламутне, для любителів нефільтрованого. Ще з місцевого тут подають Kölsch, але він більше родом з Кельна. Загалом, це must visit в Аахені.\nПопулярний бар Domkeller в Аахені завжди забитий / Фото Марина Григоренко\nЩе трохи про те, де можна смачно і дешево поїсти в Аахені. Місто все ж студентське, це питання тут завжди актуальне і при цьому відмінно рятує простого туриста, який не хоче витрачатися на їжу в дорогих ресторанах для туристів в центрі. Найкраще йти від Аахенського собору в напрямку Мостових воріт (Ponttor) приблизно кілометр через Ponttorstraße – там вам трапиться велика кількість кав'ярень типу піца, суші, шаурма, мексиканське, вега тощо, за дуже приємними цінами.\nPonttor в Аахені / Фото Марина Григоренко\nПідкріпившись, можна буде прогулятися затишною алеєю Ludwigsallee, завернувши на невелику гору Salvatorberg з однойменною церквою на вершині, а ще трохи далі – вийдете в величезний міський парк Stadtpark, ще одну популярну зелену зону в Аахені. Німці взагалі дуже люблять парки – вони там займаються спортом, просто гуляють, зустрічаються з друзями, ходять на побачення, влаштовують пікніки, і, головне, ніхто нікому не заважає, усі тримають дистанцію (що в 2020 році стало дуже актуально).\nВ Аахені багато парків / Фото Марина Григоренко\nКрім того, в Аахені є милий зоопарк Aachener Tierpark. Він порівняно невеликий, але дуже затишний. Там не найбільша колекція тварин, але зате у вихованців багато простору і обов'язково є компанія. А ще серед місцевих жителів дуже популярне опікунство над тваринами в зоопарку.\nАахенський зоопарк / © Фото Марина Григоренко\nА ще Аахен – своєрідна кінна столиця Німеччини, і це ви зрозумієте одразу, прибувши на залізничний вокзал міста. Там вас зустріне скульптура четвірці коней. Чи то жарти, ще з 20-х років минулого століття у місті проходить фестиваль CHIO Aachen, який вважається найпрестижнішою кінноспортивною подією в світі. Й, зрозуміло, в місті чимало шкіл верхової їзди, навіть тематичні дитячі табори є.\nНаостанок обов'язково спробуйте знаменитий аахенський пряник Aachener Printen. Спочатку такі лебкухени були підсолоджені медом, але протягом століть традиційним стало використання сиропу з цукрових буряків, а також різних прянощів – кориця, аніс, гвоздика, кардамон, коріандр, імбир. У місті є кілька різних виробників – великих і маленьких. Але найпоширенішою вважається мережа булочних/кафе Nobis Printen, історія якої почалася ще в 1858 році з невеликого сімейного бізнесу. У них досить смачно і прийнятні ціни, а крім пряників можна купити іншу випічку, тістечка та гарячі напої.\nПохід на кордон трьох держав з Аахена\nDreiländereck, з німецької дослівно «кут трьох країн» – це таке місце приблизно в 5-6 кілометрах від центру Аахена, де в одній точці сходяться три країни: Бельгія, Німеччина і Нідерланди. А було так: мені треба було згаяти годин 6 до заселення в готель, і нічого розумнішого в голову не прийшло, як пройтися до точки з'єднання трьох країн пішки. Закинувши речі в камеру схову готелю, я бадьоро рушила по прямій на Google-картах, якихось там 5,9 км показувало.\nДорога до кордону видалася довшою, ніж передбачалося / Фото Марина Григоренко\nОднак на півдорозі я зрозуміла, що спочатку заходжу в приватні володіння, а потім і взагалів ліс. З туристичними доріжками і маркуванням маршруту, справедливості заради. Увійшла я в нього в Німеччині, покружляла там пристойно, а вийшла вже в Нідерландах. Ще трохи - і я опинилася в Бельгії. Мобільний роумінг навіть втомився мене вітати у новій країні. Мораль: далеко не по всіх маршрутах, які пропонують нам онлайн-карти, насправді можна пройти, і в кінцевому підсумку маршрут буде куди довше.\nМісце зустрічі трьох країн / © Фото Марина Григоренко\nСфотографувавшись на тій самій точці, я ще трохи поблукала територією. На диво, народу там вистачає. Першим ділом зайшла в кафешку, яка формально перебуває в Бельгії. Тут же можна попросити, щоб вам дозволили піднятися на вартову вежу поруч (не безкоштовно, звичайно). Також у цій зоні є кілька пам'яток, великий зелений лабіринт Labyrint Drielandenpunt, зони відпочинку з фастфудом і пивом, трохи далі цілком пристойний чи то німецький, чи то нідерландський ресторан. А навколо всього цього ліс, яким можна пройтися за кількома туристичними маршрутами, влаштувавши собі день активного відпочинку.\nМаршрути для прогулянок на кордоні трьох країн / Фото Марина Григоренко\nНазад я пішла більш цивілізованим шляхом – через нідерландське містечко Ваалс. Містечко зовсім маленьке, там такі маленькі типово голландські будиночки, зовсім не як всього в п'яти кілометрах в Аахені.\nЗатишне містечко Ваалс на кордоні Нідерландів та Німеччини / © Фото Марина Григоренко\nА ще в Ваалсі дуже красивий собор в готичному стилі, досить значних розмірів, як для такого невеликого містечка.\nСобор у Ваалсі / Фото Марина Григоренко\nВзагалі, це дуже цікавий досвід. У якийсь момент ловиш себе на думці, що не розумієш, в якій ти країні. Перехожі вітаються з тобою трьома різними мовами, вивіски трьома мовами і скрізь по три прапора. А потім нідерландське містечко плавно перетікає в Аахен.\nНасправді, доїхати з центру Аахена до Dreiländereck можна і автобусом, проте, як на мене, це не доцільно. Справа в тому, що їхати доведеться з пересадкою на маршрутах, які ходять раз на годину. Тому на дорогу піде близько години, з яких ви більше часу проведе на зупинці в очікуванні пересадки. Вже краще прогулятися. Втім, якщо вирішите їхати на громадському транспорті – маршрут можна скласти на сайті регіонального перевізника ASEAG, у них також досить зручний мобільний додаток, який ще й вартість квитка розраховує. Він охоплює як саме місто, так і сусідні райони. Тут варто врахувати, що хоч Аахен і належить до землі Північний Рейн-Вестфалія, на нього не поширюється зона дії основного в регіоні транспортного об'єднання Рейн-Рур VRR.\nМаастрихт – стара добра Голландія\nЧим мені подобається Аахен, так це тим, що з нього можна дуже легко і, головне, бюджетно потрапити в сусідні Бельгію і Нідерланди, якщо ви не хочете обмежуватися однією країною. Місцеві навіть на велосипедах туди їздять. За легендою, німецька молодь періодично влаштовує вилазки в сусідні нідерландські містечка покурити марихуану, адже там це легально, а в Німеччині – ні.\nПочну з нідерландського міста Маастрихт (Maastricht) в провінції Лімбург приблизно в 30 кілометрах від Аахена. Я не особливо великий фанат галасливих натовпів туристів і популярних локацій, а тому Амстердам мені не дуже зайшов. Так, красиво, весело, насичено, і космічні кекси абсолютно легально. Напевно, тим, хто цілеспрямовано їде відірватися – те, що потрібно. Однак весь цей галас і натовпи сильно стомлюють. Але я ж відпочити від київського шуму їду.\nІ ось невеликий Маастрихт на контрасті мені дуже сподобався. Такий затишний і неспішний. Тут відчуваєш себе таким розслабленим, можна безкінечно блукати і розглядати все навколо. Це ті охайні, майже ідеальні Нідерланди, де ти відпочиваєш душею. З безліччю невисоких будиночків з красивими віконними рамами, віконницями і яскравими дверима, таких типових для Нідерландів. Я заїжджала в місто на кілька годин, але мені там було так комфортно, що тепер я розмірковую заїхати туди на кілька днів, коли ми нарешті знову зможемо подорожувати, і додивитися те, що не встигла. Дуже раджу для знайомства зі «старими» Нідерландами.\nМаастрихт – стара добра Голландія /\nЩо ж подивитися в Маастрихті? Та просто виходьте в місто і йдіть, куди очі дивляться. Маастрихт не настільки великий. В історичній частині міста вам постійно траплятимуться варті уваги пам'ятки: найстаріша церква Нідерландів, красива Базиліка Святого Сервантия (Sint-Servaasbasiliek), готична Церква Святого Іоанна з червоною вежею (Sint Janskerk) у складі комплексу Vrijthof, головна в місті Ринкова площа (Markt), де розташована міська ратуша і проводяться ярмарки, колишня церква Сінт-Ламбертускерк в неороманському стилі (St. Lambertuskerk), а нині культурний простір і work space, стародавні міські Адові ворота (Helpoort) і багато іншого.\nVrijthof в Маастрихті / Фото Марина Григоренко\nОкрему увагу варто приділити вуличкам в історичному центрі Маастрихта – ідеально доглянутим, з бруківкою і красивими будиночками, в яких розташовані численні магазини різних цінових категорій, а також кафешки.\nЗвернула увагу, що одна з вулиць в історичній частині Маастрихта була повністю обвішана американськими прапорами. Втім, я так і не змогла нагуглити, з чим це було пов'язано.\n"Американська" вулиця в Маастрихті / Фото Марина Григоренко\nОсобисте спостереження: оскільки нідерландська мова має багато схожих слів з німецькою, та й до Німеччини рукою подати, тут набагато краще розуміють німецьку, ніж англійську. Звичайно, англійську вони знають добре, але, якщо потрібно дізнатися щось більш специфічне – краще німецькими словами, є імовірність, що потрапите на однокорінне.\nМісто стоїть на річці Маас, або ж Мьоз (Maas), і, зрозуміло, прогулятися набережною – обов'язковий пункт програми під час відвідування Маастрихта. Два береги міста з'єднують кілька мостів, найцікавіший з яких – найстаріший в місті міст Sint Servaasburg.\nМаастрихт - місто дуже давнє / Фото Марина Григоренко\nМаастрихт місто давнє, причому настільки, що навіть остаточно невідомо, коли саме і хто його заснував – чи то місцеві племена, чи то римляни, що їх завоювали. Але точно відомо, що ще на початку 1 століття нашої ери на цьому місці була побудована військова фортеця. Місцерозташування у міста досить вигідне, тому воно завжди вважалося стратегічно важливим і на нього регулярно хтось нападав – то французи, то німці. А тому тут дотепер збереглося кілька старовинних фортів з підземними печерами, в деякі навіть можна зайти – Grotten Noord, Zonneberg, Groeve de Tombe приблизно в одній частині міста. Перші – найближче до історичного центру міста, приблизно в 1,5 кілометрах, дві інші – на відстані вдвічі більше. Це популярна серед туристів і городян місцевість з лісами, луками, озерами і річками, куди можна вирушити провести день на природі. У протилежній частині міста можна знайти ще одні руїни старого форту – Lage Fronten, менш популярні та більш відокремлені, де більше місцевих. А оскільки всі форти на височинах – з них відкриваються прекрасні краєвиди на місто.