Викладачі та студенти факультету МЕВ – про дистанційне навчання підрозділу | Медіацентр\nПонеділок | 01.06.2020 | 08:13\nКарантин вніс свої корективи в освітній процес наших шкіл і вишів. Проте завдяки сучасним цифровим технологіям навчання не припинилося, а змінило форму на дистанційну, «переїхавши» у віртуальний світ. Факультету міжнародних економічних відносин УжНУ, зокрема, вдалося швидко налагодити процес дистанційного навчання й продовжити підготовку висококласних фахівців.\nДекан ФМЕВ Микола Палінчак розповідає: «Від самого початку запровадження карантину викладачі та студенти нашого підрозділу відразу приєдналися до дистанційної форми освітнього процесу й почали активно працювати. Усі кафедри почали використовувати віртуальне середовище «Moodle» як основну платформу e-навчання, де кожен викладач має змогу завантажити свої лекційні матеріали, навчально-методичні комплекси, презентації тощо. Аналогічним чином студенти завантажують свої фідбеки, тобто виконані практичні завдання у формі презентацій, есе, рефератів, доповідей, і навіть готують власні відеоролики.\nЗа кілька тижнів карантину дистанційне навчання на факультеті стало повністю налагодженим процесом. Нині всі залучені до освітньої взаємодії – від викладачів до студентів, від професорів до аспірантів, від заступників декана до лаборантів.\nЗапорукою успіху дистанційного навчання є три компоненти: організація процесу, мотивація та контроль. Ми, своєю чергою, робимо все для того, щоб карантинний час не став втраченим, а тільки примножував наші здобутки!».\nДистанційне навчання очима викладачів і студентів – безпосередніх учасників освітнього процесу\nЗавкафедри МЕВ, професор Володимир Приходько: «Promoodle. Пандемія CV? – ні MOODLE пандемія! Без сумніву криза започаткувала справжній MOODLE partnership! Хто б міг ще …надцять днів тому уявити нас стовідсотково на дистанційній формі навчання. А от сталося – у MOODLE занурилася вся академічна і студентська спільнота. І почувається непогано, як на мене. Це стало можливим завдяки готовності ІТ-центру, попередньому досвіду е-learning, вдало обраним досвідченим, позитивно налаштованим факультетським кураторам-тренерам. Добре, що є зворотний зв’язок і розбір ситуацій та інструктаж для поміркованих анальфабетів. Бачимо, що викладачам і студентам цікаво, подобається працювати над контентом, вивчати і залучати в обіг все нові й нові можливості дистанційки. Розумієш, який великий обсяг МЕВ-статистики та інфографіки можна подати через електронне навчання, залишивши у, сподіваюся, недалекому майбутньому значно більший аудиторний час на консультації, аналітику, узагальнення, висновки. Отож MOODLE фореве!».\nДоцентка кафедри ТПП Антоніна Девіцька: «Дистанційне навчання з дисципліни «Українська мова як іноземна» у студентів першого та другого курсів факультету міжнародних економічних відносин відбувається переважно на платформі Moodle. Серед основних переваг цього веб-додатку варто назвати обмін аудіо- та відеоконтентом, можливість встановлення часового ліміту на виконання завдань з контролю навичок письма та аудіювання, обговорення індивідуальних проблемних питань з граматики та розмовної практики (за допомогою форуму), автоматичну систему оцінювання виконаних завдань та ін. Для кращого зорового і слухового сприйняття інформації створюються електронні презентації за темами. Додаткові навчальні платформи, якими активно послуговуються студенти-іноземці для самоконтролю та самопідготовки, – Ukrainian Lessons Podcast, Ukrainian Language: Learn Online, Ukrainian 101, Ukrainian Lessons-Loecsen. Переконана, що активне використання новітніх форм і методів дистанційного навчання сприятиме успішному опануванню української мови іноземними студентами».\nCтарша викладачка кафедри міжнародних економічних відносин Вікторія Машкара-Чокнадій: «Повертаючись на кілька тижнів назад, згадую, як все починалося… Найважче, напевно, було найпершого тижня, коли більшість студентів і викладачів ще мріяли, що найближчим часом карантин завершиться і ми повернемося в стіни рідного факультету. Однак уже з наступного тижня всі зрозуміли серйозність ситуації та особливо відповідально почали ставитися до навчального процесу в режимі онлайн, водночас опановуюючи нові технології.\nЩе до карантину ми зі студентами активно використовували елементи дистанційного навчання – у нас були створені групи у «Viber» та «Telegram», лекційні матеріали та завдання для самостійної роботи надсилали через поштові скриньки. Було не завжди зручно використовувати кілька платформ одночасно, тому на допомогу прийшов Moodle, що дав змогу поєднати як лекційні матеріали, так і практичні, і навіть модульні контрольні роботи. Все відбувається швидко й прозоро, в електронному журналі студенти мають змогу побачити свої бали. Навіть більше: до кожного виконаного ними практичного завдання я залишаю коментар із поясненнями і зауваженнями. Після виконаного модульного контролю (наприклад, у формі тестів) вони відразу бачать свій результат і мають можливість проаналізувати помилки.\nЗвісно, дистанційне навчання ніколи не замінить живого спілкування, за яким ми й справді вже засумували. Проте в усьому варто шукати свої переваги. Якщо до карантину деякі студенти не могли постійно відвідувати пари, бо паралельно працювали чи поєднували навчання в кількох вишах, то нині ці бар’єри зникли, у всіх однакові можливості й відкритий доступ до всіх навчальних матеріалів, навіть далеко за межами корпусів УжНУ. При цьому найважчою є, напевне, самомотивація. І для того, щоб правильно та ефективно розподіляти час, я завжди рекомендую своїм студентам у рамках вивчення теми «Тайм-менеджмент» застосовувати «Метод помідора». Одне слово, залишайтесь вдома, бережіться й використовуйте цей час для самовдосконалення та розвитку!»\nАсистентка кафедри прикладної лінгвістики Мар’яна Федишин: «Період карантину надав чудову можливість кожному викладачеві і студентові, відчути себе на нових горизонтах платформи дистанційного навчання. Щойно стало відомо про карантин, у мене відразу виникла ідея: проводитиму практичні заняття в режимі онлайн. Ось так і розпочався дистанційний процес навчання. Разом з колегами ми почали послуговуватися різноманітними платформами, відеочатами, зокрема Moodle, Google Classroom, e-mail, MyEnglishLab (для виконання практичних та модульних завдань), Zoom, Google Meet, Skype (для лекційних і семінарських занять).\nПари дистанційно для меншої чи більшої кількості студентів є справою далеко не з легких. Найголовніше в ній – це свого роду вміння бути «диригентом» комунікативного процесу студіювання. На перших e-lessons я страшенно втомлювалася, бо не вистачало цього реального живого зв’язку, який зазвичай панує на заняттях. Проте після кількох занять онлайн для мене цей виклик став звичайним робочим процесом нинішньої викладацької діяльності. Студенти вже зрозуміли хід нашої співпраці, що за чим відбувається, коли потрібно вмикати/вимикати мікрофон тощо. І, на мій подив, така форма викладання мені сподобалася. Навіть більше: у своїй роботі я не люблю обмежуватися якимось одним джерелом інформації, завжди прагну, щоб мої студенти отримали якомога місткіший обсяг матеріалу – як теоретичного, так і практичного. Подібною є й теперішня система викладання, адже проведення очних занять є центральним невідворотнім процесом навчання, в той час як використання дистанційних допоміжних платформ надає більше перспектив для вивчення й опрацювання відповідного матеріалу.\nПідсумовуючи, скажу, що застосування всіх доступних інформаційно-комунікаційних технологій для навчально-методичного процесу сприяє й надалі сприятиме всебічному вивченню дисциплін та здобуттю відмінних результатів».\nНаталія Поп та Богдана Руснак\nСтудентки ІІ курсу спеціальності «Прикладна лінгвістика» Наталія Поп та Богдана Руснак: «З перших днів карантину ми були трохи розгублені. Не уявляли, як за таких умов будуть продовжуватися заняття. Хоч у нас уже був досвід використання онлайн-платформ (з англійської мови ми весь 2-й курс використовуємо MyEnglishLab), але не вірилося, що це замінить нам повноцінне навчання. Проте викладачі поступово почати давати нам завдання, використовуючи можливі засоби (Viber, Moodle, Facebook, Zoom, Google meet, Google forms). Тепер всі семінари – онлайн. Опрацювавши матеріал, ми виконуємо тести. З деяких предметів нам дають креативні завдання (наприклад, робота в фотошопі чи переклад тексту). Звісно, це лише альтернатива традиційному навчанню, але це точно краще, ніж робити велику перерву, а через невизначений термін почати все відпрацьовувати. Ми зіткнулися з багатьма викликами. Іноді не всі технічні засоби належно працюють, буває, що звалюється багато дедлайнів в один день, а ще дома важче сфокусуватися, та й, звичайно, великий недолік – брак живого спілкування. Зрештою, незаперечною перевагою є те, що можна почуватися на парі як удома☺», – каже Наталія.\n«Спочатку здавалося, що карантин – це великий жарт, репетиція під перше квітня, а потім стало не смішно. Кілька тижнів, а то й місяців провести вдома? А семінари, а курсова і модулі? Та виявилося, що УжНУ і викладачі були готовими: нас запросили на платформу е-learn від Moodle, почали надсилати завдання, при цьому постійно опановуючи різні засоби для інтерактивного навчання – від Zoom до Facebook, від Hangouts Google Meet до TeamViewer. Приємно бачити, як викладачі намагаються зробити наше «домашнє» навчання максимально комфортним. Навіть є відчуття, що нічого особливо не змінилося: наприклад, Мар’яна Іванівна Федишин уважно слухає твою презентацію, вряди-годи виправляючи вимову, а однокурсники дивляться й ставлять питання. Все те саме тільки в руці у мене чай, а біля ноутбука – кіт. І продуктивність не знизилася ☺.\nМи вже написали кілька модулів дистанційно, і я б не сказала, що це було легко, бо деколи техніка не давала достатньо можливостей. Та й на карантині здається, що задають тобі втричі більше, що, звичайно, не є правдою, але так незвично вчитися вдома, що й інформація по-іншому сприймається. Я рада, що УжНУ витримав цей виклик, рада, що викладачі стараються для нас», – розповідає Богдана.\nCтудентка ІІІ курсу МЕВ, голова студентської ради факультету Рената Шеверя: «Чи існує навчання на карантині? Ніколи б не подумала, але так! Завдяки платформі Moodle та викладачам, які швидко адаптували свої матеріали для дистанційної форми, нам удається опановувати новий матеріал, вдосконалювати знання й виконувати поставлені завдання. Спочатку було вкрай незвично слухати лекції та здавати матеріал, не виходячи з власної кімнати, але ми швидко звикли до таких домашніх умов. Проте ніщо не замінить живого спілкування, кави в «Доценті» й атмосфери головного корпусу на перерві. Тому з нетерпінням чекаємо на повернення до звичного університетського ритму!».\nПершокурсниця спеціальності «Прикладна лінгвістика» Ніколь Лийнарт: «З перших днів карантину весь наш курс почав працювати за дистанційною формою навчання. Спочатку ми працювали тільки в таких електронних мережах, як Zoom, Skype, Google Meet. Згодом зареєструвалися на онлайн платформі Moodle, що на офіційному сайті УжНУ. Ця програма значно полегшила життя кожного студента, адже там можна, без жодних зусиль завантажити необхідний навчальний контент різних видів: конспекти лекцій, методичні вказівки, запитання, завдання. Також викладачі регулярно надсилають студентам додаткові матеріали, посилання на корисні ресурси тощо. Однозначно найкращим у дистанційному навчанні є те, що, не встаючи з дивана, можна здобувати й поліпшувати знання. Однак за навчанням в рідних стінах УжНУ дуже сумуємо!».\nМагістрантка-першокурсниця Соломія Парлаг: «З переходом на електронне навчання життя студентів різко змінилося. Тепер нашими основними комунікаційними засобами є Viber, Moodle та Google Classroom. За допомогою першого ми швидко можемо контактувати з нашими викладачами, проводимо відеоконференції для усної перевірки знань. На платформі Moodle у нас є доступ до всіх матеріалів та завдань, які необхідно опрацювати. У цій системі викладачі зазвичай прикріплюють перевірені завдання. Також там є чудовий календар, який завжди нагадує нам, коли і що потрібно підготувати. Звичайно, дистанційне навчання має і переваги, і недоліки. Так, тепер ти можеш вчитися навіть в ліжку, але змусити себе це робити напрочуд важко. Для всіх нас цей перехід є певним випробуванням, яке ми приймаємо і, докладаючи зусилля, мотивуємо себе до праці, щоб мати найкращі результати».\nПриємно, що професорсько–викладацький колектив і студенти із порозумінням поставилися до викликів перед нашим суспільством. Напрацювання електронного навчання й після закінчення карантину додаватимуть ефективності освітньому процесу. Адже це дасть можливість активно працювати і зі студентами денного відділення, які мають вільне відвідування, і зі студентами-заочниками.\nдистанційне навчаннякарантинФакультет МЕВ\nГеоргію Меліці – 90!\nНавчання майбутнього – сьогодні: студенти УжНУ здобувають знання дистанційно


