Анатолій Анатоліч прокоментував мовчання Регіни Тодоренко | Life\nПоверни український паспорт: Анатоліч прокоментував мовчання Тодоренко\n25 Квітня 2022, 10:51\nКаріна Зуєва редакторка розділу Lifestyle\nВедучий Анатолій Анатоліч висловився з приводу мовчання українки Регіни Тодоренко після того, як російські загарбники бомбили Одесу.\nВін зазначив, що написав Тодоренко ще 25 лютого, смс вона прочитала, але залишила без відповіді. Анатолій прокоментував пости Регіни в Instagram, зазначивши, що в них немає жодного слова про війну та правду того, що відбувається в Україні.\n– На сторінці Регіни немає закликів зупинити кровопролиття. Дати зелений коридор Маріуполю. Немає закликів закрити небо, – зазначив Анатоліч.\nВедучий пояснив, чи винна Тодоренко в тому, що українці гинуть, зазначивши, що популярність – це не лише заробіток на інфоциганстві, а ще й величезна відповідальність.\n– Відповідальність показувати та розповідати правду, коли з екранів ТБ ллється пропаганда. Популярність – відповідальність вести за собою людей та говорити їм правду, пояснювати, що насправді відбувається. Приховувати язика за білосніжними вінірами – боягузтво та зрада, – зазначив Анатолій.\nТакож він додав, що в Україні дозволено говорити слово війна порівняно з РФ, де воно заборонене.\n– Мовчання, Регіно, таких людей як ти – з українськими паспортами, це страшніше за верески Баскова чи Канделакі, оскільки тобі довіряють. Тебе за це й полюбили, що ти така своя, зрозуміла, чесна… У Регіни батьки в Одесі, багато друзів у Києві. В Instagram вона підписана на Володимира Зеленського, Антона Птушкіна, Світлану Лободу. На тих, хто щодня говорить про війну, – додав Анатоліч.\nВедучий зазначив, що мовчання – заохочення, а також пояснив, як це працює.\n– Твої підписники з Сизрані, Самари бачать, що в Україні почалася війна… Вони думають, слухайте, я ж підписана на Регіну, а вона українка, у неї батьки в Одесі і вона точно не мовчала б. У Бучі геноцид, убили перше кохання… Ніколи б вона не промовчала. А виявилося, мовчить. Виходить, українці перебільшують, – сказав Анатолій.\nВін не розуміє, як вона дивитиметься своїм дітям в очі і що їм розповідатиме. Анатолій нагадав, що Регіна має український паспорт, зазначивши, що це велика відповідальність і гордість у всьому світі.\n– Я гадаю, що він тобі не потрібен. Думаю, ти маєш повернути його в Україну. Розумію, сама ти сюди не поїдеш – дуже небезпечно, але ти можеш покласти його у нагрудну кишеню одному з окупантів, які пруть на нашу землю. Не факт, що він доїде до нас цілим, але спробувати можеш, – додав ведучий.\nПонад два місяці в Україні триває повномасштабна війна, яку розв’язала Росія. Понад два місяці цивілізовані країни та всесвітньо відомі люди моляться за мир у нашій країні та закликають президента РФ негайно припинити вогонь.\nОдеситка Регіна тим часом мовчить і не називає речі своїми іменами. Своєю чергою, вона намагається виправдати своє мовчання.\nТак, Тодоренко сказала, що не може прийти до консенсусу з чоловіком і в них різні погляди на війну. Тому тема політики в їхній сім’ї – табу.\nПопулярність – це відповідальність: Сєрга жорстко пройшовся по Тодоренко та решті “нейтральних”\nВійна в Україні, Регіна Тодоренко\nЄвробачення 2022: текст пісні Kalush Orchestra Stefania\nСкільки разів Україна перемагала на Євробаченні\nІсторія гурту Kalush Orchestra: від ноунейма до переможця Євробачення 2022\nФінал Євробачення 2022: дивіться онлайн-трансляцію з Турина\nНеординарні танці та відверті трюки: як Іспанія запалила на Євробаченні\nМоя совість чиста: Ірина Федишин про бали за виступ Польщі на Євробаченні


Митець-експериментатор: Ніна Роде з Берліна | Інформація та корисні поради туристам у Німеччині | DW | 07.06.2010\nМистецтво завжди складно втиснути в якусь категорію. Ще важче пояснити, яким видом мистецтва займається Ніна Роде з Берліна. Її мистецтво – це експеримент.\nНа запитання «яким видом мистецтва Ви займаєтеся» Ніна Роде відповідає: «я роблю мультимедійні експерименти». Що вона при цьому має на увазі, можна зрозуміти, побачивши її помешкання. У великій кімнаті на стіні висить великий чорний диск. До цього диску прикріплені ще три менші барвисті диски.\nВсі диски крутяться за допомогою маленького моторчика. Їхні перетинання створюють все нові і нові комбінації кольорів – хаотичні і гармонійні водночас. Саме в цьому, на думку Ніни Роде, і полягає експеримент: «Мені подобається, коли речі функціонують недосконало, адже це лишає простір для випадку. Ці диски крутяться недосконало. Це створює захоплюючі варіації, які спантеличуюють. Я хочу лишати відкритою можливість хаосу, бо хаос мені більше імпонує, ніж порядок і досконалість».\nПорядок і хаос – ця суперечність цілком пасує до Ніни Роде та її життя. Її повсякдення не має жодного порядку. Єдине, що додає їй рутини, її кіт Еддінґ. «Він щодня будить мене, сідаючи мені на груди і дивлячись на мене доти, доки я не розплющу очі. Тоді я встаю і готую йому щось поїсти, а собі варю каву», - розповідає Ніна.\nБула це доля чи випадок, який привів до Ніни цього кота? Невідомо. Коли кілька років тому вона оселилася у великій квартирі, яка слугує їй і помешканням, і ательє, була серйозна проблема: щурі. Тоді Ніні подарували кота на ім`я Геннінґ. Вона його негайно перейменувала на «Еддінґа». Кіт рішуче взявся за справу. Коли усі щурі були ліквідовані, Еддінґу стало нудно і він став тягати додому мишей із сусідніх будинків і гратися з ними (подекуди і катувати). «Отже, замість щурів у мене у хаті з`явилися розчавлені миші», - каже художниця, усміхаючись із розумінням.\nРоботи Ніни Роде регулярно виставляються у берлінських галереях. Вона оселилася у німецькій столиці одразу після завершення навчання в університеті. Вона сподівається, що люди, які дивляться її роботи, отримають від них задоволення. На її думку, це найголовніше. Звісно, вона також хоче, щоб роботи продавалися. Адже вона живе з цього. Час від часу вона виконує і роботи на замовлення. Крім того, вона власниця маленького бару. Подекуди важко жити без сталого прибутку.\nПро пріоритети у своєму житті вона каже: «Якщо вже ставити питання руба, то я радше оберу повний тюбик фарби, ніж повний шлунок», - наголошує Ніна Роде. Що їй потрібно у житті? Її ательє, художня майстерня по-сусідству і чимало матеріалу для її експериментів. У Ніни немає особливих претензій. Все, чого вона хоче, це бути відкритою для нових ідей і жити заради мистецтва.\nАвтори: Ґабріель Борруд/Євген Тейзе\nАнкета: митець Ніна Роде\nФотогалерея: митець Ніна Роде\nПостійне посилання http://p.dw.com/p/M5Ii


19-річний водій тікав від патрульних, бо переживав\n07 Вер 2017 о 06:39\nВчора близько 3-ї год, на вул. Героїв Майдану патрульні помітили автомобіль Hyundai\nВчора близько 3-ї год, на вул. Героїв Майдану патрульні помітили автомобіль Hyundai, водій якого рухався з увімкненою аварійною сигналізацією. Охоронці порядку мали намір переконатися, що у кермувальника все гаразд та в разі необхідності надати допомогу.\nПатрульні почали наближатися до транспортного засобу. Водій натомість збільшив швидкість та здійснив обгін автомобіля, який рухався попереду, перетнувши дві суцільні смуги.\nПоліцейські увімкнули червоні проблискові маячки та звуковий сигнал для зупинки транспортного засобу. Реакцію водія не міг передбачити ніхто. Він поїхав по круговому перехресті у протилежному рухові напрямку. Чоловік не врахував безпечної швидкості та здійснив наїзд на бордюр. Від сильного удару автомобіль викинуло на газон.\nПатрульні та очевидці події одразу ж кинулися на допомогу водієві. Охоронці порядку вивели громадянина з машини та оглянули його. Переконавшись у неможливості загоряння транспортного засобу, поліцейські повезли кермувальника на освідчення. За висновком лікаря, водій на момент скоєння ДТП був тверезим.\nКоли патрульні попросили пояснити його дії, 19-річний шофер зізнався, що напередодні зранку вживав спиртні напої та боявся, що тест покаже позитивний результат. Ще молодик побоювався реакції батька, адже автомобіль належить йому. Чоловік, через хвилювання, навіть не усвідомлював ймовірні наслідки автопригоди та можливості її уникнути. Наразі ремонту потребує лише транспортний засіб.\nНа водія винесли постанову за ст. 122 КУпАП (порушення вимог розмітки проїзної частини доріг) та склали протокол за ст. 124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна).\nПатрульна поліція ще раз нагадує: шановні громадяни, будьте уважними та обережними за кермом. Якщо не впевнені - запросіть іншого водія або скористайтеся альтернативними видами транспорту.\nЗіштовхнулися мікроавтобус і легковик: аварія у Чернівцях (ФОТО)


У Хмельницькому вшанували пам’ять загиблих у ДТП | Новини\nУ Хмельницькому вшанували пам’ять загиблих у ДТП\n17:28, 20 листопада 2016 р.\nСьогодні у Хмельницькому відбулась акція з приводу вшанування пам’яті жертв автокатастроф.\n20 листопада Міжнароднй день пам’яті жертв ДТП, тому в Хмельницькому організували традиційний автопробіг. Організатором виступила громадська організація «Хмельницький Автолюбительський клуб». З’їжджалися всі бажаючі взяти участь у заході на автостоянку біля пляжу, починаючи з 12:00. Тут нам вдалося нарахувати близько тридцяти машин-учасниць.\n«У 2005 Генеральна Асамблея ООН запропонувала всьому світу у третю неділю листопада вшановувати пам’ять жертв ДТП. Ми вже п’ять років поспіль долучаємося до цієї акції. Традиційно збираємося на площі, щоб покласти квіти та долучитися до всесвітнього дня вшанування. Зараз проблема дорожньо-транспортних пригод дуже актуальна, і у Хмельницькому також ми стикаємось з цим ледь не кожен день. Ми проводимо такі дні для того, щоб нагадати і водіям і пішоходам, що правила дорожнього руху потрібно виконувати», - говорить ГО «ХАЛК» Володимир Огойко.\nО 12:45 колона з автомобілів вирушила до Майдану Незалежності. Там було заплановане урочисте проведення заходів в честь вшанування пам’яті жертв ДТП.\nПриїхавши на площу, нам вдалося поспілкуватися з одним із учасників автопробігу.\n«Мені й самому доводилося потрапляти в ДТП. Останній раз це сталося через поганий стан дорожнього покриття. Дорога була слизька тому автомобіль просто скинуло в яму. В результаті аварії було пошкоджено бампер. Окрім штрафу, довелося платити ще й за ремонт автівки», — говорить Назар.\nАвтолюбителі запалили свічки, поклали квіти та, після декількох хвилин чекання, о 13:30 всі учасники заходу віддали шану жертвам ДТП символічним гудком клаксонів.\nНагадаємо, що кожного року в Україні фіксують понад 200 тис. ДТП. В них гинуть близько 7 тис осіб, ще більше 40 тис. — отримують несмертельні, але важкі травми, які позбавляють людину можливості жити повноцінним життям.\n#автопробіг #акція #вшанування


Названі найбільш високооплачувані банкіри в Україні / Новини / Finance.ua\nНазвані найбільш високооплачувані банкіри в Україні\nНайбільш високооплачувані банкіри в Україні – Ігор Юшко та Олександр Дубілет, які очолюють відповідно Сбербанк Росії і Приватбанк.\nТаку думку озвучив заступник голови наглядової ради ВЕТЕК, який курирує фінансовий напрямок бізнесу групи.\nЗа його словами, фіксований річний дохід українських банкірів екстра-класу становить приблизно $ 1 млн, “якщо ми говоримо про великі зростаючі банки з серйозними CEO”.\nСкільки отримує він сам, Тимонькін не став поширюватися, заявивши тільки, що Сергій Курченко (бенефіціар групи ВЕТЕК) платить добре. “Я не торгувався. На одній із зустрічей з Курченко, коли я сказав, що мені цікаво у нього працювати, він озвучив суму пропонованої винагороди – я кивнув. Все”, – розповів банкір про свій найм в ВЕТЕК.\nЗа його словами, головний стимул для нього не гроші, а цікава і самостійна робота.\nНагадаємо, Приватбанк є найбільшим українським банком з активами в 190 млрд грн. Сбербанк Росії – дочірній банк однойменної російської фінустанови, яка в свою чергу є найбільшою не тільки в Росії, але й у всьому СНД.\nКарта кібершахрайства: як обманюють користувачів в Україні та ЄС Вчора, 20:28 198\nУкраїна запускає добровільне фармакологічне медстрахування: скільки коштує і як працюватиме Вчора, 17:00 1389 7\n«єПідтримка»: як вакцинованим українцям отримати та витратити тисячу грн Вчора, 16:46 1115\nСкільки заробляють українські ІТ-фахівці (дослідження) Вчора, 16:02 2084 2\nНерухомість у столиці: що відбувається з цінами на житло Вчора, 14:02 3493 3


