Реферат з культури Культура первісного суспільства Передумови виникнення людини як біологічної істоти. Періодизація і головні причини культурної еволюції людини.\nПередумови виникнення людини як біологічної істоти. Періодизація і головні причини культурної еволюції людини.\nПідсумок першого етапу становлення первісної культури. Картина світу у світогляді первісних людей. Міф.\nПередумови виникнення людини як біологічної істоти. В\nиникнення мислення започатковує появу людини розумної близько 1 млн років тому пітекантроп (Гомо еректус). Час виникнення первісного суспільства – межа середнього і верхнього палеоліту (150-35/35-10 т рр. до н.е.). Сучасна людина остаточно сформувалася бл 40 тис рр. тому.\nОзнаки “справжньої людини”: формується і морфологічно структурується мозок, закріплюється пряма хода, набувають розвитку кінцівки, особливо пальці рук, починається\nформування колективного досвіду пізнання світу. Формується мова, воля, суспільство. Ті істоти, які краще реагували на знаки (мову), які краще її освоїли, ті виживали. Означення мовою набували передовсім ті ситуації, дії , предмети, які мали переважне значення для виживання. Відповідно, виживали ті особи, які краще орієнтувалися на мовні знаки, тобто адаптовані до ситуації комунікації. Таким чином, у походженні культурної еволюції головним є семіотичний процес (комунікація, означення, форми знакової поведінки). Саме він забезпечує відтворення ефективних типів поведінки, діяльності, життя. Отже, з позиції теорії культурної еволюції основною причиною виникнення культури є необхідність адаптації людських спільнот до змінних умов їхнього існування шляхом виникнення нових форм, технологій, продуктів діяльності, передачі наступним поколінням шляхом навчання і наслідування, зберігання і передачі, селекції найактуальнішої інформації та її накопичення (а не заміна), яке пришвидшує еволюцію. Характер інформації інший: не рефлекси і інстинкти, а знання нагромаджені оформляються в науку, мистецтво, мораль, матеріальні об’єкти. Результатом став 1) розвиток мислення і усвідомлення причинності зв’язків 2)організація спільноти. Знаряддя, їх удосконалення, розвинули мораль: пріоритет вмілості над силою = культурна\nеволюція. Культурна еволюція – не біологічна еволюція. Культурна еволюція\nпритаманна лише людині і полягає у інших способах передачі інформації наступним поколінням.\nПідсумок першого етапу первісної культури\nПервісна культура існувала бл. 40 тис.років. Первісність становить сутність життя певних народів і в сучасному світі. Пам’ять про архаїчні пласти культури зберігається і в нас самих. У кризових ситуаціях людина повертається в первісні стани свого існування, коли нею керували родові й непідвладні особистості сили, і тоді жахаючі інстинкти виходять назовні у вчинках, настроях, поглядах. Світ дитинства багато в чому є світом первісності. Заняття людей приводять до формування структури\nсуспільства, знарядь, нових соціальних відносин, моралі. Від привласнювального типу культура переходить до виробляючого типу, накопичує досвід, закріплюється передача інформації мовою\n, виникають сталі поселення. . Стан культури суспільства на зорі культурної еволюції мав такі ознаки: - освоєння передачі знарядь і досвіду наступним поколінням\nПроцес життя у найранішій первісній свідомості (збирально-мисливська спільнота) – це хаос, пітьма, неструктурованість, несформованість (вода, безодня, провалля, що несуть загибель і з чого одночасно народжуються речі світу). Космос – у пізнішому розвитку культури – це розчленованість, впорядкованість, структурованість, втілені в образах землі і неба, світла, гори, каменя. У процесі еволюції свідомості відбувається членування первісної світомоделі за бінарним принципом: верх – низ, праве – ліве, своє – чуже, чоловік – жінка; пізніше – за потрійним принципом: верх – середина – низ. Це протиставлення передбачувало і самоусвідомлення себе – людину (середину). Відбулося горизонтальне членування цьогобічного світу на чотири сторони світу. Вертикальне членування світу передбачало сакральне, людське земне (профанне), що втілювалося у образі дерева, гори і стовпа, світове дерево як символ родючості, Богині-Матері. Символ знайшов втілення в пізніших орнаментальних вазонах, гілочках на вишивці, манжетах і комірцях сорочки як межах тілесної сфери людини (як внутрішньої сфери в зовнішніх оболонках структурованого світу). Оселя – відокремлений від природи простір буття як внутрішня сфера буття людини. Ідоли як познаки центру у міфічному просторі, точка початку відліку цінностей. У наближенні до неї – зв’язок з родом, спільнотою як цілим. У віддаленні – розрив, небезпека. Нижній світ – сила предків, середній світ людей, верхній світ богів. Відчуття часу як повторення циклів можна спостерегти у кругових формах візерунків, колових календарях на керамічних посудинах трипільської культури: час зникає, розчиняється у вічному повторенні. Саме це давало первісній людині відчуття впевненості, радісного повернення до вже знайомого, звичного, позбавляло від невідомого майбутнього. Людина була розчиненою в колективі роду і спрямовувала погляд в минуле, дотримувалася непохитного наслідування традиції колективу. Вигнання з колективу позбавляло відчуття належності цілому, віднімало сенс існування. Водночас позаперсональність світовідчуття позбавляла страху смерті, ніби продовжувала життя в іншому стані.\nМіф є суб’єктивним відображенням давньою свідомістю об’єктивних історичних реалій, які розшифровуються вченими. В міфах – не алегорії і метафори (внесені пізнішими сприймачами), а буквальне одухотворення природи. Якщо ескімоси називають зірки сузір’я Оріона “Ті, що загубилися”, то вони знають, що це мисливці на тюленів, які заблукали, і цілком упевнено твердять, що зірки, перш ніж піднятися в небо, у давнину були людьми або тваринами. Сонце і Місяць наділені життям, вони є природними, людськими істотами. Якщо у інків (Перу) були можливі шлюби між братами і сестрами, то Сонце і Місяць були чоловіком і жінкою, а також братом і сестрою. Є традиційні теми, які пройшли крізь міфологію багатьох народів. Наприклад, сюжет про створення світу. У шумерській міфології боги бешкетують, пиячать і сваряться. І саме з п’яних очей вони і створили людину такою недосконалою. Створення світу у Книзі Буття африканського племені куба (Конго) – результат блювоти бога. Він вивергав сонце, місяць,зірки, людей, рослин, тощо. “Початок усіх речей”, або етіологічні міфи, пояснюють зміну пір року, особливості місцевості, повадки тварин – буквально все, аж до кількості яєць, які несе курка. У стародавньому мексиканському кодексі поневолення хліборобів квотою воїнів у давнину пояснювали тим, що здавна люди, схильні до сільськогосподарської праці, уклала з більш войовничою частиною племені угоду, згідно з якою вони звільнилися від страху смерті, а натомість зобов’язалися годувати своїх панів.\nМіф про потоп виник як боязнь розплати Бога за зрослу могутність землеробських цивілізацій Сходу, глобальне (на той час) вмішування людини у природні процеси, і тому ймовірна величезна повінь тих часів розглядалася як насланий богом потоп, що карає людство. Взагалі тема катастроф як розплата за людське зухвальство та егоїзм, за нехтування пієтетом щодо великої повноти буття, за намагання втрутитися в об’єктивні процеси. За міфом, людина повинна коритися певним правилам: не можна неухильно добиватися чогось заради користі, не беручи до уваги автономної сили речей і явищ, їх власного іманентного шляху розвитку. Міфи містять щось більш важливе, ніж взірці для наслідування ( бо неможливо наслідувати інколи брудні вчинки героїв, які стоять поза судом і справедливістю, мораллю і не повинні дотримуватися людських норм життя). Так у чому ж моральна правда міфів, якою люди керуються у своїх намірах і вчинках? Людина, яка живе у царстві необхідності, котре з усіх боків обмежує її правилами, заборонами і нормами, мимоволі захоплюється тими, хто здатен жити вільно, розкуто, сміливо, їй потрібен політ,який підносить над рутиною буття, великі пристрасті, непересічність свободу і самостійність, доступні лише богові або героєві. Демонізм істот міфу є відображенням стихійного життя природи, незалежної від людських вимірів – її не стосуються наші правила моралі. З одного боку свобода богів відкривала людині інший світ, що підноситься над звичайним світом людини – а з іншого – вчила людей цінити свою, земну гідність, що ґрунтувалася на суворій необхідності праці, боротьби, подолання труднощів і перепон. Міф спростовує панування людини над природою, але обіцяє їй успіх, якщо вона довіриться самостійному життю об’єктивного світу. Ніщо у світі не можна розглядати як простий засіб досягнення утилітарної мети, якщо ми не хочемо зазнати зворотної дії природного світу. Людський розум панує у великому світі лише відносно. Можна зробити висновки про такі головні ознаки міфу. Міф не пояснює, а описує походження предметів. У міфі – сакральний, а не профанний (звичайний) час як першочас і взірець для всіх часів. У міфі втілений колективний, а не особистісний досвід. Міфічні символи – це єдність знака і предмета, сутності й імені, поєднаність реального з надприродним.