Коломийська єпархія УГКЦ — Нові горизонти за 6 днів: на парафії Стрітення Господнього м.Коломиї завершився літній табір\nНові горизонти за 6 днів: на парафії Стрітення Господнього м.Коломиї завершився літній табір\nЗ 6 по 11 серпня на теренах парафії Стрітення Господнього м.Коломиї тривав дитячий табір “Веселі канікули з Богом”, який цьогоріч став п’ятим ювілейним.\nБлизько 60 дітей віком від 6-12 років мали змогу потрапити у надзвичайний вир справжніх емоцій. На початку парафіяльний табір відвідав єпарх Коломийський владика Василій (Івасюк), який поблагословив його проведення. Відтак кожен новий день розпочинався з Літургії, у часі якої учасники табору читали апостол, співали та прислуговували у святилищі. Майже всі приступали до Святого Причастя, зокрема, перед Службою Божою кожен мав можливість посповідатися.\nВ рамках цьогорічної теми табору: “Навколо світу за 6 днів”, діти мали змогу дізнатися про різні країни, їх культуру, звичаї, а також виникнення християнства. Так, за допомогою інтерактивних методів, таборята дізналася про Індію, Францію, Грецію, Італію, Америку та найріднішу Україну.\nВпродовж 6 днів нові горизонти дітям відкривала дружня команда, у складі якої були: парох церкви Стрітення Господнього отець Роман Кіцелюк, координатор табору пані Оксана Коренюк, 13 досвітчених аніматорів та кухарі. Спільно з ними учасники табору навчилися нових пісень, ігор та бансів. Також довподоби малечі стали різноманітні майстер-класи і перегляди мультфільмів. Тож кожного дня церковне подвір’я наповнювалося радістю та щирим дитячим сміхом.\nХарчування у таборі було 3-х разове. Особливо дітям подобався підвечірок, на якому вони часто брали добавки.\nВ неділю всі учасники табору взяли участь Божественій Літургії, по закінченню якої отримали пам’ятки і показали батькам чого вони навчилися за час проведення табору.\nЩиро дякуємо Богові за ласку проведення табору, а також всім, хто долучився до його проведення\nАвтори: Андрій Демчук та Оксана Борисевич для прес-служби єпархії