Родзинки Закарпаття — BusTour\nЛьвів - Мукачеве - Ужгород - Берегове - Львів\nДень 1. Львів – Мукачево – Мукачевський замок (Паланок)\nДорогою ми будемо милуватися живописними схилами Карпат, прозорими, немов сльоза, гірськими річками, схованими серед лісів, синіми озерами, невеличкими містечками, високими перевалами та засніженими вершинами.\nМісто над Латорицею (вх. квиток)\nМукачево – місто над Латорицею, яке поєднує у собі середньовічну таємничість та різноманіття культур, екзотику та традиції. Тут збережений архітектурний спадок Австро-Угорщини та витає дух Габсбургів. Міська ратуша зі своїм сторічним годинником, каплиця Святого Йосипа XIV століття, білий палац князів Ракоці та, звісно ж, гордість міста – гарно відреставрований замок Паланок XIV-XVIII століття. Він розташований на Замковій горі та славиться дев’ятьма залами історичної експозиції. Ще в давні часи Паланок заслужив репутацію неприступної фортеці, про його мужність з повагою говорили у багатьох європейських столицях. Замок був і полоненим, за право володіти яким сперечалися королі та князі, і однією з найстрашніших буцегарень Австрійської імперії. Сьогодні Паланок, перетворений на архітектурно-історичну пам’ятку, височіє над рікою, як символ високої моралі, сили духу та взірець народного таланту, як скарбниця історії та культури.\nВільний час. Поселення у готель.\nДень 2. Мукачево – Ужгород – Ужгородський замок\nОглядова екскурсія по Ужгороду (вх. квиток)\nУжгород – місто унікальних історичних пам’яток та архітектурних ансамблів, місто сакур та магнолій. Ми побачимо найдовшу липову алею Європи, Хрестовоздвиженський собор, будівлю Жупаната, шедевр дерев’яної архітектури Закарпаття – Шелестовську церкву, побудовану в неомавританському стилі синагогу та, звісно ж, Ужгородський замок (вх.білети), який спорудили на одному з вулканічних пагорбів на правому березі річки Уж. Біля входу в замок нас зустрічає Геракл, який перемагає гідру, а далі ми побачимо сокола Турула – героїчний символ угорців. Як і усі замки, Ужгородський також має свої легенди, одну з яких – про Білу діву, ми обов’язково почуємо.\nЗапрошуємо відвідати екскурсії та програми:\nОбід-дегустація Смачне Закарпаття (Дорослий: 380грн. / Діти: 360грн.)\nЗапрошуємо всіх бажаючих спробувати Закарпаття на смак і пізнати всю багату палітру Закарпатської домашньої кухні. Ми дізнаємося про смаки та аромати національних кухонь тих народів, що віками жили І живуть тут, на Закарпатті! Ми спробуємо 15 різних страв – три види сала і шовдарь, мариновані смаколики і заправлену пасолю, банош, гурка і пікниця, а ще узвар та фірмову «Сливовицю од діда Мішка»! Запрошуємо на кулінарну мандрівку неймовірним Закарпаттям!\nПовернення в готель. Пропонуємо відвідати:\nРомантика Чинадіївського замку (Дорослий: 150грн. / Діти: 150грн.)\nНайбільш романтичний замок середньовіччя, який теж має свої легенди і правдиві історії, свої таємні ходи і чудеса.\nДень 3. Берегово – Мукачево\nКрай з ароматом вина (Дорослий: 300грн. / Діти: 280грн. + вх. квиток)\nБерегове розкинулося на берегах річки Верке, у підніжжя гір, схили яких зайняті виноградниками. Воно відоме давніми традиціями вирощування винограду та виробництва вина. Протягом багатьох віків володарями цього містечка були угорські королі. Тому це єдине місто України, де переважає угорське населення, а вулиці до сих пір підписують двома мовами – угорською та українською. Готичний костел XV століття, розташований у самому центрі Берегове, сусідній з ним палац у стилі необароко, ресторан «Золота пава», велетенські винні підвали, Графський двір (1629 г.) – ці місцеві «дрібнички» не залишать вас байдужими. Також на території міста знаходиться багато джерел та басейнів з термальними водами (вх.квиток), купання у яких можливе, як літом, так і взимку. Температура води на поверхні – 36 градусів, вона має лікувальні властивості. Тут ми зможемо по справжньому відпочити та розслабитися. Далі на нас чекають історичні «винні підвали», де ми зможемо почути цікаві історії та скуштувати високоякісні марочні та десертні вина, а також закарпатські ласощі.\nДень 4. Замок графа Шенборна – Львів\nВ гостях у графа (вх. квиток)\nУ мальовничому урочищі Берегвар, у долині річки Латориця на висоті понад 300 м над рівнем моря, знаходиться унікальна пам’ятка архітектури Закарпаття – романтичний замок австрійського графа Шенборна (вх.квитки) у стилі неоренесансу. У проект палацу була закладена своєрідна символіка – за основу прийняті складові частини астрономічного року. Число вікон – 365 – відповідає кількості днів у році, число кімнат – 52 – кількості тижнів, входів 12 – кількості місяців. Ставок на території замку має контури Австро-Угорської імперії. А свіжості і легкості додасть кришталева вода «джерела молодості і краси».\n15:00 орієнтовний час прибуття до Львова. Місце прибуття — Комплекс Термінал «А». 16:00 орієнтовний час трансферу на залізничний вокзал.\n07.08 (13:30) - 10.08.21\n14.08 (06:18) - 17.08.21\n08.10 (11:30) - 11.10.21\n28.10 (08:16) - 31.10.21\n25.11 (09:30) - 28.11.21\n11.12 (08:16) - 14.12.21\n31.12 (09:30) - 03.01.22


Нові смарт годинник перетворять руку в тачпад - Крупний План\nHome Технології Винаходи Нові смарт годинник перетворять руку в тачпад\nІнженери з університету Карнегі Меллон розробили технологію, що дозволяє перетворити руку в тачпад за допомогою смарт годин.\nСмарт годинник, використовуючи технологію, отримала назву SkinTrack, здатні з точністю до міліметрів визначити місце торкання пальцем шкіри.\nЗавдяки SkinTrack можна створювати на руці віртуальні кнопки, малювати, прокручувати пункти меню. Смарт годин потрібно для роботи лише спеціальне кільце, яке одягається на палець другої руки. Воно генерує слабкий високочастотний сигнал. По різні сторони годин розташовані електроди. Електроди, що знаходяться в районі цифр 12 і 6, здатні визначити рух пальця поперек кисті, електроди в районі цифр 3 і 9 фіксують рух пальця вздовж руки. За словами розробників, точність розпізнавання SkinTrack становить 99%.\nPrevious articleСтворений робот для укладання цегли\nNext articleЗнайдена найстаріша пляшка з мінеральною водою\nФахівці з Вашингтонського університету розробили програму, яка створює на основі зібраних в інтернеті фотографій віртуальну 3D модель людського обличчя. Згенерований на компютері спосіб можна змусити вимовляти фрази, які в реальності людина не вимовляв.\nНайкращі прикольні привітання на ювілей 65 років мамі, татові. У нас ви знайдете багато жартівливих поздоровлень у віршах прозі з ювілеєм 65 років мамі, татові.\n(Щоб не читати статтю - можете подивитися відео) Археологи на півночі Казахстану виявили понад 50 геогліфи різних форм і розмірів. Відкриття було зроблено...


2019 2018 2017 За весь час\nВсі учні Ірпінської ЗОШ Іст.№15 з нетерпінням чекали дня, коли до них завітає чарівна Новорічна казка з Дідом Морозом, Снігуронькою, подарунками, веселим хороводом навколо красуні-ялинки. Чекали і дочекалися. Напередодні канікул, 28 грудня, у нашій школі відбулося Новорічне свято. Діти отримали багато задоволення, незабутніх вражень та позитивних емоцій, проявили увагу, спритність, ерудованість у конкурсах та вікторинах. Сподіваємось, що цей святковий настрій залишиться у них надовго!\nДякуємо Гостомельському селищному голові Юрію Прилипку за допомогу у придбанні подарунків до свята, а також компанії « KovalBud» ЖК «Гостомельські липки 2» за солодкі подаруночки для наших діток.\nПодарунки для наших діток\nУчнi ЗОШ 15 продовжують отримувати подарунки.19 грудня на свято Миколая Гостомельський селищний голова Юрій Прилипко разом із Агенцією розвитку Гостомеля подарували футбольні м’ячі , які вручив Сергій Коморний учням нашої школи\nДуже люблять всі малята зимові свята! Вони з нетерпінням чекають їх настання, щоб поринути в атмосферу радості, веселощів та чародійства, а потім знайти під подушечкою довгоочікуваний подарунок.За доброю традицією 19 грудня в Ірпінській ЗОШ Іст.№15 пройшло свято Святого Миколая. Діти із задоволенням читали вірші та співали пісні, танцювали,розповідали про свої бажання та мрії. Окрасою свята став прихід Святого Миколая, якого з нетерпінням чекали діти. І звичайно він прийшов не з пустими руками. Миколай приніс солодощі для дітвори. Також наші маленькі учні були захоплені прекрасним дійством, яке подарували їм учні 10 класу ЗОШ №14. Додали святкового настрою вітання та подарунки від депутата Гостомельської селищної ради Писанки Євгенія Олександровича, який подарував дітям солодкі подарунки.Тепла та зворушлива атмосфера панувала в школі під час цього свята. Святкова метушня, очікування дива, казкові перевтілення, подарунки і цікаві зустрічі –саме такі дитячі враження зберігатимуть у своїй пам´яті наші дітлахи.\nСьогоднi учнi 1 класу Iрпiнськоi' ЗОШ I ст. 15 побували на фабрицi ялинкових iграшок. Дiти з цiкавiстю спостерiгали за створенням новорiчних iграшок, вiдчули себе маленькими художниками на майстер-класi.\nІрпінська загальноосвітня школа І ступеня №15 проводить набір учнів до першого класу на 2019-2020 навчальний рік.\nЗаяви приймаються щоденно, крім вихідних.\nТелефон для довідок 999- 52. 067-357-56-01\n"Колосок осінній -2018"\nСьогодні учні 3-4 класів взяли участь у природничому інтерактивному конкурсі\nНапередодні канікул на свято «Осінній ярмарок» до учнів Ірпінської ЗОШ І ст.№15 завітала красуня Осінь з молодим Урожаєм. Свято пройшло у родинному колі з піснями, гуморесками і віршами. Хоча за вікном холодна та морозна погода, у святковій залі панувала особлива атмосфера тепла та затишку.\nЗ метою посилення профілактичної та роз’яснювальної роботи, підвищення рівня культури поведінки дітей на дорогах та закріплення знань Правил дорожнього руху у Ірпінській ЗОШ І ступеня №15 пройшов Тиждень безпеки дорожнього руху. Відповідно до тематики Тижня класні керівники провели ряд заходів, націлених на підвищення обізнаності та усвідомлення найгостріших проблем безпеки дорожнього руху. Учні повторювали правила дорожнього руху, розглядали ситуації на дорогах, ділилися своїми знаннями з однолітками, розгадували загадки, пригадали види та значення дорожніх знаків.\n25 жовтня учнi 1-4 класiв Iрпiнськоi' ЗОШ 15 вiдвiдали театр юного глядача на Липках.Гарний настрiй i позитивнi емоцii' залишилися в дiтей пicля перегляду музичноi' казки « Всi мишi люблять сир».\nСьогоднi пролунав перший шкiльний дзвiнок для 67 учнiв Iрпiнської ЗОШ Iст.15. Дорогi дiти, бажаю вам успiхiв у навчаннi, цiкавих урокiв, зустрiти добрих та надiйних друзiв.Щасти Вам!


