"Закладники" активізувалися на вулицях Одеси: подробиці і фото. Politeka\n“Закладники” активізувалися на вулицях Одеси: подробиці і фото\n31 Травня 2019, 14:43 Читать на русском\nОдеський патрульні затримали молодиків, які розкладали речовини наркотичного походження\nПро це повідомляє прес-служба Патрульній поліції в Одеській області.\nЇх виявили днем на вулиці Маловського.\nПри вигляді поліцейського автомобіля, двоє молодих людей почали тікати, однак їх швидко наздогнали і зупинили.\nПід час поверхневої перевірки у хлопців виявили 13 пакунків обгорнутих ізоляційною стрічкою.\nЗа словами затриманих, це – MDPV (більш відомий як сіль), який є психоактивних речовиною і впливає на психіку як стимулятор.\nКрім того, у одного із затриманих в мобільному телефоні були прописані адреси вже розкладених “закладок”.\nТакож молоді пояснили, що розкладали наркотичні речовини у всіх районах міста, місця закладок фотографували на власний телефон, фотографії направляли в групу Telegram для подальшого поширення речовини.\nНа місце події викликали слідчих для з’ясування обставин події.\nВсього правоохоронці виявили 24 згортки речовини, ймовірно наркотичного походження, які будуть направлені на експертне дослідження, повідомили в патрульні.\nБезсоромна Каменських на всю країну засвітила соковиті форми без білизни: фото гарячої красуні Кошовий їдко пройшовся по «мрії» Зеленського прямо зі сцени, такого президент не очікував: відео Путін потрапив у пастку, імперія почала руйнуватися: спливли фатальні подробиці Кароль приголомшила інтимним відео в ліжку з чоловіком: "Бурхлива молодість"\nРаніше ми писали, «тітушки» увірвалися до одеситів і намагалися виселити їх з квартири\nПодія трапилася напередодні в Приморському районі в Одесі, повідомляє прес-служба Нацполіціі.\nЗа інформацією, погрожуючи фізичною розправою, вони вимагали від господарів покинути житло.\nПрибулі на місце виклику поліцейські застали чоловіків в той момент, коли вони вже встигли демонтувати вхідні двері.\n«Для встановлення обставин події та подальшого прийняття процесуального рішення чоловіків доставили у відділ поліції. У одного з них вилучили зареєстрований пристрій для відстрілу гумових куль », – розповіли в поліції.\nВідзначається, що в рейдерському захопленні житла брали участь близько 10 осіб.\n«Набридли мажори і горе-бізнесмени»: одеські патріоти розгромили ресторан на пляжі, відео\nСаакашвілі вивів на чисту воду Труханова: “Не обійшлося без президента”


Високий рівень тіньової економіки рятує Україну від соціальних збурень, – експерт – новини ZIK.UA\nсереда, 13 червня, 2018, 13:51 Економіка\nВисокий рівень тіньової економіки рятує Україну від соціальних збурень, – експерт\nНеофіційні «заначки» українців дають можливість державі втриматись на плаву. Якщо б цього не було, то люди уже б давно збунтувались.\nПро це в ефірі інформаційно-аналітичного проекту «Перші про головне. Коментарі» на телеканалі ZIK говорив експерт з питань соціальної політики Андрій Павловський.\n«Соціальні стандарти в Україні все одно не покривають різницю інфляції. Безумовно, що експерти по-різному оцінюють стан тіньової економіки в країні, але це те, що нас рятує», – сказав Павловський.\nЯкщо говорити відверто, то, на його думку, якщо б не було економіки у тіні, то уже давно відбувся б соціальний вибух чи революція.\n«Саме це є соціальною подушкою, яка компенсує значне зростання цін на найнеобхідніше: продукти харчування, комунальні тарифи і т.д. Тобто неофіційні «заначки» людей дають можливість триматись на плаву, що у свою чергу рятує нас від соціальних збурень чи чергового Майдану. Тому, як не дивно, але саме тіньова економіка наразі є позитивним аспектом», – прокоментував Павловський.\nЙого колега у студії виконавчий директор «Економічного дискусійного клубу» Олег Пендзин говорив про підвищення соціальних стандартів, про яке дуже активно говорять урядовці.\n«На сьогоднішній день у бюджеті закладено підвищення соціальних стандартів, яке повинне відбутись у два етапи, зокрема, щодо прожиткового мінімуму. Адже саме до нього прив’язана величезна кількість соціальних платежів: щодо безробіття, нарахування на дітей і мінімальна пенсія. Тобто підвищення прожиткового мінімуму тягне за собою величезну кількість додаткових змін. Наприклад, змінили прожитковий мінімум – як наслідок трохи підвищилась мінімальна пенсія», – розповів Пендзин.\nЗа його словами, треба розуміти, що цей ріст насправді не дасть додаткових грошей, адже підняття пенсій відбувається через зміну базису соціальних стандартів, яка, теоретично, має компенсувати інфляцію\n«Хоча минулого року збільшення соціальних стандартів було на 9 відсотків, інфляція зросла на 13,7 відсотка, а в межах цієї інфляції продуктовий кошик зріс практично на 19 відсотків. Тобто, на жаль, поки що підтягування соціальних стандартів, виходячи із можливостей бюджету, не покриває навіть того фактичного росту цін, який є», – наголосив він.\nПерші про головне. Коментарітіньова економіка\nУ 2014 році волонтерам допомогла тіньова економіка, – Крамаренко\nпонеділок, 12 березня, 2018, 12:54\nЕксперт назвав заходи, які б допомогли збільшити в Україні реальні доходи людей\nсереда, 7 березня, 2018, 21:30\nУ питанні «детінізації» ефект дадуть лише кардинальні зміни, – експерт\nчетвер, 15 лютого, 2018, 21:25\n2019-01-21 03:22 :13


Daniels v. Williams Case Brief - Case Briefs - 1986\nDаnіеls v. Wіllіаms Саsе Вrіеf\nРеtіtіоnеr Dаnіеls slірреd оn а ріllоw аllеgеdlу lеft оn thе stаіrs оf thе Rісhmоnd Сіtу Jаіl bу Rеsроndеnt Wіllіаms. Реtіtіоnеr suffеrеd bасk аnd аnklе іnjurіеs frоm thіs fаll. Реtіtіоnеr сlаіms thаt nоt аllоwіng а suіt fоr nеglіgеnсе, bаrrеd bесаusе оf sоvеrеіgn іmmunіtу, іs а dерrіvаtіоn оf hіs lіbеrtу undеr thе Duе Рrосеss Сlаusе оf thе Fоurtееnth Аmеndmеnt.\nІs thе Duе Рrосеss Сlаusе іmрlісаtеd bу а nеglіgеnt асt оf аn оffісіаl саusіng unіntеndеd lоss оf оr іnjurу tо lіfе, lіbеrtу оr рrореrtу?\nТhе Duе Рrосеss Сlаusе іs nоt іmрlісаtеd bу а nеglіgеnt асt оf аn оffісіаl саusіng unіntеndеd lоss оf оr іnjurу tо hіs lіfе, lіbеrtу оr рrореrtу. Тhе Duе Рrосеss Сlаusе wаs іntеndеd tо sесurе thе іndіvіduаl frоm thе аrbіtrаrу ехеrсіsе оf thе роwеrs оf gоvеrnmеnt bу рrоmоtіng fаіrnеss іn dесіsіоns іnvоlvіng lіfе, lіbеrtу оr рrореrtу.\nТhе асtіоn оf рrіsоn сustоdіаns lеаvіng а ріllоw оn thе stаіrs оf thе Rісhmоnd Сіtу Jаіl іs rеmоtе frоm thеsе соnсеrns. Lасk оf duе саrе suggеsts nо mоrе thаn а fаіlurе tо mеаsurе uр tо thе соnduсt оf а rеаsоnаblе реrsоn. Тhе Duе Рrосеss Сlаusе іs nоt mеаnt tо suррlаnt trаdіtіоnаl tоrt lаw іn lауіng dоwn rulеs оf соnduсt tо rеgulаtе lіаbіlіtу fоr іnjurіеs.\nТhе оnlу tіе іn thіs саsе tо аnуthіng gоvеrnmеntаl іs thе fасt thаt Rеsроndеnt wаs а shеrіff’s dерutу іn thе jаіl whеrе Реtіtіоnеr wаs аn іnmаtе. Whеrе а gоvеrnmеnt оffісіаl’s асt саusіng іnjurу tо lіfе, lіbеrtу оr рrореrtу іs mеrеlу nеglіgеnt nо рrосеdurе fоr соmреnsаtіоn іs соnstіtutіоnаllу rеquіrеd.\nТhе еnасtmеnt оf tоrt сlаіm stаtutеs rеflесts thе vіеw thаt suсh nеglіgеnсе shоuld gеnеrаllу bе rеdrеssеd, but thе nеglіgеnt соnduсt dоеs nоt gіvе rіsе tо а duе рrосеss сlаіm.\nСоnсurrеnсе. Тhеrе аrе twо соnсurrеnсеs, but nо dіsсussіоn.\n“Тhе Unіtеd Stаtеs Suрrеmе Соurt fоund thаt Dаnіеls’ асtіоn wаs рrореrlу dіsmіssеd bесаusе а рrіsоn оffісіаl’s mеrе lасk оf duе саrе dіd nоt соnstіtutе а dерrіvаtіоn оf lіbеrtу undеr thе Duе Рrосеss Сlаusе оf thе Fоurtееnth Аmеndmеnt . Тhе Соurt hеld, оvеrrulіng іn раrt Раrrаtt v Тауlоr (1981) 451 US 527, 68 L Еd 2d 420, 101 S Сt 1908 , thаt thе duе рrосеss сlаusе іs nоt іmрlісаtеd bу nеglіgеnt асts оf stаtе оffісіаls whісh саusе unіntеndеd lоss оr іnjurу, аs thеsе dо nоt “”dерrіvе”” а реrsоn оf lіfе, lіbеrtу, оr рrореrtу undеr thе Fоurtееnth Аmеndmеnt .”\nСаsе Вrіеf: 1986\nСіtаtіоn: 474 US 327 (1986)\nАrguеd: Nоv 6, 1985\nDесіdеd: Jаn 21, 1986\nМеасhum v. Fаnо – Оrаl Аrgumеnt – Арrіl 21, 1976\nDаnіеls v. Wіllіаms\nВаth Іrоn Wоrks Соrр. v. Dіrесtоr, Оffісе оf Wоrkеrs’ Соmреnsаtіоn Рrоgrаms – Оrаl Аrgumеnt – Nоvеmbеr 04, 1992


Сьогодні «Укренерго» замінюватиме опори на Херсонщині\nNovember 24, 2015, 7:57 AM 2018-08-29T03:39:55\nВодночас наголошується, що про відновлення електропостачання по цій ліній наразі мова не йде\nСьогодні зранку почнуться роботи по відновленню пошкодженої ЛЕП на Херсонщині. Проте наразі мова іде про відновлення спроможності лінії, а не про відновлення енергетичного постачання. Про це в ефірі «5 Каналу» сказав т.в.о.директор ДП «НЕК «Укренерго» Всеволод Ковальчук, передає УНН.\n«Заплановано з завтрашнього дня почати відновлення однієї лінії від підстанції „Каховська“ 330 кВ до підстанції „Титан“ 220 кВ. Це лінія 220 кВ, яка була підірвана одночасно з лінією „Мелітополь-Джанкой“ о 4:30 ранку в п’ятницю», — розповів він.\nВін зазначив, що основна частина електроенергії по цим лініям іде до Криму, решта — повертається на материкову Україну.\n«Обов’язковою умовою для початку відновлення ліній є перерізання шлейфів проводів на анкерно-кутові опори найближчі до місця ушкодження. Після їх перерізання відбудеться відновлення, здемонтуються залишки старої опори, буде поставлена нова та підняті всі проводи. Станом на зараз — це єдине рішення, на яке у нас є дозвіл на допуск робіт від активістів, які зараз блокують цей доступ», — розповів В.Ковальчук.\nВодночас він наголосив, що про відновлення електропостачання по цій ліній наразі мова не йде.\n«Ми говоримо про відновлення спроможності лінії, а не про відновлення енергетичного постачання. Поки ми здійснимо заміну опори і будемо чекати на рішення, коли нам дозволять зростити проводи на анкерній опори, і тільки після того постачання може бути відновлено», — наголосив очільник «Укренерго».