\nАнімізм – це одухотворення природи, віра що душі предметів і духи панують над предметами і явищами. “Все, що існує, живе... лампа ходить, стіни будинків мають свою мову... шкури у в’язках розмовляють ночі... дерево тремтить і плаче під ударами сокири...” Вода у ріках, що тече спокійно чи проривається через гірську ущелину, спадає влітку чи загрожує повенями навесні, управляється не законами природи, а волею духа. Духи впливають не лише на життя водойм і дібров, а й приязно чи вороже ставитись до людини. Тому людина намагається улестити їх жертвою. У перуанців зберігся звичай: прийшовши на берег ріки, випити ковток води, зачерпнутий рукою, і просити річкового бога послати щасливу переправу або щедрий вилов риби на півдні Африки тубільці приносять у жертву духові ріки під час посухи свійських тварин. Остяки (на Обі)_коли не ловилася риба, кидали у річку оленя з прив’язаним на шиї каменем. У новіші часи коли якийсь німецький землевласник насмілився збудувати млин і тим самим збезчестити священні води, на довгі роки “наставали погані часи”, аж поки селяни не спалювали дощенту кляту споруду. Християнство пізніше заборонило офірувати жертву джерелам, та поклоніння воді збереглося до наших днів: якщо не виплеснути з відра з водою, набраною у криниці, кілька крапель на землю, позбуваючись якогось духа, що міг плавати на поверхні води, то він може оселитися в домі або ввійде у тіло того, хто вип’є з відра. У Шотландії в доісторичні часи зрошували кров’ю людини закладання будівель, щоб духи землі не зруйнували вночі збудоване протягом дня. Замуровували живцем у стіну для її міцності при будові замка Лібенштейн купили за великі гроші у матері дитину і замурували. В Італії міст через Арту час від часу руйнувався, доки не заклали в нього дружину будівника. слов’янські князі, закладаючи дитинець, за старим поганським звичаєм відряджали людей, аби вони схопили першого-ліпшого хлопчика і замурували. Згодом людські жертви почали заміняти тваринами. У Греції є повір’я: перший, хто пройде повз закладений камінь під нову споруду, помре протягом того ж року. Тому мулярі замість людської жертви, забивають на першому камені ягня або чорного півня. Злому духові, який перешкоджав будівництву моста, пускали першим по мосту півня (замість людської жертви). Перед тим, як увійти в новий дім, треба пустити туди кішку або собаку. Не можна рятувати потопельників, бо вони заподіють страшної шкоди рятівникові. Так, індійці не рятують потопаючих у Гангу. У дереві бачили свідому істоту і тому поклонялися йому. На Суматрі малайці вірять, що часом старі дерева – це помешкання, або матеріальна оболонка лісових духів. У Південній Азії дереву приносять пироги і рис, улещуючи дерево, з якого хочуть будувати човен. У Росії лісовому духові залишали на пеньку першу забиту дичину або шматочок хліба щоб уласкавити і мати удачу на полюванні. Хто занедужав, повернувшись з лісу, мав віднести до лісу скоринку хліба і дрібку солі в чистій ганчірці і, полишивши там усе, з молитвою повертався додому, маючи надію на швидке видужання. Отже, душа є у всього сущого, а дух може існувати і сам по собі. Дух має необмежену сферу дії, він може тимчасово вселятися в якесь тіло або річ. Народження, смерть, сон і сновидіння, хворобу, непритомність, а також чхання і позіхання первісні люди пояснювали існуванням у людині духа, здатного час від часу залишати тіло. Анімізм проявляється у культі предків і церемонії похорону. Душа, або дух, який залишив тіло, волів на власний розсуд зоставатися біля могили, мандрувати по землі, ширяти в повітрі чи відлітати у справжню оселю духів – загробний світ. Людям замало переконання, що смерть повертає душу до вільного існування, вони жадають допомогти природі ч вбивають людей, щоб визволити їхні душі для служіння духам. Звідси поховальні людські жертви на користь померлого: коли вмирав можновладець, душі його слуг, рабів, дружини мали йти за душею свого пана, щоб продовжити служіння йому у потойбічному житті. Е. Тейлор вважав, що “пити за здоров’я” сягає до звичаїв правити узливання на урочистостях на честь богів і померлих. Дикун приносив дарунки душам тварин і вибачався перед ними, коли мав забивати або полювати. Коли забивали ведмедя, то перед ним вибачалися і навіть розкурювали з ним люльку миру. Первісні вірили у переселення душ і певність, що душа тварини могла жити колись у людській істоті, отже, можливо що тварина – предок або улюблений друг.\nбули зв’язані з належністю до певного роду – заборони на їжу, одяг, амулет, забарвлення – не підлягали ні сумніву, ні осмисленню. П. Лафарг вважав,що Адам, з’ївши яблуко, порушив табу і став представником іншого клану.\nМагія (заміна подібного подібним і його вплив; різні варіанти магії для різних суспільних груп і представників [магією людина освоювала причинно-наслідкові зв’язки]), це віра у способи, за допомогою яких можна на відстані впливати на людину, діючи на її речі: чаклуни негрів можуть ворожити на шапці відсутньої людини. Простий аналогічний або подібний зв’язок. Певні дії викликають подібні до них наслідки: поливання водою з глечика – дощ, удар списом по зображенню тварини – добре полювання, а ворога – його загибель. Символічне умертвіння ворога призвело до того, що “ворог”, який дізнався про це, і справді невдовзі помер природною смертю. Якщо на когось упало дерево, то хтось інший його наслав. Якщо людина падала з дерева, то родичі рубали його на тріски. В пізніші часи в Англії залишився закон, за яким віддавали Богові, тобто продавали на користь бідних не лише коня, що переїхав людину, а й колесо. Зв’язок аналогів, віра в наслання і в тому, що австралійці вивчають сліди комахи біля могили, щоб знати, в якому напрямі шукати чаклуна, від чаклунства якого людина померла. Чаклунів часто спалювали, перейшло в пізніші часи, коли випробовували чаклунів і відьом. Зв’язок аналогів у ворожіннях, тлумаченнях снів, хіромантії. Словесна магія – це віра в реальну силу слова. Шаманізм\n( стан стресу як посередник з надприродним). Ритуали та обряди\n- це втілення вірувань і цінісних смислів у дії на покращення дійсності. Ритуал мав за мету збереження космічного порядку і відновлення порушеної рівноваги, сакралізацію профанного хаотичного світу, вираження найскладніших смислів людської життєдіяльності мовою конкретних звуків, жестів, зображень. Його компоненти: очищення, процесуальна хода, жертва, трапеза.\nВодночас ритуали і обряди – це форми художнього\nбачення, в яких поєднувалися елементи словесні, музичні, ритмічні, танцювальні, образотворчі, декоративні.\nУ первісному суспільстві праця, магія, міфи, мистецтво не були розчленовані, а розвивалися вкупі. Малюючи тварину, здобич якої була життєво необхідною, первісний мисливець прагнув впливати на результат полювання, але в кінцевому підсумку він пізнавав повніше світ. Зображення ніби давало владу над твариною чи предметом. У нього виникали образи, які виражалися в малюнку, слові, звуках музики. Ланцюг уявлень і думок втілювався у зображуваному і водночас був спонукою до наступних дій. Наприклад, танець як відображення полювання, майже полювання (невіддільність зображення від зображуваного). Психіка первісної людини спочатку сприймала окремі предмети без контексту оточення – не було поняття стада тварин як цілості, а лише суми особин. Першопочатки мистецтва народилися 40-30 т рр. до н.