Давайте сумувати і плакати відверто…\nДіти ростуть в умовах, де емоції у батьків або відсутні, або виглядають настільки суперечливо, що дитина абсолютно втрачається в своїй спробі хоч щось зрозуміти.\nЗначення почуттів в житті людини важко переоцінити: ми потребуємо любові, розуміння, визнання, іноді ми сумуємо і засмучуємося, часто злимося, ревнуємо і ображаємося, але все це в сукупності дає нам відчуття цілісності і повноти життя.\nОсобливо актуальність переживання почуттів зростає в епоху, коли практично єдиним місцем, де ми легко і вільно рефлексируем, залишився Інтернет, з його численними блоги та соцмережі.\nЕмоцію нам замінив смайлик, і вираз обличчя співрозмовника в момент віртуальної розмови ми представляємо досить слабо, оскільки в принципі емоції на обличчі стають реліктами, і ми звикаємо до того, що розрізнити багато почуття ми просто не в змозі. Це заважає нам будувати відносини, відгукуватися на дружбу і виховувати дітей в любові. Тому нам нічого не залишається, як впадати в депресії, відключати себе від будь-якого емоційного контакту, стаючи социофобом, або шукати для себе социопатическую парадигму розвитку, живучи в своє задоволення, але при цьому доставляючи масу неприємностей іншим.\nНа цьому тлі з'являється нескінченну кількість тренінгів емоційного інтелекту, в більшості своїй досить низької якості, які сяк-так допомагають поправити ситуацію. Після цих штучних натаскиваний багато хто відчуває ще більшу спустошеність, бо наростити почуття одномоментно неможливо, адже почуття — це довга душевна робота, яка починається в ранньому дитинстві. І відповідальність за якість переживання нами почуттів в якійсь мірі, несуть наші батьки, даючи нам ще в дитинстві базову довіру до світу, вчасно реагуючи на наші запити.\nПерший запит на почуття дитина озвучує плачем, повідомляючи світові про свою появу і викликаючи гостру емоційну реакцію у матері, яка повинна негайно включитися і дати емоційний відповідь немовляті. Якщо такої реакції немає — дитина буде намагатися розбудити почуття матері ще і ще раз, але якщо реакції не буде і надалі, він може вщухнути і усвідомити: світ до мене настрої вороже, світ мене не любить, нікому довіряти не можна, я в цьому світі не самотній.\nСаме це і сталося з героєм роману Патріка Зюскінда "Парфумер" — Жаном-Батистом Гренуем, який був викинутий матір'ю в рибні відходи, закричав, озвучивши свій заклик до життя, тим самим відправив мати на шибеницю і назавжди позбувся цього самого базового довіри до світу. Гренуй позбувся почуттів, але знайшов яскраві відчуття, навіть більше — талант, талант, яким він не зумів скористатися. Але по суті Гренуй все життя прагнув до любові, намагаючись змінити свій талант парфумера на любов людства, що, при відсутності у нього власних почуттів, призвело до трагедії. Ще в дитинстві він відключив всі почуття, відчувши їх непотрібність…\nВелика проблема сучасних сімей полягає в тому, що багато батьків хоч і не кидають своїх дітей, але часто живуть поруч з ними беземоційно, не включаючись, і навіть, для зручності перебування в суспільстві, намагаються як би купірувати або заборонити дітям відчувати "незручні" почуття. До" незручним " часто відносяться злість, сором, збентеження, жадібність, образа, страх.\nБатьки нав'язують дітям розуміння, що плакати — погано і негарно, злитися — недоречно, скупитися — непристойно, бентежитися — незручно, боятися — соромно, а значить краще цього не робити і не відчувати "поганих" чуттів. В результаті цю киплячу каструлю з почуттями батьки консервують і намагаються не відкривати. Це призводить до того, що ці "консерви" вибухають в самий невідповідний момент, обдавши всіх, хто знаходиться поруч, своїм гарячим вмістом. Найчастіше у виконанні дитини це виглядає як істерика, психоз, шантаж, депресія або психосоматична хвороба, іноді може виражатися в транзиторних тиках — неконтрольованих, мимовільних тілесних реакціях, посмикування, моргання, покашлювання. Бо як почуття повинні знайти свій вихід, нехай це навіть буде тілесна реакція, якщо інші заборонені.\nСумно, дуже сумно усвідомлювати, що наші діти ростуть в умовах, де емоції у батьків або відсутні, або виглядають настільки суперечливе, що дитина абсолютно втрачається у своїй спробі хоч щось зрозуміти. І тоді в буквальному сенсі дитина шукає для себе вихід, прориваючи батьківську оборону, намагаючись викликати у батьків хоч якийсь емоційний відгук, нехай навіть негативний. Не випадково епізоди дитячих істерик стали так часто з'являтися на вулицях та супермаркетах в школах і дитячих садах, в кафе і ресторанах, і, звичайно ж, вдома.\nАле саме ми своїми суперечливими реакціями не даємо дитині визначитися, погано чи добре те, що він зробив, і як би до цього ставитися. Ось, припустимо, малюк розбив чашку. Випадково розбив, без злого наміру. Мама, перебуваючи в цей день в поганому настрої, кричить на дитину і лає його. Дитина засвоює простий посил: бити чашки погано, мама буде задоволена, чашка, можливо, мамі важливіше, ніж я, але я з сумом приймаю це правило. І тут випадковість повторюється: дитина розбиває другу чашку, але в цей день мама налаштована милостиво, і нічого з цього приводу не влаштовує — не лає, не злиться, не кричить. І ось тут дитина приходить в замішання: так все-таки це добре чи погано — розбити чашку? Минулого разу мама мене сильно лаяла, а цього разу сказала: "На щастя!". Дитина в замішанні, йому абсолютно незрозумілі правила гри, і він намагається все-таки прояснити ситуацію.\nА як це можна зробити? Ну, звичайно ж, — розбивши третю чашку! Адже йому важливо зрозуміти, як мама відреагує зараз і які правила. А мама не розуміє, що причина даного виду "незграбності" в тому, що вона своїми діями не дала можливості дитині зрозуміти, де ж межі дозволеного, яка її справжня реакція, які реальні почуття вона відчуває, і, врешті-решт, що все-таки в нашому домі добре, а що погано. Точно так само може статися в разі, коли реакції батьків досить суперечливі — те, за що один лає, інший сприймає нейтрально, і навпаки. Тут мамі доведеться визначитися з власними почуттями з приводу чашки та інших вчинків. А батьки повинні максимально узгодити своє ставлення до дитячих примх, витівок, істерик, бажань, і це в кінцевому підсумку затвердить дитину в тому, що в його будинку все стабільно.\nЦі "ігри" часто грають і вчителя у школі, коли їх критерії оцінювання вчинків і навчальних досягнень розмиті і невизначені, коли у них за одне і те ж дія може послідувати і покарання і заохочення, коли настрій вчителя надто впливає на ступінь його точкової справедливості. Особисто я знаю чимало таких прикладів. А діти мають дуже тонкі налаштування в диференціації інтонації дорослих, що робить самих дорослих в очах дітей-лицемірами. Як потім навчити дитину щирості і неупередженості, якщо ми продемонстрували власною поведінкою інші приклади? У цьому випадку в школі теж допомагають чіткі правила, які важливо не тільки озвучити, але і повісити на видному місці, щоб у необхідний момент була можливість звіритися.\nАле правила, як вдома, так і в умовах дитячого колективу, повинні поширюватися на всіх, включаючи дорослих. "Що належить Юпітеру, не належить бику" - тут ніяк не пройде. І якщо у нас в будинку або в класі не прийнято кричати, то це відноситься і до дорослих, і до дітей, а значить повернути кричущого дорослого в реальність, зможе і дитина: "Папа, не кричи, адже у нас не прийнято кричати". Чи всі готові почути це від дитини? А вчителі готові?\nАле не кричати — не означає не злитися. Адже якщо у нас є обмеження в деяких проявах почуттів, то це не значить, що у нас заборонені самі почуття. Не кричати — це одне, не злитися — зовсім інше. І якщо дитина злиться, і у нього є на те привід, дорослий повинен допомогти виразити це почуття словами, допомогти назвати його, віддиференціювати, але не заборонити. Дитина може плакати, ображатися і злитися, він може скупитися, бояться і соромитися, і наша допомога полягає в тому, що, по-перше, ми визнаємо, що ці почуття існують, що вони існують у всіх, і це цілком нормально. По-друге, що з ними можна жити і що вони формують у нас емоційну компетентність — розуміння почуттів інших людей, коли ми дізнаємося в інших ті почуття, які відчували самі, а значить, вчимося допомагати і собі, і тим, хто поруч. Відчуваючи почуття, ми вчимося відрізняти добро від зла, щирість від облуди, наївність від лукавства, і, звичайно ж, вчимося розбиратися в людях, що в принципі дуже необхідно сучасним дітям, які живуть у світі тотального обману.\nПочуття і емоції — це частина соціального навчання, тобто діти швидше і простіше освоюють ті стани, які змушують інших звернути на них увагу, які допомагають керувати дорослими. І якщо в суспільстві, де формується особистість дитини, прийняті почуття вдячності, ніжності, любові, дружби і довіри, то саме ці почуття стануть для нього основними і в дитячому колективі, адже до шести-семи років дитина вже повинна непогано розуміти почуття, якщо ми допомагали йому у їх освоєнні.\nВажливо також сказати про те, що в той момент, коли дитина відчуває дуже сильні почуття і стає просто нестерпним для нас, викликає злість і роздратування і бажання ізолювати його нам у жодному разі не можна залишати малюка, залишати його одного. Дитина потребує любові якраз в той момент, коли найменше її заслуговує. Часто батьки роблять рівно навпаки, залишають дитину одного в кімнаті, наодинці зі страхом і болем. Так, дитина від цього страху може вщухнути, завмерти, але страх точно нікуди не подінеться, і потім, через час проявиться в тому, що дитина раптом почне "липнути" до дорослим, не відпускати маму на роботу і всіляко змушувати бути присутнім дорослих при всіх своїх істериках. Тут вже нам дорослим потрібно знаходити в собі резерви, шукати ресурси і звільняти свій емоційний контейнер від сміття.\nСвобода у виборі емоцій, усвідомленість почуттів, відповідальність за свої емоції дозволяють вже дорослій людині бути особистістю та ініціатором свого життя, а не мовчазним споглядачем чужою. Це багато в чому залежить від дитячого досвіду, за який ми будемо нести відповідальність перед нашими дітьми, як би не склалося їхнє життя.


Фоменко перед матчем з Литвою — Здоровий спосіб життя / Спортивні новини / Спорт / Здоров'я / Фізична культура / Правильне харчування / SportLuck.org\nНа прес-конференції головний тренер розповів, що в матчі з Литвою наша збірна випустить багато нових гравців, щоб перевірити чи вони дійсно готові грати за національну збірну України. Не обійшлось і без критики в сторону футболістів за матч проти збірної Люксембургу. Фоменко наголосив, що хлопці недооцінили суперника і подумали, що цю збірну можна було обіграти дуже легко. Не виконали багато вимог, котрі поставив перед ними тренер збірної України.\n"На щастя, травмованих пілся гри з Люксембургом у нас немає. Стабільність складу - запорука успіху", - сказав Фоменко.\nВ загальному збірна готова до гри проти Литви. Це мабуть одна з останніх ігор нашої збірної в цьому році.\nНагадаємо, що 15 листопада національна збірна України в рамках відбіркового циклу до Євро-2016 обіграла збірну Люксембургу з рахунком 3 - 0 на виїзді, записавши, таким чином, 3 очки до нашої скарбниці.


В зоні ООС загинули два полковника ЦСО СБУ Альфа - Тіло одного із загиблих альфівців забрали бойовики - Україна - dt.ua\nТіло одного із загиблих "альфівців" забрали бойовики\n4 грудня, 22:58 Роздрукувати\nПереговори про повернення тіла Дмитра Каплунова тривають.\nОкупанти використовували тіло загиблого бійця в інформаційній спецоперації проти України © СБУ\nТіло полковника Служби безпеки України Дмитра Каплунова, який загинув у Донецькій області під час виконання бойової задачі, захопили бойовики угруповання "ДНР". Переговори про повернення тіла загиблого "альфівця", якому посмертно присвоєно звання Героя України, тривають, повідомив журналіст Юрій Бутусов на своїй сторінці у Facebook у середу ввечері, 4 грудня.\nЗа словами журналіста, загиблі бійці спецпідрозділу Центру спеціальний операцій "А" СБУ виконували бойове завдання з веденню розвідки і спостереження в "сірій зоні" поблизу села Староласпа.\n"Цей район знаходиться далеко за межами зони розведення військ у районі Богданівки", - уточнив Бутусов.\nУ ніч на 1 грудня, коли група поверталася після успішного виконання завдання, стався підрив на міні.\n"У результаті вибуху підполковник Дмитро Каплунов отримав смертельні поранення, він загинув на місці. Денис Волочаєв і ще один офіцер були поранені. Група забрала зброю загиблого і документи й понесла поранених до своїх позицій", - повідомив журналіст.\nПід час евакуації полковник Волочаєв помер від отриманих поранень. Вранці Російські окупанти виявили тіло Каплунова.\n"Позиції противника знаходилися неподалік, і винести Каплунова наші вже не змогли", - пояснив Бутусов.\n"У результаті розголошення даних у соцмережах, противник швидко зумів отримати уявлення про ситуацію до того, як змогли обміняти тіло Дмитра, і зараз проводить інформаційну операцію з дискредитації українських спецслужб. Докладаються всі зусилля для повернення тіла загиблого", - додав він.\n37-річний полковник Денис Волочаєв і 38-річний полковник Дмитро Каплунов загинули при виконанні бойового завдання в Донецькій області внаслідок підриву вибухового пристрою. Президент Володимир Зеленський присвоїв загиблим "альфівцям" звання Героя України посмертно.\nЗ початку російської агресії в Донецькій і Луганській областях загинули вісім військовослужбовців ЦСО "А" СБУ.