Методичні вказівки до виконання курсового проекту на тему: «Проект району садибної забудови на 1-3 тис. мешканців» з навчальної дисципліни «Планування та благоустрій міст» для здобувачів вищої освіти першого (бакалаврського) рівня за освітньо-професійною програмою «Міське будівництво і господарство» спеціальності 192 «Будівництво та цивільна інженерія» усіх форм навчання - Digital Repository of National University of Water Management and Nature Resources Use\nМетодичні вказівки до виконання курсового проекту на тему: «Проект району садибної забудови на 1-3 тис. мешканців» з навчальної дисципліни «Планування та благоустрій міст» для здобувачів вищої освіти першого (бакалаврського) рівня за освітньо-професійною програмою «Міське будівництво і господарство» спеціальності 192 «Будівництво та цивільна інженерія» усіх форм навчання\nРозробка проекту на тему «Садибна забудова» є в даний час дуже актуальною. Процес урбанізації і погіршення екології в містах веде «до втечі» з мегаполісів, прагнення до збільшення комфортності житла і призводять до збільшення обсягів комплексного будівництва садибних житлових утворень. Створення гармонійної і комфортного середовища проживання для сучасної людини - основне завдання проекту. Критеріями оцінки того чи іншого рішення є наступні основні фактори і показники: • транспортна доступність міста-центру (оцінка проводиться виходячи з потенційних можливостей мережі,що склалася , вимірюється в хвилинах транспортної доступності); • екологічні умови (віддаленість від джерел забруднення, відсутність шуму, вібрацій, загазованості); • технічне обслуговування та інженерний благоустрій території (наявність інженерних комунікацій: електро- і газопостачання, водопровід і -, дороги з твердим покриттям і т.д.); • набір сервісних послуг (культурно-побутове обслуговування: торгові центри, школи, дитячі садки, спортивні комплекси і т.д.); • забезпечення безпеки (обгороджена територія, пункт охорони, відеоспостереження); • архітектурно-ландшафтний вигляд (єдність концепції і стильового напрямку, привабливий і гармонійний вигляд з урахуванням особливостей розташування та рельєфу, неповторний архітектурний стиль). Відповідно до параметрів цих показників можна виділити кілька класів селищ. Серед них: 1) котеджні селища еліт-класу; 2) котеджні селища бізнес-класу; 3) котеджні селища економ-класу. З метою відобразити специфіку проектування сучасних селищ в реальних умовах розроблені дані методичні вказівки. Роботу над курсовим проектом потрібно виконувати відповідно до рекомендацій, отриманими на практичних заняттях, з використанням рекомендованої довідкової літератури.\n03-04-070М, cадибна забудова


У гуртожитку Черкас спалахнула потужна пожежа: врятовано 5 осіб / В Украине / Судебно-юридическая газета\nПотужна пожежа у гуртожитку Черкас: врятовано 5 осіб\n22:50, 27 апреля 2019\nЗагорання трапилося на кухні першого поверху.\n26 квітня близько 14:02 години в п'ятиповерховому гуртожитку за адресою вул.Толстого,15 у Черкасах сталася пожежа. Про це повідомляє прес-служба Черкаського МРВ УДСНС України у Черкаській області.\nПожежу помітили мешканці сусідніх квартир, які відчули сильний запах диму та сповістили рятувальників за номером "101".\nЗагорання трапилося на кухні першого поверху. Виникло сильне задимлення, що становило небезпеку для мешканців сусідніх квартир та квартир на верхніх поверхах.\nЗ квартири на п'ятому поверсі за допомогою автодрабини було врятовано матір та двох дітей, які не могли самостійно евакуюватися сходовою клітиною. Ще одну дитину та дорослого з сусідньої квартири на першому поверсі, біля місця виникнення загорання, рятувальникам вдалося евакуювати розрізавши грати на вікнах за допомогою спеціального інструменту.\nЕвакуація ще 24 осіб проводилася рятувальниками, які працювали в апаратах захисту органів дихання по сходовій клітині.\nОдночасно із наданням допомоги людям, вогнеборці проводили роботи з ліквідації пожежі. О 14:18 пожежа була локалізована, а о 14:25 ліквідована.\nПожар Черкассы общежитие


Що чекати від гри Сербія - Португалія: прогноз Олександра Шовковського | Футбол СЬОГОДНІ\nПрогноз Олександра Шовковського на матч Сербія – Португалія\nМатч, який визначить подальшу стратегію боротьби за перше місце в групі А\nПеремога в Белграді дасть Португалії велику фору, тому Кріштіану Роналду з партнерами можуть ризикнути і зіграти у відкритий футбол. Чого саме чекати від цього матчу, аналізує експерт Parimatch Олександр Шовковський.\nПрогноз на матч Сербія – Португалія: обидві команди заб’ють. Коефіцієнт 1.7\nСербія в якості окремої держави двічі грала у фінальній частині чемпіонату світу (2010, 2018), а на ЧС-2014 збірній кваліфікуватися не вдалося. Обидва виходи в основний турнір ЧС команда оформила з 1-го місця у своїх відбіркових групах.\nКоманда не поступилася в основний час в 11 із 13 попередніх офіційних зустрічей (5 перемог, 6 нічиїх). А на своєму полі серби не програли 15 із 17 останніх офіційних матчів в основний час (9 перемог, 6 нічиїх).\nУ відборі на ЧС-2022 Сербія стартувала з непростої домашньої перемоги над Ірландією 3:2. У складі сербів відзначилися Александар Мітрович-2 і Влахович. Усі три результативні передачі віддав Тадич.\nУ своїй історії португальці 7 разів долали кваліфікаційний етап до чемпіонату світу, причому грали на 5 останніх турнірах. На попередній ЧС-2018 команда пробилася, посівши 1-е місце у своїй відбірковій групі, здобувши 9 перемог при одній поразці. Загальна різниця забитих і пропущених голів склала 32:4.\nНагадаємо, що Португалія є чинним чемпіоном Європи. Команда не поступилася в 19 із 21 попередніх офіційних поєдинках (14 перемог, 5 нічиїх).\nУ першому матчі кваліфікації на ЧС-2022 португальці мінімально здолали вдома Азербайджан 1:0 (Медведєв – автогол). Цікаво, що поєдинок через складну ситуацію з коронавірусом в Португалії зіграли в італійському Турині.\nСербія – Португалія. Прогноз\nКоманда Сантуша вміє ламати таких суперників. Серби можуть навіть вийти вперед, але завдяки натиску та зірковому класу Португалія розверне гру на свою користь і переможе.


Жага справедливості може лишити за бортом і владу, і опозицію - СТИК\nОпубліковано: 15/07/2012 - 19:22\nМені 21 рік, людина, яка починає творити своє життя. І тут постає питання: чому коли я хочу будувати своє життя, це зробити самостійно неможливо?. Я не можу збагнути, де треба взяти кошти, щоб придбати для себе житло. Я не говорю про Межигір’я, а про «ящик» у 15 квадратних метрів. Я не розумію, як можна реалізуватися з стартовою заробітною платнею у 1500 гривень, коли 500 гривень тільки треба віддати на комуналку, а взуття коштує від 400 гривень. Я не вірю в те, що ця країна має майбутнє за таких політиків.\nТепер для протиставлення, виборча кампанія кандидата у Верховну Раду мінімально оцінюється у 500000 гривень, це мінімально!!! У нашому Прикарпатському регіоні місцеві провладні кандидати вже вклали кілька міліонів. Хто з Вас вірить, що люди, які викидають такі гроші мають щось спільне з народом? Що нас об’єднує? Купити житло, знайти роботу?\nНа цих виборах змін не буде, це очевидний факт. Помилок\nпомаранчевої революції ніхто не враховував і враховувати не буде. Ми побачимо при владі ті ж бездіяльні фейси, ті , які під час помаранчевих сколотили надприбуток… про викидиш суспільства з чинної влади говорити навіть не хочеться. Все як у приказці згадав гав.. ось і воно.\nВибори-2012, на мою абсолютно неекспертну, дитячу, наївну і взагалі безглузду думку просто перекладуть частину прибутків з кишені однієї групи олігархів в іншу. Чи є якісь підстави сумніватися у протилежному? Та ні, помаранчеві довели, голубі показали. Чому ми єдина азіатська країна в Європі, де до влади йдуть бізнесмени аби захистити свої прибутки? Чому найбільша країна у Європі хоче жити за системою кріпак-пан? В останньому я трохи все ж поспішив. А ви гляньте, як зараз вони, передвиборчі марафонці, на задніх лапках перед громадою, як вони сьогодні тиснуть руку, обнімають , а вже завтра виганяють зі «свого» лісу, зі свого «ставка», убивають! Це ті самі люди, абсолютно ті самі.\nЗвісно бомж не зможе сьогодні пройти всю виборчу кампанію, але ж йдеться не про кампанію. Мова йде про систему, яку збудували, в умовах якої до вершини можуть прийти тільки вчорашні «любі друзі» та янучари. Дуже популярний лозунг зараз проглядається, щоправда він дещо глибший: «Забути і простити»! Ви собі уявіть яким нахабством треба володіти, щоб в минулому комуністи нам кричали на демократичних мітингах такі посили?! Вони убили мільйони українців, зруйнували Україну і сьогодні нас вчать жити. Так от: ми не маємо морального права забути ні комуністам, ні помаранчевим, ні голубим. Нікому, хто гнобив українця. Коли всі будуть покарані і розумітимуть, що за кожне знедолене життя громадянина України нестиметься персональна відповідальність, оттоді щось поміняється\nПитання ж сьогодні треба ставити тільки у площині відповідальності: чому ніхто до цих пір не несе відповідальності, окрім Тимошенко, за розвал країни? А понесуть, якщо не на цьому світі, так у іншому…\nМабуть найбільш визнаний інтелектуал України Любомир Гузар якось в інтерв’ю сказав, що не бачить дійсно українського лідера у сьогоднішньому політичному середовищі, людину, яка б повела народ до кращого життя. І не буде, допоки це політичне середовище формуватимуть найбагатші представники країни.\nНаступнаПриколи від Миколи, або математичні метаморфози регіоналів