е. Наскельні малюнки первісності відкрив дослідник Сантуола 1879 р. в Іспанії. Існує теорія походження мистецтва з магії, або з інших не мистецьких сфер, як, наприклад: спостереження особливої форми каменя дивували, і спостерігач доопрацьовував форму, яка ставала зображенням конкретного предмета. Магічні речі починали містити більше значення, ніж потрібно для самої магії, а мистецтво виникало як результат вибору суттєвого серед знаків предмета, їх упорядкування і ритмізація. Найдавніший живопис – це дві лані на стіні печери Шаффо у Франції, наскельні малюнки в ла Мадлен, “галерея” Альтаміри (Ласко, Іспанія). В них – символізм поєднаний з реалізмом, початки узагальнень (малюнки як уява про полювання і одночасно ритуал підготовки). Тварини – об’єкти полювання. Фігурки – символи плодючості. Табу на портретні зображення, побутували зображення руки, як діяльної присутності, жінки як символу родючості.\nУ прамистецтві ще не було передавання традиції. Тому періоди мистецтва визначаються дослідниками не за часом створення артефактів, а за місцевістю. Період “оріньяк” – жіночі фігурки; період “солютр” – рельєфи; період “Мадлен”, коні і воли печери Ляско у Франції (див.ілюстр с48)\n. У пізнішого часу малюнках людина починає зображувати себе, тобто відбувається самоусвідомлення власне людської сутності, відмінності людини від природи. Сцени битви (с.42\n), лише силуети постаті, спочатку мало динамічні, потім з’являється ритм і напруга пристрастей (наскальні з Африки – граційний танець трьох фігур).\nНовий етап – мезоліт і неоліт 10-2 т рр. до н е. , це пізній кам’яний вік і вік бронзи. Потепління сприяло сталому розселенню, оселя стала центром життя, започатковується землеробство, хати стояли на палях серед озер. Виникло гончарство, лозоплетіння, ткацтво. Настала т. зв.неолітична революція , освоєння бронзи, зміна стосунків призвела до зміни свідомості. Виникає рід і родовий лад, який відміняв первісну стадну дикість. З’являвся інститут вождів, патріархат, культ батька, який нібито допомагає своєму родові і племені і після смерті, отже, започатковується культ померлих. Мистецтво первісного суспільства виконувало функцію ненасильницьки впроваджуваної в свідомість людини “необхідної моделі життя”, а також регулятора поведінки. Первісне мистецтво – це відбиток речей і взаємин, воскрешення життя і думок, почуттів. Сприйняття мистецтва вимагає “добудови” порівнянням з власним досвідом. Мистецтво ставало життям, відродженим у думці, почутті, стані. На початках неоліту ( 6т рр. до н.е.) виникає гончарство, орнамент на посуді – це знак, символ, уява (а не реальність), початок абстрактного способу мислення. Скульптура – Матір – тварини – символи родючості. Кераміка, ткацтво як початок виробництва і початок матеріальної і духовної (форма) культури.\n– кромлехи – кругові гігантські огорожі з каменю, на яких поставлені плити (Стоун-гендж, деякі дослідники вважають астрономічною обсерваторією). Дольмени, місце перебування душі предків, також несли ознаку єдності і сили племені, прагнення до великості, до подолання опору каменю на честь померлих предків. Символічні кам’яні знаки – вертикалі менгірів – означали також відмінність людини від тварини, тобто вертикальність постави. Кромлехи – алея для поховального ходу. Форма кромлеха передає двоякий ритм: ритм цілеспрямованого походу і ритм кругового хороводного руху навколо вівтаря (с.46\n). Виникає первісна архітектурна ідея: опори і навантаження. Вертикаль означала поєднання неба і землі, ворота символізували перехід в інший світ, духовне відродження. В епоху бронзи переважає монументальна архітектура – для культурних цілей, для поховань. А наприкінці існування первісного суспільства, в епоху заліза (початок І тисячоліття до н.е.) на території сучасної Франції, Балканському півострові, у Закавказзі зводили вже фортеці, оборонні споруди, складені з великих кам’яних брил. Ці споруди належать і майбутньому. Неолітична революція в художньому мисленні привела від конкретної барвистості зображення палеоліту – до абстракції і спрощеності однотонного малюнку і більшої узагальненості скульптурних фігурок. Замість безпосередності сприйняття і зображення навколишнього світу виникають спроби пошуку сутності, спільної для речей одного виду, “душі”. Послаблення образного мислення. Наприклад, слово небо означало і сферу, і дугу, і коло. Багатозначність виробу: гребінець+тварина+дощ. В орнаменті переплітаються лінії і повторюються зображення смуг, кола, змійки, трикутника (але відсутні рослинні орнаменти). Орнамент підкреслював і виділяв структуру предмета, або урізноманітнював її одностайність.\nРодова спільнота перетривала в Африці, Океанії і Америці де-не-де аж до нашого часу (напр., хата у Камеруні, с. 48 №17\n). Мистецтво первісної Європи, на думку дослідників, свідчить про більшу силу і зрівноваженість , витривалість і відпорність тих людей, ніж сучасних дикунів Африки, племен держави майя і ацтеків у Мексиці, інків у Перу, племен Океанії. Вони теж мають здобутки мистецтва, піраміди, святині, скульптуру, ужиткові речі, кераміку (див. Ілюстрації 17 і далі с.48)\nВисновки про первісне мистецтво і культуру.\nКультура відзначається різноманітністю форм, свіжістю мистецького погляду, вітальністю, чистотою і простотою, наївністю, первісним реалізмом. Не було митців-професіоналів. Первісній культурі властива незнання закономірностей об’єктивного світу і про саму себе, звідси притаманний культурі страх таємниці і предків, жорстокість жертвування , іноді людоїдство. Людина ще не вміла дивитися у вічі голій правді. Прислів’я, приказки, загадки\n(Виникли на досить високому рівні розвитку\n) Джерелом прислів’їв був або якийсь забутий нині звичай, або легенда, або тривале спостереження, або залишки старовинної магії та релігії. ”Встати з лівої ноги” – виник з асоціації ідей: праве - добро, ліве – зло. “Попіл летить назад в обличчя тому, хто його розкидав” (Західна Африка).\nЗагадки – складені на дивний манір питання, на які треба дати цілком серйозну відповідь. У давньогрецькому міфі Сфінкс – чудовисько з жіночою головою, тулубом лева і величезними крилами – оселився біля міста Фів і вимагав все нових людських жертв доти, доки хтось не розгадає його загадку: “Хто вранці ходить на чотирьох ногах, удень – на двох, а ввечері – на трьох?” Загадку розгадав Едіп, який став царем Фів: людина у дитинстві, у розквіті сил і на старість (з посохом). З острова Самоа: ”Сива людина стоїть над огорожею і дістає до самого неба. Хто це?” (Дим з димаря). “Людина стоїть між двома зажерливими рибами” (Язик). Частина виховання, вправи для дітей. Важливою особливістю прамузики\nє її радше магічне призначення, ніж як власне мистецтва. Це особливо помітно у великій різноманітності і звуковій палітрі використовуваних у магічних обрядах інструментів, у функції яких, крім звучання, важливою була сама фактура, колір, форма інструмента. У своїй двозначності як предмети і одночасно джерела звуку інструменти означали цілий світ древніх: Сонце і Місяць, жіночу і чоловічу плодовитість, урожай, дощ, вітер, потужні захисні амулети самого людського існування. На протязі тисячоліть свого існування та вдосконалення вони пройшли складний шлях від відлякуючих і зачаровуючих амулетів до власне музичних інструментів.\nСлід відзначити переважання ударних інструментів у давніх людей над мелодичними, адже наймелодичнішим інструментом вже був власне людський голос. Музиколог Курт Закс поділяє давній спів на логогенний (примат слова), що переважно був обмежений двома звуками, та патогенний (породжений емоціями), що відзначався ширшим інтервальним обсягом. З часом і взаємопроникненням цих двох примітивних стилів утворився т.