Хлорантус: різновиди, догляд, фото | Cам собі агроном\nViews (41) | Comments (0) | 05/28/2017\nХлорантус – тіньовитривала рослина\nХлорантус (chloranthus) відноситься до сімейства хлорантових і посперечається з будь-якою рослиною по тіньовитривалості. Зростає в субтропічних районах Японії та Китаю. Він витримує значне затінення, може зростати навіть в глибині кімнати, але чомусь ще не дуже поширений в кімнатному квітникарстві, хоча значно привабливіший, ніж наприклад, епіпремнум. До того ж хлорантус цвіте дрібними жовтими квіточками, зібраними у суцвіття, чимось нагадуючи мімозу.\nХлорантус японський (Chloranthus japonicus). Зростає в лісах Далекого Сходу – Китай, Корея, Японія. Кореневищний багаторічник, до 40 сантиметрів заввишки. Листя розташоване на верхівках стебел. Квітки дрібні, білі, запашні, зібрані в колоскові суцвіття. Цвіте переважно в травні. Полюбляє півтінь і тінь, багаті та пухкі ґрунти. Розмножується діленням кореневищ. Насінням в культурі не розмножується.\nХлорантус пильчатий ( Chloranthus serratus ). Зростає в Японії та Росії, у мішаних та широколистяних лісах. Морозостійкий багаторічник. Рослина 30-60 сантиметрів заввишки, з прямо-стоячими стеблами. Має дві-три пари супротивного, овального листя, із зазубреними кінчиками. Вертикальні шипи маленьких білих квітів з’являються навесні. Віддає перевагу багатим перегноєм суглинкам в слабкій півтіні. Розмножується насінням і вегетативно (кореневищами). Насіннєва продуктивність слабка, а проростки розвиваються повільно.\nДогляд за хлорантусом\nХлорантус полюбляє вологе повітря, а тому потребує в додатковому обприскуванні.\nПри всій своїй невибагливості він любить тепло, не витримує зниження температури нижче 16-18 градусів, дуже погано реагує на пересушування ґрунту, а тому відразу скидає листя, яке не відновлюється. Правда незабаром, на місці втраченого листя, починають рости молоді пагони, а із землі також виростають нові ліани від кореневища.\nПересаджують рослину в міру необхідності, але не частіше, ніж раз на два роки.\nЗагалом догляд не відрізняється, як за іншими субтропічними рослинами. Наприклад, як за ірезіною.


Книга «Токійська наречена» – Амелi Нотомб, купити за ціною 100.00 на YAKABOO: 978-617-679-572-8\nПаперова книга | Код товару 967514\nУсе про книжку Токійська наречена\n,,Токійська наречена" 100% користувачів вважають цей відгук корисним\nЕдинственное бесчестье – это не быть свободным. 100% користувачів вважають цей відгук корисним\nКак и почему? 75% користувачів вважають цей відгук корисним\nЯ обожаю Японию: ее традиции, стиль жизни японцев, блюда, язык. Думаю, что именно это и подтолкнуло меня на покупку этой книги. Красивая обложка и тема Японии – на этом плюсы закончились. Язык автора бездарный, меня на протяжении всего чтения не отпускало ощущение того, что это сочинение ребенка или какой-то краткий пересказ. Сюжета или конфликта вообще нет, а диалоги вызывают недоумение из-за своей простоты. О характерах главных героев нечего говорить, потому что их, собственно, нет. Это два безликих персонажа, которыми очень неумело управляет автор. Сама начинка оформлена ужасно. Вроде как страниц насчитывается около 160, но если взять во внимание огромные пробелы между главами, то там от силы останется 120. Книга ни о чем. Некоторые сцены описанные в ней максимально странные и я остаюсь от них в неприятном шоке по сей день. Не рекомендую.\nЯпония во всех смыслах 66% користувачів вважають цей відгук корисним\nПовернення в Японію 100% користувачів вважають цей відгук корисним\nВ Амелі Нотомб я прочитала вже кілька книжок, але так і не визначилась, подобається мені її творчість чи ні. З одного боку – це легке, проте не позбавлене сенсу читання, а з іншого – її повісті (особливо автобіографічні) не мають чіткого сюжету.\nОстанньою я прочитала її «Токійську наречену». В ній Нотомб розповідає, як після випуску з вишу їде до Японії, де прожила кілька років в ранньому дитинстві, оскільки її тато був тут на дипломатичній службі. Дівчина зажди скучала за цим краєм, тому вирушає туди з наміром залишитись.\nУ столиці вона планує викладати французьку окремим студентам. І першим таким учнем Амелі стає її ровесник, молодий і красивий японець. Дуже скоро вони стають парою і непогано ладнають. Навіть родичі хлопця дуже добре сприймають європейку, тому він вирішує запропонувати їй заміжжя.\nДля мене «Токійська наречена» - це книжка ні про що, я надаю перевагу творам з чітким сюжетом. Читається повість швидко, написана гарно, тому я аніскільки не жалкую, що виділила на неї час.\nНеправдоподібна реальна історія\nАмелі Нотомб у книзі "Токійська наречена" розповідає власну історію життя в Японії. Вона - про стосунки. Історії бракує динамізму і сюжетності. Адже розповісти про те, як зустрічаєшся з хлопцем, а потім сідаєш у літак, аби утекти від нього, може багато дівчат. Тому нічого унікального.\nОдначе письменниця підводить під свої не надто яскраві події доволі колоритні переживання і філософію. Свій підйом у гори вона порівнює з ходою східних божеств. Потрапивши у снігову пастку, згадує казки про відьму. Ну а втечу порівнює з пошуком свободи. Амелі каже, що коли хочеш врятуватися - біжи.\nАле більшість дівчат, читаючи про такий роман, такого ідеального хлопця, навряд зрозуміли б такий вчинок. Уявити лише: він добрий, безмежно кохає її, ще й є спадкоємцем багатого ювелірного бізнесу. Вдвох вони цікаво проводять час, їм добре разом. Хто б від такого тікав? А з іншого боку складно повірити в такого ідеального героя. Якби він був вигаданим, зрозуміло. Але в реальності? Швидше за все, авторка просто надала йому трохи романтизму.\nЩоб познайомитися з менталітетом іншого народу, "Токійська наречена" цілком підходить. І описами гори Фудзі також.\nКоли кохає лише один із пари\nКохання між представниками різних культур, традицій і мов завжди незвичне. Тут буває достатньо так би мовити «підводних каменів», на які може наштовхнутися кохана людина. Але в цьому романі не стільки йдеться про різниці у сприйнятті чи багатовікових традиціях двох закоханих із різних культур, скільки про відмінності у їх розумінні кохання та класичні відмінності між чоловіками та жінками, які мало залежать від національних особливостей.\nАмелі - тендітна бельгійка, що приїхала до Японії вивчати японську мову. Рінрі - хлопець із заможної японської родини, який бажає вдосконалити свої навички з французької мови. Вони лише спілкуються, але, поступово проникаючи у світ один одного, захоплюються і закохуються. І здається, що це ідеальна історія кохання, про таке можна тільки мріяти. Однак кохання приречене, коли по-справжньому кохає лише один.\nБільшу частину книги не покидало враження, що це звичайний любовний роман, захопливо написаний, із додаванням японського колориту. Водночас, фінал - нетривіальна кінцівка любовного роману.\nЙого величність французький гумор під руку з чисто японською стриманістю\nУ конкретній книзі варто розглядати стосунки головних героїв та вплив на них того-таки менталітету з точки зору японців на шлюб. Так, це правда, що потенційні свекор чи свекруха оглядають тебе мало не як шматок м'яса і неприязнь, якщо така є, маскують за посмішкою. Та мене знепокоїло, що Амелі, направо й наліво розкидаючись описами японських традицій, тут забула згадати про чи не найголовнішу. В Японії чоловік вважається основним годувальником родини, тож часто він - єдиний, хто в сім'ї працює. Він на її чолі, тож його всі мусять слухатися, а на жінці тим часом лежить вся робота в домі та виховання дітей. Тож японки страшенно переймаються тим, коли вийдуть заміж і лишаться домогосподарками.\nТим більше мене здивувало, що Рінрі виявився таким хазяйновитим і навіть вмів готувати. Та й взагалі, цей образ для мене так і залишився ніби "застиглим" - немає покірності батькам, але й відвертої "революції" теж. Єдині два моменти, коли ця маска по-справжньому похитнулась - під час приїзду його сестри та під час перегляду фільму в кінотеатрі, та й то для мене цього було недостатньо, аби нарешті зрозуміти, чого він власне хоче.\nКінцівка передбачувано була не надто весела, та втім, поведінка головної героїні мене навіть не здивувала. Власне, особисто я не могла навіть її в цьому звинувачувати - коли відчуваєш, що людина тобі симпатична і тобі з нею спокійно, але глибоких почуттів чи шаленої пристрасті якраз нема, то цілком природно боятися, що фраза із словом "ні" всередині раз і назавжди перекреслить усе, що ви встигли між собою вибудувати. Тож Амелі можна докорити хіба за те, що швидше не розставила крапки над "і". Рінрі, зрештою, теж - чи так він любив її, чи просто був зачарований тим, що вона - "іноземка"? Радше друге, оскільки він одружується вже за шість років - і знову з француженкою. Чи багато втратив? Навряд чи.\nСтосовно решти звичаїв та ситуацій, описаних в "Токійській нареченій" мені немає на що скаржитися - достовірність не постраждала, а гумор там справді додає гарного настрою. Іноді ловила себе на думці, що від читання про японські делікатеси в мене котиться слина...\nТеплая история с видом на Фудзияму\nКоторый раз я следуя своему инстинкту беру в руки книгу не читая аннотацию и попадаю четко в свое настроение. "Токийская невеста" - это та вещь, которая сможет подарить вам несколько приятных расслабляющих вечеров.\nМилая и теплая история отношений девушки японского происхождения Амели, которая прожила всю жизнь в Бельгии и коренного японца.\nЧитая эту книгу, с губ не сходила улыбка, такая уж Амели смешная, где-то наивная, где-то импульсивная и даже глупая. Она воплощает в себе саму юность с ее необдуманными и спонтанными поступками, которые иногда приводят к казусам.\nДумаю, книга немного автобиографична, так как Амели Нотомб также как и главная героиня, родилась в Бельгии и некоторое время пыталась найти свое место в Японии. Безумно интересно читать ее мысли, выводы и наблюдения от проживания в чужой стране. Можно сравнить ее с личным дневником.\nТакже, хочу отметить оформление книги от издательства "Старый лев". Интересный рисунок и приятная матовая обложка, которую приятно держать в руках.\nсвобода і є кохання\nНіколи раніше не стикалась з творчістю цієї письменниці. Якщо судити книгу по опису, то перед прочитанням очікувала ,що це буде сопливий драматичний роман про розбіжності в культурі. Та насправді це роман з легким тонким гумором та емоціональним текстом про кохання до Японії.\nОсобливо притягує до себе головна героїня своєю харизмою. В книзі вона є письменницею. Навіть через свою любов до Японії головна героїня не старалась стати японкою, вона любила цю країну залишаючись собою. Ось це дійсно палке кохання. З якою пристрастю та захватом Амелі розповідає про японську їжу, піднятті на гору Фудзі , про своє вивчення японської мови. Ось де справжній непідробний ентузіазм. Видно , що вона обожнює все японське, в неї навіть стиль мови змінюється коли вона описує щось японське.\nІ яким блідим порівняно з усім цим виглядає її власна історія кохання до японського хлопця на ім'я Рінрі.\nАмелі – це втілення того, про що я можу тільки мріяти. Ось чому занурюватись в історія було вдвічі цікавіше. Можна обожнювати культуру , але чи залишатися там жити навічно?\nЗ самого початку я не могла передбачити фінал. Героїня була непередбачувана.\nАмелі Нотомб з легкою самоіронією, навіть в самі тяжкі моменти препарує своє минуле та почуття. Їй вдалося не тільки написати особисту історію, але і наткнутися на роздуми про те, як зрозуміти чи кохаєш ти людину настільки, щоб вийти заміж за нього.\nЗнову Амелі Нотомб. І знову прекрасна, загадкова та суперечлива Японія. Я трішечки знайома з цією країною, тому читала з усвідомленням. Дії та вчинки людей вже не викликали потрясіння, бо розуміла, що японці в окремих питаннях можуть діяти не так, як європейці - іноді схоже, а іноді абсолютно протилежно.\nОтже, героїня (пише авторка про себе і від себе) приїжджає до улюбленої країни, в якій провела перші п'ять років свого життя, залишивши якнайкращі спогади про неї. Для того, аби пригадати та повправлятись у японській, вирішує давати уроки французької. Її учнем стає Рінрі - юний студент із Токіо. Спілкування на заняттях помалу переростає в романтичні відносини. Щоправда, його батьки були не в захваті від такого вибору.\nВ основу книги лягли два роки життя Амелі та Рінрі, поміж якими дізнаємось про окремі порядки та звичаї японців. Один з найцікавіших епізодів - подорож в гори. "Традиція стверджує, що кожен японець мусить щонайменше раз в житті зійти на гору Фудзі, інакше просто не заслуговує на приналежність до цього поважного народу".\nПодії, описані в "Токійській нареченій" відбуваються до і паралельно подіям в "Подиві і тремтінні". Але, якщо перша книга мене шокувала та обурила, то друга ніби огортала теплом та затишком. Навіть захотілось помандрувати в "країну, де сходить сонце".\nЩо варте більшої уваги: кохання, свобода чи традиції країни?\nКнига достатньо таки цікава, вона містить багато цікавої і важливої інформації про Японію, про традиції та звичаї у родинах, їхні думки і вірування: 'Традиція стверджує, що кожен японець мусить щонайменше раз у житті зійти на гору Фудзі, інакше просто не заслуговує на приналежність до цього поважного народу.' [79 ст.]\nЯ, на жаль, не мала нагоди перевірити всю ту інформацію, що зображена у книзі, однак, думаю, що це все правда.\nХочу дещо зазначити: щось, що видається українцеві чудовим і легким, може виявитись неприємним для японця, ось скажімо, коли ми сидимо за столом, більшість із нас любить поспілкуватися, виголошувати тости, обговорювати наші справи, але японці бачать у цьому шось важке і часозатратне. Для них це великий клопіт спілкуватися за столом, деякий час цей обов'язок виконували гейші, а потім японці створили професію бесідника: 'Ця порожня балаканина, ясна річ, страшенно нудна, але не нудніша за наші посиденьки на Заході, і має незаперечну перевагу - гості можуть спокійно їсти, не переймаючись клопотом підтримувати розмову.' [98 ст.]\nАле основна увага в книзі звернена на стосунки японця і бельгійки (яка у дитинстві жила певний час у Японії). Між ними панують якісь непостійні і непрості стосунки. Куди ж занесе їх ця дружба? Після прочитання побачите! Але я взагалі не очікувала такого кінця, а факти про Японію зачаровують!\nКнига, що дасть можливість познайомитися з культурою і побутом Японії.\nАмелі з Бельгії, їй двадцять один рік. Дівчина приїздить до Японії, причому ця країна дуже близька їй, адже вона там народилася і до п’яти років жила. Для того, щоб краще вивчити японську, дівчина вирішила давати приватні уроки французької мови. Зголосився юнак двадцяти років на ім’я Рінрі, студент, що три роки вивчав французьку в університеті, але знав її дуже погано.\nЧитачі дізнаються, як розвивалися стосунки Амелі та Рінрі, а також отримають деяке уявлення про життя та звичаї японців.\nПознайомившись з юнаком ближче, Амелі довідається, що діти в цій країні у п’ятирічному віці повинні складати іспити, щоб потратити до найкращої початкової школи, а потім вступити до одного з найкращих університетів. При невдалому результаті для багатьох це ставало травмою, що давала про себе знати навіть у дорослому віці. Можливо, тому через цей тиск багато підлітків у Японії накладають на себе руки.\nДівчина виявить, що японці цінують будь-яке мистецтво, з великою охотою відвідують виставки. Їм подобається усе дивне і незрозуміле.\nАмелі відвідає музей Бомби у Хіросімі, здійснить сходження на вершини гір Фудзіяма і Кумоторіяма, побуває на узбережжі Японського моря і побачить засніжені сади хурми, плоди якої не обсипалися.\nЦікаво, що ще у далекому 1989 році квартири в Японії були оснащені різноманітною технікою, як, наприклад, житло Крістін, знайомої Амелі, що було схоже на міжпланетну станцію.\nТакож тих читачів, що не знайомі з особливостями кухні Країни, де сходить сонце, здивують деякі екзотичні страви, згадані тут – наприклад, суп з орхідей, кульбабки у тісті або приготовані корені лотоса.\nА тонкий гумор авторки стане приправою, що зробить оповідь насиченішою і атмосфернішою.\nP.S. Якщо вам сподобалася ця книга, то можна подивитися ще й фільм 2015 року, який зняли за її мотивами.\nО, дивна Японія на бельгійський смак\nДруга моя спроба полюбити Амелі Нотомб закінчилась невдачею. Плюсом у другої спроби стало те, що я прочитала книгу в метро на шляху туди-назад, і це було краще, ніж перечитувати вкотре рекламні оголошення у вагоні метро, за це ставлю трійку, хоча хотілося менше.\nВзагалі хочеться розпочати із плюсів, до яких я зараховую чудове видання: стильна обкладинка, приємна на доторк, прекрасний папір, шрифт - все це мені смакувало і взагалі саме завдяки оформленню я залишаю книгу на моїх полицях, бо вона, чорно-червона, чудово виглядає з-поміж інших книжок. Нехай залишиться, як надгробок вбитим сподіванням. І як зразок (хоча і ненайкращий) бельгійської літератури, яка в мене мало представлена, не хочеться її дискримінувати.\nЩе один гарний факт про книгу - вона маленька. Якби вона була більше 150 сторінок, дочитати її було б неможливо (станції метро закінчились би раніше).\nНайголовніший мінус для мене в цій книзі - неможливість повірити ані в головних героїв, ані в місце, де вони перебувають, себто в той варіант Японії, який описаний у творі. Японець, головний герой, занадто милий, Японія занадто гидотна та абсурдно-неприємна (вечірка із друзями із лекцією про бельгійське пиво, серйозно? наглі та відразні старигани, неїстівна їжа), природа занадто поетична, героїня занадто крута в усіх своїх проявах (на гору біжить, з гори біжить, така вся волелюбна та свободна). Я мало що знаю про Японію, почати з того, що я там не була, а розповідям мало віри, і припускаю, що вона може бути реально дивною, але хоч мене ріж, повірити в японський ідіотизм, що бринить в усіх ситуаціях книги - не можу, бо вірю в людське начало японців. В кінці кінців, я ж читала японських письменників - Кобо Абе, Ясунарі Кавабаті і дійсно, відчувається, як відрізняється японська культура від нашої, але вони не настільки ненормальні, як то показано у Нотомб.\nНаписано з претензією на "добру літературу", але нічого по собі не залишає, ніякого присмаку, тільки легке роздратування.\nО, та ви з Японії 50% користувачів вважають цей відгук корисним\nПочитати на один раз можна, максимально ненапружена невеличка книжечка. Цікаво було почитати через несхвальні відгуки, де голову героїню карають за те, що вона така погана покинула нещасного хлопця, який її кохав. Як на мене, цей момент був чи не єдиним дійсно людяним і правильним. Історія не зачепила тому, що її наче писав невмілий підліток. І це дуже сумно, адже дівчата-підлітки часто пишуть краще ніж оце. Сама героїня напевно відома багатьом, адже такі персонажі, які захоплюються саме Японією, часто зустрічаються у реальному житті. Мені теж подобається класична японська естетика, як і її поп-культура, але така надмірна романтизація - несмак. Амелі можна описати одним словом - душна. У неї якийсь глибокий зв’язок з країною, де вона жила у ранньому дитинстві, вона мислить на одній хвилі з горою Фудзі, вона смакує місцеву їжу, краєвиди, повітря, а от японок вона ненавидить. Добре, що вона не погодилася на шлюб, у якому була б нещасливою. Добре, що вона відділилася від Японії, де з часом точно вознеслася б від таких частих релігійних експірієнсів. Хоча, цю книжечку можна використовувати як словничок японського побуту, тут усі навіть найбільш тривіальні речі, як от капустяний млинець чи традиційний столик з підігрівом, виділені курсивом, бо для Амелі це наче Святий Ґрааль.\nЯпонія як вона є 0% користувачів вважають цей відгук корисним\nЦе моя друга прочитана книга в цієї авторки, і ця історія мені сподобалася таки трохи більше, ніж «Подив і тремтіння».\nГоловна героїня переїжджає в Японію і для того, щоб трохи підтягнути своє знання японської мови, вона обирає дещо нетиповий спосіб – вирішує давати уроки французької. Саме так вона і знайомиться з Рінрі – японським хлопцем, що навчається на 3 курсі філологічного (з поглибленою французькою). Перші їхні зустрічі – це яскраве зіткнення двох мов та культур. Рінрі інколи важко підібрати слова, щоб вільно спілкуватися із Амелі французькою, Амелі сприймає деякі японські терміни аж надто буквально, з цього і виникають вельми комічні ситуації.\nТе, як між ними зародилося кохання для мене було якось непомітно – в одному розділі в них ще стосунки вчитель-учень, а в іншому вони вже коханці. Інколи трохи не встигаєш за розвитком їхніх стосунків. Але що в мене викликало захват, так це описи Японії та її культури, пояснення деяких виключно їхніх термінів та понять. Це легко та ненав’язливо вплетено в сюжет книги. Мені дуже цікаво відкрити для себе нові горизонти із повсякденного життя японців. Але щодо Амелі, то мені було трохи дивно із цього її потягу стати true японкою, це видавалося дещо награним та неправдоподібним.\nЗагалом, історія мені сподобалася, але я все ж надіялася на дещо інший фінал.\nРецензії Токійська наречена\nПро автора Токійська наречена\nПаперова книга|Код товару 967514