Війна в Україні. Геноцид Харкова.\nМене звуть Владислав Должко. Я – українець! Я народився та живу в Харкові.\nЯ виріс тут. В моєму рідному місті навчався в школі та університетах, успішно здобув ступінь магістра права та міжнародних економічних відносин. В рідному Харкові я працював юристом з прав людини, займався спортом та відпочивав із сім’єю та друзями. Ми жили нормальним мирним життям…\nПроте 24 лютого 2022 року моє життя кардинально змінилося…\nВійна... Вже понад два тижні рідна Україна потерпає від повномасштабної війни!\nРосійські окупанти продовжують бомбити Харків та інші міста і села України. Вони нещадно використовують реактивні ракети та артилерію проти мирних районів та культурних осередків.\nМирні та невинні люди в Українських містах і селах гинуть у своїх домівках, на вулицях, поки намагаються придбати хліб та ліки, та допомагаючи тим, хто ховається у численних бомбосховищах по всій країні.\nПонад два тижні на питання «Як ти?» я відповідаю не «Добре» чи «Нормально», а «Живий»…\nМаючи активну громадську позицію, будучи юристом з прав людини, який працює з міжнародними партнерами, та випускником програми обміну майбутніх лідерів «FLEX» Державного департаменту Сполучених Штатів Америки, та, найголовніше, будучи Громадянином України, я хочу показати світу, що відбувається в моєму рідному Харкові у ці дні!\nЗ перших днів повномасштабної війни окупанти почали обстрілювати «спальні» райони Харкова, де живуть цивільні. Ми називаємо ці райони «спальними», оскільки на їх території немає нічого, окрім житлових будинків, аптек та продуктових крамниць.\nЯ повторюю: нічого, окрім житлових будинків, де проживає цивільне населення, та суто цивільної інфраструктури.\nОкупанти направляють вогонь своїх залпових артилерійських систем та бомблять з авіації саме такі густонаселені райони, знищуючи житлові будинки та вбиваючи невинних людей.\nЗараз російські окупанти продовжують нещадно бомбити Харків. Я пишу цей текст під постійний акомпанемент зі звуків вибухів, артилерійських пострілів та військових винищувачів, які пролітають у небі…\nКожний, хто коли-небудь був у Харкові, знає, що в центрі міста розташований найбільший майдан Європи – Майдан Свободи.\nДля того, щоб зрозуміти, наскільки він великий, у 2008 році всесвітньо відомий гурт Queen провів благодійний концерт на Майдані Свободи у підтримку боротьби проти СНІДу. В той день Майдан Свободи зібрав більше, ніж 350 тисяч людей, охочих послухати хіти легендарного гурту.\nОкупант поцілив у Майдан Свободи двома ракетами. Одна з них влучила безпосередньо у Майдан, біля тенту, де працювали волонтери, а інша – у будівлю Харківської обласної державної адміністрації. Багато людей було вбито та поранено. В сусідніх будівлях від вибухової хвилі вщент розбилися та вилетіли вікна.\nОкупанти здійснили бомбардування центру Харкова – реактивний снаряд поцілив у Харківський Палац праці.\nПалац праці – це одна із історичних пам’яток мого рідного міста, яка успішно функціонувала до цього моменту – там розташовувалися квартири, офіси, магазини, кафе та аптеки.\nЦя будівля розташована в самому центрі міста – на Майдані Конституції, поряд із міською радою. Зараз це місце виглядає ось так.\nПід час ракетної атаки на центр Харкова ушкоджень зазнав Свято-Успенський собор. Вікна собору розбилися, а ікони впали зі стін та розлетілися вщент. Жах! Окупант не має нічого святого…\nТакож російські окупанти реактивними ракетами та залповими артилерійськими системами знищили та спалили декілька шкіл. Деякі з них вже майже неможливо впізнати, у деяких – дірки в стінах від прямих влучань та повністю понівечені вікна.\nХіба школи – це стратегічні військові об’єкти???\nБудівля на наступному фото – корпус Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна. Поряд із нею розташовані житлові будинки, Головне управління Національної поліції в Харківській області, Харківський національний академічний театр опери та балету та Храм Святих Жінок-Мироносиць.\nУсе це було або зруйновано реактивним снарядом, або істотно пошкоджено його вибуховою хвилею. В будівлі університету спалахнула пожежа.\nБагато цивільних було вбито… було нещадно вбито російськими окупантами!\nОкупантам немає вибачення!\nЗробіть все можливе, щоб зупинити війну!\nУкраїнці воюють не лише за своє життя та незалежність своєї Держави!\nМи воюємо за безпеку та мирне майбутнє всієї Європи, усього Людства!\nP.S. Як зараз кажуть в Україні: «російський військовий корабель, тобі відомий актуальний курс»\n* Всі фото в цій статті взяті з місцевого телеграм каналу «ТруХа»\n** Це є авторський переклад статті для англомовних читачів з усього світу. Англомовний варіант – за посиланням. Поширюйте, будь ласка!


Виховання і освіта дітей - Так Просто!\nВиховання Діти Освіта Навчання Психологія\n« А ось за кордоном » — сумно зітхають молоді батьки щосили намагаються застосувати закордонний досвід виховання дітей на своїх чад. Дорослим, напевно, подобається все порівнювати. З незрозумілих причин свої традиції ми вважаємо не найкращими і найчастіше браним та висміюємо. Але хоча діти за кордоном і не плюються їжею, у наших мам (а вони вже бабусі!) теж є чому повчитися. Те, що ми підсвідомо робимо, здається для батьків з інших країн геніальним рішенням.\nСьогодні «Так Просто!» доведе вам, дорогі читачі, що наші мами і бабусі знали і знають толк в вихованні та освіті дітей . Ці правила перевірені часом, їх не знають за кордоном, але іноді вони стають єдино правильним способом вирішення проблем.\nПравила виховання дітей від наших мам\nТурбота про майбутній мамі На перший погляд здається, що нікому й діла немає до вагітної жінки . Але якщо копнути глибше, майбутню матір здавна прийнято оберігати. В підтвердження цьому безліч прикмет, забобонів і неписаних правил. Всі вони виникли не просто так, а з метою захисту матері і дитини. Звичайно, сьогодні забобонних людей набагато менше, але кожен вважає своїм обов'язком запитати у вагітної, як справи і все добре.\n«Порадники» роблять це з кращих спонукань! У нас на підкірці записано, що вагітній потрібно більше турботи та відпочинку. В Америці майбутня мати перебуває на роботі до останнього дня, а у нас — декрет, оплачувана відпустка по догляду за дитиною до 3 років. З дитинства дітей вчать, що з вагітними прийнято звертатися дбайливо і шанобливо. Інша справа, що є люди невиховані і живуть за принципом «моя хата з краю». Добре, що вони в меншості.\nМама і малюк У нас прийнято вважати, що немовля — ніжне і крихке створення, потребує дбайливого ставлення та догляду. Знову ж, з цим пов'язано безліч забобонів (не показувати дитину нікому до хрещення). За кордоном же маму з пологового будинку зустрічає вся рідня і влаштовує пишне гуляння. Але згадайте, чи хотілося вам свята після виписки з пологового будинку або ж спокою і тиші? Крихта здорового глузду в наших прикмети все-таки є.\nУ стародавніх слов'янських традиціях збереглася процедура післяпологового сповивання , яка допомагає молодій мамі прийняти свій новий статус і «повернути органи на місце». Це своєрідна психологічна допомога, один із способів заспокоїтися, адже пологи — все-таки стрес! Сьогодні післяпологове сповивання знову стає популярним. І жінки, які пройшли через це, відгукуються тільки позитивно.\nСуперъеда Наші бабусі придумали корисну і смачну їжу — кашу, яку прийнято їсти вранці. Англійська вівсянка, якщо ви її пробували, ніколи не зрівняється з нашою ароматною кашею, а якщо ще з вершковим маслом Наші численні супи, каші, киселі і компоти відмінно підходять для привчання до дорослої їжі. А для дітей з алергією та гастритом — порятунок.\nЗа кордоном, наприклад, діти до 3 років їдять їжу, подрібнену блендером. І як результат — майже всі підлітки мають проблеми з прикусом і ходять з брекетами.\nЩе один суперфуд, якого не зустрінеш за кордоном, — кефір. Саме слово походить від турецького «кейф» і означає задоволення, приємне відчуття. А скільки в кефірі користі! З дитинства нас привчають до корисної їжі.\nЗвичайно, зараз шкідливі харчові звички витісняють корисні. Знову ж таки — переймаємо досвід. За кордоном діти можуть поснідати бургерами, колою і батьки не звертають на це уваги. Але наші мами пильно стежать за харчуванням. Дитина, не поевший перше, друге і компот, завжди вважається голодним.\nШапка і колготки — це святе За кордоном діти одягаються на свій розсуд. З одного боку, це добре, але з іншого — обіцяє чималі проблеми зі здоров'ям. Нехай мами зі всього світу вирощують своїх чад на протягах, але шапка ще нікому не нашкодила. Звичайно, у всьому має бути розумний підхід. Ніхто не говорить про хутряних вушанках круглий рік, але без шапки (панамки) на сонце справді небезпечно.\nА колготки — взагалі універсальна одяг на всі випадки життя. Підходять і хлопчикам, і дівчаткам. Одні колготки замінюють штани, футболки, шкарпетки одночасно! Прикривають спину, не дають розтріпатися одязі, щоб малюк виглядав гарно, охайно і відчував себе комфортно.\nБабуся Наші бабусі завжди готові допомогти з дітьми. Поняньчитися з онуками їм завжди в радість. Ми звикли до допомоги рідних і завжди готові допомогти своїм дітям. За кордоном бабусі і дідусі живуть своїм життям. Якщо і можна розраховувати на підмогу, то тільки за окрему плату. Але мало хто може дозволити собі таку розкіш, як сидіти з дитиною вдома.\nУ багатьох країнах мати виходить на роботу через 3 або 6 місяців після народження дитини. Малюків з раннього дитинства віддають в дитячий сад або залишають з нянею. Тому допомога наших бабусь безцінна! Вони доглядають за онуками безоплатно. Не забувай дякувати своїх батьків, якщо вони допомагають тобі .\nВільний час Нашу маму не налякати поганою погодою. Діти повинні гуляти завжди. Ми з дитинства знаємо, що свіже повітря — це корисно, і говоримо своїм дітям ці слова, не замислюючись. Жодна мама не буде сидіти спокійно, якщо дитина перебуває за комп'ютером весь день. А в Японії і США, наприклад, діти цілодобово проводять час у віртуальному світі.\nГуляти на свіжому повітрі дуже корисно, і з цим не посперечаєшся: факт доведено науково. Прогулянка — тут тобі і загартовування, і профілактика захворювань дихальних шляхів, і прекрасний спосіб позбутися нервового напруження.\nБагатофункціональність Середньостатистична мама в нашій країні може все. Вона може одночасно займатися вихованням дітей раннього віку , школярів та підлітків, не втрачаючи краси і не звільняючись з роботи. Допомагати робити уроки, готувати їжу, прибирати, при цьому залишатися красивою, жіночною і сексуальною.\nМолоді мами за кордоном не обтяжують себе роботою по будинку. Зовнішній вид теж не на першому місці. Навіть світові зірки можуть з'явитися на людях в розтягнутих джинсах або спортивному костюмі, з дулькой на голові і з такими ж незачесаним дітьми.\nАле наша жінка ніколи не вийде на вулицю в брудному одязі та з немитою головою. Навіть якщо у неї п'ятеро дітей. Вона залишається прекрасною незалежно від того, куди збирається, — в магазин, ресторан, на ринок або в бібліотеку. І діти повинні виглядати належно. Ми говоримо не про модному одязі, макіяжі і каблуках, а про звичкою виглядати пристойно в будь-якій ситуації.\nМама — лікар У нас збереглося безліч народних способів лікування. Вони передаються з покоління в покоління. Нехай сучасна медицина скептично ставиться до деяких з них, але допомагає! Мамам за кордоном в голову не прийде поїти дитину чаєм з малиною або полоскати горло ромашкою. При перших симптомах хвороби вони біжать у лікарню, де в 90 % випадків ліки одна на всіх — «Ібупрофен».\nЗіткнувшись з проблемою, наші мами вивчають її і способи рішення у різноманітних джерелах. Мама завжди заступається за дитину, шукає друга думка з важливого питання і просить лікаря пояснити, чому обрано саме цей спосіб лікування.\nНаша мама ніколи не буде спокійно стояти осторонь в якості спостерігача. Вона всіма силами прагнути допомогти. Ці жіночі якості заслуговують поваги. Цінуйте і любіть своїх мам!\nКожен день молоді батьки стикаються з проблемами у вихованні дітей . Коли знайти вихід із ситуації дуже складно, доводиться питати поради у мам, бабусь і перегортати сотні сторінок освітньої літератури. Серед безлічі методів і підходів важливо знайти золоту середину. Головне — не йти на поводу стереотипів, а керуватися здоровим глуздом .