зв. мелогенний стиль. Автор наводить приклад подібності співу давніх людей до співу сучасних трирічних дітей у їх коротких повторюваних мотивах обмеженого мелодичного діапазону. Помітно найхарактерніше, що відрізняє примітиви від пізнішої музики: повторюваність в межах окремої п’єси, відсутність розвитку до кульмінації, виключне базування на переданні традицією, без намагання запису чи хоч би зачатків систематизації.\nпервісної культури: синкретизм свідомості (на початках не розрізняючої прекрасного і потворного, добра і зла) синкретизм мислення (органічність з природою)\n) неієрархованих цінностей (одинока цінність- виживання)\n(безпрецедентність культурного досвіду)\n“Культура заборон” – табу\n, найважливіших і єдиних засобів контролю стосунків, які стали фундаментом моралі, моральності і права.\n, а не абстрактність мислення, першість почуттів.\nУ добу первісності сформувались два основні шляхи розвитку землеробсько-скотарської культури. Перший, західний, характерний для населення Середземноморсько-Балкано-Дунайсько-Карпатського регіону і Середньої Наддніпрянщини. Тут за умов достатньої кількості атмосферних опадів і родючості земель, господарство ґрунтується на системі автономних родин і сімейних формах, що в майбутньому призвело до індивідуалізму західного типу культури. На близькому Сході, в Індії, Китаї і Єгипті виникли колективні форми землеробства, удосконалилась соціальна організація, блокувалися приватизаційні тенденції, становилася “влада-власність”(можливість самореалізації людини лише шляхом прилучення до влади та просування по її щаблях, неможливість вибору, а поєднання влади з багатством). Використана література


Поштовий індекс Укрпошти за вашою адресою = 54047 індекс Миколаїв 47, місто Миколаїв, Миколаївська область, Україна.\nПоштові індекси Києва, поштовий індекс Миколаїв 47 і поштові індекси більшості інших міст України можна знайти прямо для конкретного будинку. Тобто у нас представлені поштові індекси областей, поштові індекси районів, поштові індекси міст, поштові індекси вулиць, поштові індекси будинків.\nТут представлена найбільш повна і точна база поштових індексів України, в тому числі і індекс Миколаїв 47. Інформація про поштові індекси України представлена на основі останніх версій бази поштових індексів Укрпошти та Класифікатора адрес по Україні. Ви можете скористатися як пошуком індексу за адресою або адреси за індексом, так і ієрархічним рубрикатором України, щоб знайти необхідний індекс поштової адреси.\nЗміни поштових індексів відбуваються регулярно. Хочемо зауважити, що на відміну від інших сайтів з базами поштових індексів у нас представлений тільки реально діючі індекси, немає застарілої інформації, і ви можете бути абсолютно впевнені, що знайдена на нашому сайті Миколаїв 47 індекс буде точно чинним і відповідати обраній адресі.\nІндекс Миколаїв 47 — це номер 54047 поштового відділення, яке відповідає за декілька вулиць або цілий район.\nІндекс пошти шумилово\nІндекс пошти тячів 7\nІндекс пошти болтишка\nІндекс пошти кіровоград 1\nІндекс пошти білоцерківці\nІндекс пошти краснознаменка\nІндекс пошти нова руда


Купити Комп'ютерний стіл Ніка Мікс - 19 - супер-ціна - інтернет-магазин Культ Меблів (Київ)\nКомп'ютерний стіл Ніка Мікс - 19\nширина 120 см висота 150 см глибина 60 см\nДуб лімберг (+399 грн)\nКоімбра (+399 грн)\nБук баварія (+930 грн)\nВільха (+930 грн)\nВаніль (+930 грн)\nГоріх болонья (+930 грн)\nГоріх екко (+930 грн)\nГоріх лісний (+930 грн)\nПопелястий (+930 грн)\nСиній (+930 грн)\nЯблуня (+930 грн)\nКомп'ютерний стіл Ніка Мікс - 19 з ламінованого ДСП "Swisspan", товщиною - 16 мм, що стосується кромки, то для стільниці використовується ПВХ, товщиною - 2 мм., для корпусу ПВХ, товщиною - 0,5 мм.\nІснує можливість виготовлення Комп'ютерного столу Ніка Мікс - 19, як в стандартному так і в дзеркальному виконанні. При необхідності є можливість вносити зміни в модель комп'ютерного стола.\nДля товару Комп'ютерний стіл Ніка Мікс - 19 доступні кольори: Білий альба, Глясе, Дуб венге, Дуб молочний, Дуб сонома, Трюфель, Бетон, Дуб лімберг, Коімбра, Бетон, Бук баварія, Вільха, Ваніль, Вишня оксфорд, Глясе, Горіх болонья, Горіх екко, Горіх лісний, Попелястий, Синій, Яблуня.\nГабаритні розміри: ширина 120 см, висота 150 см, глибина 60 см.\nЦіна товара "Комп'ютерний стіл Ніка Мікс - 19" на 30.11.-0001 - 2657 гривень.\nВи також можете звернути увагу на альтернативні товари у категориії Комп'ютерні столи: Комп'ютерний стіл Тіса Престиж СК - 218, Комп'ютерний стіл Тіса Універсал СУ - 2К, Комп'ютерний стіл Green КСВ - 002Н з надставкою, Комп'ютерний стіл Green Fashion ФК - 104, Комп'ютерний стіл Ніка Европа.\nКомп'ютерний стіл Ніка Мікс - 19 - Часто задавані питання\n• Скільки коштує Комп'ютерний стіл Ніка Мікс - 19 у Вашому магазині?\nЦіна товару на 30.11.-0001 - 2657 грн\nКомп'ютерний стіл Ніка Мікс - 19 постачається у комплектаціях: модифікация - стандартний (як на фото), дзеркальний (відносно фото); варіант комплектації - роликові (типові параметри), телескопічні.\nДоставка по Києву - 300 грн, за місто - +16 грн/км. Занос з ліфтом - 50 грн, без ліфту - 50 грн/поверх. Збірка - 266 грн. Доставка по Україні за тарифам перевізника +50 грн до перевозчика. Терміни доставки 7 - 15 робочих днів.\nстоли для ПК офісний стіл замовити шафу-купе недорогі комоди письмовий стіл тумби для взуття з сидінням замовити ліжко ціни на тумби під ТВ офісна шафа купити стіл для переговорів розкладний стіл (Київ) кухонні кутки купити кухонні столи замовити туалетний столик купити журнальний стіл комп'ютерний стіл з надбудовою


Парфуми Amouage Library Collection Opus VIII, купити духи Амуаж Лайбрарі Колекшн Опус 8 в інтернет магазині в Києві, Одесі, Україні\nГоловна Парфумерія Каталог Парфумерії Amouage\nКод групи: 36012\nAmouage Library Collection Opus VIII - парфумована вода - 50 ml\nКод товару:: EDP75455\n6059 грн 5453 грн\nAmouage Library Collection Opus VIII - парфумована вода - 100 ml\nКод товару:: EDP89137\n9256 грн 8330 грн\nAmouage Library Collection Opus VIII - парфумована вода - пробник (віалка) - 2 ml\nКод товару:: EDP85313\nОстання ціна : 187 грн\nAmouage Library Collection Opus VIII - парфумована вода - 100 ml TESTER\nКод товару:: EDP60518\nОстання ціна : 5719 грн\nОпис Amouage Library Collection Opus VIII\nВишуканий східний парфум унісекс уособлює все загадки і таємниці чарівного, невловимого світу з нескінченністю хвилин. Час не владний над твором мистецтва, і нехай це не картина і не ода любові - ніщо так не розбурхує пам'ять як аромат. Характерний, дзвінкий, з деревної прохолодою, але не позбавлений східної пряності - саме такий Amouage The Library Collection Opus VIII. Загадка улюблених очей, легкі руху витончених рук, довгоочікувана усмішка ... Цей аромат стане талісманом вашої любові.\nПочаткові квіткові ноти жасмину, іланг-ілангу і апельсинового кольору звучать дуже яскраво і соковито. Пряне, багатогранне « серце » розкривається глибокими деревними і спеціевимі акордами шафрану, імбиру, ветівера і дерева Гуаяк. Шляхетна база з тонким натяком на терпкість паморочить Бензоїн і індійським лавром. Істинно східний аромат: багатий і шлейфовий! Золотисті краплі парфуму таємничої серпанком лягають на плечі прекрасної жінки і так само вишукано можуть доповнити образ чоловіка, перетворюючись в чудовий акорд розкоші.\nДата випуску діє до: 2014\nЗроблено в: Франція, Оман\nПочаткова нота: жасмин, іланг-іланг, апельсиновий колір\nНота " серця ": олібанум, шафран, імбир, ветивер, дерево Гуаяк\nКінцева нота: бензоин, індійський лавр\nПарфумери: Pierre Negrin, Richard Herpin.\nКупити Amouage Library Collection Opus VIII (Амуаж Лайбрарі Колекшн Опус 8)Ви можете в нашому інтернет магазині в Києві, Одесі та по всій Україні. В наявності є об'єми - 100 ml, 50 ml, 2 ml і тестер - Tester. У нас легко замовити жіночу парфумованну воду Amouage Library Collection Opus VIII бренду Амуаж в Києві - доставка для Вас буде швидкою і вигідною!\nВідгуки Amouage Library Collection Opus VIII