Духовна віднова у лікарні | Стрийська єпархія УГКЦ\nДуховна віднова у лікарні\n29 березня 2017 року, в смт Журавно відбувся день духовної віднови для хворих місцевої туберкульозної лікарні, який провів о. Тарас Баран, адміністратор парафії сіл Заболотівці і Журавків. Священик звернувся до хворих з духовними науками, у яких акцентував на важливості молитви у житті християнина, а також наголосив, що Ісус Христос є лікарем та надією для кожної хворої людини. Також цього дня хворі мали нагоду приступити до сповіді та Святого Причастя.\nПовідомив о. Остап Юрів,\nкапелан Журавнівської туберкульозної лікарні


Релігія : В Італії священиком вперше стала жінка\nВ Італії священиком вперше стала жінка Автор: Lesly · Опубліковано: 23.05.2010 14:15 · Розділ: Релігія\nСьогодні в Мілані Марія Вітторіа Лонгітано повинна провести свою першу месу. Фото взято з сайту lenta.ru\nПані Лонгітано належить до італійської старокатолицької церкви, яка відокремилася від основної гілки католицької церкви в кінці XIX століття. Першому священику жіночої статі 35 років, вона одружена, повідомляє AFP.\nСьогодні в Мілані Лонгітано повинна провести свою першу месу.\nВарто зазначити, що офіційний Ватикан, як і раніше не допускає можливості отримання жінками священицького сану, хоча в деяких християнський напрямках така можливість не тільки допускається, а й широко практикується.