\nФорти Маастрихта / © Фото Марина Григоренко\nЩе одне цікаве місце – Kazematten Waldeck в однойменному парку, який з'єднується з Jekerpark і Aldenhofpark, а потім плавно перетікає в Monseigneur Nolenspark. Такий собі каскад парків неподалік від Маастрихтського університету, де можна провести кілька годин в тиші та спокої.\nУ Маастрихті багато затишних парків / Фото Марина Григоренко\nІ ще один факт: у 1992 році в Маастрихті було підписано угоду про заснування валютного союзу країн ЄС, відому як Маастрихтський договір – документ, що поклав початок Європейського союзу.\nДоїхати від Аахена до Маастрихта можна як поїздом, так і автобусом. Я обрала другий варіант, тому що так трішки дешевше – годинна поїздка на автобусі Flixbus обійдеться в 5 євро. Проте, як часто буває з цим бюджетним автобусним перевізником, в обох містах він зупиняється не на центральних залізничних вокзалах, а на скромних зупинках – в Аахені трохи далі від Ponttor, а в Маастрихті – недалеко від Helpoort.\nЛьєж – місто зброярів і семи церков\nЩе один варіант швиденько з'їздити з Аахена «за кордон» – бельгійське місто Льєж (Liège), приблизно в 45 кілометрах від нього. Добиратися від Аахена до Льєжа краще на поїзді. Квиток в один бік коштуватиме приблизно 10 євро, доведеться зробити одну пересадку, на дорогу піде близько години.\nЧитайте такожЧи можна залягти на дно в Брюгге?\nЦікаво, що приїжджає поїзд на міський вокзал Льєж-Гійємен (Liège-Guillemins), який крім того, що є головною транспортною артерією міста і важливим транспортним вузлом всієї країни, ще й сам по собі – пам'ятка. Вокзал тут відкрили в середині 19 століття, але його сучасна будівля з'явилася в 2009 році. Автором його був ніхто інший, як знаменитий «біо-тек» архітектор Сантьяго Калатрава. Той, який створив такий шедевр сучасної архітектури, як Місто мистецтв і науки в Валенсії. Ви напевно могли бачити його у багатьох рекламних роликах, а також відеокліпах, фільмах і серіалах. Наприклад, в «Світі дикого заходу».\nВокзал Льєж-Гійємен в Льєжі / Фото Марина Григоренко\nСам Льєж – третій за величиною місто Бельгії і столиця однойменної провінції, але на ділі він порівняно невеликий, тут живе менше 200 тисяч осіб. Заснований місто було трішки пізніше, ніж Аахен і Маастрихт – в 8 столітті, але все одно це досить красиве старовинне місто з багатою історією. Протягом століть Льєж був справжньою «Меккою» для конструкторів-зброярів з усього світу, які приїжджали сюди на постійну роботу, або тимчасово для вивчення досвіду льежских колег. Тому проблем з грошима у міста не було.\nЩо ж варто подивитися в Льєжі? На відміну від Маастрихта, все найцікавіше в цьому бельгійському місті запросто можна подивитися за кілька годин. У місті багато непримітної висотної забудови другої половини 20 століття, якщо порівнювати з тим же Маастрихтом, тоді як історичні будівлі зосереджені в основному в центрі. Тим не менш, це не означає, що в місті немає чим зайнятися, приїхавши сюди на кілька днів.\nКонтрастний бельгійський Льєж / © Фото Марина Григоренко\nВізитною карткою Льєжа є його знаменита вулиця-сходи Montagne de Bueren в 3 кілометрах від залізничного вокзалу Льєж-Гійємен. З'явилася вона тут в 1875 році, за легендою, щоб спростити життя солдатам, що базувалися у фортеці над вулицею. Історія свідчить, що внизу сходів у кварталі Ор-Шато в ті часи було чимало розважальних закладів, де любили «відпочивати» військові. Зрештою, було прийнято рішення побудувати сходи наскрізь, щоб вони могли в разі чого швидко повернутися у фортецю. Звідти й інша назва вулиці - Солдатські сходи.\nЗнаменита вулиця-сходи Montagne de Bueren в Льєжі / Фото Марина Григоренко\nПішохідні 374-ступінчасті сходи між старовинними будиночками незмінно привертають велику кількість туристів, навіть незважаючи на те, що доведеться неабияк попітніти, щоб здолати її вгору. Хоча я особисто схитрувала – піднялася до верху в обхід по дорозі з менш крутим підйомом – там зараз, до речі, на місці вищезгаданої фортеці розташувався парк цитаделі з відмінним оглядовим майданчиком, а спустилася вниз сходами.\nЩоб піднятися нагору, треба добряче попотіти / Фото Марина Григоренко\nПриблизно в тому ж напрямку знаходиться й історичний центр міста з усіма його соборами, палацами, старовинними будиночками і парками. Щоб не повторювати один і той же маршрут в обох напрямках, від вокзалу до сходів можна піти містом – через вулицю Сербі (Rue de Serbie) і далі по бульвару Авруа (Boulevard d Avroy) або паралельним йому проспекту Рож'є (Avenue Rogier), між якими розташувався затишний парк Авруа (Parc d Avroy). Обов'язково перейдіть через дорогу до двох невеликих скверів зі старовинними скульптурами, наприклад, бика (Le Dompteur de Taureau).\nЛьєж - місто контрастів / Фото Марина Григоренко\nПоступово ви вийдете на бульвар Совеньєр (Boulevard de la Sauvenière), перпендикулярно якому будуть популярні вулиці з магазинами та кафе. Саме тут і починається основний історичний центр Льєжа.\nВ Льєжі досить багато сучасної архітектури / Фото Марина Григоренко\nЩе трохи і опинитеся біля однієї з головних міських визначних пам'яток – неоготичного Палацу Князів-Єпископів (Palais des Princes-Évêques), побудованого на початку 16 століття. Знаходиться він на площі Сен-Ламбер (Place Saint-Lambert) в самому центрі Льєжа. А вже звідси звивистими вуличками в гору поступово дійдете до тієї самої вулиці-сходів. Якщо є час та натхнення, можете заскочити в місцевий етнографічний Музей валлонського життя (Musée de la Vie Wallonne) – якщо не зайдете всередину, то хоч подивіться на цікаву історичну будівлю.\nІсторичний центр Льєжа / Фото Марина Григоренко\nНу а звідси можна сміливо прямувати назад до вокзалу вздовж набережної річки Мьоз – до речі, ця ж річка протікає і в Маастрихті. На вихідних там ще влаштовується великий ярмарок-барахолка – з їжею, напоями, продуктами, одягом, книгами, всякими старовинними штуками і навіть живими птахами.\nНа ярмарку на набережній Льєжа можна навіть папужок прикупити / Фото Марина Григоренко\nОкремий момент – готичні собори Льєжа. Їх тут кілька, і вони будуть періодично траплятися вам на шляху. Найголовніший з них – Льежский собор Святого Павла (Cathédrale Saint-Paul de Liège), заснований у першій половині 15 століття.\nТакож дуже раджу зазирнути до Церкви Святого Джеймса (Sint-Jacobskerk). Вона досить красива всередині, а також дуже демократична. Наприклад, коли я була в місті, там як раз проводили виставку сучасного мистецтва. Тільки уявіть, чудернацькі, часом на межі скандалу твори посеред церковної розкоші. І ніякого конфлікту.\nДемократичні європейські собори / Фото Марина Григоренко\nКрім того, з історичної точки зору варто заглянути в Церкву Сен-Дені (Collégiale Saint-Denis) в романському стилі з високою вежею, зведену тут ще в далекому 10 столітті. Вона була однією із семи колегіальних церков Льєжа, яким у Середні віки фактично належало усе місто.\nЦікавий факт: у Бельгії три офіційні мови, але незважаючи на сусідство з Німеччиною, головною у провінції Льєж вважається французька, а не німецька. Втім, і німецьку мову тут можна часто почути.\nПоїздка в мальовничий нацпарк Айфель з Аахена\nЯкщо вам захочеться побути ближче до природи, також з Аахена можна поїхати в Національний природний парк Айфель (Nationalpark Eifel). Парк заснували в 2004 році, щоб захистити древній буковий ліс, який колись повністю покривав цю територію. В зоні доступності від Аахена знаходиться, мабуть, найвідоміше місце Айфеля – Рурське озеро (Rursee). Воно звивається змійкою посеред густих лісистих пагорбів більше ніж на 10 км в довжину і справді виглядає чарівно.\nТа сама зупинка Rurberg Kirche / Фото Марина Григоренко\nЯ виїхала з Аахена на початку дев'ятої, і після двох пересадок до 10 ранку була на зупинці Rurberg Kirche в крихітному містечку Рурберг (Rurberg), це близько 30 км відстані та 5,6 євро за квиток в один кінець (розрахувати його можна в згаданому вище додатку ASEAG). Саме там починався мій маршрут до кульмінаційній точки озера. Ще на під'їзді я зрозуміла, що буде дуже красиво. Атмосфера теж захоплювала дух – одразу після дощу, але сонце вже визирало. Відчувалася підбадьорлива свіжість, птахи щосили співали, білочки стрибали. Правда, спочатку я трохи не туди повернула, а тому зробила зайве коло. Знайшла кілька мальовничих точок, хоча витратила трохи зайвого часу і сил на першому ж етапі. Варто відзначити, що місцевість у районі Айфеля не зовсім дика. Крім Рурберга там є ще кілька тихих селищ, навіть з готелями.\nКоли я вибралася на потрібну доріжку – до заповітної точки Rursee було ще 9 км через ліс. Періодично зривався дощик і це доповнювало атмосферу первозданного лісу на скелястих обривах, з поваленими ураганами і часом деревами. Іноді мені зустрічалися інші туристи, що цікаво – більшість старшого віку. Я трохи хвилювалася, що, коли вийду на озеро – буде туман. Але мені пощастило – до цього моменту вийшло сонце, а тому озеро було яскраво-синьо-блакитним. Просто приголомшливе видовище! Там я нарешті передихнула, з'їла обід туриста у вигляді сосисок з супермаркету і занурила втомлені ніжки в озеро. Все це з краєвидом на неймовірну красу.\nБуковий ліс Айфель / © Фото Марина Григоренко\nНазад до Рурберга я попливла на кораблику, щоб краще розглянути все озеро, адже з лісу не так вже й багато було видно. Квиток в один кінець коштує 7 євро, їхати 45 хвилин. І воно того варте, повірте. Головне, заздалегідь вивчіть розклад – як автобусів на ділянці Рурберг-Аахен, так і корабликів (вони там різних категорій, особливо ледачі можуть поплисти в обидва боки).\nМальовниче Рурське озеро в Айфелі / © Фото Марина Григоренко\nЦікавий факт: коли будете їхати на автобусі десь в 15-20 хвилинах від Аахена, з вікна можете побачити «зубчики» вздовж дороги. Це залишки так званої Західної стіни (Westwall), зведеної на Заході Німеччини незадовго до початку Другої світової війни як наземна лінія оборони. Серед супротивників Німеччини вона відома як Лінія Зігфріда (Siegfriedstellung). Після війни наземні споруди стіни були майже повністю зруйновані, залишилися лише окремі ділянки, в тому числі під Аахеном. А ось підземні ділянки лінії досі частково використовуються військами НАТО.\nЧасом не найбільш розкручені в туристичному плані місця і міста на ділі приносять нам куди більш яскраві переживання, ніж «затерті до дірок» топові локації. Побільше вам несподіваних відкриттів! А поки сидите на карантині, як раз можна простудіювати карти в пошуку нових незвичайних місць для майбутніх подорожей!\nТеги: НімеччинаНідерландиБельгіяподорожі до Європи