Дореформувалась: долю Супрун вирішено - NEWSTIME\nДореформувалась: долю Супрун вирішено\nКомітет Верховної Ради з питань охорони здоров’я більшістю голосів схвалив проект постанови №5642 про звернення до Кабміну з приводу звільнення з посади в.о. міністра охорони здоров’я Уляни Супрун\nПро це повідомляє голова комітету Ольга Богомолець.\nУ самому проекті постанови, уточнює Богомолець, в якості причини вказано гостре суспільне напруження, яке виникло в зв’язку зі зривом програми державних закупівель ліків в 2016 році, що має ознаки службової недбалості.\n“Я підтримала проект постанови, але хочу зауважити, що приводів для звільнення – набагато більше, і треба розібратися, що стало причиною катастрофи в медицині – професійна непридатність в.о. міністра або свідома урядова політика, адже роботу уряду в частині охорони здоров’я також визнали незадовільною “, – додала Богомолець.\nКрім того, голова комітету опублікувала у себе в Facebook список своїх претензій до роботи керівництва Міністерства охорони здоров’я. Серед них, зокрема, різкий стрибок в сторону підвищення смертності і масова еміграція лікарів за кордон. Судячи з усього, Ольга Богомолець звинувачує в цьому саме Міністерство охорони здоров’я.\nНагадаємо, напередодні стало відомо, що авторами постанови виступили нардепи «Оппоблока» Олександр Вілкул і член комітету Ігор Шурма. Раді пропонується визнати роботу Супрун незадовільною і звернутися до Кабміну з пропозицією про її звільнення.\nДнями Уляна Супрун оприлюднила свою декларацію. Згідно з інформацією в документі, чоловік Уляни Супрун – Марко, за минулий рік не мав взагалі ніяких доходів. Проте, разом з дружиною він тримає в американському банку 8,3 тисячі доларів. Не менш цікавим виглядає факт того, що українська чиновниця в минулому році витратила 1,67 тисяч доларів для страхування свого життя в Сполучених Штатах.\nБільш того, згідно з декларацією, Супрун і її чоловік не мають ні власного авто, ні житла в Україні. У той же час Супрун задекларувала майже чотири мільйони доларів на рахунках в Сполучених Штатах.\n“Могло б спрацювати”: Сестру Савченко ледь не підірвали\nЧому світу так важко перемогти Путіна


Біометричні паспорти – це безпечно\n09 листопада 2014, 07:00\nГеннадій Баулінс оформив біометричний паспорт ще в 2008 року, оскільки саме наявність цього документа була однією з основних вимог безвізового в’їзду громадян Латвії до США.\n«Я отримав біометричний паспорт шість років тому і зміг без візи поїхати до США. Потім з цим документом безвізово подорожував по країнам ЄС, також побував в Україні. Біометричний паспорт – це зручно», – каже він\nКерівник відділу паспортів Управління у справах громадянства та міграції Латвії Дзінтра Пенезе зазначила Радіо Свобода, що біометричний паспорт – це документ, що засвідчує особу, у Латвії він також є проїзним документом. Від звичайного паспорту старого взірця біометричний паспорт відрізняється тим, що містить спеціальну безконтактну мікросхему зі сканованими відбитками пальців власника та його цифрове фото. Процедура оформлення біометричного паспорту досить проста.\n«Людина приходить у будь-яке відділення Управління у справах громадянства та міграції Латвії, незалежно від місця проживання. Бере з собою старий документ, якщо він у неї є, якщо немає, наприклад загубили, ми по своїх системам перевіряємо і з’ясовуємо ідентичність особи, фотографуємо на місці, беремо відбитки пальців. Людина підписується, ми даємо їй державні реквізити на оплату і через визначений час вона отримує документ», – зауважує Дзінтра Пенезе.\nМи готові подітися досвідом із Україною – Трейгутс\nСеред переваг біометричних паспортів – швидкість проходження кордонів, завдяки обладнанню, що зчитує дані з чипів, збереження даних та їх швидке відновлення, у випадку втрати паспорту, а також запобігання підробці документа та нелегальному використанню.\n«Основна відмінність цього документа полягає у тому, що в ньому є електронний носій даних – мікросхема. Отже в цьому паспорті окрім основної інформації: прізвища, ім’я, персонального коду, терміну дії документа, є так звані біометричні дані особи. Ці електронні дані додатково захищенні, і тим, хто займається підробкою документів, важче його підробити, тому що рівень захисту цих електронних даних дуже високий», – розповів директор Департаменту документів, що засвідчують особу Управління у справах громадянства та міграції Латвії Інгусс Трейгутс.\n«Наш досвід запровадження біометричних паспортів безперечно є абсолютно позитивним. У разі офіційного звернення з боку України, ми готові ним поділитися, як це вже робили в інших країнах», – каже вона.\nІдентифікаційна картка має декілька ступенів захисту, одна з яких пін-код, також цю картку можна використовувати для функцій електронного підпису. Для використання електронного підпису в інтернеті, користувачам необхідно придбати устрій, який зчитує дані з картки.\nЗ ідентифікаційними картками громадяни Латвії можуть подорожувати по країнах ЄС, Європейської економічної та Шенгенської зон, однак для поїздки в інші країни, зокрема США чи Україну потрібний біометричний або звичайний паспорт.\n«Зараз застосовується така технологія персоналізації, де використовується чорно-біле фото, бо це забезпечує високий рівень захисту від підробки. Цю технологію використовують і інші країни, в їхніх паспортах ми також бачимо чорно-білі фото», – зазначає Інгусс Трейгутс.\nУ Латвії біометричні данні передбачені не тільки для паспортів громадян, а й для інших видів паспортів.\nБіометричні паспорти й ідентифікаційні картки у Латвії видають терміном на 10 років. Вартість оформлення біометричного паспорту – 28,46 євро, ідентифікаційної картки – 14,23 євро.


Предмет Торгова політика та комерційна дипломатія\nГлавная \_ База готових робіт \_ Готові роботи з економічних дисциплін \_ Економічні предмети \_ Торгова політика та комерційна дипломатія\nТоргова політика та комерційна дипломатія, як навчальна дисципліна\nЗавдання курсу – забезпечити студентів початковими знаннями про основні аспекти і тенденції в міжнародних відносинах, що призвели до зростання значення економічної дипломатії як міждержавного інструменту врегулювання міжнародних економічних відносин, як найважливішого важеля зміцнення міжнародної конкурентоспроможності країни, отримання вигод і переваг на світовому ринку, формування цілісного уявлення про нових акторів економічної дипломатії, про взаємодію політики і економіки для просування національних інтересів за кордоном.\nСтудент при вивченні курсу повинен володіти наступними компетенціями:\n- здатний розуміти і аналізувати світоглядні, соціально і особистісно значущі філософські проблеми;\n- готовий до соціальної взаємодії на основі прийнятих у суспільстві моральних і правових норм, виявляє повагу до людей, толерантність до іншої культури;\n- готовий нести відповідальність за підтримання партнерських, довірчих відносин.\nОбов'язковий мінімум змісту дисципліни передбачає формування наступних знань та вмінь:\n1. Теоретико-методологічні підходи до вивчення економічної дипломатії;\n2. Механізми реалізації економічної дипломатії;\n3. Роль міжнародних і державних структур у просуванні економічних інтересів.\nПо закінченні курсу у студента формуються наступні знання та вміння про:\n1. Історію формування економічної дипломатії;\n2. Подання політичних і економічних цілей і засобів, ключових понять і термінологію предмета;\n3. Розуміння об'єкта економічної дипломатії;\n4. Уявлення про міжнародно-правові основи предмета;\n5. Об'єктивний аналіз діяльності міжнародних інститутів економічної дипломатії, що впливають на міжнародну конкурентоспроможність країни;\n6. Знання особливостей і характерних рис глобалізації як важливого чинника, який стимулює збільшення ролі економічної дипломатії в сучасних міжнародних відносинах;\n7. Аналіз сформованих міжнародних господарських реалій в контексті забезпечення національної економічної безпеки.\nСвою увагу становленню та розвитку курсу приділяли такі науковці: В. Щетинін, С. Меньшиков, В. Попов та ін.\nОтже, якщо Вам необхідно купити курсову роботу чи статтю з курсу «Торгова політика та комерційна дипломатія» звертайтесь у компанію ІЦ «KURSOVIKS». Колектив висококваліфікованих спеціалістів Вам швидко та за помірну ціну допоможе у цьому.