Доставка квітів від AnnetFlowers - замовте витончений букет для коханої за привабливими цінами - Газета "Наш День"\nНе знаєте, як потішити рідну людину? Збилися зі шляху в пошуках оригінального подарунка? А якщо ми запропонуємо купити розкішний букет, від якого захоплює дух?\nМагазин квітів Annetflowers пропонує завжди свіжі квіти в стильній шляпній коробці, або букет квітів в крафт-папері, кальці або корейській упаковці.\nВибір квіткових композицій величезний. Навіть найбільш вибагливий покупець знайде підходящий варіант. А якщо ні, ми створимо флористичний шедевр за індивідуальним замовленням.\nОрганізуємо доставку квітів по Києву, Україні та навіть по Світу швидко і без клопоту. Створимо свято, від якого друга половинка буде в захваті!\nЗаглядайте в каталог інтернет-магазину https://www.annetflowers.com.ua/ і прямо зараз вибирайте ідеальний букет коханій, мамі, сестрі або величезний кошик делікатесів для чоловіка. Кожна композиція, створена нашими професійними флористами, – витвір мистецтва, яке вабить, полонить і розбурхує.\nЯкий букет обрати?\nХочете замовити доставку квітів в Києві, але не знаєте, що підходить для конкретного випадку? Не впадайте у відчай! Ми допоможемо купити ефектний букет хоч на виставку, хоч на урочистий захід.\nСезон літніх букетів оголошуємо відкритим! Альстромерії, лілії, білі хризантеми, витончений мікс виглядає неймовірно красиво. Хочете додати більше лиску? Придивіться до ніжних композицій в шляпнiй, квадратній коробці. Доповніть набір французькими тістечками і вперед підкорювати серце коханої!\nФруктові кошики. Незвично, оригінально і дуже смачно! У наборі ароматний ананас, екзотичний манго, солодкий виноград, соковитий апельсин і яблука. Справжній фруктовий рай для ласунів.\nЕлегантні букети. Півонії, хризантеми, орхідеї, гортензії виглядають чудово і підійдуть для будь-якого випадку. Нехитро і в той же час дивно красиво. Погодьтеся, ніжні іриси також досить цікаві, незвичайні, особливо влітку.\nКласика жанру – троянди. Хочете зізнатися в палких почуттях і розповісти про серйозні наміри? Вибирайте букет червоних троянд. Бажаєте здивувати, порадувати дружину? Не шкодуйте фінансів, піднесіть букет з 101 троянди. Подружнє життя – не привід мовчати про любов.\nА що ж подарувати чоловікам? Величезні кошики з набором делікатесів – свято для душі і живота! У наборі елітний віскі, коньяк, чорний шоколад, соління, м’ясні, сирні нарізки, оливки.\nЗаходьте на сайт компанії AnnetFlowers. Ми підготували для вас багато сюрпризів!


Ювілейний Духовний ранок в Рівненській ОДА присвятили вихованню дітей – Зарічненська районна державна адміністрація\n« Відбулась оперативна нарада.\nУправління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у… »\nЮвілейний Духовний ранок в Рівненській ОДА присвятили вихованню дітей\nПредставники влади, релігійні та громадські діячі, депутати місцевих рад різних рівнів, юристи та благодійники, соціальні педагоги висловлювали власні думки про сімейні та духовні цінності у вихованні дитини, роль Біблії, сім’ї та суспільства у процесі формування дитячого світогляду.\n«Виховання дітей – це важлива та актуальна тема. Моєму найменшому синові два роки і я бачу, як швидко він переключається у різних ситуаціях, як реагує на ті чи інші питання, з якою жагою вранці просинається. Його невичерпної енергії вистачає на весь день. І мені є чому в нього повчитися», – відзначив голова Рівненської ОДА Олексій Муляренко.\nСвященики, зачитуючи уривки з Євангеліє, цитуючи слова із Святого Письма про любов до дітей, акцентували увагу, що саме батьки закладають духовний фундамент виховання. Любов та опіка, вміння протистояти спокусам та не вчиняти гріх – це ті глибинні цінності, які повинні сповідуватися у сім’ях.\nПро фактори вулиці і їх вплив на формування дитини, насильство над дітьми у повноцінних сім’ях, захист дітей, позбавлених батьківського піклування, говорили шкільні офіцери поліції Іванна Бояківська та Ірина Інняхіна, правозахисниця та сімейна радниця Ліана Диновська, волонтерка та голова Благодійного фонду «Скарбниця Надії» Мар’яна Рева, головний лікар обласної дитячої лікарні Віталій Бойко, мама-вихователька дитячого будинку сімейного типу Орися Приймак.\nМар’яна Рева закликала священиків різних релігійних конфесій приходити в дитячі відділення лікарень, інші установи, де перебувають хворі діти, аби спілкуватися з ними, підтримувати їх, вселяти в них надію і віру.\nСергій Паладійчук, секретар Рівненської міської ради, зазначив, що саме в цьому контексті велику роль відіграє пластовий рух як осередок духовного і патріотичного виховання, а Рівне може стати центром Пласту.\nУже традиційно під час Духовного ранку звучала молитва за Україну, сім’ю та дітей.


Олімпік - Волинь 2:1. Санжар завдає удар у відповідь ᐉ UA-Футбол\nПідопічні Санжара перемагають і піднімаються на п'яте місце\nОлімпік - Волинь 2:1. Санжар завдає удар у відповідь\n29 жовтня 2016, субота. 15:55\nЧитайте на русском: Олимпик - Волынь 2:1. Санжар наносит ответный удар\nЛіга Парі-Матч. 13-й тур\n"Олімпік" (Донецьк) - "Волинь" (Луцьк) 2:1\nГоли: Поступаленко 31, Гришко 52 - Дудик 25\n"Олімпік": Махарадзе, Гринь (Драченко 86), Владис-Еммерсон, Немчанінов, Матяж (Танчик 69), Шестаков, Поступаленко (Хомутов 82), Гошкодеря, Доронін, Гришко, Парцванія\n"Волинь": Марчук, Дудик, Деда (Никитюк 34), Романюк, Петров, Шаповал, Задерецький (Ляшенко 57), Логінов, Шабанов, Мемешев, Герасимюк (Мелінішін 72)\nПопередження: Танчик 79, Парцванія 90+4 - Логінов 58, Романюк 67, Мелінішін 90+5\nПісля неймовірного сплеску активності уболівальників, коли на "Ювілейний" на матчі "Олімпіка" з "Дніпром", "Динамо" і "Шахтарем" приходила рекордна кількість глядачів, зараз на стадіоні в Сумах дуже мало людей. Посприяла цьому і погода, гра "Олімпік" - "Волинь" пройшла під акомпанемент дощу зі снігом. Навіть двох тисяч любителів футболу не прийшли на матч, хоча подивитися було що. Три класних голи забили команди, ще ряд відмінних моментів було не реалізовано, та й боролися суперники на важкому полі по-справжньому, не шкодуючи себе.\nСтартовий склад господарів виглядав наступним чином: Махарадзе в воротах, Іллой-Айет і Гришко грали в центрі захисту, а Парцванія і Немчанінов діяли на флангах. Доронін і Гошкодеря закривали опорну зону, а атакуючу вісь сформували Шестаков, Поступаленко та Гринь, які допомагали центрфорварду Матяжу.\nУ Кварцяного все було більш передбачувано, за винятком позиції голкіпера, молодий Марчук замінив в основі Неділько. Захисна лінія була складена з Романюка, Логінова, Шаповала і Шабанова. У середній частині поля діяли Мемешев та Герасимюк, трохи вище під форвардом Петровим розташовувався Дудик, а з флангів атаки розганяли Задерецький і Дєда.\nПередбачувано активніше спочатку виглядали "олімпійці", більше контролювали м'яч і намагалися проводити швидкісні атаки. Старався Гринь, саме через правого хавбека проходила велика частина комбінацій. Також Шестаков кілька разів здорово брав гру на себе.\nЛучани по можливості також намагалися відповідати, проводили непогані контрвипади, але до ударів по воротах справа доходила дуже рідко. Проте, перший удар гостей у ворота завершився голом. Після закидання в штрафну площу Петров головою скинув м'яч на Дєду, який пробити не зміг, але "увів" захисника, а на пас цей набіг Дудик, який пробив точно в лівий кут. Захисники "Олімпіка" проспали цей момент і зіграли дуже неквапливо.\nЦікаво, що за хвилину до взяття воріт Кварцяний в своєму стилі хотів провести заміну, швидше за все, хтось із атакуючих гравців міг покинути поле. Але рокіровки тоді не відбулося, а після точного удару Дудика тренер "хрестоносців" передумав робити заміну. Втім, як тільки рахунок став рівним на поле замість Дєди все ж вийшов Никитюк.\nА відігралися донеччани досить швидко. Після розіграшу кутового Поступаленко зважився на удар з дуже гострого кута, ні захисники, ні голкіпер не встигали заблокувати цей удар. Незважаючи на ігрову перевагу господарів, гол цей вийшов дуже несподіваним, вже дуже все швидко і до неподобства просто зробили підопічні Санжара.\nЩо на важкому мокрому полі потрібно грати якомога простіше зрозуміли донеччани відразу після точного удару і так діяли в подальшому. Довгих хитромудрих комбінацій "Олімпік" майже не розігрував, а довгими передачами доставлявся м'яч до форвардів. При цьому намагалися пробивати по воротах господарі, виходило це дуже небезпечно, і часом дуже красиво, як в моменті, коли Матяж пробив у падінні через себе.\nДругий тайм "олімпійці" почали з ще більш високих швидкостей, на будь-який смак виходили атаки у донеччан, і вже на 52-й хвилині господарям вдалося забити другий гол. Після флангового навісу від Парцванії, Матяж не дістався сфери, але за ним знаходився Гришко, який головою переправив її точно в правий кут. Під саму штангу залетів м'яч. Мінімальний офсайд у Гришко в цьому моменті не помітили арбітри, і гол все ж зарахували.\nВідходити в оборону після другого забитого м'яча підопічні Санжара не стали. Продовжував "Олімпік" йти вперед великими силами, комбінувати по всій ширині поля і часто пробивати по воротах. У більш молодих гравців "Волині" вистачало сил тільки на оборону і зовсім рідкісні контрвипади, які, як правило, нічим небезпечним не закінчувалися.\nВтім, два хороших моменти відігратися у лучан було. "Олімпік" в кінцівці став все більше сідати в захист, і це могло погано закінчитися для господарів. На 84-й хвилині Петров опинився на забійній позиції, пробивав головою після помилки на виході Махарадзе, але свого голкіпера підстрахував Гришко. А вже в компенсований час Шестаков не встиг за Ляшенко, свіжий гравець на швидкості увірвався в штрафну і пробивав (точніше переправляв) м'яч у ціль. Однак від ноги хавбека снаряд потрапив в штангу.\nЯк підсумок команда Санжара святкує першу в своїй історії перемогу над "Волинню" і перериває двоматчеву серію в чемпіонаті без перемог. Цей успіх дозволив донеччанам піднятися аж на п'яте місце в турнірній таблиці.\nВолинь (Луцьк) Віталій Кварцяний Олімпік (Донецьк) Роман Санжар\nХомченко і Діденко не зіграють з Олімпіком\nМахарадзе зможе зіграти проти Волині\nлучше бы состояние газона обсуждали.\nОлимпик с победой\nКаждый раз читаешь коммменты истинных знатоков правил - ну посмотрите Приммеру или АПЛ там тоже куча ошибок арбитров и что?\nа суддя то продажний,дві грубі помилки допомогли Олімпіку.\nЯ думаю, что Олимпик "поработал" с арбитрами, так как очень хочеться попасть в первую шестерку.\n2 помилки судді які вплинули на результат матчу:\n1. 2-й гол Олімпіка з офсайду.\n2. Гра піднятою рукою Олімпіка в своїй штрафній.\nОлімпік не заслуговував на перемогу (другий їхній гол з офсайду, не дали пеналь за руку гравця Олімпіка в штрафній), а Волинь не заслуговувала на поразку (кілька мегаепізодів, які ТРЕБА було реалізовувати і травма капітана Герасим'юка)...\nСправедливий результат - нічия. Дуже школа Волинь. Олімпік - не чесно!!!\nШо там Кварц, не настроил? Олимпик с победой над мегапиздтренером!\nСуддя - мерзота.