Інформація | Західноукраїнське Керамічне товариство\nІнформаційний розділ ZKT\nУ ванній сучасного будинку начебто не залишається місця для індивідуальної творчості – санітарна кабіна повністю укомплектована, до того ж площа її зведена до мінімуму. У ванній сучасного будинку начебто не залишається...\nВізуальні ефекти у ванній кімнаті\nНайчастіше наші ванні кімнати – невеликі приміщення, в яких повинні поміститися ванна, раковина, унітаз, шафи для зберігання речей і, може бути навіть, пральна машина. Вийти з “тісного” положення можна за рахунок...\nВибираємо колір для ванної кімнати\nВибрати колір для ванної кімнати не так просто, адже ванна – це дуже “особисте” місце. Воно повинно бути комфортним і красивим. Домогтися “краси” можна спробувати за допомогою різних кольорів. Найпопулярніший...\nНезалежно від того, якою б дружною не була ваша сім’я і гостинним будинок, кожному з нас необхідні хвилини самоти. Вдаючись додому після напруженого трудового дня найбільше ми мріємо про тишу і спокій. І відправляємося...\nП’ять кроків по переоформленню ванни. Оновлення ванни може здатися жахливої завданням, ось п’ять кроків для успішного досягнення мети. 1) Виберіть стиль. 2) Продумайте планування. 3) Виберіть обробку. 4) Підберіть обладнання...