Слава Жила, директор-художній керівник театру «Актор»\nЗавжди цікавлюся – чи готова публіка до матюків і фальшивої марихуани на сцені\nВідео 12.10.2019 09:30\nЧи не найменший з українських театрів, який має у своєму штаті всього 7 акторів та грає свій репертуар лише 2 дні на тиждень, ділячи по-братськи приміщення і сцену з кінотеатром, ось-ось має отримати статус академічного.\nУ чому секрет такого визнання, та, безсумнівно, успіху в публіки, я розпитала у директора-художнього керівника театру «Актор», режисера та продюсера театральних антреприз Слави Жили.\nНЕ ДУМАЮ, ЩО ЗАРАЗ НАМ ЗАПРОПОНУЮТЬ ПЕРЕЇХАТИ В КЛАСНУ НОВУ БУДІВЛЮ, АЛЕ НОВИЙ СТАТУС – ЦЕ ВИЗНАННЯ\n- Славо, почну одразу з гарної новини, яку ви вже жартома назвали довгограючою. Зовсім скоро ваш театр, який нині має назву Комунальний заклад «Театрально-видовищний заклад культури «Актор», отримає статус академічного. Що ви чекаєте від цього, крім, звісно, морального задоволення?\n- Для нас це відкриває нові горизонти. По-перше, це офіційне визнання. Це справді довгограюча історія, тому що процедура присвоєння статусу вимагає тривалого часу: спочатку готується і подається ціла купа документів, тоді міністр підписує наказ і передає його до Департаменту культури КМДА. Далі – від КМДА йде подання до комісії по культурі Київської міської ради, яка готує відповідний проект постанови і голосує за нього. От, буквально днями було голосування, комісія проголосували «за» – і тепер сесія Київради має затвердити зміну нашої назви. Після цього ми будемо офіційно називатися Київський академічний театр «Актор». І далі вже відбудуться всі зміни на рівні КМДА, зокрема, департамент фінансів має збільшити нам фінансування, адже ми вже визнаний театр і наші показники відповідають статусу академічного.\n- Які саме показники бралися до уваги насамперед?\n- У нас шалене зростання і за кількістю показів вистав, і по бокс-офісу, і за кількістю глядачів. Ми постійно збираємо аншлаги вже протягом трьох років. Це, звичайно, зіграло вирішальну роль у тому, що Міністерство культури визнало нас і запропонувало для нас новий статус.\n- Чи передбачає статус «академічний» розширення вашого творчого простору? Адже зараз ви ділите один зал із кінотеатром «Ліра».\n- Якщо подивитися, то в «сухому» залишку цей статус передбачає збільшення фінансування зарплатного фонду – невеличкі зарплати нашого супермаленького театру мають бути збільшені в півтора або два рази. Ми ж є найменшим театром Києва, але приносимо величезний прибуток – і це вже всі визнали. А ще нам, безумовно, потрібні додаткові ставки в штат, тому що в нас у штаті трупи працює лише 7 акторів.\n- А всі інші актори в трупі – запрошені?\n- Так, всі інші – запрошені. Зараз в нас у штаті присутні й народний артист України Олексій Вертинський, і заслужений артист України Володимир Кокотунов, а також плеяда молодих акторів, які до нас прийшли після театральних вузів.\nЩодо залу, то ми справді ділимо його з кінотеатром «Ліра». Але, я не думаю, що зараз нам запропонують: «А переїжджайте в якусь класну нову будівлю!». Я б хотів мати надію, щоб ми могли освоїти більше наше нинішнє приміщення за адресою Велика Житомирська, 40, тому що зараз ми граємо лише 2 рази на тиждень.\nДо мого приходу театр грав усього 8 вистав на місяць, а зараз – майже 16! Кількість показів удвічі збільшено, але ми вимушені все одно втискатися в ці 2 дні. Це дуже складна для театру математика. А ще, уявіть собі, нам немає коли репетирувати!\n- А й справді, де ви репетируєте, якщо ваше приміщення зайняте кіносеансами?\n- Ми репетируємо за можливості з самого ранку – з 9-ї ранку до 11-ї, деколи репетируємо вночі – для того, щоб вчасно випустити всі наші прем’єри, які вже нашуміли й стали знаними в Києві.\nТак і виживаємо, але це – запропоновані обставини і тут немає нічого такого. Я вже не дуже нервую, а лише спокійно, за принципом океану, намагаюся це змінити.\n- У вас є дуже цікаві форми роботи з глядачем. Влітку, наприклад, ви проводили читання просто на вулиці біля приміщення театру.\n- До нас на читання приходило стільки людей, що я вже вирішив наступного літа, якщо все, дай Бог, буде добре, зробити це регулярною історією і працювати так кожну п’ятницю й суботу.\nБудемо проводити читання великої кількості різноманітних авторів: світова та українська класика і сучасна література. Мені здається, це тема, яка класно зайшла.\n- І тоді ви вже не будете обмежені залом, там може навіть кіносеанс іти, а ви собі тут працюєте?\n- Ми будемо обмежені лише погодними умовами. Під дощем ми ж не зможемо читати, але я думаю – щось і тоді вигадаємо!\nКОЖЕН ХУДОЖНІЙ КЕРІВНИК ТЕАТРУ Є ЙОГО ПРОДЮСЕРОМ\n- Славо, ви походите з театральної родини – ваш тато режисер, мама працює в театрі, брат Олександр – актор, а ви – маєте освіту продюсера. Ми звикли, що здебільшого керівниками театрів є фахові режисери, але можливо саме у вашій освіті й є секрет успішності театру «Актор». Ви гарно відчуваєте – що краще продається, на що люди підуть, що актуальне й популярне саме в цей момент?\n- Мені здається, що кожен художній керівник театру є його продюсером, просто, у когось є ця спеціальність за освітою, а у когось немає, і в основному це справді режисери.\nКоли я тільки очолив театр «Актор», то поставив 2 дитячі вистави – казки «Попелюшка» і «Лускунчик». Це забрало у мене скільки часу, сил і натхнення, що займатися господарською діяльністю було надзвичайно складно. У той момент я зрозумів, що треба сконцентруватися виключно на розвитку театру, маркетингу, організації виробництва декорацій, пошитті костюмів та всього іншого. І саме в це інвестувати весь свій час.\nДо того ж, я маю освіту МВА і це допомогло мені раціонально підійти до всіх процесів та збільшити наш бокс-офіс рівно в 3 рази у порівнянні з показником, який був три роки тому.\n- Ви очолили театр «Актор», вигравши конкурс. Як сприйняв ваш прихід тодішній колектив?\n- Театр «Актор» у 1987 році заснував глибоко шанований мною народний артист України Валентин Микитович Шестопалов. Ми були добре знайомі: напевно, 10 років тому я вивозив театр на гастролі до Харкова. Так що, я особисто знав усіх членів колективу, який мав очолити, і вони дуже хотіли, аби я став директором-художнім керівником. Але після того, як я очолив театр, ми з ними розійшлися в поглядах. Бо я не міг бути просто весільним генералом, сидіти й підписувати якісь папірці! Я запропонував акторам участь у роботі театру, активну гру, запропонував їм усім ролі. Але вони були проти!\nЦе взагалі хрестоматійна історія про зміну керівника. Пам’ятаєте, в радянські часи, коли знімали Юрія Любимова і запросили на його місце у театр на Таганку Анатолія Ефроса? Тоді був величезний скандал, бо актори довели Ефроса до інфаркту. На цю тему навіть зняли фільм «Сукіни деті» (реж. Леонід Філатов, 1990 рік – ред.). Потім вони, звичайно, шкодували, що так сталося. Так от, зі мною таке не пройшло.\n- Ви виявилися міцним горішком?\n- Так. Хоча народні артисти України з театру російської драми та інших театрів робили «забастовочки» й говорили мені: «Ми підемо звідси і не будемо тут грати!». Я відповідав: «Та питань немає! Це ваше бажання. Ми живемо у вільній країні й можемо робити все, що завгодно в рамках законодавства. Якщо у вас є бажання, можете грати, якщо немає – можете не грати». Було дуже легко з ними дискутувати через те, що вони не складали трупу театру і всі були запрошені на 0,10 чи 0,25 ставки. Було досить смішно з їхнього боку щось диктувати – і вони пішли.\nЗ тієї когорти залишилися Христина Синельник, Михайло Жонін та Володимир Кокотунов. Ми добрали трупу й почали грати вистави, які зараз відомі не лише в Києві, а й по всій Україні, бо ми багато гастролюємо: Харків, Одеса, Ужгород. Щойно повернулися переможцями в кількох номінаціях із фестивалю «Тернопільські театральні вечори». На весну нас запросили на гастролі до Фінляндії й на фестиваль до Кракова.\n- Напевно, важко зібрати трупу на гастролі, коли у вас так багато запрошених акторів, які грають в інших театрах?\n- Складно не лише поїхати на гастролі, а й навіть зіграти репертуар! У нас, наприклад, Ада Миколаївна Роговцева і Анатолій Гнатюк із театру Франка, Римма Зюбіна з Молодого, Олеся Жураківська з театру на Лівому березі – і всіх їх звести докупи, аби вони працювали в певні дні, досить складно. Але ми це робимо, і робимо завчасно. Тому я не жартую, коли кажу, що наш театр – це національний театр. В національних театрах репертуар формується за 3 місяці, і ми за 3 місяці наперед формуємо наш репертуар. Вигадуємо різні проєкти, вистави, прем’єри. У нас вже майже сформований грудень і зараз починаємо формувати січень для того, аби вправно експлуатувати весь репертуар театру.\nМИ ПОСТІЙНО ПІДТРИМУВАЛИ СЕНЦОВА І ЩОРАЗУ В КІНЦІ ВИСТАВИ «СХІД-ЗАХІД» АКТОРИ ВИХОДИЛИ З ПАПІРЦЯМИ «FREESENTSOV»\n- У вас в репертуарі є дуже цікава вистава «Схід-Захід» і так сталося, що це була перша театральна вистава, на яку Олег Сєнцов прийшов після свого звільнення. І саме на цьому показі відбувся цікавий перформанс з табличками «FreeSentsov». Розкажіть, як це було?\n- Я візьму на себе відповідальність і скажу, що ми, скоріше за все, – єдиний театр, який постійно підтримував Олега Сенцова. Так регулярно, як ми, ніхто з інших театрів цього не робив.\nЦе, безумовно, завдяки Риммі Зюбіній. Вона з ним листувалася і все йому розповідала. У нас є відео, де ми пропонували підписати петицію. Ми підтримували всю акцію зі звільнення, і щоразу в кінці вистави «Схід-Захід» актори виходили з папірцями «FreeSentsov».\nІ от Сенцова звільнили, він приїхав до Києва – і перший театр, який відвідав, був саме театр «Актор». Це для нас велика честь.\nБільше того, я зустрів Олега, провів до залу, а він говорить: «Я хочу вийти на сцену на пару слів». Я його представив і він сказав: «Ви свого домоглися тим, що хотіли, аби я був тут із вами». І почалася вистава.\nПісля показу актори знову вийшли з табличками «FreeSentsov», потім зібрали їх – і віддали Сенцову. Він їх порвав – і підкинув догори. Це було дуже епічно, атмосферно і знаково для нашого театру.\nПотім було дуже тепле спілкування з ним – це дивовижне і щемливе відчуття, коли ми говорили з Олегом, який так довго був бранцем Кремля і ось він тут у нас...\n- Можливо ви з ним, як із режисером, будете співпрацювати? Чи ще поки що зарано про таке говорити?\n- Я з ним говорив і запрошував його на наші вистави. Він сказав, що буде намагатися потрапити до нас у вільний час. Але зараз він дуже багато їздить, у нього досить багато справ. Я думаю, що треба трішечки часу.\n- Було б цікаво побачити вас у співпраці. Будемо чекати його відгуку на ваше запрошення.\nА от, запитаю про режисера, який ваше запрошення вже прийняв і працює над новою виставою для «Актора». Що цікаве з Максимом Голенком ви задумали?\n- Зараз Максим вже приступив до вистави, яка буде називатися «Дон Жуан. Коктейль» – це мікс різних авторів, які писали про нього. Наша вистава буде про незвичного, модернового Дон Жуана і про його страхи.\nУ нас буде дуже цікава афіша. Скандальна. Її зробить відома в шоу-бізі художниця Леся Патока, вона вигадала крутий сюжет європейського рівня, схоже на 18+. Потім побачите.\nА саму виставу, я гадаю, Максим перетворить на свій фірмовий стиль. Прем’єра відбудеться 18 грудня. Гратимуть 2 склади і багато гарних акторів: і Михайло Кукуюк, і Олександр Ярема, і Анна Кузіна, і Катерина Рубашкіна, і Віталіна Біблів, і Володимир Кокотонов, і мій брат Олександр Жила. Мені здається це має бути досить цікавим.\n- Так, а хто Дон Жуана гратиме?\n- На ролі Дон Жуана у нас Михайло Кукуюк та Олександр Жила. Кукуюк дуже класний актор, який знявся в фільмі «Свінгери» і має величезну фільмографію. Це крутий артист і у нас може вийти дуже крута вистава.\nТЕАТРАЛЬНИХ ЗІРОК НЕ ВИСТАЧАЄ, ВОНИ ПОСТІЙНО ГРАЮТЬ ПО КОЛУ В УСІХ ТЕАТРАХ\n- Чи завжди крутий актор – «зірка»? Хто з українських театральних акторів відповідає зірковості? Бо про когось говорять – гарний артист, про когось – талановитий чи геніальний, а про когось – «зірка»…\n- Насправді, у нас з зірками дуже складна історія через те, що кіно сформувало певний обмежений перелік цих зірок. Я є ще й продюсером театральних антреприз і намагаюся працювати зі всім спектром акторів, які є зірками. Можу їх вам зараз перерахувати. Буду намагатися, аби вони всі увійшли в мій перелік: Ольга Сумська, Віталій Борисюк, Юрій Горбунов, Ліля Ребрик, Олексій Вертинський, Анатолій Гнатюк, Антін Мухарський, Яніна Соколова, Михайло Кукуюк, Олександр Ярема, Віталіна Біблів, Анна Кузіна, Рима Зюбіна, Олеся Жураківська, Віталій Ажнов, Руслана Писанка, Володимир Горянський. Зараз з’явилася нова зірка – заслужений артист України з Тернополя Олександр Папуша. На нього ходить публіка, його ім’я знають по всіх містах України.\nНіби цей перелік доволі таки немалий, це – немало, але й зовсім-зовсім небагато.\nЗірок не вистачає, вони постійно грають по колу у всіх театрах. З одного боку, це формує ринок, але деколи через це складно працювати.\n- Всі, кого ви назвали, це – зірки більш старшого покоління. З молодих, хіба що, Ажнов і Кузіна.\n- Так, я їх назвав зірками. Хоча скоріше, вони поки що – молода плеяда, яка намагається відвоювати своє місце під сонечком. І це дуже класно. Ще є Ксенія Вертинська.\nЗараз мені можуть дорікнути кумівством чи родинними зв’язками, але мій брат Олександр Жила – практично прима нашого театру. Йому лише 23 роки, а у нього вже є величезний досвід! Він зіграв вже понад 300 вистав. І хоча не знаний широко, але тим не менш – деякі фанатки приходять саме на нього.\n- Мені здається, що в театрі родинні зв’язки, про які ви говорите, – це більше плюс, аніж мінус. Це ж талант, гени, які успадковуються. Хіба, ні?\n- Це, як старий анекдот, коли у військового питають: Хто твої батьки? Він відповідає: Військові. Це – династія. А у вас? – питають у лікаря. – У мене – лікарі. – Теж династія. А у вас хто? – запитують в актора. – А у мене – актори. – Дураки. (сміється).\nЗірок в Україні не вистачає, деякі театри буквально розривають їх між собою на шматки\nПо-перше, з родичами працювати надзвичайно складно. Це завжди конфлікт інтересів, ти розумієш, що це родичі й не можеш перейти певну межу, або, навпаки, – постійно її переходиш. Особливо складно для керівника гратися в родинні зв’язки.\nАле насправді серед молодих акторів не так вже й багато класних, а ті класні, що є, – всі вже розібрані по театрах. Деякі театри ділять акторів між собою, наприклад, Дмитра Олійника «Золоті ворота» і театр на Лівому березі буквально розривають на шматочки.\n- Я була на вашій моновиставі «Качур. Контрабас», де в головній ролі – зовсім молодий актор Ігор Качур. Ви бачите в ньому потенціал зірки?\n- Так. Якщо він буде готовий і далі працювати в такому темпі. Він дуже класний, органічний і має шалений успіх у публіки. Через те він і працює у моновиставах, бо це велика відповідальність – вийти одному на сцену й тримати майже півтори години увагу глядача. Мені здається, у Ігоря це виходить класно. Він працює, має успіх, і цей потенціал – дуже крутий.\n- Ви сказали, що серед молоді не багато театральних зірок. А чому так складається: щорічно ж із вишів випускається велика кількість дипломованих акторів? Вони не йдуть до театру, а йдуть в кіно – туди, де більше платять, чи це у мене неправильне уявлення?\n- У кіно йдуть усі! В кіно справді зараз платять більше – і всі туди йдуть за заробітком. Але ті, хто закінчив акторські факультети, не можуть жити без театру, для них є необхідністю виходити на сцену.\nПрофесія актора – надзвичайно важка, це гірше, аніж працювати шахтарем\nАкторів справді випускається величезна кількість, щорічно напевно лише з театрального університету виходить близько 100 акторів, а ще є університет культури та інші вузи – як державні, так і приватні.\nАле мені здається, що проблема – не в якості випускників театральних вишів, а в тому, що талантів взагалі не так вже й багато.\nВ ЄВРОПІ ЗНІМАЛИ ТРУСИ НА СЦЕНІ Й МАТЮКАЛИСЯ ЩЕ СТО РОКІВ ТОМУ – ЦЕ ТАКОЖ ПРОЯВ КУЛЬТУРИ\n- Тобто, природою так закладено, що талантів має бути не рясно, від того вони цінніші?\n- Судячи з усього, так. До того ж, професія актора – надзвичайно важка, це гірше, аніж шахтарем працювати, особливо влітку.\n- А нам, глядачам, здається, що вони купаються в оваціях і квітах. Розкажіть – у чому складність?\n- Уявляєте, спека +30°, а ти виходиш на сцену, одягнений у костюм, на тебе світять прожектори, ти викладаєшся в шаленому ритмі, абсолютно вимучений після вистави, а тобі ще треба приїхати зранку порепетирувати.\nЦе архіскладна, залежна професія – як з морального аспекту, так і з фізичного. Це справді важко, я маю на увазі умови роботи, тому що ми ще досі далекі від європейський стандартів.\nТеатр сам по собі – це епатаж\n- І чим кращі умови в європейських театрах?\n- Там вища зарплатня, дуже багато сучасних технічних засобів, там, врешті-решт, театр – це частина ідеології, а у нас ні! Й навіть нова влада, яка намагається бути в діалозі з нами, митцями, – в даний момент також не бачить театр частиною ідеології країни.\n- Час покаже – і все зміниться на краще. Я в це вірю. Хочу повернутися до прем’єри вистави «Дон Жуан. Коктейль», точніше до скандальної афіші, про яку ви говорили, і до скандалів та епатажу взагалі. Чи є в театрі межа, яку не можна перетинати, чи можна перетинати все?\n- Мені здається, що театр просто сам по собі – це епатаж. Коли актор виходить на сцену і починає нести якісь одкровення на публіку – це вже епатажно. Звичайний глядач, якщо він вихований, культурний та ненахабний, просто не може собі дозволити вийти на публіку – і розказувати чужі тексти, ще й додавати туди частинку своїх.\nЗараз в країні відбуваються військові дії, ми всі звикли до стресу, а боротьба зі стресом – це підвищення емоційного градусу в ЗМІ й у мистецтві. Чим яскравіші емоції, тим більше вони вибивають мозок зі стресової історії. І, безумовно, ми починаємо потребувати ще більшого епатажу.\nАле, мені здається, що хоч як ми експериментували б, – ми залишаємося в рамках класичного сприйняття. У Європі знімали труси на сцені й матюкалися ще сто років тому. Тут немає нічого, що виходило б за рамки, це аналогічний прояв культури, мені здається.\nБезумовно, є класичний театр, наприклад, театр російської драми. Колись там ішла вистава «Солдатики» – це був, напевно, мій перший продюсерський досвід. І в ній звучало одне нецензурне слово. На виставу приїхав ректор школи-студії МХАТ, завліт театру МХАТ Анатолій Смілянський, він подивився, а потім на зборі трупи казав: «Можна в театрі обійтися і без цього». Можна. Це вибір кожного.\nМені здається, що як такої конкуренції між театрами не існує, кожен займає свою нішу, а глядач сам визначає – хоче він туди приходити чи не хоче. Ми живемо у вільній країні, де дозволяється, за великим рахунком, все. У нас, наприклад, на виставі «Бійцівський клуб» геніталії показують, а в іншій виставі «Прості речі» – Ада Миколаївна Роговцева розказує дуже серйозну класичну історію. І це, мені здається, дуже круто.\nДАВНО МРІЮ ПОСТАВИТИ МЮЗИКЛ – ЦЕ БУЛО Б КРУТО, ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНО, НЕЗВИЧНО\nЯ завжди запитую у публіки – чи готова вона, що зі сцени будуть матюкатися, або курити несправжню марихуану\n- То у вас баланс, у вас є на всякий смак?\n- Я ж говорю, ми – національний театр через те, що у нас є вистави для будь-якої публіки: на виставу «Ніч перед Різдвом», яка грається в стилі мюзикл, можуть прийти і дорослі, й діти, є формат «18+» – вистава «Бійцівський клуб», є освітній проект – майстер-клас «Великі диктатори», де, до речі, ваш слуга дає майстер-клас з публічного виступу.\nЯ завжди зустрічаю публіку і запитую – чи вона знає, куди прийшла, і чи готова до того, що тут будуть зі сцени матюкатися чи курити несправжню марихуану, тому що так передбачено драматургією.\nАле нас за це й люблять. Бо кожен може знайти щось для себе – або класичну комедію «Здрастуйте, я ваша тітонька», або послухати трішечки лайки у хіті нашого сезону – виставі «Сім розгніваних джентльменів».\n- Підбором репертуару займаєтеся безпосередньо ви?\n- Я. Безумовно, я дослухаюся до пропозицій, які мені надають режисери, але в основному – всю репертуарну політику формую я.\n- Посади головного режисера у театрі «Актор»?\n- То ви, так би мовити, народжуєте вистави і ви ж приймаєте рішення – коли ця вистава має завершити свій вік на сцені?\n- Скоріше, я головний лікар пологового будинку. Народжують вистави акушери-гінекологи – режисери. А ще у нас недалеко є цвинтар, куди ми вивозимо вистави – і їх там із почестями ховаємо.\n- Ви нещодавно «поховали» патріотичну трагікомедію «Патріс» – виставу з вашого репертуару, яка успішно йшла й навіть отримувала нагороди. Чому так сталося? Які чинники того, що вік вистави на вашій сцені вже закінчено?\n- Ця вистава справді з’їздила на тернопільський театральний фестиваль і отримала там другу премію за режисуру, за кращий акторський ансамбль і за сценічне рішення.\nАле – це дуже гостро-соціальна вистава, і з часом ця соціальність зникла. Там історія про псевдопатріотизм, а мені здається – у нас відбуваються суттєві зміни в країні у напрямку ідеології, векторності – й уже необхідно створювати нові твори, які будуть відповідати і віддзеркалювати те, що відбувається у нас в країні. До того ж, у нас закінчився контракт по авторських правах. Автори вистави «Патріс», до речі, – з Білорусі, але ми адаптували цю історію під нас.\n- Чи багато у вас у репертуарі вистав українських авторів?\n- У нас іде вистава «Схід-захід», яку створили п’ять українських драматургів-підлітків. Це унікальна історія про дітей зі спірних територій. З українських – є ще, зараз чомусь одіозний, Михайло Булгаков – «Морфій».\n- Зовсім скоро має відбутися народження нової вистави «Ніч перед Різдвом». Коли чекати на прем’єру?\n- Це Микола Васильович Гоголь, якого ми вже випускали минулоріч. Вистава мала шалений успіх і ми вирішили її повторити цього сезону. Здається, 22 грудня буде початок марафону – ми будемо грати виставу три рази. Це трішечки принцип Бродвею, мені здається – це круті ризики, які матимуть успіх.\n- Коли вже заговорили про бродвейський принцип, чи не замахнетеся ви на мюзикл?\n- Я вже давно про це мрію, але мені здається, що в Києві ще немає такого великого потоку туристів і стабільності, аби ми могли постійно грати мюзикл на великій сцені.\nХотілось би щось зробити, можливо – викупити франшизу і працювати за нею. Це було б круто, експериментально, незвично.\n- Потенційно, у нас же є актори, які могли б і танцювати, і співати, і грати одночасно – з цим проблеми немає, я так розумію?\n- Так, у нас є доволі обдаровані актори, які працюють, в тій самій виставі «Ніч перед Різдвом», де вони виконують і вокальні партії, і танцювальні, – виходить досить пристойно!\nКрім прем’єри «Дон Жуан. Коктейль» Максима Голенка та «Ночі перед Різдвом», яку ставить Олександр Жила, в планах є також співпраця з Владою Білозоренко. Вона має поставити у нас «Одруження» за Гоголем. Також є ідея поставити «Пролітаючи над гніздом зозулі», Олександр Жила зараз подумує на цю тему.\nБуде класно! Також ми вже готуємо до нового літнього сезону величезний проект – читання, адже ми єдиний театр, який не закривається на літні канікули, а працює цілий рік, щоб задовольняти естетичні та духовні потреби киян і гостей столиці.