Українці в люті! Такого рішення суду щодо Порошенка ніхто не очікував - ЗА КОРДОНОМ\nОсь вам і вся весна! Підозрюваного Порошенко ніхто і не збирався судити. Натовп порохоботов влаштувала черговий перфоменс і показала хто насправді в Україні господар, а Зеленський зі своєю владою підібгавши хвости спостерігали за всім цим цирком.\nСуд залишив без розгляду подання про запобіжний захід для екс-президента Петра Порошенка у справі про незаконне призначення Сергія Семочко заступником глави Служби зовнішньої розвідки.\n«Клопотання слідчого … щодо Порошенко залишити без розгляду», – таке рішення оголосив на засіданні Печерського райсуду Києва слідчий суддя Сергій Вовк.\nНагадаємо, прокуратура сама відкликала клопотання про обрання запобіжного заходу Порошенко, оскільки визнала, що після закінчення розслідування запобіжний захід обирають.\nЗустрічай новий Сhipster’s Із пікантнім смаком крілець барбекю\nКім виявило дружина Олега Винника: усі пріголомшені\nПідозра в справі про незаконне призначення Семочко заступник голови СЗР екс-гаранту оголосили ще 10 червня. Суд намагався обрати запобіжний захід з 18 червня. Слідство спочатку наполягало на утриманні фігуранта справи під вартою, але в перший день суду сторона звинувачення раптом попросила більш м’яку міру – особисте зобов’язання з забороною на виїзд за кордон.\nУ перший раз засідання перенесли через смерть батька Порошенка. 1 липня заслухали сторону захисту і звинувачення. Прокурори озвучили фабулу справи Семочко, по якій йде розслідування. А сьогодні з’ясувалося, що прокурори закінчили розслідування цього кримінального провадження.\nСплили нові факти. Порошенко всіх обманув. Відео.


Ультрас «Динамо» відповіли своїм критикам | 19-27\nУльтрас «Динамо» відповіли своїм критикам\nДинамо Київ 5 Серпня, 16:13 12136\nУльтрас київського «Динамо» на сторінці (WBC) у Facebook відповіли на критику та звинувачення в участі у проплачених акціях проти Мірчі Луческу.\n«Виносимо цей текст у публічну площину лише тому, що останнім часом дуже багато фейкової інформації та бруду почало виливатися на наш рух.\nМи в черговий раз з повною відповідальністю заявляємо, що з часу відділення нашого руху від офіційного фан-клубу в 2009-му році, ми ЖОДНОГО РАЗУ не отримували ніяких грошей на перформанси, банери, виїзди чи іншої вигоди від клубу чи інших сторонніх осіб. Саме Ультрас Динамо є одним з небагатьох рухів, які категорично відмовились від підтримки збірної у ФФУшному проекті «Вірні Збірній», коли нам пропонували безкоштовні євровиїзди та квитки.\nОкремо хочемо згадати про заяви від власників клубу чи наближених до них осіб про те, що минулорічний банер у Чернігові чи наші акції після ганебного призначення Луческу головним тренером Динамо, були та є проплаченими. Ми вже півроку чекаємо доказів від Ігоря Михайловича, а обіцяних скріншотів все так і немає. А те, що ми співпрацюємо з керівництвом Шахтаря або УАФ звучить не просто кумедно, а максимально безглуздо. Мабуть, люди, які про це пишуть, не розуміють, що в житті деякі речі можуть відбуватися за покликом честі, а не за купюри. Не судіть по собі...\nНатомість, не потребує жодних доказів факт організації Суркісами проплачених акцій під НБУ. Достатньо лише глянути на обличчя учасників цих «пікетів», щоб це зрозуміти.\nМи прекрасно розуміємо, що наступним етапом будуть спроби вирішити питання з нами «по-поганому». Проблеми з потраплянням на стадіон, цькування на нас правоохоронних органів, цілком може дійти і до псування майна чи нападів під під'їздами. Дзвінки з СБУ з пропозиціями вирішити питання ми вже отримуємо. Але ми чітко впевнені у своїх переконаннях і не збираємось відступати ні на крок. Ми вже справами довели, що готові навіть життя віддати за свою країну. А Динамо Київ для багатьох хлопців значить не менше.\nТому наші вимоги прості і зрозумілі - або вони знаходять для Динамо нового, налаштованого на реальні зміни власника, або ж наймають команду професійних менеджерів, які приберуть з клубу відкати, кумівство, нездар та ледарів. А самі відходять від управління клубом. Але спочатку Луческу повинен піти!»\n«На Динамо здійснюється колосальний тиск»: Андрій Воробей підтримав команду Луческу і назвав причину невдачі «Шахтаря»\nКравець жорстко прокоментував чутки про причини розірвання контракту із «Динамо»\nПроблема «Динамо»! Циганик розповів, скільки заробляє Соль в Києві\nАргентинський вектор Луческу. Як грає оборонець, якого сватають в «Динамо»?


Аніме, яке провокує суїцид у дітей - Pravda.vn.ua\nАніме, яке провокує суїцид у дітей\n“Сині кити” та “червоні сови” в минулому. Інтернетом гуляє чергова гра не на життя, а на смерть. Щоправда, вона змінила обличчя, але суть залишилась та ж.\nКуратори нових груп за допомогою ілюстрацій в жанрі аніме (японська анімація) нав’язують дітям думки про самогубство.\nпостійно хоче спати в денний час, а по ночах веде переписку з новими друзями, які її “добре розуміють”.\nФахівці наполегливо рекомендують батькам, які зрозуміли, що їхні діти є учасниками смертельної “гри”, відразу звертатися в поліцію, а дитину терміново вести до психолога.\n“На жаль, проста розмова батьків з дитиною не допоможе. Самостійно дорослі з цією проблемою не впораються, тут повинні працювати психологи спільно з психіатрами, тільки їм під силу витягнути дитину з цієї страшної “гри”, – запевняють психологи, що працюють на телефоні довіри.\nгрипи смерті, підлітки, соціальні мережі, суїцид