Диплом - Аналз впливу рзних факторв на здоров'я сучасної студентської молод. Характеристика здоров'язбергаючих технологй та сучасної системи освти. Соцально-ггєнчн аспекти здоров'я молод. Захворювансть студентв, що навчаються в навчальних установах..\nДиплом Аналз впливу рзних факторв на здоров'я сучасної студентської молод. Характеристика здоров'язбергаючих технологй та сучасної системи освти. Соцально-ггєнчн аспекти здоров'я молод. Захворювансть студентв, що навчаються в навчальних установах.\nТип работы: Диплом. Предмет: Педагогика. Добавлен: 01.10.2010. Сдан: 2010. Страниц: 3. Уникальность по antiplagiat.ru: --.\nРФЗ - рівень фізичного здоров'я, у.о;\nЗа період навчання у школі кількість дітей з порушеннями опорно-рухового апарату збільшується в 1,5 - 2 рази, нервовими хворобами - в 2 рази, з алергічними - в 3 рази, з короткозорістю -- в 5 разів [2,3].\nЗдоров'я школярів знаходиться в прямій залежності від умов навчання, харчування, рухової активності, правильного чергування навантаження та відпочинку, умов сімейного виховання. Воно також визначається співвідношенням зовнішніх і внутрішніх факторів, з одного боку, і можливостями самого організму протидіяти небажаним впливам, захищатися від них, по можливості підсилюючи вплив позитивних для здоров'я факторів, з другого боку. Ступінь успішності оздоровчої діяльності -- усунення шкідливих впливів (коректування навколишнього середовища) та підвищення стійкості до них (тренування, збільшення адаптаційних можливостей організму) -- визначає напрям зусиль по збереженню та укріпленню здоров'я .\nОб'єкт дослідження -- порушення здоров'я у юнаків та дівчат.\nСуб'єкт дослідження - студенти музичного навчального закладу.\nОбґрунтування гіпотези: використання методу скринінг - тестування дозволяє діагностувати порушення здоров'я на початковому етапі їх формування, що підвищує ефективність профілактичних міроприємств.\nНаукова новизна роботи полягає у тому, що автором запропонований новий варіант скринінг - тестування здоров'я юнаків та дівчат, який підтвердив свою ефективність в умовах учбового закладу.\nМетоди дослідження ми намагалися підібрати таким чином, щоб мати можливість отримати одні з найважливіших показників, на наш погляд, що характеризують фізичний стан здоров'я студентської молоді.\nАле, загальновживаним, все ж, є визначення всесвітньої організації охорони здоров'я (ВООЗ): «Здоров'я - це повне фізичне, психічне і соціальне благополуччя, а не тільки відсутність хвороби». Роблячи висновок, слідує відзначити зовсім зрозумілі речі: здоров'я людини -- одна з передумов щастя та її повноцінного життя.\nЩо стосується взаємовідносин двох станів - здоров'я та хвороби, то треба відзначити, що здоров'я це закономірність, природна заданість. Людина народжується здоровою в результаті генетичної запрограмованості. Хвороба же - це частість, порушення закономірності, природної гармонії. Споконвічну природну властивість всього живого на планеті Земля (генетична запрограмованість здоров'я) не слідує плутати з порушеннями в генетичному коді, пов'язаними з штучним впливом антропогенів, що володіють мутагенною дією, вражаючою структуру ДНК (носія спадковості) навіть при умові, що Природа сховала цей апарат в саму глибину (ядро) клітини [6,7].\nЗа минулі час спадкоємний код людини не постраждав так значно, як це сталося за одне XX сторіччя. Не дарма експерти ВООЗ проголосили екологічне неблагополуччя (денатурація Біосфери) другою проблемою Землі після ядерної війни: і те, і інше може привести до загибелі всього живого на Землі -- різниця тільки в часі.\n3 аналізу даних вітчизняних та зарубіжних дослідників причин хвороб людини та їх питомої значимості випливає, що, якщо всі причини хвороб и порушень гармонічного розвитку прийняти за 100%, то розклад виглядає наступним чином: спосіб життя та поведінка людей зумовлює 50% всіх хвороб, стан навколишнього середовища - 20%, спадкові фактори -- 20%, стан охорони здоров'я, її організація, медикаментозні та технологічні засоби - 8%, інші фактори - 2%. Таким чином, якщо розділити 20 «спадкових» відсотків на рівні частини и 10% приєднати до перших 50%, так як людина особисто «умудряється» змінити свій генотип за допомогою шкідливих звичок, то від кожного з нас залежить наше здоров'я та довголіття на 60%.\nУ даному стані, як правило, спостерігаються різноманітні захворювання в стадії субкомпенсацї або декомпенсації. Зниження адаптаційних можливостей організму пов'язано зі зміною фізіологічних функцій, а саме зі зміною міокардіального та гемодинамічного гомеостазу.\n3. Вплив несприятливих для здоров'я екологічних факторів. За даними екологів, більша частина нашої країни -- зони екологічної неблагополуччя. А це зумовлює шкоду для здоров'я людей и питної води, і продуктів харчування, що зростають на цих територіях. Але ж ходити в протигазі, захиститися від радіації, зовсім відмовитися від більшості продуктів харчування та ін.. - неможливо. І чим слабше (більш незахищений) організм, а саме такий є організм дитини, тим більш тяжкі наслідки для його здоров'я від впливу шкідливих факторів навколишнього середовища.\n4. Вплив несприятливих для здоров'я антропогенних факторів. До них належить широкий спектр патогенних впливів -- від впливу електромагнітних полів, в «павутині», де ми проводимо більшість життя, та частих поїздок у транспорті до соціально-психологічних впливів засобів масової інформації. Саме ці атрибути міського життя визначають походження значної частини неврозів, депресивних станів, психосоматичних захворювань, проявів агресії, зросту споживання алкоголю та наркотиків.\nІнтенсифікація освітнього процесу йде різноманітними шляхами. Перший -- збільшення кількості учбових годин (уроків, позаурочні заняття, факультативи тощо). Суттєве збільшення учбового навантаження в подібних закладах не проходить безслідно: у цих юнаків частіше відмічається більша поширеність і виразність нервово-психічних порушень, більша втомлюваність, що супроводжується імунними та гормональними дисфункціями, більш низька опірність хворобам та інші порушення.. В більшості досліджень відмічається чітка залежність зросту відхилень в стані здоров'я від інтенсивності учбового навантаження.\nЧастий наслідок інтенсифікації -- виникнення в студентів станів втоми, стомлення, перевтоми. Саме перевтома створює передумови розвитку гострих та хронічних порушень здоров'я, розвитку нервових, психосоматичних та інших захворювань [19,23].\nФізіологічна основа стомлення -- пригнічення діяльності коркових центрів. В подальшому - гальмування поширюється на підкоркові центри, пригнічується судинна активність, затрудняється робота умовних рефлексів. З гострого стану стомлення, якщо його не компенсувати, може стати хронічним. Особливо часто хронізація стомлення виникає у студентів які захоплюються навчанням та погано його контролюють.\nВ умовах, коли освіта стала загальною, а професія викладача масовою, надіятися на індивідуальну майстерність педагога стає все складніше. Тому зараз педагоги та методисти ведуть активні пошуки дидактичних засобів, котрі могли б зробити процес навчання схожим на добре відрегульований механізм. Ще Я.А.Каменський прагнув знайти такий загальний порядок навчання, при якому воно здійснювалося би за єдиними законами людини та природи. Тоді навчання не потребувало б іншого, окрім митецького розподілу часу, предметів та методів. Про актуальність такого підходу до освіти -- технологічного, з яким методисти звертаються до нових для них понять - педагогічні технології, технології навчання, освітні технології (an educational technology).\nПостановка задач здоров'язбереження в освітньому процесі може роздивлятися в двох варіантах -- задача-мінімум та задача-оптимум. Задача-мінімум і відповідає фундаментальному принципу медицини та педагогіки: «No посеге!» («Не нашкодь!»). Реалізація її робочої програми включає виявлення і каталогізацію факторів, що здійснюють або потенційно спроможні здійснити шкідливий (патогенний) вплив на організм студента - його фізичне, психічне (психологічне), репродуктивне, морально-духовне здоров'я, і, в майбутньому, усунення самих цих факторів або пом'якшення їх впливу на студентів та педагогів. Відповідно, самі патогенні (або умовно патогенні) фактори, пов'язані із вузом, освітнім процесом, можуть бути розділені на три групи: ті, що стосуються гігієнічних умов освітнього процесу (гігієнічні); обумовлені організацією навчання (організаційно-педагогічні) та пов'язані безпосередньо з роботою викладачів, адміністрації, співробітників освітнього закладу (психолого-педагогічні фактори) [36,37].\nЗавдання здоров'язберігаючої педагогіки -- забезпечити випускнику навчального закладу високий рівень здоров'я, сформувати культуру здоров'я [34,36].\nВ числі головних недоліків сучасної системи освіти в Україні, українських вузах -- її авторитарність, що в деяких учбових закладів та в деяких викладачів доходить до деспотизму. Втім, це стосується особливостей системи освіти не тільки нашої країни. В деяких випадках неспроможність дотримуватися правил дисципліни, рухова розгальмованість, емоційна неврівноваженість нерідко зумовлені органічними мозковими або функціональними нервово-психічними відхиленнями, відносності яких педагогічні засоби безсильні. Саме авторитарна позиція заповнює нехватку професіоналізму, енергетичних та особистих ресурсів викладача, та виконує компенсаторну роль .\nЗ визначення здоров'язберігаючих освітніх технологій видно, що найважливішою метою впровадження ЗОТ в освітній процес є формування культури здоров'я. Саме на це повинні в значній мірі бути скеровані зусилля закладів та сім'ї, з урахуванням пріоритету в даному питанні виховання над освітою. Культура здоров'я повинна не вивчатися, а виховуватися. Психологічна основа цього -- мотивація на введення здорового способу життя. Невід'ємною частиною культури здоров'я є інформованість в питаннях здоров'я та здорового способу життя. Як домогтися успіху в житті, як не стати жертвою алкоголю або наркотиків -- приєднавшись до культури здоров'я, за відповідями на ці питання дитина, підліток звертається саме до викладача, спеціаліста. І тоді отримана від них інформація має максимальні шанси бути використаною на практиці [27,31,40].\nМолодь у віці 16 -- 29 років (76% населення) зайнята в суспільнім виробництві нашої країни, однак серед усіх працездатних громадян рівень зайнятості молоді найнижчий, тому що ця група полягає не тільки із працюючих, але й з учнів. Найбільше число учнів припадає на вік 16 -- 24 роки, причому майже всі із них вчаться з відривом від виробництва.\nДане захворювання чревате раннім настанням інвалідності, що віднімає в людей молодого, що цвіте віку можливість повноцінно жити й трудитися. Переважна більшість хворих виразковою хворобою шлунка й дванадцятипалої кишки (73 %) первинно визнаються інвалідами в молодому, найбільш працездатному віці -- до 40 років, причому кожний четвертий з них у віці до 30 років.\nКрім виразкової хвороби, значно поширені серед молоді жовчнокам'яна хвороба, хронічний гастрит, дуоденіт.\nЗначну роль у стримуванні клінічних проявів більшості захворювань відіграють потужні компенсаторні й адаптивні механізми молодого організму. Вони не дають перейти факторам ризику границю «здоров'я -- хвороба». Але як тільки цей вплив починає перевищувати граничні значення, виникають ознаки захворювання.\nФакт залишається фактом - про здоров' и т.д.................


Антибританське повстання в Іраку — Вікіпедія\nАнтианглійське повстання в Іраку (Іракське повстання 1920 року) — антианглійське повстання в червні — жовтні 1920 року. Охопило більшу частину території Іраку. Головна сила — селянство, очолювалося шейхами племен і шиїтськими богословами. На звільненій території створювалися органи революційної влади. Повстанці протестували проти англійського правління і вимагали створення незалежної арабської держави. Незважаючи на поразку, Іракське повстання змусило Англію відмовитися від прямої колоніальної держави в Іраку. Восени 1920 року повстання було в цілому придушене англійцями, проте їм довелося переглянути принципи свого правління в Іраку.\nПісля Першої світової війни було вирішено, що Ліга націй видасть ряду держав мандати на управління деякими територіями розгромлених Центральних держав. Вважалося, що розвинені європейські держави поступово підготують ці території до існування як незалежні держави. Однак жителі колишніх провінцій Османської імперії побоювалися, що мандатна система — це просто нова маска європейського імперіалізму.\nВідповідно до рішення конференції в Сан-Ремо 25 квітня 1920, Велика Британія повинна була отримати мандат на управління Месопотамією. Ще під час війни англійці замінили більшість османських чиновників на британців, і мешканці Месопотамії стали побоюватися, що їх поступово готують до включення до складу Британської імперії. Один з шиїтських лідерів, аятолла Мухаммад Таки аль-Ширазі, видав фетву, в якій оголосив, що робота на британську адміністрацію суперечить ісламським законам. Введені англійцями порядки привели до зростання невдоволення серед місцевого населення. Шиїтські улеми і вожді місцевих племен обговорювали на своїх зустрічах можливості мирного протесту, однак не виключали і можливості насильницьких дій у випадку, якщо мирні протести ні до чого не приведуть.\nТравень 1920 року ознаменувався спільними масовими виступами шиїтів і сунітів в Багдаді. На одному з великих мітингів були обрані 15 представників, уповноважених обговорювати з британською владою питання про незалежність Іраку, проте британський Комісар у цивільних справах сер Арнольд Вільсон відмів їх вимоги як «непрактичні»\nЗбройні виступи проти англійців почалися в кінці червня 1920 року. Аятолла аль-Ширазі видав фетву, яка надихнула повстанців. Сподіваючись присікти повстання в зародку, англійці заарештували вождя племені Завалимо, проте збройні члени племені взяли штурмом в'язницю і звільнили вождя. Скориставшись неготовністю британських гарнізонів, повстанці до кінця липня взяли під контроль район середнього Євфрату. Цей успіх надихнув людей в сусідніх регіонах, і повстання поширилося в пониззя Євфрату і район Багдаду.\nДля придушення повстання британський військовий міністр Вінстон Черчилль санкціював негайне перекидання підкріплень з Ірану, включаючи дві ескадрильї КВПС. Використання авіації схилило чашу терезів на бік англійців і зіграло велику роль у придушенні повстання. Також англійці змогли схилити на свою сторону ряд вождів племен. Повстанці поступово позбавлялися ресурсів, у той час як сили їх ворогів росли. Повстання завершилося в жовтні 1920 року, коли повстанці втратили Кербелу і Ан-Наджаф.\nПід час повстання загинуло близько 6.000 іракців і 500 англійських та індійських солдатів. Придушення повстання обійшлося британській владі в 40 мільйонів фунтів стерлінгів, що вдвічі перевищило запланований для Месопотамії річний бюджет. Це послужило серйозним аргументом для перегляду англійської стратегії. Вінстон Черчілль, що став новим Державним секретарем у справах колоній, прийняв рішення про те, що для Близького Сходу потрібна нова колоніальна адміністрація, і скликав у березні 1921 року в Каїрі конференцію англійських верховних комісарів на Близькому Сході. На конференції було вирішено, що в Месопотамії потрібно перейти від прямого управління до непрямого, створивши місцевий уряд з лояльних до Великої Британії людей. У липні 1921 року було проголошено королівство Ірак.\n«Історія Сходу» (в 6 т.). Том V «Схід у новітній час (1914—1945 рр.)» — Москва, видавнича фірма «Східна література» РАН, 2006. ISBN 5-02-018500-0\n«Радянський енциклопедичний словник» / Гол. ред. А. М. Прохоров, 3-е изд. — М .: Сов.енціклопедія, 1984.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Антибританське_повстання_в_Іраку&oldid=26132876\nОстаннє редагування: 20 вересня 2019, 08:38