Карантин в Україні - Громадяни яких країн зможуть прилетіти в Україну - новини України - Главред\nКабмін відкриває пункти пропуску в аеропортах: громадяни яких країн зможуть прилетіти в Україну\nГромадяни США та Албанії зможуть потрапити до України без обмежень.\nКиїв веде переговори про відновлення авіасполучення з Кіпром, Чорногорією і Грузією / 1zoom.ru\nУкраїнський уряд вже з 15 червня відновлює роботу пропускних пунктів в аеропортах. У зв'язку з цим Кабмін уточнив умови візитів в Україну громадян США, Албанії, Туреччини, Великобританії та Тунісу.\nПро це розповів міністр інфраструктури Владислав Криклій у своєму Telegram-каналі.\nВідзначається, що без усіляких обмежень прилетіти в Україну можуть громадяни Албанії та Сполучених Штатів Америки. До них не будуть застосовувати додаткові заходи на кордоні і вимагати тестування на коронавірус.\nТакож не буде обмежень на в'їзд для громадян Туреччини, однак по прибуттю вони повинні пройти тестування.\nГромадян Великобританії по прибуттю в Україну відправлять на двотижневу самоізоляцію.\nКрім того, з 27 червня в Україну можна буде в'їхати громадян Тунісу, проте по прибуттю вони повинні продемонструвати результати тестування.\nНаостанок міністр додав, що Київ веде переговори ще з низкою держав по відновленню авіасполучення.\n"Буде розглянуто можливість відкриття кордонів після поліпшення епідситуації в Україні: Кіпр, Чорногорія - перегляд раз на тиждень Грузія, Греція - з 1 липня", - підкреслив Криклій.\nНагадаємо, з 15 червня Україна відновлює роботу міжнародного авіасполучення. Однак у країни ЄС українські туристи не зможуть потрапити як мінімум до 1 липня – Євросоюз відкриває зовнішні кордони для третіх країн лише після цієї дати.\nЗараз ви переглядаєте новину «Кабмін відкриває пункти пропуску в аеропортах: громадяни яких країн зможуть прилетіти в Україну». Інші новини України читайте в розділі «Україна». Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter. Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter


Як збільшити дохід від контекстної реклами | Заработок\nТут ми розберемо, як збільшити дохід від контекстної реклами, використовуючи різні способи збільшення привабливості рекламного блоку. Всі описані способи ви можете використовувати в будь-яких інших сервісах контекстної реклами.\nПоказ оголошень на основі інтересів відвідувачів\nВикористання цієї функції дозволить показувати ту рекламу відвідувачам, яка їм цікава. Наприклад, кілька годин тому відвідувач шукав в інтернеті інформацію про вибір вудок. У пошуковій системі всі запити були зафіксовані, і тепер відвідувач, зайшовши на ваш сайт, побачить рекламний блок рибальської тематики.\nТаким чином, кожному читачеві показується індивідуальне оголошення, і лише те, яке їх повинно зацікавити.\nДля включення цієї функції в Яндекс Директ достатньо в налаштуваннях включити функцію «Поведінковий таргетинг». У Google Adsens дана функція аіменно як «Показ оголошень на основі інтересів користувачів».\nНескладно здогадатися, що якщо рекламний блок буде знаходитися десь в кутку підвалу сайту, то він отримає саме мінімальне кількість кліків. Дуже важливо, щоб блок кидався в очі читачам, але при цьому не заважав користуватися ресурсом.\nКонтекстна реклама навіть забороняє розміщувати оголошення так, щоб воно загороджувало собою якийсь важливий ділянку сайту (наприклад, навігація), і читач може натиснути на рекламу помилково.\nВиберіть 1-2 рекламних місць з наступного списку:\n• Центр. Якщо блок розміщується в шапці сайту або під нею, то відвідувач обов’язково її помітить (так як при перегляді погляд завжди спрямовується в центр). Оголошення в центрі може дати високу клікабельність, але зате значно зіпсує дизайн.\n• Статті. Якщо розміщувати оголошення прямо в контенті, то ви залишите дизайн в цілості. Але кликабельность впаде, так як багато автоматично перескакують місця з реклами, яка обірвала їх читання.\n• Краї. Іноді веб-майстри спеціально встановлюють блоки біля навігації, меню, карти, тегів і т. Д. Через неуважність читачі часто випадково клацають по рекламі. Використовувати блоки поряд з іншими частинами — не заборонено, головне, щоб вони не заважали.\n• Кінець контенту. Після прочитання тексту, відвідувач думає, куди йому перейти далі. І побачивши рекламу, він цілком може перейти по ній.\nВикористовувати інші місця немає сенсу, так як там відсоток кліків значно впаде. Тут були надані найефективніші.\nЗовнішній вигляд повинен привертати увагу, а текст рекламного оголошення можна було б прочитати без напруги. У своєму особистому кабінеті контекстної реклами ви можете знайти сторінку редагування.\nПоекспериментуйте, який фон, колір і шрифт найкраще підійде до вашого дизайну. Вибираючи фон, робіть так, щоб він бути трохи яскравіше фону самого сайту. Сильно яскравий буде дратувати очі.\nКількість оголошень на сторінці\nЧим більше оголошень на сторінці, тим вище клікабельність. Частково це правда, але все має бути в міру. Краще розмістити 2 оголошення в правильних місцях, ніж 10, але скрізь поспіль. Маса реклами відлякає ваших читачів.\nДо того ж, деякі сервіси забороняють велика кількість оголошень. Наприклад, Google Adsens дозволяє додавати не більше 3-х блоків на сторінку.\nВідсортування дешевих оголошень\nЯкщо ви не хочете, щоб дешеві оголошення прокручувалися у вас на сторінці, ви можете заблокувати їх у своєму обліковому записі. На жаль, визначити дешеве оголошення можна лише на око. Для цього потрібно просто зайти на сайт рекламодавця і візуально оглянути його.\nВивчіть, що він продає і за яку ціну. Якщо сайт зроблений «Кострубато» і не має якісного продає тексту, то навряд чи рекламодавець здатний витратиться на дорогу рекламу.\nДля перегляду сайту рекламодавця дуже важливо вручну вписати його домен в адресний рядок! Якщо ви клацніть по своєму ж оголошенню, це може порахуватися накруткою, через яку незабаром з’являться проблеми.\nДавайте розглянемо, що ще може впливати на збільшення доходу від контекстної реклами. Найважливішим фактором є рівень якості, про який досить давно заявив Яндекс.\nЯкщо на сайті веб-майстра відвідувач клікнув на рекламу, після чого тривалий час провів на сайті рекламодавця, активно переходячи по сторінках, то даний перехід є якісним. І якщо таких переходів буде багато, ціна кліка буде рости.\nЗ цієї причини варто утриматися від спроб накрутки або провокації читачів на випадкове натискання. Таким чином, ви тільки повільно зменшуєте свій дохід. Якщо рівень якості буде тривалий час низький, то, ймовірно, цим незабаром зацікавляться модератори.\nПредыдущая записьКонтекстна реклама Google AdsenseСледующая записьЯк продати фотографії в інтернеті


Житомир.info | Голова житомирського УКРОПу про обкрадену квартиру: Через знайомих попереджали, що зі мною хочуть розібратися\n5 July 2022, 01:22\nГолова житомирського УКРОПу про обкрадену квартиру: Через знайомих попереджали, що зі мною хочуть розібратися\n9 August 2016, 13:13\nГолова Житомирської обласної організації партії УКРОП Тетяна Пашкевич не виключає, що крадіжка у її квартирі, яка сталася напередодні, пов’язана з внутрішньопартійним конфліктом.\nПро це вона заявила 9 серпня під час зустрічі із журналістами.\n«Ми чекаємо на з’їзд партії у вересні. Тоді будемо обирати голову політради, фактично – голову партії. Особисто мені в вічі не казали, що розправляться. Але через моїх знайомих, партійців говорилося те, що зі мною хочуть розібратися. Зараз у мене є, так би мовити, розбірки з моїми партійцями у плані того, що вони не виконують ті завдання та не йдуть за тими цілями і за ідеологічною платформою, яку пропагує партія УКРОП, і тому мене попереджали через інших осіб, що перш ми розберемося з тобою, а потім побачимо, хто виграє. Зважаючи на те, що ситуація йде ближче до виборів, то загострюються апетити, аби стати на моє місце, тобто на посаду голови обласної організації», – розповіла Пашкевич.\nТакож вона повідомила, що перед цим регулярно отримувала анонімні дзвінки та смс-повідомлення з погрозами.\n«Не так давно припинив телефонувати один незнайомий номер, який постійно телефонував і не відповідав. І серед ночі, і серед білого дня. Перед цим мені неодноразово дряпали автівку і рази два пробивали колеса. Це було ще раніше, навесні. Було й таке, що залишали записки-анонімки на автівці з погрозами, мовляв, довго не будеш ти так гарно ходити. І чесно скажу, я боюся тепер повертатися додому, бо часто залишаюся тут (в офісі парії УКРОП, – ред.) до вечора», – сказала вона.\nКрім прикрас і певної суми коштів, у Пашкевич пропала й одна з банківських карток. Також крадії нишпорили і в особистих речах і документах Тетяни.\n«Перекинули все: передивлялися мій паспорт закордонний, геть диплом вийняли. Тобто не виключаю, що навіть фотографували для чогось. Шукали документи на квартиру, тому що в мене дім у Баранівці і ці документи з дому, які були викладені. Шарили по документах по повній програмі. Лежав маленький планшет, який можна було забрати, але вони того не зробили. Але я бачила, що були відкриті моя особиста пошта та сторінки у соцмережах, у фейсбук, наприклад. То вони це перевіряли. Якби це були прості квартирні злодії, то думаю, вони забрали би цей планшет і не передивлялися цю пошту, Все було порушено. Одну з карток я не можу поки знайти. Буду приймати рішення, чи її заблокувати. Але в поліції сказали, що цього робити не варто, бо саме за цим можна знайти крадіїв. Слідство встановить, чи це квартирні злодії, чи це справді за наводкою. А наводка, я підозрюю, що була», – уточнює голова обласного УКРОПу.\nПашкевич також зазначила, що за поясненням слідчих, крадії працювали досить професійно:\n«Вони були в пальчатках, але на місці (слідчі) знайшли таки кілька відбитків взуття. Сказали, що це були чоловіки. За часом, сказали, що крадії працювали оперативно. Вони в кухні фактично нічого не перевернули – просто повідкривали шафи і все. А кімнати основні перекинули повністю. Але на підвіконні стояла скринька (в ній залишилися сережки золоті), яку не знайшли», - розповіла Тетяна Пашкевич.\nПравоохоронці, за словами Пашкевич, прибули на місце події приблизно за годину після виклику й працювали в її квартирі протягом трьох годин.\n«Група слідчих була спочатку у складі чотирьох осіб, але потім залишилося троє. Вони опитали сусідів, але небагато. Тому я звертаюся до сусідів із вулиці Героїв Десантників (колишня Жукова), 13: можливо, хтось чув чи бачив, тому що у нас є домофон і їх (крадіїв) хтось запустив, бо ключів у них стовідсотково не було», – каже вона та має намір сама опитати сусідів.\nПроведення слідчих дій кореспонденту Житомир.info підтвердила й начальник прес-служби головного управління Нацполіції в Житомирській області Алла Ващенко.\n«Заявниця звернулася вчора (8 серпня) до Житомирського відділу поліції із заявою про крадіжку у період часу з 8:00 до 19:00. На місце події виїжджала слідчо-оперативна група, працівники якої зафіксували слідову інформацію, а також розпочали опитування жителів багатоповерхівки. До квартири проникли шляхом взлому серцевини замка. Попередня правова кваліфікація події за ч. 3 ст. 185 «Крадіжка, вчинена з проникненням у житло» Кримінального кодексу України», – сказала вона.\nЯк повідомляв Житомир.info, на Богунії 8 серпня обікрали квартиру голови обласної організації партії УКРОП Тетяни Пашкевич, яка вважає можливою причиною крадіжки свою громадсько-політичну діяльність.