Пројекат Растко: Борис Небесний : Українці в Сербії\nПередмова. З території сучасної України, у давні часи та в різних історичних і економічних умовах, український народ переселявся на простори сьогоднішньої Республіки Сербії. Історія цього народу неможе завжди уподібнюватись з історією його держави. Україна, її географічне положення, континентальні кліматичні умови, плодючі землі, ліси багаті дичиною, води повні риби, водяні шляхи, рудні багатства, українські степи, карпатські гори та чорноморські береги, як і миролюбивий та працьовитий український народ - споконвіків були метою різних завойовників. З часів Київської Русі (князівства), татаро-монгольских завоювань, Галицько-Волинської держави, литовсько-польського панування, козацької доби, російського царювання, австрійскої монархії, світових воєн і СРСР-у до сучасної української держави, кордони України багато разів переміщувались і мінялись. Земля ділилась в залежності від сили і бажань загарбників. Змінювались назви і губилась своя державність. Умови життя народу залежали від того, хто був на владі. Були часи, коли в школах було заборонено читати та писати рідною мовою, друкувати та видавати книжки і тому подібне. Насильно запроваджувалась унія, витіснялась і затиралась національна культура з метою знищення національної свідомості. З цього становища й потрібно розглядати переселення українців на сербські простори. Великі сили в своїх інтересах керували цими переселеннями людей, які в ті часи були багатолюдними.\nПоодинокі організовані доселення. Ще в XV столітті, за часів навали Туреччини на Балканський пів-острів, починаються доселення церковних і учених людей. Поступово цей процес посилюється, особливо на початку XVIII століття. Найінтенсивнішими і наймасовнішими були переселення на територію сьогоднішньої Воєводини, яка в той час входила до складу Австро - Угорщини. Заслуговує уваги й те що, в 1735 році викладачами латинської та слов’янських мов, філософії та богословских наук в Сремських Карловцях були професори з Київської Академії. Одним з найвідоміших серед них був Емануел Козачинський. Він написав і разом з своїми учнями поставив першу сербську театральну виставу.\nПеребування українських ченців у фрушкогорських монастирях початком XVIII століття відкриває ще один особливий розділ сербско-українських зв’язків. Так, наприклад, в 1743 році Арсеніє Йованович Шакабенда з київського монастиру Печерська Лавра (перший вищий учбовий заклад східних слов’ян і предтеча Київської академії) доводить в Карловачку митрополію іконописьців. Ці майстри розписували монастирі та навчали ремеслу сербських малярів. Деякі з тих фресок і сьогодні прикрашають стіни та арки фрушкогорских монастирів. В монастирях Обед (не зберігся), Врднік, Язак, Бешеново, Шишатоваць, П’ятковиця, Кувеждин, Дівша, Привина Голова, Хопово, Крушедол, Велика Ремета, Гргетег, Раковиця і Беочін зберігались такі Богослужбові та церковні книжки, видані в Україні, як: Київські псалтирі, літургії, біблії, життя святих, апостоли, апостольські розмови, канони, духовні альфабети. Серед них були і книжки з природних наук, бесіди, філософії з логікою та інші. Більшість з них збереглась і до сьогоднішніх днів. Тільки в двох монастирях - Фенек і Мала Ремета, не було книжок з тих часів.\nПерша хвиля масового доселення. В першій половині XVIII століття, коли Австрія витіснила Туреччину з південно-східної Європи, почалося систематичне переселення людей з цілого Царства. Землі сучасної Воєводини в ті часи були слабо населені та економічно не розвинені. Це й так незавидне становище ще більше погіршилось переселенням Сербів в Росію (на простори теперішної України, де була заснована Нова Сербія і Словя’носербія) після скасування Потіського і Поморішського військових кордонів. На ці свобідні простори почалася систематична колонізація русинів, словаків, чехів, угорців, німців, поляків і інших народів.\nВже в 1745 році з території сьогоднішньої України починається переселення слов’янських народів у Бачку, Срем і Славонію. Перші організовані доселення були в Кулу, Крстур (сьогодні Руський Крстур), Куцуру та інші місця в районі Бачки, а декілька років пізніше в районі Шіду і Срему. Доселенці називали себе Русинами (так називали Українців за часів Київської Русі), або Руснаками. Зрозуміло, що ці люди принесли з собою і свою культуру, звичаї, народний одяг і мову. „Русинська або руська мова є бачвансько - сремським діалектом української мови і належить його південно - західній розмовній мові, яка поступово відокремилась переймаючи багато елементів з інших мов і таким чином в значній мірі віддалилась.” Проте, ця мова дістала свою граматику, письмо і словник. Русини і після 250 років зберегли і зміцнили свою самобутність. З метою збереження національної характерної риси в галузі освіти, культури та інформування збудовано багато закладів. Сьогодні Русини в Сербії мають статус окремої національної меншини.\nЗапорізькі козаки у Воєводині. В 1775 році після зруйнування української козацької держави на Дніпрі – Запорізької Січі російська цариця Катерина Велика прогнала козаків з держави. Вони декілька років блукали краями турецького царства, берегами Дунаю, Молдавії та Татарії. Незадоволені умовами життя в Туреччині козаки попросили в австрійського царя Йосипа II дозволу на переселення в Царство. Після довгих переговорів вони отримали згоду. Але запропоновані умови доселення були досить несприятливі для запорожців. Козаки були зобов’язані самі озброюватись та забезпечуватись кіньми, служити під командуванням німецьких офіцерів, носити тільки свою народну козацьку форму, немали права одружуватись, їхнє пересування було обмеженим, нагорода за військову службу була мінімальною і так далі. За такими умовами в 1785 році доселено від 7000 до 8 000 людей. Беручи до уваги кількість доселенців, можемо вважати, що це була друга хвиля переселення українців на простори сьогоднішньої Воєводини. Частину козаків, розділених на малі групи, розселили в зоні військової області в напрямку Туреччини. Розміщені в районі Банату, козаки мали свій збірний центр в Темішварі, а бригади в Панчеву та Білій Церкві з збірним центром в Сенті. З цього центру, пізніше, вербували людей в міліцію Суботиці, Нового Саду і Сомбору. Постарівши, козаки виходили з війска з скромною платнею і поселялись в Тітелі, Ковілю, Шайкаші та інших околицях.\nДальша доля цих Українців не достатньо розсвітлена. Деякі історики вважають, що через заборону одруження це козацьке плем’я поступово вимерло. Інші думають, що запорожці зтопились з місцевим населенням і стали Сербами. Можливо частина козаків і не затрималась довго в районі Бачки, а повернулася старими шляхами в задунайську січ, а можливо навіть ї на Дніпро, в рідний край - звідки і прийшли. Сьогодні про існування тих Українців незалишилось достовірних слідів.\nУ Білграді в основному зосередилась велика кількість російских біженців. Оскільки, царська Росія з XVII століття була національно - політична однорідна імперія в сербському середовищі, всіх доселенців сприймали як Росіян. Українцям було нелегко зберегти свою самобутність. Велике давлення на них робили Росіяни, не задоволені перемогою більшовиків. Причини поразу вони бачили в „українському сепаратизмі”. Росіяни підбурювали Українців до поділу на східні „малоруси” і західні з Галичини, називаючи їх при цьому „українськими націоналістами” і тому подібне.\nАле, не зважаючи на все, Українці змогли зберегти та виплекати свою самобутність. Вони вже в перших роках успішно організували культурно – освітню діяльність. Було засновано Культурне товариство „Просвіта”, а згодом і „Українське товариство”. Готувались Шевченківські вечори, співались українські пісні, читались вірші, танцювались народні танці., в закуплених приміщеннях відкривались бібліотеки та читальні зали і тому подібне. Шевченківські вечори в Королівстві СХС переросли в „Дні української культури”. Театральний гурток товариства плекав верхунський театральний репертуар, а у співпраці з сербським хором були організовані успішні концерти, де виконувались сербські та українські пісні. З часом „Просвіта” відкрила свої філіали в Новому Саді, Великому Бечкереку (пізніше Петровград, сьогодні Зренянин), Суботиці, Шіду та в інших місцях. У Смедереві було засновано Товариство „Кобзар”, яке мало драматургічні та музичні гуртки. Українські аматорські драматургічні гуртки існували в Шабці, Пожаревці, Заєчарі та в деяких менших місцях. Студентська молодь заснувала українське товариство студентів. Варто пригадати, що товариства отримували фінансову допомогу Королівства СХС. Серед емігрантів було богато високоосвідчених людей (професорів, адвокатів, лікарів, фармацевтів, митців та інших), які залишили глибокий слід в освіті, мистецтві та культурі Сербії між двома світовими війнами. Більша частина Українців, доселених в Сербію в двадцятих роках минулого століття, після 1944-45 років відселилась в Західну Європу та заокеанські землі, але деякі з їхніх нащадків ще сьогодні живуть в Сербії та на просторах колишньої Югославії.\nКолонізація Босни та Херцеговини. Єдина українська національна меншина, яка сьогодні живе в Сербії, небула безпосередньо доселена з Укрїни. Сьогоднішні Українці, переважна кількість яких живе у Воєводині, походять від еміграційного пересування Українців з Босни, з часів коли Босна і Херцеговина та Сербія були в спільній державі Югославії.\nДо 1878 року Босна та Херцеговина були під турецькою владою. Після Берлінського конгресу окуповані Австро-угорською монархією, а анексовані в 1909 році. Відразу після окупації та встановлення верховного державного правління в 1879 році, почалася систематична колонізація. Під поняттям „колонізація” мається на увазі організоване населювання заздалегідь приготованої місцевості, на якій колоністам були забезпечені певні привілеї та пільги. В Босні та Херцеговині Австро – Угорщина застала елементи типового феодального ладу, загальну невпененість, примітивне господарство і низький рівень освіти. Цьому треба додати й те шо, небуло достатньо шляхів, хліборобство було екстенсивним, а піддані селяни були не зацікавлені за його розвиток, промисловість була відсутня. Державною програмою під назвою „Вирішення аграрного питання в Босні та Херцеговині” агресивно пропагувалось населювання Босни. Солодкими словами в оголошеннях вихвалялись природні багатства Босни, доселенцям обіцявся добробут і легке життя. Але, головною метою всього цього було освоєння сировинної бази, створення ринку збуту своїх промислових виробів та дальше пробиття шляху на Балкани.\nОфіційно колонізація іноземців в Босну і Херцеговину почалась в 1896 році, а закінчилась в 1905 році. Але в дійсності доселення почалися 1880 року і тривали до початку Першої світової війни 1914 року. Першими в районі Босанської Градішки (Нова Тополя – Віндгорст, Александроваць – Рудофстатл і Бієліни - Францйозефсфелд) поселились Німці (з Гановеру, Райнської області, Вестфалії, Есена, і північно-західної Німеччини), а серед них були і Голандці. Цією колонізацією було населено близько 24 000 людей. В кінці Другої світової війни, в 1944 році, вони переселились до Австрії та Німеччини, а тільки декілька сімей залишилось. Дещо пізніше в район Прнявору (в Маховляни, Штівор) доселюються Італійці, а потім Моравці, Чехи, Угорці та Словаки (в Босанський Кобаш, Мачіно Брдо, Нову Вес, Хрвачани). Цим людям заздалегідь, для кожної сім’ї, була забезпечена ділянка землі поверхнею 10,5 до 12 га. Ці ділянки знаходились в рівнинних та плодючих місцевостях. Людям пропонувались сприятливі кредити та інші пільги. Зрозуміло, що як найбільш організована і фаворизована етнічна група, цими привілеями найбільше користувались Німці.\nКолонізація Українців у Босну. Після Німців, найчисленнішою групою колоністів в Босні були Українці. З ними доселились і Поляки. (За угодою правління ФНР Югославії та Польщі в 1946 році, Поляки були виселені з Шлєзії, в Польщі.) Паралельно з цими доселеннями в Босну, але в значно меньших розмірах, населювалась і Славонія. Переважна більшість доселенців була з Галичини, а дещо менше з Північної Буковини та Закарпаття. На ці переселення дивились як на „внутрішню” колонізацію, бо ці краї належали Австрії ще від 1720 року.\nПерші українські колоністи з’являються ще до 1890 року. Наймасовнішими були переселення з 1898 до 1901 років, з тим, що поодинокі доселення тривали і до початку Петшої світової війни й надалі. Українці були доселені в Босну як Русини, хоча самі себе називали Українцями, а місцеве населення називало їх Галичанами. Перші доселенці безкоштовно отримували від держави лісові ділянки, так звану „царевину”. Щоб отримати обробливу землю люди були змушені самі викорчовувати ліси. Отриманий будівельний матеріал мали право використати тільки для будівництва осель та господарських об’єктів, а решту повинні були віддавати державі. Перших декілька років вони були звільнені від податків, а згодом тільки в роки посухи. Але ці скромні привілеї не потривали довго. Умови доселення швидко змінювались на лихо колоністів. Сім’ї, які доселялись пізніше, не отримували більше „царевину”, а змушені були самі собі купляти землю. Ці купівлі були неорганізованими, а за один маєток доводилось заплатити і до 600 крон. Місця поселення були далеко віддалені одне від другого, розкидані по широкій місцевості, часто і серед степу, без прохідних шляхів. Щоб відвідати найближчого сусіда, часто доводилось пройти кілометр шляху, а то й більше. Люди з сім’ями, навіть з малими дітьми, по декілька днів блукали лісами в пошуках своєї ділянки. Були випадки, коли доселенці помилково займали чужі ділянки.\nОчікування „царевини”, відносно виділення місця і розмірів ділянки, тривало дуже довго. Протягом того часу життя людей було дуже важким. Сім’ї ночували в турецьких корчмах, в наметах, навіть і під відкритим небом. Ціни такого проживання були дуже високими. Продукти харчувания та послуги перевезення до отриманого місця проживання були лихварськи дорогі, тому доселенці дуже швидко бідніли. Гроші від проданого майна в Україні швидко розходились. Частина цих грошей була витрачена на дорогу, а більша частина на дороге життя. Коштів на купівлю маєтку залишалось все менше. Становище погіршувалось і незнанням мови, поганим місцем поселення багаточисленних сімєй, голодом, хворобами, великою кількістю смертних випадків, нестерпним ставленням місцевого населення та іншими недачами. Таке важке життя доводило людей до відчаю та безнадійності, тому частим явищем було п’янство, а бували випадки й самогубства. Деякі сім’ї повернулись назад до України, а деякі продовжували свій шлях до Європи та заокеанських земель. Це був найважчий період життя переселенців в новому середовищі.\nЗаснування перших поселень. Головним адміністративним центром українських колоній був Прнявор, який згодом стає центром зосередження розселених сімей. Переселення в общину Прнявор починаються в 1898 році, а великої масовості набувають в 1900 році. В основному це були еміграції людей з Галичини, переважно з Тернопільського, Товмачського, Рогатинського, Рава Руського і Бродівського районів. Декілька сімей було з Карпатської України. Разом з Прнявором населялись тоді і села: Бабіновці, Караче, Ілова, Долина, Мацино Брдо, Околиця, Моравиця, Ратковаць, Радуноваць, Конюговці, Галипольці, Лужани, Вуч’як, Штрпці, Дренова, Палашковці та назване в честь Українців селище - Український Луг.\nПриблизно в той самий час почалося населення і Деветини, Камениці, Дубрави, Брезика, Хрвачанів, Просека, Поточанів, Друговича, потім Лішні, Муїнців, Брезіка, Гаєва, Чорли, Моравиці та Вршанів. Переселенці переважно були родом з Бучача, Підгайців, Сколів, Тернопіля, Бережан, Рогатина, Рави Руської, Сокаля і Товмача в Галичині. Ще з 1898 року українські люди поступово населюють Дервенту та оближні місця (Кукавицю, Бащари, Живиниці, Плехани, Бієло Брдо, Кулиновці, Агичі, Мішковці, Детлак, Календеровці та терени від Брода до Сараєва). Ці переселенці були з Заберіжжя, Золочева, Зборова, Підгайців, Перемишлян, Бережан, Бродів, Кам’янки, Струмилова, Бучача, Городка, Рави Руської і декілька сімей з Карпатської України.\nПереселення в общину Босанська Градішка почалося в 1900 році. Крім Градішки Українці населили Церовляни, Чатрню, Буквік, Врбашку, Брестовчину, Мокриці, Тополю, Туряк, Петрово Село, пізніше М. Дубрави і Лісковаць. Ці переселенці були з Тернопіля, Сколів, Рогатина, Бучача, Монастирська і Рави Руської.\nЗ 1890 до 1912 р. триває переселення Українців і в общину Прієдор. Це були переселенці з Тернопільського, Бродівського та Дрогобицького районів. Крім Прієдора найбільше їх було населено в Козарці та в селах Грничі, Калата, Камічани, Трняни, Козаруша, Орловці, Поляни, Марішка, Томашиця, Ракеличі, Мілаковці та Пастирево. В той час менша кількість сімей оселяється в общині Босанський Новий.