Секційні гаражні ворота | Технології Теплозбереження\nТехнології Теплозбереження Секційні гаражні ворота\nСекційні гаражні ворота є в даний час найбільш поширеним типом гаражних воріт. Компанія Технології теплозбереження надає широкий асортимент секційних воріт від провідних виробників:\nПри виборі воріт в гараж одним з найбільш вдалих рішень є підйомно-секційні ворота. Секційні гаражні ворота Ryterna – якісний і продуманий до дрібниць продукт, вироблений в Європі, його основними перевагами можна виділити: зручність, надійність і естетичний зовнішній вигляд.\nКонструкція воріт складається з окремих горизонтальних секцій, які між собою з’єднані петлями і рухаються по напрямних вгору і далі горизонтально під стелю. Завдяки такій конструкції не потрібне місце перед брамою, а також всередині приміщення ворота розміщуються компактно.\nПолотно воріт виготовляється із спеціальних сталевих сендвіч-панелей з поліуретановим наповненням, тому в опалювальному гаражі тепло буде зберігатися без втрат. Асортимент зовнішнього вигляду панелей і додаткових аксесуарів “Рітерна” досить широкий, завдяки чому можна виготовити гаражні ворота за індивідуальним дизайном замовника.\nДля зручності управління гаражні ворота можуть бути укомплектовані автоматикою з пультами дистанційного управління.\nРозміри: під замовлення;\nЦиклічність: 25 000 циклів;\nСендвіч панель: 40 мм;\nТовщина металу направляючих: 1,5 мм;\nФурнітура та напрямні: оцинковані;\nКомплектація: ручка, засув, підвіси, кріплення, пакування в ДВП.\nМоделі секційних гаражних воріт\nПристрій воріт R40\nПристрій воріт TL\n1. Безпечна і надійна система направляючих і обрамляють конструкцій;\n2. Ущільнювач по периметру отвору надійно перекриває всі щілини, а також служить захистом від защемлення пальців;\n3. Нижній ущільнювач працює як амортизатора, закриває щілини, якщо підлога нерівна;\n4. Торсіонна урівноважує система. Потужна і компактна. Оснащена системами захисту від поломки пружин;\n5. Ролики з підшипниками і нейлоновим ободом гарантують тривалий термін служби і безшумну роботу;\n6. Спеціальний профіль панелей воріт гарантує захист від защемлення пальців;\n7. Бічні петлі з регульованим роликодержателем забезпечують найбільш ефективну установку і ролики оберігають від поломки;\n8. Компактна ручка, виконана заодно з нижнім кронштейном, стане в нагоді для відкривання воріт у випадку відключення живлення електроприводу воріт\nМодель секційних воріт R40 була розроблена з урахуванням простоти установки і мінімальними вимогами до монтажного простору. Ворота відмінно підходять не тільки для новобудов, але і для заміни старих воріт. Всі основні вузли воріт R40 вже зібрані на виробництві, тому їх установка не займе багато часу.\n1. Безпечна і надійна система направляючих і обрамляють конструкцій.;\nБагато компоненти наших секційних воріт були розроблені і випробувані в розрахунку на промислові умови експлуатації. За десятиліття роботи ми вдосконалювали кожну деталь наших воріт. Ми називаємо це «інтелектуальним» контролем якості і це безперервний процес.\nТипи панелей секційних гаражних воріт\nДля гаражних воріт моделі TLB і R40 використовується сендвіч-панель товщиною 40 мм, з товщиною стали від 0,45 до 0,7 мм. Ця панель не має «містка холоду», так як зовнішній і внутрішній лист сталі стикаються через спеціальну прокладку. Стикування всіх без винятку панелей RYTERNA відбувається з захистом від защемлення пальців, що є нормою за європейським стандартам безпеки.\nГаражні секційні ворота RYTERNA можуть бути виконані з сендвіч-панелей різних кольорів і фактур. Існує більше 10 базових кольорів фарбування по каталогу RAL панелей, а також додаткові варіанти кольорів і ламинаций імітують дерево.\nВаріантів фактури теж безліч: вузький гофр (rib), широкий гофр (mid rib), дошка (flush), микрополоса (microrib), макрополоса (macrorib), верхня смуга (top rib), фільонка (cassette); тиснення поверхні може бути «під дерево» (woodgrain), «під штукатурку» (stucco) або гладка панель (slick). Також будь-яку панель можна за бажанням пофарбувати в будь-який колір по каталогу RAL.\nУ базову комплектацію воріт гаражної серії входять фірмова двостороння ручка і засувка для закриття воріт зсередини. При відсутності додаткового входу в гараж в полотно воріт може бути врізаний замок під ключ або хвіртка з замком та доводчиком.\nТакож для поліпшення освітленості і зовнішнього вигляду в полотні воріт можна розмістити вікна різної форми і розмірів. При необхідності, ворота можна укомплектувати вентиляційними гратами і лазом для домашніх вихованців.\nПанелі для воріт Ryterna\nСекційні гаражні ворота TLB\nСекційні гаражні ворота R-40


Платон - вчення про буття - питання про реальність\nhttp://maisonfourmi.ru/ магазин люстр и светильников в нижнем новгороде.\nПочаткове питання, яке ставить Платон, - це питання про реальність. Що існує насправді, і через що світ, що оточує нас, властивості речей, людські якості саме такі? Існуюче у світі різноманітно, текучо і скороминущий. І те, що для одного здається таким, для іншого має абсолютно інший вигляд і сенс. У різних стосунках речі виявляють різні властивості. Так, наприклад, мідь твердіша за шкіру, але в порівнянні з каменем м'якше; а найпрекрасніша дівчина потворна порівняно з богинею.\nВідшукуючи справжню дійсність, Платон приходить до думки про те, що усе суще має свій досконалий прототип. Ці прототипи він називає "эйдосами" або "ідеями", що по-грецьки означає "вид". Ідеї означають тут не думки, як нам звично, а справжні, досконалі види того, що існує у навколишньому світі. На відміну від текучого буття речей, ідеї вічні і незмінні. І усе, що існує у нашому світі - не більше, ніж тілесні втілення эйдосов, їх чуттєві відображення. Наприклад, безлічі фізично існуючих коней відповідає эйдос коні - кінь як такий, в якому втілена позбавлена яких-небудь індивідуальних особливостей "чиста лошадность"; а усе, що є на світі красивого, має цю властивість лише через причетність ідеї прекрасного - красі як такій.\nВчення про ідеї (эйдосах) складає наріжний камінь розуміння буття Платоном і в цілому платонівській філософії.\nЕпос для греків був осереддям їх духовного життя - сумою відомостей про світ і...


6. ДИРЕКТОР (КЕРІВНИК) - Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 65 "Торгівля\n6. ДИРЕКТОР (КЕРІВНИК)\nМАЛОЇ ТОРГОВЕЛЬНОЇ ФІРМИ\nЗавдання та обов’язки. Керує діяльністю малої торговельної фірми та її структурних підрозділів. Добирає кваліфікований персонал для підприємства та орієнтує його на задоволення потреб і запитів споживачів, зниження витрат обігу та підвищення прибутковості підприємства. Забезпечує впровадження прогресивних форм торгівлі, нового торгово-технологічного обладнання. Використовує працівників на робочих місцях з урахуванням раціонального розподілу праці, кваліфікації та їх психофізіологічних рис, забезпечує умови для підвищення їх кваліфікації, створює сприятливий мікроклімат у трудовому колективі. Організує комерційну господарську, фінансову, інші види діяльності торговельної фірми. Забезпечує раціональне використання матеріальних, трудових та фінансових ресурсів фірми. Організує розроблення заходів щодо економічного та соціального розвитку фірми, контролює їх виконання. Забезпечує збереження майнової та грошової власності фірми. Аналізує результати фінансово-господарської діяльності фірми, контролює виконання організаційно-технічних заходів щодо поліпшення її діяльності. Забезпечує виконання чинного законодавства, застосування правових норм щодо торговельної діяльності, додержання вимог правил і норм з охорони праці, санітарно-технічного стану фірми.\nПовинен знати: чинне законодавство України, що регламентує підприємницьку діяльність; нормативно-правові акти та документи з державного регулювання функціонування підприємств торгівлі та організації продажу продовольчих та непродовольчих товарів; нормативно-правову базу щодо захисту прав споживачів; категорії і види стандартів, іншу нормативно-технічну документацію щодо сертифікації товарів та послуг у торгівлі; системи оплати праці; правила торговельного обслуговування населення; основи менеджменту, маркетингу, маркетингової логістики, основи товарознавства; призначення та види торгово-технологічного обладнання відповідно до типорозмірів торгових підприємств; основи етики та психології в торгівлі; трудове законодавство; форми та методи організації та оплати праці; критерії оцінки ефективності трудової діяльності; бухгалтерський облік та звітність; правила використання засобів зв’язку, комп’ютерної та обчислювальної техніки; правила і норми охорони праці, протипожежного захисту, виробничої санітарії та особистої гігієни.\nКваліфікаційні вимоги. Повна або базова вища освіта відповідного напряму підготовки (магістр, спеціаліст, бакалавр, молодший спеціаліст) за одним з напрямів підготовки “Економіка і підприємництво”, “Менеджмент”, “Торгівля”. Післядипломна освіта в галузі управління (за винятком напряму підготовки “Менеджмент"). Стаж роботи в сфері торгівлі: для магістра — не менше 1 року, спеціаліста, бакалавра — не менше 1,5 року, молодшого спеціаліста — не менше 2 років.\n7. ДИРЕКТОР (НАЧАЛЬНИК, ІНШИЙ КЕРІВНИК)\nЗавдання та обов’язки. Керує діяльністю підприємства торгівлі, забезпечує ефективну взаємодію всіх підрозділів, пов’язаних з одержанням, збутом та реалізацією товарів, обслуговуванням покупців, наданням допоміжних послуг. Добирає кваліфікований персонал для підприємства та орієнтує його на задоволення потреб і запитів споживачів, зниження витрат обігу та підвищення прибутковості підприємства. Забезпечує впровадження прогресивних форм торгівлі, нового торгово-технологічного обладнання. Використовує працівників на робочих місцях з урахуванням раціонального розподілу праці, кваліфікації та їх психофізіологічних рис, забезпечує умови для підвищення їх кваліфікації, створює сприятливий мікроклімат у трудовому колективі. Організує вивчення та прогнозування кон’юнктури ринку на основі результатів маркетингових досліджень. Забезпечує наявність у продажу достатнього асортименту товарів. Спрямовує діяльність підприємства на використання сучасних методів планування, управління, ринкових принципів у відносинах з партнерами. Визначає напрями формування цінової, фінансової, страхової, зовнішньоекономічної політики підприємства торгівлі. Організує розроблення комплексного плану розвитку підприємства на основі даних аналізу господарської діяльності. Контролює виконання угод, забезпечує своєчасність бюджетних платежів. Забезпечує виконання чинного законодавства, застосування правових норм щодо торговельної діяльності, додержання вимог правил і норм з охорони праці, санітарно-технічного стану підприємства. Постійно підвищує професійну кваліфікацію.\nПовинен знати: чинне законодавство України, що регламентує підприємницьку діяльність; нормативно-правові акти та документи з державного регулювання функціонування підприємств торгівлі та організації продажу продовольчих та непродовольчих товарів; нормативно-правову базу щодо захисту прав споживачів; категорії і види стандартів, іншу нормативно-технічну документацію щодо сертифікації товарів та послуг у торгівлі; правила торговельного обслуговування населення; правила конкурентних взаємовідносин; основи менеджменту, маркетингу, маркетингової логістики, основи товарознавства; призначення та види торгово-технологічного обладнання відповідно до типорозмірів торгових підприємств; принципи формування асортименту і контролю якості товарів; основи етики та психології в торгівлі; трудове законодавство; форми і методи організації та оплати праці; критерії оцінки ефективності трудової діяльності; принципи обліку та порядок організації бухгалтерської звітності; основи діловодства; правила використання засобів зв’язку, комп’ютерної та обчислювальної техніки; правила і норми охорони праці, протипожежного захисту, виробничої санітарії та особистої гігієни.\nКваліфікаційні вимоги. Повна або базова вища освіта відповідного напряму підготовки (магістр, спеціаліст, бакалавр) за одним з напрямів підготовки “Економіка і підприємництво”, “Менеджмент”, “Торгівля”. Післядипломна освіта в галузі управління (за винятком напряму підготовки “Менеджмент"). Стаж роботи за професіями керівників нижчого рівня в сфері торгівлі: магістра — не менше 2 років, спеціаліста, бакалавра — не менше 3 років.