Музика, що надихає. Інформація, яка спонукає.\n— Гурт 600V~66A - Перемога (ft. 69 Кроків)\nВітаю, це Дмитро з гурту 600V~66A! Взагалі наш гурт грає хард-рокову музику, а саме рок-н-рол. Але емоції наколюються на фоні війни аж ніяк не сприяють грати позитивну музику. І коли береш у руки гітару, то замість мажорних рок-н-рольних рифів утворюються металеві, брутальні, агресивні…\n— НеЗламні - Інна місто Ірпінь\nКоли почалася війна, Інна зі своєю донькою мешкала в Ірпені… Наразі місто герой Ірпінь, знову стало повністю підконтрольне українській владі… Але що зробили з ним російськи нелюди, не вкладається в голови… Зараз Інна та її донька у безпеці… У цьому випуску вона нам розповіла про перші 5-ть днів російської окупації…\n— 69 КРОКІВ - Вбивай мене… Незабаром дебютний альбом!\nУкраїнський гурт «69 КРОКІВ» презентує кліп на пісню «Вбивай мене» з дебютного альбому «Кохання вмирає тихо». Пісня розповідає про складні взаємовідносини між парою вже не закоханих один в одного людей, про змішані почуття ненависті, образи та вмерлого кохання. Все це, кожен з нас переживав хоч раз у своєму житті, тому пісня і кліп будуть близькі і зрозумілі кожному слухачу.\n— Kosmopolis – перший сольник та перше інтерв’ю для радіо Барабан\n25 жовтня в київському Docker-G pub свій перший сольник відіграли гурт Kosmopolis, з чим власне радіо Барабан їх і вітає! Бажаємо щоб творчі сили їх ніколи не полишали, особливо у цей червоно-карантинний час!\n— Срака Москалю та їх дебютна робота Розхерачем Красну Пощадь\nПривіт усім слухачам! Ми колектив радіо Барабан вирішили зробити сподіваюся тим часовий гурт Срака Москалю… Тимчасовий, бо дуже віримо в ЗСУ, ТРО, волонтерів, в наших людей і звісно в перемогу України!\n— У Riffmaster Було й Не Загуло…\nАндрій Антоненко Riffmaster, вийшовши з в’язниці, де несправедливо перебував майже два роки по сфабрикованим звинуваченням, відповів всім причетним до свого ув’язнення. І зробив це у притаманній для себе формі – у вигляді пісні, яка отримала назву «Було Й Не Загуло».\n— Не Турбувати!!! TENK знайшов старі блокноти...\n— БЕZ ОБМЕЖЕНЬ з новим альбомом Вільні Люди!!!


Ареал виду та його поширення в Україні: Середньоєвропейський вид, поширений у високогір’ї Альп, Балкан, також у Пд. та Сх. Карпатах на території Румунії та України. В Україні — Свидовець (гг. Драгобрат, Геришаска), Мармарош (гг. Петрос, Нєнєска), Горґани (г. Негровець) та Буковинські Карпати (верхів’я рр. Білого Черемошу та Сучави). Адм. регіони: Зк, Чц.\nЧисельність та структура популяцій: Популяції ізольовані гірськими долинами рік. Більшість популяцій невеликі за розмірами (від 20 до 100 м2), але переважно з повночленними віковими спектрами, з ювенільними та імматурними рослинами. Чисельність — переважно 3–5 рослин на 1 м2, іноді особини поодинокі.\nПричини зміни чисельності: Вузька еколого-ценотична амплітуда, обмеженість відповідних субстратів, господарська діяльність людини.\nУмови місцезростання: Верхня частина лісового та субальпійський пояс на висоті 900–1800 м н. р. м., на схилах різної експозиції, переважно на слабко задернованих ділянках, відслоненнях та осипищах, в асоціаціях Cystopteridetum fragilis й Saxifrago-Festucetum versicoloris (кл. Asplenietea trichomanis, Elyno-Seslerietea). Мезофіт.\nЗагальна біоморфологічна характеристика: Гемікриптофіт. Багаторічна трав’яна рослина з стрижневою кореневою системою, галузистим каудексом та напіврозетковими надземними пагонами. Стебла численні, улиснені більш чи менш рівномірно, 20–40 см заввишки. Листки на довгих черешках, з двічі-трійчастими пластинками, листочки елліптичні, 20–30 х 7–10 мм. Суцвіття верхівкові, розлогі, волотеподібні, малоквіткові. Оцвітина переважно темнофіолетова. Плоди листянки. Цвіте у червні–липні, плодоносить у липні–серпні. Розмноження виключно насінневе.\nРежим збереження популяцій та заходи з охорони: Охороняють у Карпатському БЗ, НПП «Синевир» та у ландшафтному заказнику «Чорний Діл». Доцільно встановити моніторинг за усіма популяціями виду. Заборонено збирання рослин, порушення умов зростання.\nДжерело: Основні джерела інформації Карпатські сторінки «Червоної книги України», 2002; Малиновський, Крічфалушій, 2002; Мали- новський, Царик, Кияк, Нестерук, 2002; ЧКУ, 1996; Чопик, 1976.


Маршрут Трускавець → Житомир дорога та відстань | Мапа України\nМаршрут Трускавець → Житомир дорога та відстань\nДетальний маршрут Трускавець - Житомир\nВідстань між містами Трускавець та Житомир\nАбо якщо казати точно, то з центра Трускавця до центра Житомира, відстань між містами складає метрів.\nЧас в дорозі з Трускавця до Житомира\nЗ Трускавця до Житомира, їхати хвилин, за умови дотримання правил дорожнього руху, та відсутності перешкод та заторів.\nВітаємо на карті маршруту від Трускавця до Житомира. Маршрут між містами Трускавець і Житомир розраховується в кілометрах, за допомогою карт гугла. Подорожуючи на автомобілі дорогами України ви зможете побудувати оптимальний маршрут, що в свою чергу допоможе розрахувати витрата палива и вартість подорожі. Покрокова схема маршруту з Трускавця до Житомира показана під мапою. Використовуючи масштаб ви можете масштабувати карту маршруту від Трускавця, та дізнатися деталі маршруту, також дізнатись нюанси маршруту до Житомира.\nЩоб прокласти новий маршрут від Трускавця чи маршрут від Житомира, оберіть місто звідки почати шлях, місто призначення після чого запустіть розрахунок маршруту. Просто почніть вводити назву потрібного міста з великої літери кирилицею, та список скоротиться до кількох варіантів відповідних міст. Мапа дійсна лише по українським дорогам. Якщо дорога є, тоді ви побачите карту маршруту та опис маршруту. Буде розраховано відстань між українськими містами, як доїхати в Трускавець, як доїхати до Житомира або в інші міста країни. Маршрут буде побудований за допомогою мап гугл, у котрих кращі карти маршрутів між українськими містами.


У Львoвi пoмeр вeтeрaн ATO Юрiй Дoсяк, якoгo рятyвaли пiсля кoми тa склaднoї пнeвмoнiї\nBy andriy\t 05.11.2021 Коментарів немає\nСьoгoднi, 5 листoпaдa, y Львoвi пoмeр вiдoмий грoмaдський дiяч i вeтeрaн ATO Юрiй Дoсяк, для якoгo тoвaришi лишe днями oгoлoсили збiр кoштiв, щoб дoпoмoгти видyжaти. У чoлoвiкa рaптoвo зyпинилoся сeрцe. Йoмy бyлo 37 рoкiв.\nПрo цe пoвiдoмив Львiвський цeнтр нaдaння пoслyг yчaсникaм бoйoвих дiй, пишe NTA.\n«Із глибoким сyмoм пoвiдoмляємo, щo сьoгoднi врaнцi вiдiйшoв y вiчнiсть yчaсник бoйoвих дiй Юркo Дoсяк. Юркo – бoєць-дoбрoвoлeць бaтaльйoнy “Дoнбaс”, вижив в Ілoвaйськy, пoвeрнyвся з пoлoнy… aлe нa жaль, тyт нeдyгa виявилaсь сильнiшa…»\nДo лiкaрнi Юрiй пoтрaпив з дiaгнoзoм “oбширнa двoстoрoння пнeвмoнiя”. Згoдoм хвoрoбa прoгрeсyвaлa, тoмy пaцiєнтa дoвeлoся ввoдити y стaн мeдичнoї кoми, дe вiн пeрeбyвaв тиждeнь.\nДaлi Юрiй пeрeбyвaв в рeaнiмaцiї, бyв пiдключeний дo aпaрaтy ШВЛ. Maв хoрoшy динaмiкy aдaптaцiї тa aнaлiзи в мeжaх нoрми. Утiм, лiкyвaння тa пoдaльшa рeaбiлiтaцiя бyдe тривaлoю i нeдeшeвoю. Щoдня нa лiки пoтрiбнo бyлo витрaчaти 5-6 тис. грн. Нa йoгo лiкyвaння плaнyвaли зiбрaти кoшти.\nДoвiдкa. Львiв’янин Юрiй Дoсяк прoйшoв Maйдaн, a кoли пoчaлaся aгрeсiя нa Дoнбaсi, вiдрaзy прийшoв y вiйськкoмaт. Дo вiйськa йoгo нe взяли, тoмy зaписaвся дoбрoвoльцeм y бaтaльйoн «Дoнбaс». Рaзoм iз пoбрaтимaми вийшoв з Ілoвaйськa. Пoтiм пoтрaпив y пoлoн, дe прoвiв 119 днiв пiд нaглядoм бoйoвикiв «ДНР» y Дoнeцькy.


ГоловнаНовини Здоров'яВчені розповіли, який продукт допомагає при аритмії\nВ ході дослідження вчені провели практичний експеримент. Протягом певного періоду часу група осіб включила в свій раціон горіхи, а контрольна група харчувалася як і раніше. Потім лікарі провели обстеження випробовуваних і відібрали у них аналізи.\nВ результаті вдалося встановити, що горіхи мають ряд корисних властивостей, які позитивно позначаються на роботі серцево-судинної системи.\nДостатньо всього раз на місяць вживати горіхи, щоб знизити ризик аритмії та інфаркту на 3 відсотки. Щотижневий прийом продукту збільшує даний показник до 18 відсотків.\nВсе ж не варто займатися самолікуванням. Перед складанням дієти краще проконсультуватися з дієтологом, оскільки можуть бути протипоказання. Не потрібно забувати, що горіхи – сильний алерген, тому він може бути небезпечний для певної групи осіб. Дотримання елементарних рекомендацій дозволить позбутися від проблем і зберегти своє здоров’я.