Назва Урок №35 Тема. Прислів'я та приказки. Їхня краса й мудрість. Народне уявлення про довколишній світ. Види прислів'їв і приказок\nТема. Прислів'я та приказки. Їхня краса й мудрість. Народне уявлення про довколишній світ. Види прислів'їв і приказок.\n□ Навчальна: ознайомити учнів зі світом прислів'їв та приказок; проаналізувати програмні фольклорні твори; визначити їх види та вивчити поняття.\n□ Виховна: виховувати любов до фольклору.\n3. Актуалізація опорних знань. Бесіда\n▼ Що ви вже знаєте про прислів’я та приказки?\n▼ Хто є автором прислів’їв та приказок?\n▼ Які ви знаєте прислів’я?\n▼ Прислів’я та приказки — це жанр української народної творчості?\n— Прислів’я та приказки належать до неоціненних коштовностей фольклору будь-якого народу, в тому числі — українського, — короткі влучні вислови, які образно та лаконічно передають нащадкам висновки з життєвого досвіду багатьох поколінь предків. Вони є узагальненою пам’яттю народу та результатом його спостережень\nнад життям і явищами природи, що дає змогу молодому поколінню формулювати погляди на етику, мораль, історію й політику.\nПрислів’я та приказки становлять звід правил, якими людина має керуватися в повсякденному житті. Вони рідко тільки констатують якийсь факт, скоріше рекомендують чи застерігають, схвалюють або засуджують,— словом, повчають, бо за ними стоїть авторитет поколінь нашого народу, чия невичерпна талановитість, високе естетичне чуття й гострий розум і тепер продовжують примножувати і збагачувати духовну спадщину, що громадилася віками. Чіткої межі між прислів’ями та приказками не існує, а основна відмінність полягає насамперед у тому, що прислів’я є більш розгорнутими, ніж приказки.\nБагато українських прислів’їв виражають любов до Батьківщини, готовність її захищати, осуд зрадників, стверджують необхідність дружби між народами тощо.\nВиникають прислів’я постійно, але поширюються в народі й передаються від покоління до покоління лише найзмістовніші й най- влучніші з них. Справжні народні прислів’я поєднують у собі глибокий зміст із дуже простою, але образною формою, їх легко запам’ятовувати й виголошувати. Прислів’я, як правило, короткі, будова їх відзначається симетричністю, поділом на частини, що римуються між собою; рими в них багаті й іноді несподівані. Часто прислів’я будуються з використанням або синтаксичного паралелізму («Хвали жито в стогу, а пана в гробу»), або протиставлення («Рання пташка дзьобик чистить, а пізня очиці жмурить»). Найчастіше прислів’я використовують метафору, а також гіперболу («Такий тупий ніж, що й киселю не ріже»), іронію («Поможе, як мертвому кадило»), порівняння («Живе, як у батька за пазухою»), епітети («У лиху годину узнаєш вірну людину») та інші тропи. Можна виявити такі особливості народних прислів’їв: узагальнення народного досвіду; повчальність; стислість і ємність висловленої думки; влучність і поетичність; використання слів у прямому й переносному значеннях; малий обсяг. .\nПрислів'я — мала форма народної поетичної творчості, короткий, ритмізований вислів, що несе узагальнену думку, висновок, іносказання з дидактичним ухилом. «Життя прожити — не поле перейти».\n3. Особливості народних прислів'їв:\n□ узагальнення народного досвіду;\n□ стислість і ємність висловленої думки; а влучність і поетичність;\n□ використання слів у прямому й переносному значеннях;\n□ малий обсяг.\n4. Будова прислів'їв\n□ Загальне судження і додатки, тлумачення, повчання.\n□ Чітка композиція підтримується ритмічним строєм. В основу його покладено тонічний розмір, заснований на ударних і ненаголошених складах.\n5. Виражальні засоби мови прислів'їв\n□ Епітети: Біла, рум’яна — рівно кров з молоком.\n□ Порівняння: Жіноче серце, що котел кипить.\n□ Метафора: Дружина співає, а чоловік вовком виє.\n□ Гіпербола: Така красава, що у вікно гляне — кінь пряне, на двір вийде — три дні собаки гавкають.\nПриказка — стійкий вислів, у якому дається образна характеристика певного явища. Зміст її, на відміну від прислів’я, не має звичайно повчального характеру, їй властива синтаксична незавершеність. Досить часто це вкорочене прислів’я, наприклад: «як сніг на голову», «вивести на чисту воду», «лисячий хвіст», «вовчий рот», «собаку з’їв».\n7. Тематика прислів'їв\n□ Прислів’я та приказки про мову. (Птицю пізнати по пір’ю, а людину по мові, удар забувається, а слово пам’ятається, чоловік має два вуха, щоб багато слухав, а один язик, щоб менше говорив.)\n□ Прислів’я та приказки про добро. (Все добре, що добре кінчається).\n□ Прислів’я та приказки про працю. (Будеш трудиться — будеш кормиться, маленька праця краща за велике безділля, треба нахилиться, щоб з криниці води напиться).\n□ Прислів’я та приказки про розум, знання та уміння. (Вік живи — вік учись, кожна пригода — до мудрості дорога, хто знання має, той мур зламає.)\n□ Прислів’я та приказки про життя. (День довгий, а вік короткий, життя біжить — як музика дзвенить, життя закоротке для щастя, а задовге для терпіння).\n□ Прислів’я та приказки про тварин. (Бійся не того собаки, що бреше, а того, що ластиться, дарованому коневі в зуби не дивляться, кіт з хати — миші танцюють)\n□ Прислів’я та приказки про взаємини між людьми. (Один у полі не воїн, всі за одного, один за всіх, дружній череді і вовк не страшний)\n□ Прислів’я та приказки про природу та її явища. (Нема тієї драбини, щоб до неба дістала, місяць — козацьке сонце, Вода в решеті не встоїться)\n8.1. Розподіліть прислів’я та приказки за вказаним зразком.\nЗразок: Рідна мова — не полова: її за вітром не розвієш\nЗразок: Рідна мова — не полова\nПриказка: «Правда очі коле», «У страху великі очі», «Ото велике цабе!», «Дожився до ручки», «Він тертий калач».\nПрислів'я: «Рання пташка дзьобик чистить, а пізня очиці жмурить», «Такий тупий ніж, що й киселю не ріже», «Живе, як у батька за пазухою», «У лиху годину узнаєш вірну людину», «Хвали жито в стогу, а пана в гробу».\n8.2. Рубрика «Добери прислів’я та приказки» (Вчитель говорить слова — на позначення предмету)\n1. Перо (Гарна птиця пером, а чоловік розумом);\n2. Меч (Від меча рана загоїться, а від лихого слова — ніколи);\n3. Хата (Своя хата — своя правда, своя стріха — своя втіха);\n4. Голова (Шануй свою голову, бо друга не виросте);\n5. Камінь (Хто мусить, той і каменя вкусить);\n6. Залізо (Куй залізо, поки гаряче);\n8.3. Встановіть відповідність за тематикою.\n1. Слово — не горобець, вилетить — не спіймаєш. (Про мову)\n2. Добра пряха на скіпку напряде. (Про працю)\n3. Де старий спотикнеться, там нехай молодий добре напнеться. (Про розум)\n4. Свій хоч не заплаче, то скривиться, хоть не скривиться, то не висміє. (Про сім’ю)\n5. Біда, коли один в бороні, а десять в стороні. (Про дружбу)\n1. Мала форма народної поетичної творчості, короткий, ритмізований вислів, що несе узагальнену думку, висновок, іносказання з дидактичним ухилом. Це:\n2. Стійкий вислів, у якому запропонована образна характеристика певного явища, це:\n3. До якої тематичної групи належить прислів’я «З ким поведешся, того й наберешся»?\nА Про дружбу;\nБ про працю;\nВ про тварин;\nГ про життя.\n4. До якої тематичної групи належить прислів’я «Печені голуби не летять до губи»?\n5. До якої тематичної групи належить прислів’я «Життя закоротке для щастя»?\n6. До якої тематичної Групи належить прислів’я «Кіт з хати — миші танцюють»?\n7. До якої тематичної групи належить прислів’я «Ранні пташки росу п’ють, а пізні — слізки ллють»?\n8. До якої тематичної групи належить прислів’я «Хто знання має, той мур зламає»?\nБ про розум;\n9. До якої тематичної групи належить прислів’я «Вода в решеті не встоїться»?\n10. До якої тематичної групи належить прислів’я «Чоловік має два вуха»?\nВ про мову;\n11. До якого жанру належить приказка «Собаку з’їв»?\n12. До якого жанру належить прислів’я «Життя прожити — не поле перейти»?\n1. Напишіть твір-мініатюру «Яке коріння, таке й насіння».\n2. Охарактеризуйте особливості прислів’їв. '\n3. Поясніть зміст прислів’я: «Дім без книги — день без сонця».\n1. Напишіть твір-мініатюру «Прислів’я та приказки — окраса української мови».\n2. Яке призначення прислів’їв та приказок?\n3. Поясніть зміст приказки «Величається, як заєць хвостом».\n1. Напишіть твір-мініатюру «Мої улюблені приказки та прислів’я».\n2. Що таке прислів’я та приказки?\n3. Поясніть зміст приказки «Говорить так, ніби три дні не їв».\nУрок читання в 3 класі на тему: «Прислів’я і приказки»\nМета: навчити дітей розуміти прислів’я показувати глибину народної мудрості, своєрідність мови; прищеплювати любов до України, її...\nВ 5 класі з досвіду роботи\nНаведи приклад кількох прислів'їв та приказок різних народів світу. Поясни прямий та переносний смисл прислів'їв\nНа початковому етапі навчання звертаємося до прислів‘їв для відпрацювання звукової сторони мовлення. Вони допомагають поставити вимову...\nЗавдання до олімпіади із зарубіжної літератури І тур\nЩо таке прислів'я та приказки, написати їх особливості та відмінності. Наведіть приклади\nПоезія. Загадки. Смішинки. Українські прислів'я та приказки\nВасилашко В. Чи України ти син?: Вірші для дітей і про дітей.—К.: Веселка, 2004.—174 с\nКнига вчить, як на світі жить. Під таким гаслом в нашій школі 7 жовтня\nУкраїнський народ завжди поважав книгу – це невичерпне джерело знань, про неї складено багато віршів, прислів’їв, приказок, казок,...\nСвятково прибраний зал. На стіні портрети класиків української літератури, вислови про мову, прислів'я, вишиті рушники. На столі...\nГодина спілкування “Здоров’я – найдорожчий скарб”\nОбладнання. Плакат “Здоров‘я – найдорожчий скарб”, прислів‘я та приказки про здоров‘я, музичні твори, магнітофон, мікрофон