\nОсобливо потрібно виділити переселення до Сараєва, яке було осередком українскої інтелігенції. Звичайні робітники поселялись в Завидовичах і Вареші, де були заводи та шахти. Баня Лука небула спочатку місцем масових іміграцій, але поступово її населяють переселенці з цілої Галичини. І вже з 1900 року вона стає важливим осередком Українців, як культурний, освітній та промисловий центр. Почалося масове переселення людей і з інших босанських колоній. Люди переселялись не задоволені „царевиною”. За свої кошти вони купляли менші маєтки, або шукали краще плачену роботу. Багатіші сім’ї переселялись щоб їхні діти могли здобути освіту та з інших причин.\nОб’явлених статистичних даних про кількість переселених Українців немає, а з доступних джерел можливо досить впевнено зробити висновок що, до 1914 року в Босну переселено 12 до 14 тисяч Українців і близько 4 тисячі Поляків з Галичини.\nСоціальна культура переселенців. Спочатку було багато відмінностей в економічних питаннях, методах праці і способі життя між Українцями з одного боку та місцевим населенням з другого боку. Галичани (як їх називали домородці) принесли з собою багато нововведень про які місцеве населення ще незнало.\nПереселенці принесли з собою нову культуру, своє знаряддя праці та інструменти В сільському господарстві запровадили новий спосіб оброблення землі (залізний плуг, борони, валик, спосіб запрягання коней), нові знаряддя праці (інструменти для обробки дерева, жорна, січкарня для подрібнення їжі худобі, ціп для відокремлення зерна від соломи, прядильні машини), ввели нові зернові культури (гречку, жито, льон, соняшник, коноплю), показали інший спосіб садіння та сіяння овочів, спосіб розводження худоби (переважно вирощування корів, а разом з тим і виготовлення масла, сметани і пісного сиру), внесли зміни і в бджільництво і тому подібне.\nУкраїнські люди спочатку будували малі хатки, навіть хижки. Але, після стабілізації починалось будівництво осель на зразок з рідних країв. Кожен маєток був розпланований. Засклені вікна кожної хатини виходили на дорогу. Під вікнами на малій грядці, обов’язково обгородженій низьким плотом, росли квіти. На зразок з рідного краю хата була накрита житньою соломою, мала багато кімнат та дерев’яну підлогу.\nКожна оселя була поділена на кухню, в якій всі збирались, та спальні кімнати. В кухні стояв стіл зі стільцями і великим бомбетлем (велика лавка, яка розкладалась і на якій можна було спати), кухня на дрова (найчастіше вимурована) і креденс. Кімнати були обставлені ліжками та скринями для постелі і одягу, а на стінах висіли образи, (обов’язково Матері Божої та Ісуса Христа, Святого Миколая та інших святих) і вишиті рушники. Стіни часто прикрашали і врамленими фотографіями своїх рідних.\nЗа хатою були хліви, комори для зберігання врожаю, стріхи для сільськогосподарської техніки, обороги для сіна, майстерні та різнорідні господарські об’єкти. В багатьох сім’ях на подвір`ї були вимуровані печі для випікання хліба, імпровізовані сушильні для сушення фруктів (в основному яблук, груш та слив).\nХарчувались та готували їжу спочатку за старими звичками з рідних країв. Хліб пекли переважно житній (але й пшеничний, вівсяний, ячмінний, гречаний, кукурудзяний, мішаний і навіть картопляний), на цілий тиждень наперед. Варили каші з гречки і проса, борщ, вареники (з сиром, картоплею, капустою або сезонськими фруктами), пекли пироги, квасили капусту, буряки, огірки, сушили горох та гриби та інше. Молоко та молочні продукти були головною та повсякденною їжою.\nЗбереження національної самобутності. Українські переселенці були розподілені спочатку в малі групи по різних місцях на віддалі і по 150 кілометрів одні від одних. Це переважно були бідні селяни та дрібні ремісники. Більшість з них були письменними, але було й неписьменних. Між переселенцями небуло високоосвідчених людей. Вони немали ні вчителя, ні священннка. В таких умовах важко було організувати суспільне життя.\nСім’я була основою і опорою збереження мови, звичаїв, традицій, віри та церковних обрядів. Сім’я була і колискою де плекалась любов до рідного народу. По хатах збирались діти та вчилися писати. Використовували оселі і для церковних обрядів. Переселені Українці були греко – католицької віри і дуже побожні люди. Вони мали багато проблем щоб задовільнити свої вірські потреби такі як хрестини, шлюб, похорони і богослужіння. Обслуговували їх хорватські римо – католицькі, або сербські православні священники. Досить частими були спроби перетягування віруючих до православної церкви, обіцяючи їм безкоштовні хрестини, похорони і тому подібне. Були випадки переходу і в другу віру. Так, наприклад, в церовлянській парафії через те що, довго небуло греко - католицького священника, близько 1000 людей перейшло на латинський обряд. В Петровому Селі, цієї ж парафії, сорок Українців вважало себе римокатоликами, а Німцями за національністю. Були випадки коли в одній сім’ї три брати належали до трьох різних вір.\nАле дуже швидко почали створюватись парафії і будуватись церкви. Перша парафія була заснована в 1897 році у Прняворі, а в 1912 році збудована і церква. Згодом почали засновуватися парафії й в інших місцях, наприклад 1900 року в Деветині, в 1906 р. у Старій Дубраві, в 1907 р. у Дервенті, в 1910 у Баня Луці та Козарці і так далі. Важливу роль в збереженні національної самобутності Українців має монастир Студета збудований 1907 року в Камениці. Монастир разом з церквою був підпалений і згорів у 1914 році на Богоявлення Господнє. Його відновили, але у 1925 році він був скасований. Цей монастир був значним релігійним, освітнім та культурним центром Українців. До середини тридцятих років XX століття, в основному за власні кошти, засновано десять парафій і побудовано 26 церков і каплиць. Парафії обіймали 92 населена місця і збирали більше ніж 11 тисяч віруючих. Через те що, були розкидані по великій території частина українського населення залишилась поза межами організованнх релігійних осередків. Українська греко - католицька церква відіграла дуже важливу роль в збереженні національної свідомості Українців. Вона була опорою духовного, освітнього та культурного життя.\nПерші читальні були організовані по хатах. А перша зареєстрована читальня заснована в Прняворі 1909 року. Вона була підштовхом і зразком для відкриття таких читалень і в других місцях. Це були осередки де збиралися люди, колективно читали книжки та газети з рідного краю. Разом з тим, швидко почали збиратись та засновуватись і хори, театральні гуртки, ставитись вистави, організовуватись вечори та інше. Важливу роль в збереженні національної самобутності Українців в Босні мало Культурно – освітнє товариство „Просвіта”. Воно засновано у 1907 році в Лішні, а зареєстровано у 1909 році в Прняворі. Вже в 1912 році „Просвіта” стала філіалом львівського товариства „Просвіта”. До 1914 року це культурно-освітнє товариство відкрило свої філії майже у всіх місцях де проживали Українці. Завдяки активній діяльності „Просвіти” у 1911 році отримано дозвіл і кошти від відповідних органів влади в Сараєві для відкриття шкіл з навчанням української мови в Прняворі, Лішні, Деветині і Дубраві. Українці були зобов’язані самі для шкіл забезпечити вчителів. В першому десятилітті XX століття засновуються перші українські ощадні каси, сільські та ремісничі кооперативи й інші види самодопомоги. В двадцятих роках XX століття після доселення української інтелігенції в Королівську Югославію, налагоджуються зв’язки з організованими українськими товариствами з Загреба, Білгорода та Любляни. Від 1933 р. до 1941 р. видається газета „Рідне слово” на українській мові. Вона була багатого та різноманітного змісту з такими рубриками як: „З рідного краю”, „Новини з Югославії”, „Що діється в світі”, „З наших осередків”, „Господарство” та інші. Ця газета читалась майже в кожній сім’ї. З 1934 р. до 1941 р. виходить ілюстрований „Річний календар”. Перша світова війна в значній мірі вплинула на життя людей та уповільнила культурний і господарський розвиток, а Друга світова війна в корені змінила положення доселеного україського населення.\nПереселення в Сербію. Після переселення в Босну деякі Українці швидко налагодили зв’язки з Русинами у Воєводині. Пов’язувала їх греко–католицька віра та релативна близькість мов. Було й мішаних шлюбів, найчастіше у Воєводині. Окремі переселення з Босни до Воєводини відбувались постійно. Дещо більше їх було після створення Королівства Сербів, Хорватів і Словенців, а інтенсивніше до і під час Другої світової війни. Але дивлячись в загальному це ще небуло масовим явищем.\nКолонізація Воєводини. Наймасовніші переселення Українців з Босни до Сербії були після Другої світової війни, у 1945 - 1946 рр.. Новоутворена держава - Федеративна Народна Республіка Югославія населяла Воєводину партизанськими сім’ями з Босни, Ліки, Банії, Герцеговини, Далмації, Чорногорії та Сербії. Цією колонізацією переселено декілька десяток українських сімей. Українці поселились в Руському Селі, Нових Козарцях і Країшніку в районі Баната, потім в Будісаві, Ковілю, Качу, Бачком Ярку, Змаєву, Раткову та інших місцях в районі Бачки, а декілька сімей поселилось в Бешкі, Добановцях і Соко Салаші (біля Земуна) в районі Срема. Беручи до уваги велику територію, на якій знаходились колонії, та малу кількість сімей, Українці становили малочисленну громаду у всіх цих місцях.\nПоодинокі переселення. В п’ятдесятих та шістдесятих роках минулого століття, в пошуках кращих умов життя, Українці інтенсивно переселяються з Босни у Воєводину. Незважаючи на поодинокість та неорганізованість переселюється велика кількість людей. У Воєводині створюється очевидна українська діаспора. За переписом населення після Другої світової війни, а й раніше, неможливо було визначити справжню кількість Українців у Воєводині. Українська національна меншина небула виділена як самостійна, а розподілена під спільну назву „Русини, Рутени, Українці, Малоруси”, або поділена за релігійною орієнтацією. Ці дані не вказували на справжню кількість Укрїнців і викликали вагання та подив користувачів цих списків. Тільки після перепису 1971 року Українці отримують свою національність і на списках перепису населення мають свою колону.\nЗа переписом населення з 2002 р. в Сербії зареєстровано 5354 Українців, а в 1991 році їх було 4957, що вказує зріст на 8%. Між тим, цей показник тільки примарно показує збільшення загальної кількості українських людей. По суті, громадяни від одного до другого перепису по різному висловлювались з питання національності. Між тим, від 1971 року загальна кількість Українців зменшилась на приблизно 10%.\nУ Воєводині живе 4635, або 87%, від загальної кількості Українців в Сербії. В інших частинах землі живе тільки 750 Українців, а від того 60% в Білграді. Про стихійність та неоганізованість еміграції до Воєводини найкраще вказує й те, що Українці і сьогодні живуть по всій території Воєводини і більше ніж в 200 населених пунктів. Протягом деякого часу українське населення групується. Формуються виразніші осередки. У Воєводині в общинах - Кула, Вербас, Сремська Митровиця, Новий Сад та Інджія, зараз живе близько 85% Українців. Найчисленнішими є общини - Кула (близько 1500), потім Вербас (близько 1000), Сремська Митровиця (близько 600), Новий Сад та Інджія (близько 450) і так далі. Таке групування могло б позитивно оцінитись. Між тим, детальніший аналіз показує інакшу картину. І в тих общинах Укрїнці проживають майже в п’ятдесятьох населених місцях, які часто віддалені одне від одного і по 20 кілометрів.\nТеперішнє становище Укрїнців в Сербії. Поділ СФР Югославії, де жили Українці, на три суверенні держави: Босну і Херцеговину, Сербію та Хорватію ще більше розбив гомогенність української національної громади. Разом з тим, часті селення та зміни місця проживання, мала кількість сімей в одному місці, перехід в православну, або католицьку віру, велика кількість мішаних шлюбів, відсутність шкіл з вивченням рідної мови, мала кількість культурно - художніх товариств й інше – головні причини того, що третє, а тим більше наступні покоління Українців народжених в колишній Югославії чи Воєводині незнають рідної мови. Забуваючи рідну мову люди забувають про своє походження, відмирає свідомість про те, що вони належать своєму народу. В таких умовах збереження національності Укрїнців в Сербії знаходиться під великою загрозою.\nПотрібно вказати й на дуже малу кількість освідченої інтелігенції, яка б могла взяти активну участь в суспільному житті - освіті, культурі, мистецтві, інформуванні. Ці області безпосередньо впливають на збереження та плекання національної самобутності.\nВ шістдесятих і сімдесятих роках минулого століття, Українці починають активніше включатися у відновлення та плекання національного та релігійного життя. Віра та церква й далі залишаються центром збереження національного буття. Зрозуміло, що головним завданням було заснування греко – католицьких парафій та зведення церков. Залежно від того наскільки активно працювали священники, біля церкви починали збиратися люди і відновлювалось духовне життя.\nГоловними критеріями збереження національної самобутності є знання мови та освіта на рідній мові. В умовах, коли Українці живуть в різних місцевостях, з малою кількістю дітей шкільного віку в деяких з них, зовсім нелегко організувати навчання та зібрати потрібну кількість школярів. Все ж таки, значний успіх зроблений запровадженням факультативного вивчення української мови з елементами національної культури. Перші навчання почались спочатку в двох основних школах в Кулі, потім Вербасі, а згодом в Новому Саді та Будісаві. Поки що, діти мають тільки два уроки рідної мови, на тиждень. В основних школах Інджії та Сремської Митровиці йде підготовка до початку навчання української мови.\nЛітня школа україністики „Просвіта” стала новим видом згуртування та друження молоді, підштовхом до вивчання рідної мови та відродженням національної свідомості. Такий вид навчання може зібрати учнів і з найвіддаленішних населених пунктів. Ці навчання оргаізовуються у Воєводині та Україні. Завдяки розробленій програмі, послідовним проведенням уроків, добрими виховними та навчальними кадрами літня школа україністики отримала визнання та високу оцінку спеціалістів. Але, ця школа ще не отримала визнання, як виховний заклад.\nІсторична традиція, мораль, звичаї, мова, література та мистецтво – це багатства, які виділяють кожну національну культуру. Виникає питання, як в умовах малочисленної національної громади зберегти ці цінності? Одне з можливих рішень є культурно – художні товариства. Так, наприклад, культурно – художні товариства „Іван Сенюк” в Кулі, „Карпати” у Вербасі, „Коломийка” в Сремській Митровиці, „Кобзар”в Новому Саді та „Калина” в Інджії відіграють важливу роль і мають велике значення для Українців. Наразі, ці товариства не мають професійних хореографів, деригентів, сценаристів та ін., й тому, зрозуміло, їхній обсяг роботи дуже вузький, а художній рівень скромний.\nЗасоби масового інформування на українській мові дуже скромні, відносно - на початковому рівні. Правда, введено українські радіопередачі у Вербасі, Новому Саді та Кулі, та півгодинну телепередачу по телебаченні Новий Сад, але тільки два рази на місяць. За деякими оцінками вони не задовільняють справжні потреби глядачів та слухачів своєю якістю, коротким триванням і термінами.\nТовариство української мови, літератури та культури „Просвіта” засновано в 1989 році. Своєю діяльністю воно відіграло позитивну роль у відродженні та плеканні національної свідомості Українців в Югославії, зараз Сербія та Чорногорія. З 1996 до 2000 рр. Товариство видало вісім номерів журналу „Українське слово” і організувало літні школи україністики у Воєводині та Україні. Вперше в історії Товариства організовано відвідання могил загинулих бійців Третього укрїнського фронту на Спомен гроблю (кладовище) біля Сомбору і тому подібне. Беручи до уваги досягнення, всеж таки, Товариство зробило недостатньо для виховання власних освідчених кадрів та заохочення здібної молоді до навчання на факультетах в Укрїні.\nНа електорській раді, яка відбулась 17 травня 2003 року в Кулі, у присутності 38 електорів (для кожного електора потрібно було зібрати 100 підписів українських людей) вибрана Національна рада української національної меншини. Формуванням національної ради зроблено великий крок веред у затвердженні української національної спільки в Сербії. Таким чином українська національна громада вперше в історії свого існування на цих просторах отримала визнання національної меншини. Тепер, реальним є очікувати, що і в майбутньому, з допомогою держави, українська громада досягне важливих успіхів у збільшенні свого визнаня та збереженні національної самобутності.\nНовий Сад, січень 2005 р.\nДатум последње измене: 2007-12-30 12:47:01