Юшка з сьомги: покрокові фото-рецепти смачних перших страв | Кулінарні рецепти\nГоловна » Кулінарні рецепти » Юшка з сьомги: покрокові фото-рецепти смачних перших страв\nТрадиційний рецепт юшки з червоної риби\nЮшка з голови і хвоста сьомги\nОсобливості рибної юшки по крокам\nСмачна їжа — запорука хорошого настрою. Поїсти смачно любить кожен. Юшка з сьомги — це смачно, швидко і корисно. Риба містить корисні вітаміни, хороша вона для повноцінного насичення людського організму.\nРецепт ухи з сьомги називається традиційним, тому що містить найбільш прості і доступні інгредієнти. У цьому рецепті немає зайвого. Тому такий рецепт завжди буде радувати родину своїм, таким улюбленим, смаком.\nНа 2 літри води для страви нам знадобиться:\nСьомга — 500-600 грам;\nЦибулина — 1 середня;\nСіль — 1/2 їдальні ложки;\nВершкове масло — 50 грам. Його можна покласти для більш насиченого смаку.\nЧас приготування ухи – 1 година 30 хвилин.\nНа 1 порцію супу доводиться – 210 ккал.\nОчищаємо і моєму овочі. Картоплю і моркву нарізати крупно, краще всього кубиками;\nСтавимо каструлю з водою на вогонь. Додаємо нарізані овочі. Додати цибулю, очищений і розрізаний навпіл. Варимо овочевий бульйон;\nТим часом очищаємо сьомгу від кишков. Голову від зябер і очей. Ріжемо на невеликі порційні шматочки. Якщо у рибки є неприємний запах — збризніть її соком лимона і тоді запаху не залишиться;\nЧерез 30-40 хвилин, додати в каструлю шматочки риби. Довго варити її не слід. Буквально до 20 хвилин. Додати чорний горошок і лавровий лист. Варену цибулю можна вийняти або залишити. Кому як більше подобається;\nКоли рибка зварилася, слід посолити і додати цукор;\nУ самому кінці варіння, буквально за 1 хвилину до вимкнення вогню, додати зелень.\nТепер наша чудова юшка з сьомги готова. Аромат так і манить. За бажанням прикрасити часточкою лимона.\nСуп можна зварити з будь-якої частини риби. У будь-якому випадку він буде смачним і корисним.\nГолова риби — 1шт;\nХвіст — 1 шт;\nСпеції, горошок — 4 — 5 штучок;\nСіль, цукор — за смаком. Прикрашати блюдо будемо петрушкою.\nКалорійність на одну порцію супу – 180 ккал.\nГолову риби ретельно очищаємо від зябер. Вони в рибі бути не повинні. Акуратно витягуємо зябра. Видаляємо очі. Добре промиваємо голову в проточній воді;\nТепер наливаємо воду в каструлю. Води повинно бути 2-2.5 літра. Необхідно враховувати те, що при довгому кипінні вода почне випаровуватися, а відповідно буде зменшуватися обсяг;\nПокласти голову і хвіст у воду і поставити на вогонь. Додати очищену цибулю. Посолити, поперчити, додати цукор;\nПоки наш супчик вариться, потрібно почистити овочі. Очищаємо їх, миємо й нарізаємо. Картоплю і моркву можна порізати кубиками;\nВарити наш супчик близько 30 хвилин. Цього вистачить для того, щоб голова і хвіст розварилися;\nЧерез 30 хвилин після кипіння супчика, виймаємо голову і хвіст. При необхідності процідити через марлю. Додати картоплю з морквою. Варимо ще 30-40 хвилин;\nРибу і хвіст розділити на кістки і м’ясо. М’ясо додати в кінці варіння, так як воно вже готове і немає сенсу його знову варити;\nДодаємо останній інгредієнт — зелень. Її слід кидати в самому кінці варіння. В такому випадку всі корисні вітаміни залишаться в ній. Якщо зелень не зовсім свіжа, краще її 2 хвилини проварити.\nПрикрасити тарілку з юшкою можна додатково часточкою лимона.\nСама навариста юшка виходить з голови риби. Вона більш жирна, з насиченим смаком.\nГолова сьомги — 1 штука;\nКартопля — 2-3 середніх бульби;\nПшоно — 1 жменька;\nГорошок мелений — 4-5 шт;\nЛавровий лист — 3-4 листків;\nВершкове масло — за бажанням.\nНа одну порцію – 220 ккал.\nЗакласти голову в каструлю і налити воду, в залежності від об’єму голови риби. Необхідно врахувати те, що частина води википить. Поставити на вогонь і варити 30 хвилин;\nДодати перець горошком, лавровий лист;\nЧистимо овочі. Нарізаємо на кубики. При бажанні, моркву можна натерти на тертці;\nЧерез 30 хвилин дістаємо голову риби. Відокремлюємо м’ясо від кісток;\nУ каструлю з бульйоном закладаємо картоплю і моркву. Додаємо пшоно. Якщо морква натерта на тертці, тоді її закинути через 20 хвилин. Проварити близько 40 хвилин. Перевірити готовність;\nЯкщо все сварилася, то додаємо м’ясо сьомги, яке раніше очистили від кістки. Далі, кладемо дрібно нарубану зелень і варимо ще 2 хвилини і вимикаємо;\nСолити краще в кінці варіння.\nВуха стане ще пахучіше, якщо їй дати настоятися. Приємного апетиту!\nКулінарія, це мистецтво. Як і в кожній галузі, тут мають місце корисні поради. Вони допомагають хазяєчкам правильно і смачно готувати.\nРибу для юшки краще вибирати пожирніше. Найкраще підходять такі сорти, як сьомга, тріска, морський окунь, короп, щука, судак, сазан і карась. Юшка з декількох видів риб найсмачніша. Головне, щоб рибка була свіженькою;\nДля додання особливого смаку можна додати картоплю, моркву, цибулю, лавровий лист, чорний горошок і так далі. Є, звичайно, і магазинні готові приправи для рибного бульйону. Головне, це не перестаратися зі спеціями. Так як у підсумку можна не відчути смак бульйону;\nОвочі бажано різати великими частинами. Цибулю додати в суп, розрізаний на дві частини. Він додасть більше аромату;\nСпеції — не менш важлива складова. У багатьох країнах до рибного бульйону додають всілякі трави. Такі як — естрагон, шафран, аніс, фенхель і багато інших;\nВуха краще готувати на повільному вогні з відкритою кришкою. Тоді не буде сильного рибного запаху. Бульйон буде прозорим;\nРиба стане соковитою і ароматною, якщо покласти її в овочевий відвар;\nПіну, яка утворюється на поверхні в каструлі, обов’язково знімати;\nЗаважати постійно ложкою не можна. Інакше все це перетвориться в однорідну, негарну масу;\nМорська сіль — це ідеальний варіант для юшки. Вона більш корисна;\nЯкщо рибка кістлява — юшку процідити через сито або марлю. В бульйоні не повинно залишитися «колючок»;\nЯкщо риба свіжа, вона може мати специфічний запах. Збризніть її лимоном, і неприємний запах зникне;\nНеочищений цибуля надає бульйону незвичайний колір;\nДля надання особливого аромату в самому кінці варіння додайте шматочок вершкового масла і зелень за смаком.\nЦі нескладні рекомендації допоможуть хазяєчкам готувати правильно. Тоді і страви будуть смачними і корисними.


У Чорнобаї побував «Лісапетний батальйон» - ВІККА\nУ Чорнобаї побував «Лісапетний батальйон»\n261 19 Серпня 2013, 13:09\nУ Чорнобаї відбувся великий концерт майстрів мистецтв України «З любов’ю та шаною». Яскраве свято жителям Чорнобаївщини подарував народний депутат України Володимир Зубик. За його підтримки подібний захід нещодавно відбувся у Драбові, на черзі Чигирин і Черкаси.\nМикола Свидюк, народний артист України: «Я сьогодні приїхав до вас із Одеси. Оскільки я представляю південний регіон. Але я радий, що сьогодні Господь мені подарував таку можливість співати для вас, гостинних, сонячних, красивих людей Чорнобая».\nРодинами, із друзями, з дітьми й онуками йшли чорнобаївці на концерт. Були Тут також жителі сусідніх сіл, яких довозили автобусами, виділеними місцевими сільгосппідприємствами. На площі біля районного Будинку культури зібралося кілька тисяч глядачів.\nВ’ячеслав Гурин, місцевий житель: «Не так часто проходять концерти в нашому містечку такого рівня. Хотілося б їх побільше. Тим паче, що депутат від нашого округу цим ділом, бачу, переймається. Я думаю, він на правильному шляху».\nДар’я Брагінець, місцева жителька: «Концерти ці потрібні для молоді. Щоби нам бачитися, спілкуватися. Більше спілкування, більше веселощів».\nВдячні глядачі впродовж усього концерту дружно аплодували та навіть підтанцьовували. Проте найбільше публіка вибухнула, коли на сцені з’явився «Лісапетний батальйон». Виступ переможці шоу «Україна має талант» розпочали хітом.\nЧорнобаївська публіка не приховувала емоцій. Концерту неабияк раділа. Бо чекала на нього декілька місяців. Тож дякувала народному депутату Володимиру Зубику від усіє душі.\nСергій Любивий, керівник окружної громадської приймальні народного депутата України Володимира Зубика: «Саме в червні, коли Володимир Володимирович побував на Чорнобаївщині, до нього звернулися жителі та його виборці із проханням подарувати такий концерт. Володимир Володимирович, якщо обіцяє, обов’язково виконує».\nВідродження духовності – один із соціальних проектів Володимира Зубика. На це нардеп спрямовує значні зусилля й кошти.\nГоловна » Новини на ВІККА » ВіККА-новини » У Чорнобаї побував «Лісапетний батальйон»