Зима прийшла, потопи принесла: в Дніпрі аварія на водогоні може перетворити цілу вулицю на ковзанку. Суспільство ДНІПРОГРАД\nГоловна / Суспільство / Зима прийшла, потопи принесла: в Дніпрі аварія на водогоні може перетворити цілу вулицю на ковзанку\nВчора, 27 грудня, на вулиці Будівельників у Дніпрі відбулася аварія на водогоні, внаслідок чого навколишня територія може перетворитися на безкоштовну ковзанку. Про це повідомляє Дніпроград із посиланням на Інформатор.\nЯк повідомляється, холодна вода текла з каналізації під напором, нагадуючи мініатюрний фонтан. Однак співробітників аварійної служби «Днепроводканал», станом на 18:30 вчорашньої доби, на місці не було. Що стало причиною аварії не відомо. Водіям і пішоходам варто бути уважним: через «мінусову» температуру на цій ділянці дороги може утворитися ковзанка.\nЗа деякими повідомленнями, на ділянці сталася аварія з каналізаційною трубою, тож не виключено, що разом із ковзанкою мешканці навколишніх будинків отримають і неприємних запах.\nТеги: Водопровід, аварія, каналізація


Чим ризикує новий власник авто, не переоформлюючи страховий поліс - ПРАВОВИЙ КОНТРОЛЬ\nЧим ризикує новий власник авто, не переоформлюючи страховий поліс\n29.07.2021 Правовий Контроль\tавто, полиция, поліс, поліція, Правовий Контроль, страхування\nПри купівлі автомобіля у нового власника одразу виникає думка чи потрібно оформляти новий страховий поліс на себе. Оскільки у «старому» документі вказано, що він оформлений на попереднього власника, але термін дії поліса ще не сплив.\nЗаконом передбачено, що продавець автомобіля має право передати поліс покупцю або анулювати дію полісу та повернути собі сплачені кошти. Може також ці кошти зарахувати в рахунок іншого полісу. Рішення щодо вибору варіанту він обирає особисто, – пише «Дорожній адвокат».\nЩо ж робити новому власнику автомобіля, якому продавець передав поліс разом із автомобілем і чи буде поліс дійсний, якщо не переоформити його на своє ім’я?\nЗакон України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не до кінця врегульовує це питання.\nПередбачено, що у разі зміни власника транспортного засобу страховий поліс зберігає чинність до закінчення строку його дії (20-1.1 Закону).\nОтже, відповідно до закону, при купівлі автомобіля, новий власник не зобов’язаний переоформляти на себе страховий поліс і він буде дійсним.\nУ разі розірвання договору, страхова компанія не поверне кошти за пошкодження автомобілів після ДТП. А у випадку зупинки автомобіля поліцією новий власник автомобіля може отримати штраф.\nОдним з варіантів контролю за чинністю такого страхового полісу є перевірка строку його дії в базі даних МТСБУ. Однак такий спосіб навряд чи є раціональним, оскільки перевіряти потрібно систематично у день запланованої поїздки, хоча і це не завадить колишньому власнику розірвати договір, наприклад в обід, після чого вас може зупинити поліція.\n← Планують відремонтувати музей, в який запрошували Ілона Маска\nКатаклізм в Італії →\nМісія ОБСЄ на Донбасі більше не буде стежити за кордоном з Росією\nЗ початку року на водоймах країни загинуло 74 дитини\nУ Білорусі презентували доповідь «Цілі і методи фінансування білоруської опозиції країнами Заходу»


Експерти назвали переваги осінньої посадки дерев - НОВИНИ СІЛЬСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА УКРАЇНИ ТА СВІТУ\nДуже часто серед садівників постає питання коли краще висадити нові дерева — навесні чи восени. Однозначної відповіді немає, адже багато залежить від погодних умов і ґрунту на вашій ділянці. Проте, у осінньої посадки є ряд переваг, пише “Агро-Центр”.\nКупувати саджанці восени вигідніше, ніж навесні. Багато розплідники і приватників вивозять на ринки свіжовикопані саджанці, тому вибір восени більше, а саджанці якісніше. Не тільки вибір, але й вартість саджанців на осінніх сільськогосподарських ярмарках дешевша, ніж в інший сезон.\nПосадити плодові дерева восени простіше, ніж навесні. Ви готуєте яму, наповнюєте її поживною сумішшю, садите деревце, поливаєте і обрізаєте його. Осіння погода і дощі забезпечать потрібні вологість ґрунту і комфорт.\nКоріння дерев продовжує рости і міцніти до того часу, поки температура повітря не опуститься до +4 ° С. Посаджені вчасно плодові дерева до заморозків встигають вкоренитися і наростити вбираючі корінці.\nОднак у осінніх посадок є і недоліки. Сильні морози і різке холодний вітер взимку можуть погубити молоді деревця, а снігопади — обламати тендітні гілочки. Крім того, молоду кору саджанців можуть об’їсти миші і зайці.\n← Компанія Pöttinger випустила нові косарки серії Pro\nВ Америці навчилися виводити безрогих корів →


Бертольд Брехт і зміст його реформи драми - Сочинение по русскому языку\n1.\tНамагання впливати передусім на «розум», а не на «серце». Брехт писав: «Ми діти епохи науки». Він проголосив єдність завдання науки й мистецтва — полегшити людське життя.\n2.\tЗначення боротьби за інтелектуальність мистецтва. Народжена у полеміці з декадентським театром, ідея розуму звучала на противагу бергсоніанству, фрейдизму та близьким до них течіям, а з приходом фашизму з його ставкою на таємні інстинкти ідея розуму набула революційного звучання.\n3.\tКритичне ставлення до природи й суспільства. «Критичне ставлення до річки полягає в тому, що виправляють її русло; до плодового дерева — в тому, що йому роблять щеплення; до пересування у просторі — в тому, що створюють нові транспортні засоби; до суспільства — в тому, що його перетворюють», —- писав Брехт.\n4.\tЕфект «очуження». Інакше його називали ефектом відсторонення. Цей ефект ставив завданням мистецтва — змусити читача чи глядача побачити предмет, явище як щось незвичайне, дивне. Мета цього — змусити глядача діяти, приймати рішення. Тому п’єси Брехта побудовані так, аби викликати інтерес не до розв’язки, а до ходу дії.\nПредыдущие Сочинения: «Матінка Кураж та її діти» Брехта - драма-пересторога\nСледующие Сочинения: Трагічне кохання Майстра і Маргарити\nНужна шпаргалка? Тогда сохрани - » Бертольд Брехт і зміст його реформи драми . Литературные сочинения!