Київська волонтерка присоромила працівника мережі ресторанів за байдужість до військових. Після цього два кафе передали обіди пораненим у шпиталь - Kyiv Media\nКиївська волонтерка присоромила працівника мережі ресторанів за байдужість до військових. Після цього два кафе передали обіди пораненим у шпиталь\n1 Квітня 2021, 12:06\nУ мережі ресторанів «Пузата хата» на касі проігнорували пропозицію передати привіт пораненим військовим. Пізніше адміністрація вибачилась за поведінку касира.\nПро цю історію розповіла волонтерка Наталія Юсупова на своїй Facebook-сторінці.\nЗа її словами, 30 березня в одному з ресторанів «Пузата хата» вона купувала багато порцій борщу та вареників. Дівчина на касі поцікавилась, чи це обід на офіс, а волонтерка відповіла, що для військових у шпиталь і запропонувала касирці «передати хлопцям щось смачне».\n«Вона на мене дивиться порожнім поглядом і каже «Ми таким не займаємося». Ну ок, кажу, але Ви могли б передати хлопцям привіт і побажання якнайшвидшого одужання. Вона на мене подивилася, як на іншопланетянку і промовчала», – описала волонтерка ситуацію.\nНаталія Юсупова з сумом зауважила, що ці люди захистили народ від війни, але багато хто про це забув. У відповідь під цим дописом деякі дописувачі почали звинувачувати волонтерку у маніпуляціях і заявляти, що касир не вирішує таких питань.\nНаступного дня, зранку 31 березня, вона отримала коментар від мережі «Пузата хата», де адміністрація написала, що їй прикро через байдужість касира. Повідомили також, що подібні питання вирішує керуючий закладу і в мережі шкодують, що касирка проігнорувала звернення волонтера.\nЗгодом Наталія Юсупова написала, що після цієї публікації два кафе запропонували допомогу в приготуванні обіду для поранених.\n«Так само кияни надішлють новий одяг для воїнів, передадуть новий протипролежневий матрац, передадуть ліки. І головне – сьогодні дуже хороша людина – Олександр – оплатила дорогущий квадрокоптер вартістю 53 тисячі гривень… Інші співгромадяни відправили матеріальну допомогу, хто скільки міг і написали добрі слова підтримки… Зовсім молоді хлопці віддають життя і здоров’я, щоб ми мали можливість жити і заробляти, відзначати свята і спокійно спати. Пам’ятайте про це», – повідомила волонтерка.\nВона не назвала, які саме кафе зголосилися передавати обіди пораненим військовим. Проте в одній із публікацій вона навела приклад небайдужості касира мережі піцерій Veterano Pizza. За словами Наталії Юсупової, вона запропонувала касирці так само за бажанням передати щось смачне хлопцям у шпиталь.\n«Дівчина одразу: «Ми зараз допомагаємо онко центру, але я зараз дізнаюся» і втекла. Повертається з чеком: «Ми Вам зробили 25% знижку і передавайте смачного пораненим»… Офіціант Вікторія, вчинила, як громадянин країни, їй не спало на думку, що я від неї щось вимагаю. Вона хотіла допомогти і вона це зробила. Дівчинка знає, що йде війна і є поранені», – написала волонтерка у соцмережі.\nНагадаємо, у лютому телеканал «Київ» запустив спецпроект «Дебальцеве». В одному з випусків телеканал розповідав історію загиблого військового Володимира Самоленка вустами його осиротілої доньки. Дівчина втратила батька, коли їй було 17 років.\nФото: Фейсбук волонтерки\nДе у Києві сховатися від бомбардування: карта сховищ\nМіська влада склала перелік захисних споруд цивільної оборони.\n14 Квітня, 19:36\nВ МОЗ повідомили, при яких симптомах після COVID-вакцинації треба звертатися до лікаря та на скільки вистачає імунітету\nОднак на багато запитань про COVID-19 у лікарів все ще немає відповідей.\nХворих на COVID-19 в Бориспільській колонії побільшало, одна людина померла — омбудсменка\nЧерез порушення санітарних норм в закладі прокуратура відкрила кримінальне провадження.\n14 Квітня, 18:38\nНа Сирці мешканці однієї з новобудов бояться за своє життя через сусіда, який нібито зруйнував частину будинку\nУ будинку - 16 поверхів і 150 квартир у під’їзді.\n14 Квітня, 18:24\nУ центрі Києва біля пам’ятника Данте вандали вчетверте відбили голову марморовому орлу. Скульптуру скоро замінять\nСтарий орел більше ремонту не підлягає.\n14 Квітня, 18:12\nСтолична підземка продовжить працювати за спецперепустками, проте пасажири чекають на вхід в затяжних натовпах\nУ соцмережі опублікували відео, на якому велика кількість людей намагається пройти в одні двері.\n14 Квітня, 17:46\nСьогодні вночі низка столичних трамваїв та тролейбусів скоротить свій режим роботи\n14 Квітня, 20:22\n«Сучасне українське кіно» безкоштовно покаже онлайнову добірку перших фільмів режисерів організації\n14 Квітня, 20:02\nПомер скульптор Володимир Чепелик: автор пам’ятника Грушевського у Києві\n14 Квітня, 18:50\nЯкі вулиці Києва сьогодні ввечері «всіяні» заторами. Детально про стан трафіку на вечір 14 квітня\n14 Квітня, 18:00\nВ Гідропарку чоловік на заправці нібито розпилив в обличчя касирці газ через зауваження про маску\n14 Квітня, 17:35\nВласник “царського” балкона-гаража на Нивках каже, що начебто має дозвіл на прибудову\n14 Квітня, 17:24\nВ трьох районах столиці представники КМДА провели рейд в рамках місячника з благоустрою\n14 Квітня, 17:12\nКиївська область отримала 11,6 тисяч доз китайської сироватки CoronaVac і вже почала вакцинацію\n14 Квітня, 17:03\nСтали відомі деталі пожежі в Петропавлівській Борщагівці, внаслідок якої згоріли 4 автівки\n14 Квітня, 16:54\nІлон Маск додав в автомобілі Tesla голосову команду «відкрити дупу»\n14 Квітня, 16:50\nНа Подолі невідомі в балаклавах пограбували чоловіка на BMW\n14 Квітня, 16:40\nУ столиці затримали нібито серійних крадіїв ліфтових дротів: чоловіки видавали себе за кур’єрів\n14 Квітня, 16:31\nВ одному з дворів на Святошині місцеві водії знищили зелену зону через систематичне неправильне паркування\n14 Квітня, 16:23\nНа Дарниці 3 тисячі старих шин звезли на купу. Куди їх повезуть далі як утилізують – розповіли комунальники\n14 Квітня, 16:11\nНа станції метро «Нивки» заблукав 3-річний хлопчик, родичів шукали поліцейські\n14 Квітня, 16:00\nНа Київщині будують вісім сільських амбулаторій: шість із них – зводять «з нуля»\n14 Квітня, 15:43\nКияни готуються прибирати ботсад Фоміна й запрошують долучитися\n14 Квітня, 15:22\nНа модернізацію п’яти лікарень Київщини цьогоріч виділять понад 38 млн грн\n14 Квітня, 15:03\nЦе — суржик. Мовознавець Авраменко замість Мендель пояснив, що таке «українська російська» мова\n14 Квітня, 14:50\n+1 район. На Солом’янці, слідом за Дарницею, підписали договір на переробку гумових шин\n14 Квітня, 14:45\nНа Дарниці готуються відкрити фонтан після зимової «сплячки»\n14 Квітня, 14:33\nУ Мінцифри запустили онлайновий освітній серіал про електронний підпис\n14 Квітня, 14:22\nЧи треба боятися кліщів? Лікар розвіяв міфи та розказав, що робити, якщо укус вже стався\n14 Квітня, 14:16\nНа Солом’янці водій столичної маршрутки відмовив в пільговій поїздці ветерану АТО\n14 Квітня, 14:03


Основи захисту деревини!\nПравильна обробка деревини - запорука довговічного збереження!\nЛюдство все більше і більше відчуває на собі наслідки кліматичних змін нашої планети. Почастішала кількість природних катаклізмів, аномалій, збільшилася частота і масштаби екстремальних погодних явищ. Всі ми відчуваємо глобальні кліматичні зміни, вони впливають на наше здоров'я, умови проживання.\nПротягом останніх 30 років клімат Скандинавії також зазнав серйозних змін. Кількість опадів серйозно зросла. Літо стало більш вологим, зима тепліше з великою кількістю дощу і снігу.\nВолога, як відомо, найлютіший ворог деревини. Тому виникла необхідність підвищити ефективність обробки і оптимізувати процес захисту деревини відповідно до нових кліматичних викликів.\nПродукти Flugger® Wood Tex і EWT-system розроблені Flugger у відповідь на зміни клімату в Скандинавії з урахуванням нових вимог, що пред'являються до захисту деревини.\nПродукти лінійки Flugger® Wood Tex, розроблені на основі багаторічного досвіду в поєднанні з поглибленими дослідженнями нових вимог, що пред'являються до деревини, спеціально для EWT-system.\nFlugger® Wood Tex є серією продуктів для дерева, що забезпечують ефективний захист зовні приміщень.\nМатеріали захищають деревину від пересихання, проникнення вологи ззовні та руйнівного впливу сонячної радіації, утворюючи красиву міцну поверхню.\nFlugger® EWT-system (Extreme Weather Technology) - Система Захисту від Екстремальної Погоди адаптує технологію консервування деревини до місцевих погодних умов будь-яких кліматичних зон. EWT-system враховує місцеві погодні умови, кількість опадів, рівень вологості і забезпечує необхідний для деревини захист. Ні більше, ні менше!\nОбробка по системі EWT складається з трьох етапів - грунтове покриття, проміжне покриття і фінішна обробка поверхні, при цьому, кількість етапів підбирається індивідуально для кожного конкретного завдання. Ступінь захисту залежить від кількості опадів, загального рівня вологості і стану оброблюваної деревини.\nЗавдяки гнучкості Flugger® EWT-system , можна підібрати найбільш оптимальний захист.\nЯкою б не була ідея з обробки деревини, ви легко знайдете рішення з Flugger® Wood Tex.