Раніше ми неодноразово піднімали тему щодо малого ринку в нашому місті. І знову повертаємося до неї.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: ТОРГОВЦІВ З МАЛОГО РИНКУ ЗНОВУ ПРОГАНЯЮТЬ\nЯк відомо, малий ринок розташований біля магазину «Пасаж» і кожен з продавців там має своє місце. Проте, це почало заважати місцевій владі, чи то може просто стало поперек горла комусь конкретному з власних амбіцій. Не беремось судити. На сьогоднішній день ми володіємо інформацією, що цей ринок мають перенести в інше місце, яке зовсім не подобається продавцям, а саме - до відділення поштового зв'язку. Продавці подейкують, що таке «переселення» нелегальне. Окрім того - на цій території немає місця для паркування транспортного засобу, поряд – центральна зупинка громадського транспорту, тому це може потягнути за собою штрафи для водіїв. Також торговці розповіли нам, що на новому місці все робили власним коштом і вже платили за свої точкові місця продажу по 1200 грн. ( в залежності від розміру палатки). А вже з вересня місяця ціна зменшиться до 600 гривень в місяць.\nПродавці вважають, якщо комусь заважає торгівля біля «Пасажу» і її хочуть перенести в інше місце, то потрібно спочатку надати відповідні умови для продажу у відведеному місці. Також людей насторожує ще й те, що на даній території ще й досі за парканом триває будівництво і кран просто висить над головами.\nЯк це проблемне питання буде розглядатися надалі і чи допоможуть торговцям малого ринку у його вирішенні – будемо спостерігати.\nДУБРОВИЦЯ ТА МИЛЯЧ ЗІГРАЛИ В НІЧИЮ, А КОЛКИ СЕНСАЦІЙНО ПРОГРАЛИ ВИСОЦЬКУ\n20 червня 2021 0\nУ п'ятому турі чемпіонату міськради з футболу зійшлися лідери турнірної таблиці ФК «Горинь» та ФК «Олімпія» (с.Миляч).\nНА ДУБРОВИЧЧИНІ ВІДБУВСЯ ОБЛАСНИЙ ФЕСТИВАЛЬ «ВОДІННЯ КУСТА»\nУ Сварицевичах пройшов обряд «Водіння Куста». Це – традиційне етнографічне дійство на Трійцю (П'ятидесятниця).\n19 червня 2021 0\nСУПЕР ФУТБОЛ У ДУБРОВИЦІ\n18 червня 2021 0\nУ неділю, 20 червня о 12.00 год., на стадіоні «Горинь» відбудеться матч двох лідерів Відкритого чемпіонату Дубровицької міської ради з футболу.\nСТАЛО ВІДОМО ПРІЗВИЩЕ НОВОГО ДИРЕКТОРА КРУПІВСЬКОЇ ШКОЛИ\n17 червня 2021 0\n10 червня 2021 року, в приміщені Дубровицького НВК, було проведено засідання конкурсної комісії конкурсу на посаду директора Крупівської школи.\nГУМОВИЙ БЮДЖЕТ ДУБРОВИЦЬКОЇ МІСЬКРАДИ\nДубровицька міська рада проводить брукування загальною вартістю в сотні тисяч гривень на асфальтованій частині вулиці Миру.\n16 червня 2021 0\nДОЦЕНТ ТЕРНОПІЛЬСЬКОГО МЕДУНІВЕРСИТЕТУ ЗАСПІВАВ ДЛЯ ВОЇНІВ У КЛЕВАНІ\nДоцент Тернопільського медуніверситету заспівав для воїнів у Рівненському госпіталі ветеранів війни.\nЕКС-ДИРЕКТОР РИНКУ: НЕ БУДУ БРАТИ УЧАСТЬ У ПОМАРАНЧЕВИХ РЕВОЛЮЦІЯХ\nЕкс-директор КП «Ринок» звернувся до депутатів міськради з проханням повернути родові землі його батьків.\nНА ДУБРОВИЧЧИНІ БУДУТЬ ВИРОЩУВАТИ КОНОПЛЮ\n14 червня 2021 0\nТОВ «Діброва Фармз» планує побудувати в Дубровиці завод з переробки коноплі на волокно.\nФК «ГОРИНЬ» РОЗГРОМИЛА АУТСАЙДЕРІВ ІЗ ЗОЛОТОГО\n13 червня 2021 0\nМісцева футбольна команда «Горинь» разгромила ФК «Альянс» із села Золоте на стадіоні «Горинь».\nДУБРОВИЦЬКИЙ НВК ЗАПРОШУЄ У ЩАСЛИВЕ МАЙБУДНЄ\n12 червня 2021 0\nДубровицький навчально-виховний комплекс пропонує широкий спектр освітніх послуг. Шановні батьки! Подбайте про ґрунтовну освіту своїх дітей!\nРОЗГРАБОВАНУ СТОМАТПОЛІКЛІНІКУ ПРИЙНЯЛИ НА БАЛАНС МІСЬКРАДИ\n11 червня 2021 0\nНКП «Дубровицька районна стоматологічна поліклініка» безоплатно перейшла у власність Дубровицької міської ради.\nДУБРОВИЦЬКА ТГ ОБГОВОРЮЄ РЕОРГАНІЗАЦІЮ КРИВИЦЬКОЇ ШКОЛИ\n10 червня 2021 0\nДубровицький ТГ триває громадське обговорення щодо реорганізації Кривицької ЗОШ І-ІІІ ступенів.\nСТОМАТПОЛІКЛІНІКУ З БОРГАМИ 247 ТИС. ГРН. ПРИЙМУТЬ У ВЛАСНІСТЬ ДУБРОВИЦЬКОЇ ОТГ\nМіськрада готова прийняти борги НКП «Дубровицька стоматологічна поліклініка» у комунальну власність.\nКОЛКІВЧАНИ РОЗГРОМИЛИ ЗОЛОТЕ У ДУБРОВИЦІ\nКолківсьй ФК «Случ» розгромив ФК «Альянс» із села Золоте з рахунком 5-1 на стадіоні «Горинь».\nЮНІ БОКСЕРИ З ДУБРОВИЧЧИНИ ЗНОВУ НА П'ЄДЕСТАЛІ\nЗ 4 по 6 червня 2021 року на ринзі у м.Здолбунів на Відкритому боксерському турнірі змагалися боксери з Рівненщини та сусідніх областей.\nНАПАДНИК ЗІ СМОРОДСЬКА СТАВ ГЕРОЄМ ФУТБОЛЬНОГО МАТЧУ\n05 червня 2021 0\nНападник зі Смородська Вадим Леоновець приніс дубровицькому ФК «Горинь» перемогу на останніх хвилинах футбольного матчу.\nМій син уже з 2015 року обиває пороги Дубровицької міської ради з великою надією отримати обіцяну державою землю.Весь час , нам обіцяють, але кроме обіцянок результатів немає .Тут ми взнаємо ,що в першій п"ятірці Наш великий мер вписавшись в списки Атошників отримав землю і не тільки він .Тоді де правда ???А Ви фотографуєтесь і викладаєте в інтернет себе на фоні прапора Дубровиці возоновбляючи з себе великого патріота нашого краю і Вам не соромно тим дітям і нам матерям дивитися в очі.\nвже давно гроші списані на трубу\nТреба мера сфотографувати на фоні тієї каналізаційної труби і послати в Екологічну інспекцію в Рівненській області хай його там популізують так на тисяч 6-7 гривників ,як посадову особу ,яка створила передумови і тривалий час не вживає заходів ,що уже призвели до екологічного забруднення значної території та водних ресурсів Полісся.\nТут мені дівчата підказують ,що краще мера Дубровиці було б сфотографувати на фоні тієї каналізаційної труби ,яка тече ще з літа то всі би і так поставили лайки і не треба б було відривати від роботи на іронду спеціалістів міської ради.\nА Ви випадково з мерії не бачите ,що уже з літа за річкою прорвало каналізаційну трубу великого діаметру і стоки течуть у річку ???Чи Вам за популіризацією мера часу нема,замість того ,щоб працювати , Ви дружно ставите лайки під портретом мера. Такого свавілля місцевих чиновників ніде нема.Знахабніли , далі уже нікуди ,разом з своїм мером.\nВгадайте чим так заняті спеціалісти Дубровицької міської ради .Їм дана звісно ,що усна вказівка СТАВИТИ ЛАЙКИ ПІД ФОТО МЕРА НА ФОНІ ПРАПОРА ДУБРОВИЦІ З МЕТОЮ ПОПУЛІРИЗАЦІЇ МЕРА ТА ЗБІЛЬШЕННЯ ДОВІРИ ДО ОРГАНІВ МІСЦЕВОГО САМОВРЯДУВАННЯ . Совковий маразм і ідіотизм. Мало того був доведений умовний план ,не менше 100 лайків під фото мера.Позор на всю Європу до якої нам ,як до Америки.\nЩоб всі зрозуміли ,що "НОВИЙ КУРС ВІД БАТЬКІВЩИНИ" - це треба розуміти і головне вспіти вчасно взяти білет на самольот .Уже Ваше бажання хто куди в Польщу ,Чехію чи в Мексику на автомобільний завод.Ми уже "ситі" Новим курсом в Дубровиці від Вашого мера ,який встановив для Нас драконівські податки на нерухомість та землю.Залишилось так ,як хтось сказав, ще ЗА ВОЗДУХ мерії заплатити і можна закривати бізнес і сміливо збирати чемадани .\nУже всі в Дубровиці знають ,що в так званому "спальному районі" буде будуватись багатоквартирний будинок.Тільки народ не знає на яких умовах для міста "хвальонний" мер від "Батьківщини" відав забудувнику БЕЗКОШТОВНО ЗЕМЛЮ ???Можливо Атошникам дадуть п"ять квартир ?Уже "прозоро" землю роздали ,тільки мер себе такого чесного ,а якого розумного не забув в списки Атошників включити і то в першій п"ятірці.Це та обіцяна від продажної місцевої "Батьківщини" -ПРОЗОРІСТЬ. "Прозоро" роздали своїм під бізнес парк ,міський пляж уже став почті прозоро- приватним ,прозоро разом з Сарненськими Арм"янами мерія зробила ремонт дороги по вулиці Воробинській ,яка чомусь по весні стала бракованою ,прозоро ложать бруківку ,прозоро відали просто так гектари землі "Райагрохіму" Київському бізнесмену Малишевському,прозоро запрацювало комунальне підприємство "Ринок" ,який став" кормушкою"для міських чиновників???Почті все в місті працює "прозоро" і мийка Столярця і пісочок регулярно відвантажується прозорий.Тепер для мера залишилось ще "прозоро"для себе в новобудові відхватити квартирку або ще в придачу бутік на першому поверсі ,який буде по плану забудови використовуватись виключно для комерційного призначення.???ЦЕ МИ ІДЕМО ПО НОВОМУ КУРСУ ВІД " БАТЬКІВЩИНИ "???\nТоді зрозуміло ,що скоро підприємці за "воздух" будуть платити ??? "Я люблю тебе Дубровиця ".\nДубровицька міська рада вже давно стала філіалом Державної Фіскальної Служби в Рівненській області (ДФС) на чолі з Микульськими.\n16 грудня 2019 10K


Пити горілку тлумачення сонника\nТакі дивні сни з розпиванням чого міцніше можуть переслідувати людей, які перебувають на стадії одужання. Буває, що і колишнім алкоголікам сняться подібні мотиви, і тлумачити таке сновидіння можна як щось, що нагадує про велику роботу над собою. Щоб зрозуміти, до чого сниться пити горілку, варто пригадати деталі сновидіння, з якого приводу довелося випивати, в якій компанії.\nГорілка у сні символізує вчинки зопалу. Це може призвести як до хороших змін, так і не дуже приємним. Пити горілку, значить, вчиняти дії, навіяні емоціями, імпульсивністю, здатні вибити з колії.\nДеякі сонники стверджують, що вживання міцного алкоголю у сні передвіщає витрачені даремно час і гроші в процесі розгульного і малопривабливого способу життя. Буває і так, що сновидінню таким чином підказують, що пора б узятися за розум, щоб не довелося шкодувати про скоєне.\nДо чого сниться пити горілку з інших тлумачам? До хороших подій: ймовірно народження дитини. Але якщо ви поки не плануєте створювати сім’ю, то можна бути впевненим, що незабаром вас запросять на торжество або велике свято.\nОдин з сонників попереджає про великих грошових витрат, що в результаті принесуть більше користі ніж шкоди. Ймовірно, доведеться вкласти гроші, але з часом цей внесок принесе великий прибуток і сприятиме примноженню сімейного капіталу.\nЗа сонником пити горілку з чарки розцінюється як передвістя сварок. Якщо ви випивали в компанії друзів, незабаром з ними може виникнути конфлікт. Наливати чарку іншому, значить, свідомо чи випадково доставити йому масу клопоту і неприємностей. Вас хтось пригощав, наливаючи горілку в чарку — від нього доведеться зазнати немало горя.\nДо чого сниться пити горілку з чарки, тлумачення залежить від кількості посуду. Чим більше у сні було стопок, тим більше сварок і всіляких неприємностей чекає попереду. Якщо ж чарка була одна або кілька, то всі перешкоди будуть успішно і легко подолані.\nЯкщо уві сні самотня людина п’є горілку з склянки, це говорить про необхідність відпочинку. Швидше за все, ви перетрудилися на роботі або вже давно не були у відпустці. Щоб уникнути проблем зі здоров’ям на ґрунті морального виснаження, варто приділити собі кілька днів спокою і тиші. А для тих, хто перебуває у шлюбі, сон з подібним сюжетом віщує сімейні сварки й суперечки, які можна вгамувати за допомогою розмови та взаємоповаги.\nТим, кому довелося випивати з померлим знайомим, варто якомога швидше його пом’янути в реальному житті. Зверніть увагу на те, що він вам говорив, адже душі не просто так повертаються і показуються нам. Такі сни завжди несуть багато корисного.\nЩе одне тлумачення такого сну говорить про необхідність відправитися на могилу, покласти свіжі квіти і полагодити огорожу, можливо, покійний відчуває себе забутим чи попереджає про небезпеку. У другому випадку варто дуже добре продумувати свої дії, особливо якщо покійний привидівся на порозі важливої події.\nСпостерігати за тим, як інші п’ють горілку — варто подбати про власне життя і перестати надміру брати участь у житті сторонніх. Такий сон говорить про необхідність переглянути свої цілі і знайти по-справжньому важливе і цікаве заняття, щоб не проживати життя даремно.\nРозпивати спиртне з власним недоброзичливцем або конкурентом — до нової інформації, яка покаже його в не найкращому світлі.\nПити горілку разом з начальником — до проблем та усіляким підступу з боку колег по роботі. Однак, якщо під час застілля було жахливо нудно, а розмова не клеїлася — попереду всілякі кар’єрні перемоги.\nРозпивати горілочку в самоті — до поганих новин.\nРозливати у сні напій — до нещастя.\nПригощати горілкою сторонньої людини — до швидких похорону.\nСни на букву П | Сонник пити горілку до чого сниться?


В Києві гучний скaндaл. Таке вперше за 63 роки: “Рятуйте. Більше не можу мовчати”- емоційне відеозвернення\nТравень 28, 2020 admin\t0 коментарів\nГімнастичну школу Дерюгіних вперше за 63 роки виселяють з Жовтневого палацу. Близько 100 гімнасток та їхні тренери не мають іншого виходу, крім як проводити тренування на вулиці.\nПро це йдеться у зверненні колективу “Школю Дерюгіних”.\nПочинаючи з 1957 року головний офіс і спортивний зал школи розташований в Жовтневому палаці.\n“Зараз вперше за 63 роки ми опинилися у ситуації, коли “Школу Дерюгіних” буквально виселяють із Жовтневого палацу. Всесвітньо відома школа, яка виховала не одну олімпійську чемпіонку, залишається без основної бази для тренувань. Це ставить під загрозу підготовку спортсменів найвищого рівня”, – йдеться у зверненні колективу.\nЧлен виконавчого комітету НОК України, тренер Альбіна Дерюгіна особисто звернулася до президента Зеленському та меру Києва Віталію Кличку з проханням звернути увагу на ситуацію, що склалася і допомогти її вирішити.\n“Нещодавно ми отримали лист від керівництва Жовтневого палацу про аварійний стан будівлі, на підставі чого школі відмовили у продовженні оренди приміщення. Звертаємо особливу увагу на те, що приміщення “Школи Дерюгіних” єдине у Жовтневому палаці було укріплене металевими стяжками. Незважаючи на це, основна частина всього комплексу Жовтневого палацу продовжує працювати і там уже анонсуються концерти, а закривають лише “Школу Дерюгіних”, – йдеться у зверненні.\nЗа матеріалами з сайту bykvu.com\n← ” Хaнa Андрюше, по ходу”- Сьогодні написав про те, як Герус і Ко нанесли збитки Укрзалізниці . І ось реакція…\nЗеленський хоче заборонити приймати на роботу українців без військово-облікового документа →


Ощадбанк представляє акційні тарифи для користувачів електронних студентських квитків\nОщадбанк презентує акцію для користувачів електронних студентських квитків. Відтак, усі професійно-технічні та вищі навчальні заклади, які до 15 вересня 2015 року розпочнуть співпрацю з Ощадбанком у рамках проекту "Електронний студентський квиток", отримають вигідні тарифи на обслуговування таких квитків. Для студентів-бюджетників користування ними буде безкоштовним, для студентів, що навчаються за контрактом, плата становитиме 25 грн. одноразово.\nЕлектронний студентський квиток від Ощадбанку – це багатофункціональний картковий продукт, а саме міжнародна платіжна картка Visa Electron, на яку зараховується стипендія. Квиток є повноцінним платіжним інструментом: студенти можуть розраховуватись за його допомогою в торговельно-сервісній мережі та мережі Інтернет. Безготівкові розрахунки платіжними картками Ощадбанку здійснюються без жодних комісій. Крім цього, банк надає можливість підключення до сучасних дистанційних каналів обслуговування – SMS-інформування, Web-банкінгу, Mobile-банкінгу. Картки випускаються власним процесинговим центром Ощадбанку, що забезпечує надійний захист персональних даних їх користувачів та безпеку проведення платежів і розрахунків. Також за рішенням адміністрації навчального закладу квиток може використовуватись як читацький, як перепустка до гуртожитку тощо.\nЗняття коштів з електронного квитка в мережі установ Ощадбанку та його банкоматах є безкоштовним. До речі, одна з конкурентних переваг банку – найрозгалуженіша мережа, яка покриває всі куточки України: майже 5 тисяч установ та близько 2000 банкоматів.\nОщадбанк запрошує навчальні заклади брати участь в акції та скористатись вигідними умовами співпраці.