"Європейська Солідарність" вимагає від Зеленського зустрітися з лідерами фракцій перед нормандською зустріччю - портал новин LB.ua\nГоловна — Політика — 2 грудня 2019, 16:50\nІ проінформувати про переговорні позиції.\nПартія "Європейська Солідарність" вимагає від президента Володимира Зеленського зустрітися з лідерами фракцій Верховної Ради і проінформувати їх про переговорні позиції, які він буде представляти на нормандській зустрічі в Парижі. Таку вимогу озвучила співголова фракції «Європейська Солідарність» Ірина Геращенко під час засідання погоджувальної ради.\n«У цьому контексті ми звертаємося до президента України з ініціативою напередодні поїздки зустрітися з лідерами парламентських фракцій для того, щоб ми разом обговорили ті «червоні лінії», які неприпустимо переходити, в тому числі і в парламенті», – наголосила Ірина Геращенко.\n«Наша політична сила ніколи не підтримає жодного законопроєкту, де буде підтверджено постійний статус особливостей місцевого самоврядування. Я хочу наголосити, що ми голосували тільки за тимчасовий статус», – наголосила політик.\n«Дуже важливо, щоб напередодні цієї зустрічі президент знайшов час зустрітися з лідерами парламентських фракцій, які представляють суспільство», – ще раз підкреслила вона.\nТемы: Ірина Геращенко, "Нормандська четвірка", Володимир Зеленський