Втомна міцність і довговічність\nРяд відповідальних металевих конструкцій в процесі експлуатації сприймає знакозмінні навантаження. Небезпека руйнування їх в умовах знакозмінного навантаження перевіряється спеціальними перевірочними розрахунками, передбаченими СНиП 11-23-81. В якості вихідних даних для розрахунків зазвичай використовують межа втомної міцності (? -1) або довговічність n (число циклів до руйнування), що визначаються при випробуваннях зразків з концентраторами напружень (імітують наявність в конструкціях різного виду зварних, болтових та ін. З’єднань) по відомим методикам, описаним у багатьох монографія.\nВ результаті досить численних досліджень встановлено, що втомні характеристики (? -1, n) гарячекатаних сталей з ферито-перлітною структурою для будівельних конструкцій практично не залежать від їх хімічного складу і міцності при розтягуванні. Тому до сталей звичайної і підвищеної міцності для будівельних конструкцій, як правило, не пред’являють спеціальних вимог по опору знакозмінних навантажень, і ці характеристики не нормуються в стандартах. Разом з тим виявилося, що можна виробляти прокат з підвищеними втомним характеристиками.\nДовговічність металевих конструкцій багато в чому залежить від корозійного середовища, в якій експлуатуються конструкції і споруди. У промислово розвинених країнах втрати від корозійного зносу досягали 4% від національного доходу.\nБудівельні металеві конструкції схильні в основному електрохімічної корозії, швидкість якої визначається електрохімічним потенціалом на поверхні металу в присутності вологи. Розрізняють два види електрохімічної корозії: корозія в електролітах, коли підведення рідини до поверхні металу не обмежений і атмосферна корозія, коли електроліт присутній у вигляді тонкої плівки вологи на поверхні металу. Причому атмосферна корозія є одним з головних видів зносу сталевих конструкцій.\nКрім того, швидкість корозії металевих конструкцій залежить від особливостей їх об’ємно-планувальних рішень, технологічного процесу, що проводиться в них, і від матеріалів, з яких ці конструкції виконані.\nЗагальна класифікація промислових будівель і споруд, в основу якої покладена швидкість їх корозійного зносу, наведена в роботі і передбачає виділення чотирьох груп конструкцій.\nУ першому наближенні цехи основних галузей промисловості та інші споруди розподіляються за групами наступним чином:\nI група – цехи машинобудівної промисловості, механічні та ремонтні; складські приміщення; ряд будівель сталеплавильних і прокатних цехів; відділення оброблення злитків; склади заготовок і готової продукції; шихтові двори і т. п .;\nII група – зовнішні споруди; об’єкти зв’язку; опори ліній електропередач; будівлі металургійних комбінатів; міксерні двори; прольоти печей і нагрівальних колодязів, будівлі розливних машин і т. п .;\nIII група – деякі виробничі цехи кольорової металургії; відділення травлення в прокатних цехах; мідно-ливарні і купоросні установки; розвантажувальні естакади і т. п .;\nIV група – основні цехи мідно і свинцево-цинкового виробництва; цехи хімічних комбінатів з підвищеною агресивної атмосферою (виробництво сірчаної, соляної та інших кислот); окремі споруди чорної металургії (галереї розливних машин, естакади Фануляціонних басейнів, коксові бункери, коксові схили і т. п.).\nДо сталевого прокату, використовуваному для виготовлення перерахованих вище промислових будівель і споруд, особливо II-IV груп, пред’являють підвищені вимоги по опору атмосферної Корозії. Оцінки корозійного зносу сталевого прокату в різних атмосферах зазвичай виробляють шляхом тривалого, протягом багатьох років, експонування досліджуваних зразків в натурних умовах. Для прискорення оцінки опору сталей атмосферної корозії часто проводять імітаційні випробування (з витримкою до 1 року) зразків з використанням спеціального обладнання, наприклад Гідростат – вологих камер, в якому можна створювати різні режими корозійних впливів, що відповідають тим чи іншим умовам атмосферної корозії.\nПідвищена атмосферна корозійностійкість стали досягається, як правило, цілеспрямованою зміною її хімічного складу. Вважається, що найбільш ефективно підвищують опір будівельних сталей атмосферної корозії невеликі добавки нікелю, хрому і, особливо, фосфору і міді. Так, легування міддю в межах 0,2-0,4% підвищує на 20-30% стійкість проти корозії відкритих конструкцій в промисловій атмосфері.\nПри одночасному впливі розтягуючих навантажень і агресивних середовищ може виникати нерівномірна локальна корозія з утворенням гострих тріщин. Поведінка металу в конструкціях в таких випадках оцінюється шляхом механічних випробувань в природних або модельних, близьких до природних, агресивних середовищах.\nВтомна міцність і довговічність, корозійна стійкість Ссылка на основную публикацию


Факти тижня – повний випуск – 08.10.2017\nVideo: Факти тижня – повний випуск – 08.10.2017\n- Димові шашки та сутички. Як ухвалювали закони про реінтеграцію Донбасу і подовження особливого статусу. - Кривава рулетка в Лас-Вегасі. Навіщо американський пенсіонер здійснив масовий розстріл людей? - Бізнес на людських органах. Куди вивозять українців щоб вирізати нирку? - Рухати речі силою думки та людські кінцівки надрукувати на 3D принтері: яким буде завтра?\n– Димові шашки та сутички. Як ухвалювали закони про реінтеграцію Донбасу і подовження особливого статусу.\n– Кривава рулетка в Лас-Вегасі. Навіщо американський пенсіонер здійснив масовий розстріл людей?\n– Бізнес на людських органах. Куди вивозять українців щоб вирізати нирку?\n– Рухати речі силою думки та людські кінцівки надрукувати на 3D принтері: яким буде завтра?\nICTV / Факти тижня. 100 хвилин з Оксаною Соколовою / Факти тижня – повний випуск – 08.10.2017