Про це сказав діючий голова ОБСЄ, прем'єр-міністр Албанії Еді Рама під час відкриття 27-ї Міністерської ради Організації з безпеки та співробітництва в Європі, повідомляє кореспондент Укрінформу.\n«На початку року я зазначив: пов'язаний з Україною конфлікт буде головним пріоритетом нашого головування. Це не змінилося, і не може змінитися. Певний прогрес був досягнутий, але все ще потрібно пройти довгий шлях до всеохоплюючого та мирного врегулювання, включно з викликами, пов’язаними із Кримом», - сказав він.\n«Я закликаю до конструктивних дискусій у Тристоронній контактній групі при посередництві ОБСЄ. Потрібно задіяти цей формат максимально оптимально», - заявив він.\nДонбас Крим ОБСЄ


Південна Осетія знову звинувачує Грузію в обстрілі своїй території - Korrespondent.net\nПівденна Осетія знову звинувачує Грузію в обстрілі своїй території\n4 серпня 2009, 01:34\nСело Отрев Цхінвальського району Південної Осетії в понеділок увечері було обстріляно з території грузинського села Плаві.\nПро це повідомив співробітник міністерства інформації і друку Південної Осетії.\nЗ його слів, о 22:05 понеділка з грузинської сторони було зроблено три мінометні постріли. Один снаряд розірвався на кордоні з селом Отрев. Постраждалих немає.\n"Плав від Отрева знаходиться на відстані одного кілометра. 8 серпня 2008 року саме Отрев і Дменіс стали тими населеними пунктами, які першими прийняли на себе удар грузинських військових", - зазначив співробітник міністерства.\nЗ його слів, осетинська сторона на провокації не піддалися і у відповідь вогню не відкрила.\nУ вівторок вранці оперативно-слідча група приступить до обстеження обстріляної місцевості. Разом з оперативниками до місця події допустять і журналістів.\nУ зв'язку з цим Міноборони РФ висловило занепокоєння загостренням ситуації навколо Південної Осетії і заявило про готовність застосувати силу для забезпечення безпеки жителів республіки і російських військовослужбовців, дислокованих в регіоні.\nОфіційний Тбілісі інформацію про обстріл спростував. Крім того, міністерство закордонних справ Грузії висловило занепокоєння і засудило заяви міністерства оборони РФ, назвавши його неприкритою загрозою.\nФранція, яка виступила рік тому посередником у врегулюванні військового конфлікту між Грузією та Росією, закликала всі сторони утриматися від провокацій у регіоні.


На Хмельниччині мотоблок збив 4-річного хлопчика - Моя Газета – Міжнародний інформаційний портал м. Хмельницький https://moyagazeta.com/\nХлопчик раптово вибіг на дорогу з власного подвір’я. 17-річний водій мотоблоку не побачив дитину і збив її\nПодія трапилася сьогодні, 25 серпня, у Хмельницькому. О 02:44 Служба порятунку «101» отримала повідомлення про те, що на вул. Ломоносова загорівся приватний житловий будинок.\nНа Хмельниччині шахраї “почистили” ювелірний магазин\n23 серпня в м. Кам’янець-Подільському близько 12.00 години в приміщені магазину по пр. Грушевського дві невстановлені особи, під приводом купівлі товару, шахрайським шляхом заволоділи ювелірними виробами на суму 70 000 гривень, повідомляє ГУ НП в Хмельницькій області\nОднорічна дитина з Хмельницького отруїлася пральним порошком, а 5-річна – таблетками\nДо реанімаційного відділення Хмельницької міської дитячої лікарні каретою швидкої допомоги доставили двох малолітніх дівчаток з діагнозом “отруєння”. Про це повідомили кореспонденту УНН лікарі цієї лікарні.\nНа Озерній збудують дитсадок і школу за 99 мільйонів гривень\nНавчально-виховний комплекс буде розрахований на 515 дітей.\nЦими вихідними, 20-21 серпня 2016 року, у Львові за підтримки ТМ «Львівське» відбувся «300ФЕСТ» – гучна подія, на яку чекали любителі доброго пива, смачної їжі та несамовитих розваг з усієї України.\nby Редактор 23.08.2016\n21 серпня близько 22.00 години в м. Хмельницькому по вулиці Тернопільській невідома особа, з застосуванням фізичної сили, відкрито викрала 5 гривень у 44-річної місцевої жительки, повідомляє ГУ НП в Хмельницькій області\n22 серпня близько 13.30 години в Славутському районі\nВолодимира Витишина із позивним “Добриня” провели в останню путь сотні краян і побратимів\nВ Шепетівському районі дворічний хлопчик потрапив під ножі косарки\n29-річний селянин на тракторі з роторною косаркою косив бур`ян на присадибній. Його маленький син потрапив під лезо і залишився без ноги.\nВ прийомний покій Хмельницького міської дитячої лікарні вчора доставили маленьку хмельничанку, 2015 р.н., з попереднім діагнозом харчове отруєння, хімічний опік стравоходу, які вона отримала із власної необережності.\nПеред зіткненням з огорожею прикордонної академії чоловік гальмував майже 90 метрів.\nby Редактор 19.08.2016\nЦієї суботи, о 21.00, у дендропарку, знову показуватимуть кіно про сімейні цінності.\nНа Хмельниччині в результаті аварії загинув водій мікроавтобуса\nВчора, 18 серпня, о 18:30, рятувальників повідомили, що на автодорозі Антоніни-Старокостянтинів поблизу села Кременчуки трапилася аварія.\nЧЕРГОВА ХМЕЛЬНИЧАНКА ЗНОВУ “ВИГРАЛА” АВТІВКУ\nby Редактор 18.08.2016\nНе дивлячись на численні попередження правоохоронців та ЗМІ подоляни продовжують вестися на афери пройдисвітів..\nДорожньо-транспортна пригода сталася в обласному центрі 17 серпня близько 19:25.


Сонник перше кохання: до чого сниться і що означає сон?\nСон, у якому ви бачили своє перше кохання, може означати зустріч, роман чи зміни у житті. У цього сновидіння безліч варіантів тлумачення, все залежить від сюжету та деталей. Тому важливо враховувати кожну дрібницю, щоб зрозуміти справжнє значення.\nЄ різниця між значеннями чоловічих та жіночих снів. Це також треба враховувати. Нижче описано значення сновидінь про перше кохання з урахуванням того, кому вони снилися.\nДля жінки бачити уві сні своє перше кохання – добрий знак. Це провісник позитивних змін та зміцнення стосунків з коханою людиною.\nЯкщо чоловік бачив уві сні своє перше кохання, на нього чекають нові зобов'язання та відповідальність. Сон обіцяє зміни у житті, причому кардинальні. Цей образ може передбачати народження дитини.\nДля вагітної жінки бачити уві сні перше кохання добрий знак. Це сновидіння до успішного вирішення проблемних питань. Також цей образ може відображати поточний душевний стан жінки та її емоційне піднесення.\nЯке наснилося перше кохання\nНижче ви знайдете значення сновидінь з урахуванням того, яке перше кохання вам наснилося.\nЯкщо бачили уві сні своє шкільне кохання, то насправді на вас чекає неприємний сюрприз у стосунках. Відкриється правда, яку ви чи ваш партнер старанно приховували.\nЯкщо снилося кохання вашого дитинства, це добрий знак. Згідно з езотеричним сонником, він провіщає успіх у починаннях. Будь-які проекти та завдання, які будуть розпочаті найближчим часом, принесуть гідні результати.\nЯкщо снилося давно забуте перше кохання, це означає, що підсвідомість хоче достукатися до вас. Насправді ви звернули з правильного шляху, зрадили свої справжні бажання і не реалізуєтеся у своєму призначенні, через що і нещасні.\nЗараз читають:Сонник купуватиме пиво: до чого сниться і що означає сон?\nЯкщо приснилося колишнє перше кохання – у вас виникнуть проблеми, пов'язані з вашим минулим. Ваші помилки не залишилися без наслідків і незабаром доведеться розбиратися з ними.\nЯкщо бачили уві сні свого коханого, ту людину, яка досі живе у вашому серці, це добрий знак. Найближчим часом доля зведе вас знову, щоб дати другий шанс. Якщо ви не проґавите можливість, то будете щасливі.\nЯкщо наснився хлопець, якого ви були раніше закохані, це провісник появи нового захоплення у реальному житті. У вас з'явиться цікава справа, яка наповнюватиме натхненням та життєвою енергією.\nЯкщо уві сні бачили свою колишню дівчину, до якої мали найсвітліші почуття, то це гарний знак. Сновидіння вказує на те, що у вашому житті настане період гармонії та умиротворення. Ви будете насолоджуватися безтурботним та благополучним життям.\nЯкщо уві сні робили будь-які дії – це важливо врахувати при тлумаченні. Подивіться значення сновидінь з урахуванням того, що ви робили з першою любов'ю у сновидінні.\nЯкщо уві сні цілувалися зі своїм першим коханням, то в реальному житті чекає захоплююча пригода, авантюра, яка подарує безліч позитивних емоцій. У вашому житті нудьга поступиться місцем веселощів.\nЯкщо уві сні говорили зі своїм першим коханням – згідно з сонником Ванги, це добрий знак. Вам вдасться у реальному житті вийти з конфліктів та неприємностей за рахунок вашої здатності переконувати людей.\nЗараз читають:Сонник смажені гриби: до чого сниться і що означає сон?\nЯкщо уві сні обіймалися з об'єктом свого першого кохання — це добрий знак. Вищі сили сприятимуть вам і сприятимуть у ваших починаннях. Ви можете діяти спокійно і впевнено, знаючи, що весь Всесвіт допомагає вам.\nЗгідно з сонником Фрейда, якщо уві сні сварилися зі своїм першим коханням – це означає ваше неприйняття себе, яке негативно впливає на ваше життя. Ваші комплекси та невпевненість заважають вибудовувати гармонійні стосунки з оточуючими людьми.\nСперечатись уві сні з об'єктом першого кохання – до розбіжностей у сім'ї. Важливо вміти знаходити компроміс, якщо ви хочете зберегти мир та гармонію у домі.\nЯкщо уві сні фліртували з об'єктом вашого першого кохання, то у реальному житті у вас з'явиться таємний шанувальник. Для одруженого чоловіка цей сон може означати майбутню зраду.\nБачити себе уві сні, що гуляє з об'єктом свого першого кохання, – до матеріального благополуччя та успіху. У вас буде забезпечене та успішне життя удосталь.\nРозгляньте й інші сюжети снів із тлумаченнями. Вони допоможуть знайти розуміння, чому вам наснився об'єкт вашого першого кохання.\nЯкщо уві сні бачили своє перше кохання, це добрий знак. Сновидіння обіцяє приємне проведення часу у колі близьких друзів.\nЗустріч уві сні з об'єктом першого кохання вказує на те, що ви потребуєте розвантаження та відпочинку. Ваша підсвідомість показує вам, що настав час зробити перерву і розслабитися.\nЯкщо наснилося, що ваше перше кохання хоче відновити стосунки — це добрий знак. У реальному житті ви отримаєте вигідну пропозицію.\nЯкщо наснилося, що об'єкт вашого першого кохання мовчить — це символ невизначеності. У вашому житті виникнуть ситуації, які поставлять вас перед нелегким вибором.\nЯкщо вашого колишнього хлопця немає в живих, і вам наснилося, що він кличе вас із собою – це попередження. Потрібно бути обережнішим і берегти своє здоров'я.\nЯкщо наснилося, що людина, яку ви любили, змінила вигляд, це недобрий знак. Вас намагатимуться обдурити у реальному житті.\nЯкщо наснилася зустріч із першим коханням, через яке ви плакали — це добрий знак. Ваші нинішні стосунки принесуть вам щастя.\nБачити уві сні, як зізнаєтеся першого кохання у своїх почуттях – добрий знак. Відповідно до сонника Міллера, це провісник налагодження взаємин у сім'ї та виходу з кризи.\nЯкщо бачили уві сні щасливі спогади про час, проведений із першою любов'ю, це добрий знак. У майбутньому на вас чекають міцні та щасливі стосунки з партнером.\nЯкщо наснилося, що ваше перше кохання робить вам пропозицію руки і серця, будьте обережні. Помилки вашого минулого можуть стати причиною неприємностей у сьогоденні.\nЯкщо наснилося, що ваше перше кохання померло, це хороший знак. Отже, ваш шлюб буде довгим та щасливим.\nБачити уві сні об'єкт першого кохання, який посилає вам повітряний поцілунок – на розчарування. Людина, яку ви любите, виявиться не тим, за кого себе видає.\nЯкщо наснилася зрада першого кохання – це сновидіння обіцяє розтин давніх секретів і таємниць. Готуйтеся до несподіваних повідомлень.\nЗараз читають:До чого сниться розсада помідорів - 10 тлумачень з різних сонників\nЯкщо наснилося перше кохання — не поспішайте робити висновки. Намагайтеся згадати всі деталі і знайдіть точне тлумачення. Такий сон може мати велике значення і вплинути на подальше життя.