Спецпроект, 42 фантастиПереглядів: 722Альона Сіліна 5 лютого 2021 р.\nдоповнена реальність / Кідрук Макс\nКоли в укрнеті з'являється черговий запит «Порадьте сучасних українських фантастів», неодмінно згадують вас. Але у ваших книжках стає все більше реалізму та гострих соціальних тем, тож чи доцільною буде така порада ще за кілька років?\nЯ вважаю, що радити мене, як фантаста, насправді є не зовсім доцільним саме зараз. Тобто я з великою натяжкою відношу себе до фантастів, тому що маю у доробку і тревелоги, і повністю реалістичні романи, на кшталт «Жорстоке небо» чи «Де немає бога», є пригодницькі. Про технотрилери ми можемо дискутувати, що це технічно не є науковою фантастикою. Але якщо підходити формально, то лише зараз я починаю писати наукову фантастику в тому розумінні, до якого всі звикли. Я зараз пишу перший роман з нового циклу «Нові темні віки» - це близьке майбутнє, перша половина ХХІІ століття, про Землю, про Марс: купа проблем на Землі, колонізація Марса... Тому думаю, що за п'ять років ці рекомендації та визначення будуть більш точними та більш відповідатимуть тому, ким я є як автор, бо очевидно, що за п'ять років цей цикл не закінчиться. І лише зараз я стаю повноцінним письменником-фантастом, а до того було багато того, що в ці рамки не вписувалось.\nПоєднання літератури та інформаційних технологій при створенні історії й досі вас захоплює, як було із роботою над "Доки світло не згасне назавжди"?\nКожен бажаючий може завантажити додаток Max Kidruk та відкрити для себе приховані сюжетні лінії роману "Доки світло не згасне назавжди", листування з героєм та багато іншого. Відкривши додаток, достатньо натиснути на іконку камери, навести на обкладинку або ж на символи у книзі та поринути у світ доповненої реальності.\nЯ вже можу сказати, що експеримент вийшов не таким, як ми сподівалися. Це не означає, що він невдалий, але він радикально не вплинув на продажі книги. Роман «Доки світло не згасне назавжди» лише трохи швидше і краще продається, ніж попередній роман «Де немає бога» і це радше можна списати на звичайне екстенсивне зростання мене, як автора, аніж на якісь новації з технологіями, які ми застосували. Але я однаково вважаю, що за цим майбутнє, і не маю наміру припиняти вигадувати різноманітні фішки. З одного боку тому що, повторюсь, щиро переконаний, що за цим майбутнє, і один відносний неуспіх мене не переконає в протилежному. Друга причина полягає в тому, що я цілковито свідомий, що сьогодні література конкурує з купою інших речей: комп'ютерними іграми, телебаченням, соцмережами і так далі. Для того, щоб бути конкурентоспроможною на нинішньому ринку розваг, книжка має давати трохи більше, аніж надавала ще років двадцять тому. І тому так, ми з командою продовжимо шукати шляхи як зробити ці історії ще більш привабливими і яскравими, особливо для молодшого покоління.\nЯ би хотів сказати що відсутність метушні у порівнянні з великими містами на кшталт Києва, але з кожним роком ця перевага потроху сходить нанівець. Що ще мені подобається: Рівне - зелене місто. Від того місця, де я живу, а я живу майже в центрі, мені менше п'яти хвилин іти до трьох різних великих парків. І друге походить від першого: місто компактне, проте достатньо велике, щоб у ньому були всі необхідне для культурного життя - є театри, органний зал, філармонія, кінотеатри, ресторани. Це все в буквальному сенсі на відстані простягнутої руки. До басейну мені йти пішки сім хвилин, до кінотеатру п'ять... Я жив в Києві вісім років, і я знаю яке це пекло. А тут я економлю купу часу, яку потім можна скерувати на якісь корисні речі. Я кажу навіть не про роботу, а просто відпочити зайву годину чи дві, почитати. Ці дві години в інших містах ти витрачав би на колихання у громадському транспорті чи стояння в пробках.\nУ матеріалі використані фотографії із сайту Макса Кідрука та його сторінки у Фейсбуку


Перевезення сільськогосподарської техніки і перевезення тракторів\nПройдіть перевірку, обравши на зображенні Серце.\nПеревезення сільськогосподарської техніки по Києву і Україні\nУ літній час перевезення сільгосптехніки є дуже затребуваною послугою. Оскільки наша компанія досить давно працює на ринку вантажів негабаритів і великогабаритних, ми досить добре навчилися вчасно і без зайвого клопоту виконувати роботу по доставці сільськогосподарської техніки і великогабаритних вантажів.\nДля перевезення сільськогосподарської техніки компанія використовує низькорамні напівпричепи і низькорамні трейлери, висота платформи у яких 0,50-0,60 м. Для заїзду сільськогосподарської техніки на платформу використовують легкосплавні апарелі.\nГоловна відмінність при перевезення будівельної техніки і сільськогосподарської техніки це вага і навісне устаткування. Тому головною проблемою є питання розміщення цієї техніки на платформі. Перевезення сільськогосподарської техніки нашими фахівцями буде максимально швидке і безпечне, тому якщо ви вирішите скористатися послугами нашої компанії, наші фахівці візьмуть на себе клопіт з питання розміщення сільськогосподарської техніки на платформі і залишать Вам тільки хороші враження від співпраці з нами.\nТракторна техніка належить до категорії великогабаритних вантажів. Перевезенню підлягають різні види тракторів : гусеничні, колісні, сільськогосподарські, одновісні, трелювальні, рамні, ходульні, вузькоколійні. За допомогою спеціальних низькорамних напівпричепів здійснюється їх транспортування у будь-яку точку. Наша компанія має цілий автопарк необхідної техніки, тому перевезення сільгосптехніки і зокрема тракторів здійснюється без проблем. Усі види тракторів можна перевозити за допомогою таких низькорамників:\nНапівпричіп з переднім завантаженням(до 45 т);\nНапівпричіп із заднім завантаженням(до 53,8 т);\nНапівпричіп з переднім і заднім завантаженням(до 70 т).\nНа усіх напівпричепах є спеціальні стяжні ланцюги і ремені для фіксації вантажу.\nПеревезення сільськогосподарської техніки з використанням таких машин для перевезення дуже зручне, наприклад трактор може сам заїжджати і з’їжджати з трала. Якщо розміри трактори невеликі(наприклад, модельний ряд тракторів МТЗ), то можна використати для перевезення вантажний транспорт від 5 тонн. Для 2-х тракторів МТЗ цілком підійде “хура”, вантажопідйомністю 20 тонн. В цьому випадку немає необхідності в спецтранспорті. Таке перевезення буде дещо дешевше за перевезення тралом. Прибігати до послуг компанії-перевізника для транспортування тракторів дуже зручно і доцільно, оскільки перевезення тракторів пройде професійно з урахуванням усіх можливих нюансів. І треба не забувати, що багато тракторів просто не пристосовані до пересування по автомобільних дорогах.\n“Компанія негабарита”, пропонуючи себе в якості перевізника тракторів, гарантує доставку Вашого трактора в потрібне місце, вчасно і у збереженні.\nПеред початком і під час транспортування трактора наші фахівці проводять наступні роботи:\nСкладають план і маршрут перевезення негабарита;\nПогоджують з місцевою владою розроблений маршрут;\nГотують необхідні документи;\nЗаймаються організацією супроводу перевезення при необхідності;\nЛегкоснимаемые вузли упаковують окремо, також захищають деталі, які можуть ушкодитися в дорозі;\nЗаймаються розробкою схеми кріплення трактора в транспорті для перевезення вантажу;\nОрганізовують вантаження трактора;\nРоблять перевезення трактора;\nКонтролюють місцезнаходження трактора в процесі перевезення;\nЗаймаються вивантаженням трактора в пункті призначення.\nЩо стосується вартості перевезення трактора, то вона залежить від його типу і відстані до місця призначення. За детальним прорахунком Ви можете звернутися до наших менеджерів по телефонах із сторінки “Контакти” або скористатися послугою онлайн-прорахунку.\nЧому перевезення сельськохозяйственной техніки слід замовляти у нас?\nПеревезення сельськохозяйственной техніки по місту і території України, особливо влітку – це затребувана послуга. Оскільки наша “Компанія Негабарита” не перший рік працює на українському ринку і перевозить нестандартні і великі вантажі, усі питання ми вирішуємо вчасно, а транспортування техніки виконуємо якісно і відповідально.\nДля перевезення сх техніки “ПК” експлуатує трейлери і напівпричепи з низькою рамою, де висота платформи складає від 50-ти до 60-ти сантиметрів. Щоб навантажити сільгосптехніку на платформу, застосовують апарелі легкого сплаву. Транспортування сх техніки і будтехніки схожі, але основна різниця – це вага вантажу, що перевозиться, і постачання. Враховуючи технічну і практичну сторону питання, основним завданням є розташування техніки на платформі. Професійне транспортування сільгосптехніки виконується швидко і максимально безпечно, тому скориставшись послугою нашої фірми, професіонали візьмуться за організацію і виконання перевезення сільгосптехніки, позбавивши вас від зайвих турбот.\nДо великогабаритних вантажів відносяться і перевезення тракторів. Існує різні типи тракторів. Це можуть бути: сільгосп гусенична техніка, одновісний трактор, колісний і рамний трактор, трелювальний і інші різновиди. За рахунок причепів з низькою рамою відбувається перевезення сільгосптехніки у будь-яке місто і регіон. “Компанія негабарита” має свій автомобільний парк з потрібною технікою, з цієї причини в транспортуванні тракторів немає проблем. Усі типи тракторів перевозяться наступними низькорамниками:\nпричіп(завантаження переднє) до 45-ти тонн;\nпричіп(завантаження заднє) до 54-х тонн;\nпричіп(завантаження переднє і заднє) до 70-ти тонн.\nНа кожному причепі встановлюються фіксувальні ремені, а перевезення вантажу таким чином дуже зручне, оскільки трактор заїжджає на трал самостійно. Невеликий трактор перевозиться на порівняно легкому транспортному засобі(від 5 т). Для двох підходять хури, що піднімають вагу до 20-ти тонн і подібне транспортування обходиться не так дорого, як транспортування тралом. Скористатися послугами “ПК” – це правильний вибір і ваша зручність, оскільки досвідчені співробітники можуть прорахувати усі важливі нюанси. Дуже багато видів тракторів не призначені для автомобільних доріг, тому “Компанія Негабарита” підбере відповідний транспортний засіб і доставить трактори в цілості і в обумовлені терміни.\nПропонуємо перевезення сх техніки:\nпрорахунок індивідуального плану і складання маршруту;\nузгодження маршруту з державними органами;\nпідготовка необхідної документації і дозволів;\nорганізація і супровід;\nокрема упаковка схемних деталей для захисту від ушкоджень;\nрозробка кріпильної схеми для транспортування;\nвантаження і перевезення трактора;\nконтроль за транспортуванням; вивантаження.\nВартість перевезення сільгосптехніки також прораховується індивідуально, враховуючи відстань маршруту і тип перевезення. Детальну інформацію можна отримати, звернувшись до фахівців нашої компанії.


Центри зайнятості в м. Воловець: контакти, адреси, телефони, сайти в 2021\nЦентри зайнятості в м. Воловець\nДовідкова та контактна інформація про компанії - центри зайнятості () в м. Воловець: вартість послуг, відгуки, адреси, номери телефонів, офіційні сайти кращих приватних і державних українських організацій\nДе знаходиться центр зайнятості в м. Воловець?\nЯкщо ви шукаєте роботу і вас цікавлять актуальні вакансії в м. Воловець, скористайтеся послугами державної служби зайнятості міста. Основні функції біржі праці - працевлаштування населення, виплата допомоги безробітним.\nОскільки тема зайнятості та безробіття завжди актуальна, команда Простоправа створила довідник бюро працевлаштування. До уваги відвідувачів сайту пропонується довідник відділів і філій центру зайнятості населення в м. Воловець. У цьому розділі сайту ми зібрали актуальні контакти і режими роботи центрів зайнятості областей, міст, районів. Довідкова та контактна інформація щодо центрів зайнятості регулярно оновлюється. За допомогою карти ви знайдете найближчу філію біржі зайнятості в м. Воловець, дізнаєтеся, який графік роботи організації і т.д.