У "Вітальні" Динамо:продюсер,режисер і виконавець популярної музики Потап, Дима Небезразличный, 24 марта 2014 г. — Динамо Киев от Шурика\nУ "Вітальні" Динамо:продюсер,режисер і виконавець популярної музики Потап\nhttp://dynamo.kiev.ua/blog/173157-u-vtaln-dinamoprodyuserrezhiser--vikonavets-populyarno-muziki-potap 2014-03-24 14:34\nУ київського «Динамо» багато відданих вболівальників зі світу музики, політики, моди та інших сфер життя.\nНа футбольних матчах «біло-синіх» вони зовсім не небожителі, а звичайні вболівальники, які палко підтримують улюблений клуб. Одним з таких шанувальників, що не представляють своє життя без «Динамо», є продюсер, автор і виконавець пісень, режисер Олексій Потапенко, більш відомий широкій публіці, як Потап. Є у нього і своя «фішка», адже він не тільки з дитинства вболіває за «Динамо», але і сам був частиною цього спортивного товариства, виступаючи за команду з водного поло. Про це та ще багато цікавого Потап розповів побувавши у «Вітальні «Динамо».\n- У Вас щільний творчий графік. Яке місце при цьому в ньому займає футбол?\nЯ колишній спортсмен, грав у ватерпольном клубі «Динамо Київ», знайомий з багатьма футболістами. Я страшний шанувальник і вболівальник «Динамо» і як киянин не маю права не вболівати за «Динамо» (Київ)! Футбол дуже яскравий, барвистий і шляхетний вид спорту, тому, незважаючи на мій насичений графік, він є значущою частиною мого життя.\n- Коли Ви відчули пристрасть до гри мільйонів?\nЗахоплююся футболом з дитинства, коли всі хлопці виходили на вулицю пограти в «квадрат». Досі, збираючись великою компанією, ми з друзями граємо у футбол. Нещодавно я був у відпустці зі своєю родиною в Мексиці. Там ми з моїм сином Андрійком розставили на пляжі шльопанці, і з задоволенням провели своєрідну футбольну гру, в якій також взяли участь моя дочка Наташа і дружина Іра.\n- Хто Вам прищепив любов до футболу?\nМи з татом дивилися футбол по телевізору, він пояснював, в якій формі яка команда виступає, розповідав правила гри. З самого дитинства мені сподобалася ця гра, і зараз я прищеплюю любов до цього виду спорту свому сину.\n- В минулому ви серйозно займалися водним поло і виступали за «Динамо»...\nУ «Динамо» мені довелося виступати з дуже хорошими гравцями. Взагалі носити значок з літерою «Д» це гордість! Граючи за цю команду, одягаєш її форму, як кольчугу! «Динамо» це команда, яку всі поважають і бояться, люблять або ненавидять, але головне, точно знають, що це сила! Ті, хто виступають за цей клуб, завжди будуть боротися до кінця!\n- З часом музика витіснила спорт?\nЯ досі цікавлюся спортом, і не можу сказати, що музика повністю витіснила його. Ще зі шкільних років я почав захоплюватися музикою, і з часом я настільки глибоко перейнявся цим напрямком творчості, що вже не міг уявити свого життя без музики!\n- Відомо, що ви затятий вболівальник київського «Динамо»...\nМій дідусь у 80-х роках водив мене на стадіон, який тоді ще називався «Республіканський». Ми сиділи на самих верхніх рядах, звідки практично нічого не було видно. Але я відчував саму атмосферу, коли весь Київ завмирав в очікуванні голу команди «Динамо»! Гравці, розмови вболівальників, шквал емоцій, трибуни, Бессарабські ворота - все це з дитинства тече в моїй крові!\n- Часто чи знаходите час у вашому щільному графіку, щоб побувати на матчах, які проходять на НСК «Олімпійський»?\nЯ одного разу був на НСК «Олімпійський», але пішов не на трибуну для зірок, а зайняв звичне місце. Правда, я так часто відволікався на те, щоб сфотографуватися і дати автограф, що пропустив практично всю гру. Зазвичай дивлюся матчі по телевізору, також переглядаю голи в Інтернеті.\n- Чи є серед ваших друзів динамівці?\nЯ дуже поважаю і люблю Андрія Шевченка, Олексія Михайличенка і Сергія Реброва, нещодавно бачив Андрія Ярмоленка. Взагалі, всі наші футболісти, з якими я знайомий, дуже виховані, розумні, скромні хлопці, які стежать за поведінкою і не вдаряють в бруд обличчям. Також мій двоюрідний брат Єгор грає в англійському молодіжному клубі, займається у футбольній школі.\n- Літаєте за кордон на єврокубкові матчі за участю «Динамо»?\nНа жаль, ні. Правда, одного разу дивився в одному ресторані за кордоном матч за участю «Динамо». Я переживав і вболівав настільки за нашу команду, що ледве не дійшло до скандалу з місцевими жителями.\n- Що найчастіше привозите з собою з закордонних поїздок?\nЯ об'їздив майже весь світ, все саме незвичайне вже давно купив і привіз додому, тому зараз традиційно приїжджаю з магнітиками, а також різними подарунками та іграшками для дітей.\n- Чи доводилося Вам зустрічати футболістів на ваших концертах?\nНа одному дитячому Дні народження бачилися з Олександром Шовковським - прекрасний, чарівний хлопець!\n- До 85-річчя «Динамо» Ви написали пісню і зняли кліп. Що вас надихнуло на її створення?\nМене не треба надихати - я і сам є «Динамо», я частинка цього клубу! Важливо розуміти, що «Динамо» це народна команда. Всі покоління вболівальників це і є «Динамо» (Київ)!\n- Скільки часу зайняла робота, і яка подальша доля кліпу?\nПри написанні пісні я щільно спілкувався з уболівальниками, ультрас і керівництвом клубу. У мене було близько десяти варіантів пісні, але разом ми прийшли до знаменника, що «це наша гордість, це наша слава, наша команда, наше «Динамо»! «Динамо» (Київ) назавжди!». Робота над кліпом була глобальною, ми хотіли показати хронологію найважливіших подій «Динамо». Ми зняли реальний матч на НСК «Олімпійський» розставляючи камери до початку гри, використовували документальне фото і відео, також задіяли акторів. Всім знімальним процесом займалася компанія «MOZGI Production». Нашим головним завданням стало зняти кліп про «Динамо» очима звичайних людей. Цей кліп став подарунком для вболівальників «Динамо». Презентація відбулася під час урочистого святкування 85-річчя з дня заснування ФК «Динамо» (Київ).\n- Чи вважаєте себе футбольним фахівцем? Змогли б проаналізувати матч, або дивитесь футбол очима вболівальника?\nНасолоджуюсь грою як вболівальник і не вважаю себе футбольним фахівцем, адже якщо займатися цим видом спорту серйозно, то необхідно віддавати цьому весь свій час і всього себе.\nМожливо, я став би хорошим футбольним тренером, але, напевно, вже в наступному житті.\n- Що для вас футбол? Місце, де можна виплеснути емоції, спосіб розслабитися та відчути адреналін?\nФутбол - це модель успіху і поведінки в команді, мініатюра боротьби і самого життя. У футболу є чому повчитися! Я, як керівник великої кількості людей мого продюсерського центру «MOZGI Entertainment», знаю, що один спортсмен може домогтися багато чого, але коли у тебе є команда однодумців, ти досягнеш завжди набагато більшого!\nОдобряю 173157 5 kochin.tolik, solosha, j86, calician, fantovas


Силіконові чаші купити в Києві, Україна, замовити чаші: ціна\nНа сьогоднішній день використання харчового силікону стало на піку популярності. Так і у випадку з чашами для кальяну цей матеріал показав себе з найкращої сторони. І справа не тільки в тому, що він робить чаші не вбивав і практично довговічними, він ще і запобігає підгоряння тютюну. Це відмінний варіант чаші для тих, хто не має великого досвіду щодо забивання чиліма або ж для тих, хто любить брати кальян з собою на відпочинок. З такою чашею турбуватися за її цілісність під час транспортування взагалі не варто. Мінус силіконового чиліма лише в тому, що він не так швидко прогрівається як глиняні аналоги, і швидше остигає.\nЩо собою являють силіконові чаші?\nСиліконові чаші останнім часом стали частим вибором багатьох курців. Вони міцні та довговічні, не вбирають запахів і прості в догляді. За своєю формою такі чиліми можуть бути і класичними, і фанел.\nЯку силіконову чашу краще вибрати?\nБудь-яка силіконова чаша прослужить Вам довгий час. А що стосується вибору її форми, то враховуйте вид забивки, яку Ви збираєтеся робити. Для любителів міксувати, ідеальним варіантом буде чаша на кілька відділень.\nЯкі силіконові чаші пропонує Алл-Хука?\nВ All-Hookah є всі види силіконових чаш, що зробить Ваш вибір простим і легким. А завдяки прийнятними цінами, ви зможете купити два різних чиліма.\nКупити силіконові чаші з доставкою по всій Україні, в тому числі: Вишневе, Тараща, Сквира, Біла Церква, Богуслав, Узин, Фастів, Українка, Яготин, Обухів, Бровари, Ірпінь, Миронівка, Славутич, Бориспіль, Переяслав, Боярка, Вишгород, Березань, Васильків, Тетіїв, Кагарлик, Буча, Ржищів\nущільнювач для трубки кальяна\nкошик для кальяну


Неділя, 05 квітня 2020 — Сайт міста Шепетівка (Шепетовка)\nШепетівські лікарі показали як вони самоізолювались та як лікують інфікованого\nЯк відомо, 31 березня у Шепетівці підтвердили перший випадок інфікування коронавірусом COVID-19. Лікарі, які обстежували хворого, вирішили самоізолюватись на території лікарні, щоб не наражати на небезпеку свої родини. Лікар-анестезіолог Олег Довгань показав як це відбувається.\nЛітнього шепетівчанина підозрюють у інфікуванні коронавірусом COVID-19. Про це повідомив керівник штабу з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації Микола Кикоть.


Вадим Хабібуллін: “Ми хочемо залишатися з великою Росією в дружніх і мирних стосунках незалежною країною” | Нова Солідарна Україна\nДомівка › Прес-служба › Новини › Вадим Хабібуллін: “Ми хочемо залишатися з великою Росією в дружніх і мирних стосунках незалежною країною”\nВисокошановні співвітчизники – громадяни України\nТа наші сусіди – братній народ – громадяни Росії !\nЗі всією відповідальністю заявляємо, що останні безпрецедентні події з боку наших, поки ще не побоюсь цього слова сусідів та братнього народу вважаємо провокацією і порушенням всіх наявних міжнародних норм.\nСподіваємося, що народ Великої Росії ніколи не надасть своєї згоди на братовбивчу війну і смерті своїх синів, батьків і братів заради “політичного бажання” реваншу з боку навіть найвищих осіб держави бо інколи необдумані дії (бездіяльність) очільників держави призводять до масових невиправданих жертв і отримання ними в майбутньому статусу “міжнародних злочинців”.\nБраття Росіяне, сусіди!\nМи на своїй землі самі справимося зі своїми проблемами і політичними і економічними і щиро віримо, що Ви, на своїм землі, також не бажаєте нашого чи то будь якого іншого втручання у Ваші справи.\nСьогоднішній “провокаційний конфлікт” ще не перейшов межу, але від наслідків братовбивчої війни виграють тільки інші, треті сторони, оскільки і беззаперечно головний акцент це все ж таки на Вас, бо виснажену не тільки грошима, а й людськими ресурсами Росію буде легче …\nНова солідарна Україна має за назву поняття «солідарність» та «солідаризм», які походять від латинських слів «solidare — solidum», що значить «пов’язувати, з’єднувати, наповнювати». Одне зі значень терміну «solidum» — ціле, утворене із пов’язаних між собою елементів. В свою чергу, похідне слово від терміну «solidum» — «soliditas» означає міцність, довгочасність та цілість.\nТож Нова солідарна Україна стверджує і підтверджує цілісну і незалежну Україну де всім громадянам і народам і національностям жилося, живеться і житиметься спільно і дружньо.\nМи хочемо залишатися з великою Росією в дружніх і мирних стосунках аби ми не послаблювали один одного і не давали шанс нашим “недругам і провокаторам” отримувати бажане.\nСолідарність має відігравати надзвичайно важливу роль у спільному житті не тільки людей, а й усіх живих істот. На принципі солідарності будується соціально-філософська система солідаризму. Таким чином, солідарність розглядається не лише як принцип, а також як морально-етичний постулат, на який повинен опиратися увесь суспільний устрій.\nСолідарність та солідаризм, в їх практичній площині, ми маємо разом зводити до солідарної дії з метою досягнення спільної мети та принципу «один за всіх та всі за одного».\n‹ Вадим Хабібуллін обраний Головою Нової солідарної України\nНова солідарна Україна: «Чиновники-корупціонери мають залишити держслужбу добровільно» ›