\nПродукти лінійки Flugger® Wood Tex:\n• Проникає в глиб деревини, утворюючи основний бар'єр від вологи\n• Завжди повинен застосовуватися на раніше необроблених ділянках деревини\n• Утворює однорідну напівматову, прозору поверхню\n• Забарвлює, просочуючи поверхневі шари, підкреслює малюнок і текстуру волокон\n• Може використовуватися для всіх типів дерев'яних фасадів\n• Утворює щільну, напівглянсову поверхню\n• Зберігає стабільний колір і блиск за допомогою додаткового захисту від ультрафіолетового випромінювання\n• Легко наноситься і розтікається, утворюючи гладку текстуру\n• Ізолююча, густа напівматова фарба з гладкою текстурою\n• Особливо вологостійка і швидко висихаюча\n• Кращий вибір для яскравих і насичених відтінків\n• Щільна, напівглянсова поверхня\n• Унікальні особливості, які роблять її оптимальним рішенням для вікон і дверей\n• Утворює гладку криючу плівку, яка не прилипає при закритті вікна\n• Повністю криюча, напівматова, яка зберігає фактуру деревини\n• Зручна і легка в застосуванні\nБудучи ексклюзивним партнером Flugger A / S в Україні, ми запрошуємо всіх, хто використовує деревину в будівництві, скористатися прогресивними здобутками по обробці та захисту деревини, що зарекомендували себе в умовах екстремального Скандинавського клімату. У наших фахівців ви зможете отримати професійну консультацію про те, як найкращим чином захистити ваш столярний виріб від впливу агресивного клімату. Ми дамо оптимальні поради і рекомендації з урахуванням місцевих умов вологості, стану вашого столярного виробу і умов його експлуатації. Ми допоможемо вам визначити яку кількість етапів обробки по системі EWT слід зробити і які продукти Flugger® Wood Tex максимально зможуть задовольнити ваші вимоги до зовнішнього вигляду і захисту. деревини\nНовий підхід вибору кольору


Новий Lexus LS 2018 коли вийде » 2018 рік собаки - гороскоп, календар, привітання. Новий 2018 рік\nНовий Lexus LS 2018 коли вийде\nДо 2018 року планується випуск відразу двох новинок від Лексус! Новий седан Lexus LS 2018 (п'ятого покоління) і позашляховик LX 570. Вони підкорять серця мільйонів шанувальників японського автомобільного концерну. Обидві моделі заслуговують великої уваги, зупинимося на «всюдиході», значний вигляд якого не залишає байдужим.\nДизайнери залишили форму дверей без змін, а ось диски на колесах були злегка змінені. А також додана світлодіодна оптика, надає Лексусу лх 5702017-2018 року трохи агресивний вид.\nДорожній просвіт – 226 мм.\nАвтомобільний концерн Лексус вніс зміни і під внутрішнє оздоблення автомобіля, зробивши його ще більш комфортним та сучасним.\nАле особливої уваги заслуговує центральна консоль, зверху якої розташувався 123 дюймовий монітор з сенсорним управлінням. Знизу блоку практично весь простір зайняли різні кнопки, яких тут величезна кількість. Всі виведено в окремий відсік. А посередині розташувалися круглі годинники, завершуючи елегантний вигляд салону.\nТаким чином, новий Lexus LX 5702018 року підійде навіть самому вибагливому покупцю.\nАле не тільки зовні змінився автомобіль, були вдосконалені і технічні характеристики. Для російської аудиторії планується випуск одного варіанта двигуна, що працює на бензині 57 літра з 8 V-образними циліндрами. Потужність позашляховика буде досягати 383 л. с., а 8-діапазонний автомат виступає в ролі трансмісії.\nАвтомобіль здатний розігнатися до 100 км/год за 72 секунди. Найвища швидкість руху складає 220 км/ч. Споживання бензину планується середнє, а саме: в змішаному режимі 15.7 літра, у міській – 18.1 літр. При цьому на трасі показник «ненажерливості» можна знизити до 131 л.\nУправляти новинкою водієві буде дуже легко, так як вона динамічна і маневрена. При цьому загальна кількість комплектацій, які будуть доступні за кордоном, досягає п'яти. Сподіваємося, що і для Росії надалі вони стануть доступні, в тому числі і дизельний варіант мотора.


Який раціон може полегшити симптоми депресії – Новини Полтавщини\nГоловна сторінка > Суспільство > Який раціон може полегшити симптоми депресії\nВчений Джозеф Фьорт провів метадослідження, порівнявши результати 16 експериментів. В цілому в них взяли участь понад 45 000 респондентів, у більшості з яких не була діагностована клінічна депресія, але спостерігалося депресивний стан, передає 24 канал.\nКоли людина споживає менше жирів і фастфуду, а більше овочів і клітковини – це позитивно позначається на її психічному здоров’ї, – йдеться в роботі.\nХороші новини в тому, що будь-які здорові харчові звички, а не особлива дієта, служать для профілактики депресії. У поєднанні з фізичною активністю ефект поліпшується.\nУ жінок зв’язок між способом життя і здоров’ям виявився сильнішим, ніж у чоловіків, але вчені поки не знаходять причин цього. Надалі вони розраховують з’ясувати, як раціон впливає на стан пацієнтів з психічними розладами, які вимагають клінічного лікування.\nВалюта Купівля Продаж USD26.0000026.35000EUR28.9000029.45000BTC7501.79698291.4597


Пенсійний фонд розповів, чому не виплатив пенсійні борги 90% переселенців - Новини | Humanrights\nПенсійний фонд розповів, чому не виплатив пенсійні борги 90% переселенців\nПенсійний фонд проігнорував 90% суддівських рішень, які зобов’язали відомство виплатити пенсійну заборгованість. Загалом станом на 1 червня 2019 року загальний борг Пенсійного фонду України становив 600 млн гривень.\nЯк передає кореспондент Центру прав людини ZMINA, такі дані в парламентському комітеті з прав людини озвучила заступниця голови правління Пенсійного фонду Ірина Ковпашко.\nВона повідомила, що після того, як Верховний Суд ухвалив зразкове рішення, фонд рекомендував своїм представництвам на місцях виконувати рішення у справах, які є типовими, і не оскаржувати їх. Пенсійний фонд нараховує пенсії, але не сплачує.\n"Ці рішення виконуються за стандартними правилами в межах передбачених повноважень. Ми виплачуємо пенсії за один місяць і поновлюємо поточні виплати. Але ми не можемо виплатити заборгованість, оскільки не можемо обійти урядову постанову №335. Уряд не передбачив порядок таких виплат", – сказала вона.\nОкрім того, в бюджеті не передбачено відповідних коштів. За словами Ірини Ковпашко, фонд запропонував зміни до постанов Кабінету Міністрів, аби полегшити виплати пенсій внутрішньо переміщеним людям.\n"Ми завжди керуємося постановами Кабінету Міністрів – хороші вони чи погані, але вони чинні... Минулого року ми у своїх пропозиціях запропонували Мінсоцполітики: якщо зареєстрована внутрішньо переміщена особа змінює місце проживання на підконтрольній Україні території, то виплата проводиться безперервно. Також, якщо людина, яка має реєстрацію місця проживання в паспорті, відмовилася від довідки ВПО, вона також має право на отримання виплат за адресою, що зазначена в паспорті", – розповіла представниця Пенсійного фонду.\nКерівниця експертної групи з питань солідарної системи пенсійного страхування Мінсоцполітики Тетяна Матюх пообіцяла, що цього тижня Мінсоцполітики надішле свої пропозиції Кабінету Міністрів. Однак вона не знає, чи в остаточній версії пропозиції буде передбачено виплату боргів, бо "на це потрібно передбачити кошти".\n"На сьогодні пакет пропозицій відпрацювали Центральні органи виконавчої влади. Залишилось, щоб їх підписали перший заступник та міністр. Ми надішлемо документ цього тижня, але невідомо, чи з боргами чи ні", – повідомила вона.\nУ БФ "Право на захист" переконані, що відсутність урядової постанови не може бути перешкодою для виконання рішень судів. Вони нагадують, ст. 129-1 Конституції та ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства зобов’язують учасників справи, їхніх правонаступників, усіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових, службових, фізичних осіб виконувати рішення суду.\nЮристи БФ "Право на захист" намагаються притягнути до відповідальності керівників територіальних управлінь Пенсійного фонду за невиконання рішень суду. Однак практика в цьому питанні відрізняється. Правозахисникам вдалось отримати рішення Кіровоградського окружного адмінсуду, який стягнув з керівника штраф у 38 420 гривень. Тоді як Харківський окружний адмінсуд 13 травня 2019 року не підтримав юристів БФ "Право на захист". Суд вважає: якщо уряд не ухвалив окремого порядку, який би регулював питання виплат боргових коштів для переселенців, тоді в цьому спорі немає протиправної бездіяльності Пенсійного фонду.\nУ благодійному фонді переконані, що невиконання рішень суду підриває засади прав людини, адже навіщо звертатися до суду, якщо його рішення не буде виконуватись. Юристка "Права на захист" Ярослава Юдіна нагадала, що невиконання рішень національних судів Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) трактує як порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ("Право на справедливий суд").\n1997 року ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" вперше підкреслив, що виконання судового рішення – невід’ємна частина судового розгляду.\n"Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету", – таку позицію висловили судді в цій справі. У справі "Півень проти України" судді ЄСПЛ визнали Україну винною в порушенні права на справедливий суд через тривале невиконання судового рішення. Судді в Страсбурзі переконані, що невиконання рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, браком чи відсутністю коштів, які унеможливлюють його виконання.\nЮрист громадської організації "Донбас SOS" Михайло Хоменко переконаний, що порядок виплат боргів передбачений законами "Про пенсійне забезпечення" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".