Комуністи хочуть закон проти допомоги США | Українська правда\nЧетвер, 8 лютого 2007, 11:50\nКомпартія засуджує заяву групи американських сенаторів і внесення ними до Сенату США законопроекту про вступ України до НАТО і про надання фінансової підтримки для підготовки до вступу в Альянс.\nПро це йдеться в заяві партії, розповсюдженій прес-службою.\n"Ми розцінюємо подібні дії як грубе втручання у внутрішні справи України і нагадуємо сенатським чиновникам про те, що Україна – незалежна держава, а не один з американських штатів і не "заокеанська" територія США", - додається в заяві.\nКомпартія переконана, що "визначення зовнішньополітичного курсу країни і вектору своїх інтеграційних прагнень є виключним правом народу України, а питання про вступ у ті чи інші міждержавні об'єднання повинно вирішуватися лише на всенародному референдумі".\nПартія також вважає, що проголошений декларацією про державний суверенітет статус України як позаблокової держави повинен бути закріплений відповідною конституційною нормою і законом про нейтралітет України.


Мінінфраструктури: в Україні перебудовують логістичну систему – logist.today\nВ умовах війни, яку розв'язала РФ, в Україні змушені оперативно розбудовувати логістичну систему. Про це Логіст.Today дізнався із повідомлення прес-служби Міністерства інфраструктури України.\nРозвиток логістики в Центральній та Східній Європі за умов агресії РФ проти України обговорили 14 травня у польському місті Красичин, де відбулася традиційна Міжнародна Конференція «Європа Карпат».\nМіністр інфраструктури України Олександр Кубраков наголосив, що російські війська свідомо знищують громадянську інфраструктуру. Сума лише задокументованої шкоди вже досягла понад $90 млрд і з кожним днем війни цей показник зростає.\nЗ огляду на це уряд України змушений оперативно розбудовувати нашу логістичну систему. Наразі робота ведеться над забезпеченням ланцюгів доставки вантажів, зміною напряму торгових потоків через блокаду українських морських портів та втрату близько 23% залізничної мережі.\n«Вдячний європейським партнерам за сприяння у цьому процесі, особливо у питанні гуманітарних вантажів. Ми вже маємо бездозвільний проїзд для перевізників, а також на території Польщі працює низка логістичних хабів для ефективного управління перевезеннями. Упевнений, що за такої підтримки перемога неминуча».\n◾ втрати 6,3 тис. км головних шляхів\n◾ пошкодження 23 573 км автошляхів\n◾ пошкодження 289 автомобільних та 41 залізничного мостів.\nУ Мінінфраструктури очікують, що європейські партнери надалі допомагатимуть у вирішенні логістичних проблем, а також візьмуть участь у відновленні транспортної інфраструктури України.\nЛогіст.Today нагадує, щоб відновлення української інфраструктури відбувалося якісно та швидко, сьогодні Міністерство інфраструктури та «Укравтодор» наробляють системні рішення за декількома напрямками.\nДізнатися подробиці можна з матеріалу «Мінінфраструктури та «Укравтодор» пропонують нові рішення для швидкого відновлення українських доріг».\n"Укравтодор" оголосив тендер на реконструкцію Північного обходу Житомира\nАМПУ: за проїзд альтернативною дорогою до Одеського порту доведеться платити\nУ Києві перекинулася фура з будматеріалами, паралізувавши рух


Український театр іде в кіно: мультиформатний проєкт до ювілею Лесі Українки | Громадське радіо\nFebruary 25, 2021, 4:36 PM 2021-02-26T12:06:26\n«Театр 360 градусів» запрошує всіх українців до мультиформатного святкування 150-річчя легендарної поетеси Лесі Українки.\nВиставу «Камінний господар» за драмою Лесі Українки покажуть по всій Україні у кіно, театрі та онлайн.\nОрганізаторки відзначають, що з 25 лютого — дня народження Лесі Українки — та протягом місяця театральну виставу за драмою діячки можна буде переглянути у всеукраїнських мережах кіно. Перший тиждень показів пройде у мережі Multiplex (з 25 лютого), а після до святкування долучається «Планета кіно» (з 5 березня), «Сінема Сіті» (з 10 березня), мережа комунальних кінотеатрів «Київкінофільм» (з 19 березня), а також інші кінозали у 15 містах України.\nЗа розкладом сеансів у вашому місті слідкуйте у соціальних мережах проєкту, а також на офіційних ресурсах мереж кінотеатрів.\nГості — продюсерки проєкту «Театр 360 градусів» Дар’я Малахова і Наталія Чижова.\nДаша Малахова: Наша мета — популяризувати театральне мистецтво. Ми говоримо, що ми диджиталізуємо театр, або окультурюємо діджитал. Ми знімаємо відеоверсії вистав, які спочатку показуємо в онлайні безплатно для всіх українців та українок. Після цього ми йдемо в кіно. І от тепер можна придбати квиток, подивитися виставу кінотеатрі. Також можна придбати квиток онлайн. Тож це мультимедійний проєкт.


Італієць проведе рік в капсулі на льодовику гренландському - Крупний План\nДодому Різне Італієць проведе рік в капсулі на льодовику гренландському\nМандрівник і письменник Алекс Белліні планує провести 12 місяців в капсулі на льодовику на узбережжі в північно-західній частині Гренландії. Експеримент італієць має намір почати в листопаді наступного року. У грудні цього року передбачається розпочати у розробці самої капсули, в якій будуть створені умови для автономного перебування. Капсула, що представляє собою кулю, зможе витримати навіть самі складні умови. Їй не страшні навіть сповзання льодовика в море, оскільки вона здатна плавати у воді, повідомляє Daily Mail.\nМета акції, за словами Белліні, полягає в залученні уваги до проблеми танення льодовиків по всьому світу, викликаного глобальним потеплінням.\nЕнтузіаст має намір скористатися вже готової капсулою компанії Survival Capsule, дещо модернізувавши її. У світі вже вироблено кілька таких капсул. Спочатку вони були спроектовані в якості притулку на випадок цунамі. Чотири таких капсули знаходяться в Японії. Дві – в США. Діаметр капсули становить 3 м. поміщаються Всередину 10 осіб, проте Белліні планує прибрати всі зайві крісла в капсулі для збільшення внутрішнього простору. Зараз італієць шукає спонсорів, здатних підтримати його проект, який він назвав Adrift. Вартість однієї капсули оцінюється в 12 тис. – 20 тис. доларів. Белліні планує встановити всередині капсули тренажер, а також системи, що імітує природне освітлення. Запаси їжі і води будуть знаходитися всередині капсули. Капсула має підшипники, які дозволяють внутрішній камері не перевертатися навіть у тому випадку, якщо сама капсула буде обертатися. Капсула буде мати маячок, засоби бездротового зв’язку, вітрогенератор і сонячні панелі.\nАлекс Белліні – мандрівник зі стажем. За своє життя (італійцеві 36 років) він проплив на човні 34 тис. км, пробіг 22,5 тис. км і провів в загальній складності 560 днів в ізоляції. Белліні поодинці перетнув на човні Тихий і Атлантичний океани.\nПопередня статтяРобот-гепард навчився перестрибувати перешкоди\nНаступна статтяПрикраси Стоунхенджа робили діти\n(Щоб не читати статтю - можете подивитися відео) Студенти Наукового гуртка транспортних засобів і мобільних роботів з Вроцлавського технічного університету будують перший легкий польський...