\n"Якщо немає нормативного регулювання, то в нормальній правовій державі закон має бути вищим правовим актом за своєю юридичною силою", – нагадує Михайло Хоменко.\n"У вас слушна репліка. Але якби ж у постанові №335 було посилання на цю норму, а там написано: "після ухвалення Кабінетом Міністрів додаткового порядку", – відреагувала Ірина Ковпашко.\nПід час обговорення голова парламентського комітету з прав людини Григорій Немиря звернув увагу, що за статистикою стоять реальні люди. Він розповів, зокрема, про випадок 89-річного шахтаря Івана Павленка. Пенсіонер наразі проживає в селі Черецьке Чернігівської області. Він отримав довідку ВПО, час від часу він їздив до Макіївки, де у нього лишилася квартира та поховано рідних. Павленко подав на Чернігівщині до Пенсійного фонду документи на отримання пенсії, але три роки її не одержував. Шахтареві вдалося домогтися відновлення виплат, однак Пенсійний фонд так і не сплатив 180 тисяч гривень боргу.\nГригорій Немиря шкодує, що в Мінсоцполітики немає політичної волі вирішувати проблеми пенсійного забезпечення переселенців. У Верховній Раді він попросив тричі програти шматок репортажу "ВВС Україна", у якому чинний міністр соціальної політики Андрій Рева зазначає, що йому не шкода мешканців окупованого Донбасу, і називає їх мерзотниками.\nЗа словами Ірини Ковпашко, у поданих цьогоріч в інтересах переселенців 6 300 позовів юристи фонду часто не зустрічають самих позивачів.\n"Є випадки, коли в суді справа розглядалася за участю представника, а сам позивач помер. Основна наша мета – щоб наші кошти отримували пенсіонери. Ми отримуємо звернення від громадян, які просять заблокувати виплату пенсій, бо їх знімають з картки шахраї. Автори цих повідомлень кажуть, що не можуть перетнути лінію розмежування через інвалідність. Нам також повідомляють з тимчасово окупованої території імена людей, які вже померли", – розповідає заступниця голови правління Пенсійного фонду.\nЖанна Лук’яненко з Українського інституту прав людини переконана, що Пенсійний фонд має право скаржитися до кваліфкомісії на несумлінних адвокатів, які представляють інтереси померлих громадян України. Так само це стосується нотаріусів, які видають довіреність від померлої людини.\n"В Україні задіяний великий адміністративний ресурс для вирішення цього питання, зокрема – Міністерство соціальної політики України, Міністерство юстиції, Пенсійний фонд, Безоплатна правова допомога, Верховний Суд. Але, на жаль, у результаті люди похилого віку нічого не отримують. Держава повинна звернути на це увагу і вирішити це питання", – сказала заступник представника Регіонального представництва Агентства ООН у справах біженців в Україні Ноель Калхун.\nКомітет з прав людини планує надіслати звернення його керівника до президента України, прем‘єр-міністра та голови Верховної Ради з рекомендаціями для вирішення ситуації.\nФонд "Право на захист" повідомив, що з усіх справ, які супроводжували його юристи, 40 людей померли, так і не дочекавшись виконання територіальними органами Пенсійного фонду рішення суду. За даними Управління з координації гуманітарних питань ООН, 2018 року під час перетину лінії розмежування на Донбасі померли понад 50 людей.\nНа КПВВ на Луганщині знову помер пенсіонер\nНевиплата пенсій та обмеження участі в політичних процесах: правозахисники звітували про порушення прав переселенців\nМітки: Кабмін Міністерство соціальної політики Пенсійний фонд переселенці


Особистісні якості впливають на всі аспекти життя людини, починаючи з його професійними уподобаннями і тонкощами спілкування з оточуючими і закінчуючи оформленням інтер'єру і вибором одягу.\nОсобистісні якості - це вроджені або придбані особливості характеру людини. Одні можуть змінюватися протягом життя, особливо під впливом соціуму, інші залишаються незмінними. Серед психологів поширена думка, що багато особистісні якості формуються в перші п'ять років життя, а згодом вони тільки коригуються.\nДо вроджених особистісним якостям можна віднести різні особливості характеру. Наприклад, Кеттелла відносить до них рівень інтелекту, особливості сприйняття і пам'яті, талант до музики, малювання та ін, а також основоположні характеристики темпераменту.\nЮнг дотримувався схожої думки в цьому питанні і ділив всіх людей на вісім основних типів за їх особистісним якостям: екстравертів та інтровертів він поділяв на відчуває, відчуває, інтуїтивних і розумових. Саме цей підхід був врахований при створенні тесту Майерса-Бріггса, в основі якого лежить чотири складових: інтровертірованность - екстравертірованность, усвідомлення - інтуїція, судження - відчуття, роздуми - почуття.\nОсобливої згадки заслуговує вибір професії за певних особистісних якостях. Відповідно до думки психологів, людина, яка має невідповідний для тієї чи іншої роботи характер, не доб'ється на ній успіху. Притому у кожній професії є свої бажані і небажані особистісні якості, що також важливо враховувати.\nНаприклад, успішний підприємець повинен володіти такими якостями як незалежність, працьовитість, адекватність самооцінки, відповідальність, сміливість, ініціативність, комунікабельність, надійність, стресостійкість. У той же час йому не повинні бути притаманні агресивність, нетактовність, невпевненість у собі. Викладач повинен бути спостережливим, вимогливим, тактовним, врівноваженим, уважним, здатним добре пояснювати матеріал, але не замкнутим, схильним до агресії, непунктуальних, безвідповідальним.


[Дата размещения новости на сайте 2019-02-25 21:48:34]\nВже у березні мешканці Дніпропетровщини почнуть отримувати субсидію живими грошима\nВже у березні в Україні діятимуть нові правила нарахування субсидій, які затвердив Кабмін. Ті, хто оформив держдопомогу у 2018 році, отримуватимуть її «живими» коштами. Про це стало відомо під час прес-конференції у Дніпропетровській облдержадміністрації. «Субсидію нараховуватимуть за двома напрямками – їх визначили постановами Кабінету Міністрів України. Різні умови будуть для тих, хто оформив допомогу до кінця 2018 року, і «нових» субсидіантів», – пояснила начальник відділу департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації Олександра Довидовська.\nМешканці Дніпропетровщини, які подали документи у 2018-му, отримають готівку. Субсидію за лютий – з 4 до 25 березня, за березень – у квітні, за квітень – у травні, наголосила Олександра Довидовська. Пенсіонерам нарахують кошти разом із пенсією. Всі інші мають звернутися до найближчого відділення Ощадбанку після 12 березня.\n«Ті, хто оформив допомогу у 2019-му, не отримають «живих» коштів. Їх автоматично перерахують на оплату комунальних послуг. Суму, яку не покриє субсидія, доведеться оплатити самостійно. Про розмір доплати повідомлять смс», – сказала начальник відділу.\nЗа словами Олександри Довидовської, система направлятиме кошти «за пріоритетом». Першочергово – на оплату послуг теплопостачання, потім – гарячої води, водопостачання та водовідведення, електроенергії, природного газу чи вивозу сміття.\nТі, хто оформляв субсидію до 2019 року, у травні мають подати документи ще раз – вказуючи номер свого мобільного.\n«Така вимога – для перевірки чесності платників. Якщо у людини не буде заборгованості на понад 340 грн, вона й надалі отримуватиме держдопомогу готівкою. Субсидію «живими» коштами боржникам не сплачуватимуть. Гроші автоматично будуть перераховувати на оплату комунальних послуг», – зазначила начальник відділу департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації Олександра Довидовська.\nОтримати субсидію можна з 1 числа наступного після звернення місяця.


Педагогіка Монтессорі: за і проти | Журнал для турботливих батьків\nГоловна Мамині розумники Педагогіка Монтессорі: за і проти\nМетодика раннього розвитку дитини Монтессорі вже відсвяткувала своє сторіччя. На її засадах працює значна частина садочків багатьох розвинутих країн світу. Тим не менше в Україні про неї заговорили недавно…\nМета педагогіки італійської лікарки Марії Монтессорі – виховати не вундеркінда, а самостійну особистість, яка має власну думку та вміє приймати рішення.\nМарія Монтессорі (1870-1952) – італійський педагог, науковець, філософ. Вона стала першою в історії Італії жінкою-лікарем і отримала ступінь доктора медичних наук. Пізніше закінчила факультет психології та філософії. Свою лікарську практику Марія Монтессорі почала у психіатричній лікарні Римського університету. А вже за рік її призначили директором школи для дітей із затримкою розумового розвитку. Під її керівництвом чимало цих дітей навчилися читати й писати настільки добре, що успішно склали публічний іспит разом із дітьми із загальних шкіл. Після цього Марія Монтессорі почала застосовувати свій метод у вихованні звичайних дітей і в 1906 році відкрила перший «Монтессорі-сад». Її перша книга була перекладена на 20 мов. А педагогіка Монтессорі отримала світове визнання. У 1929 році в Нідерландах була заснована Міжнародна Монтессорі-організація, яка діє й досі.\nГоловна ідея Монтессорі полягає в тому, щоб спонукати дитину до самонавчання та саморозвитку. Дорослому ж відводиться роль розумного спостерігача, завдання якого – зрозуміти, що цікавить дитину зараз, і в потрібний момент створити їй умови для занять, тактовно підказати, як працювати з тим, що її зацікавило. «Навчання – це не те, що дає вчитель учневі, а природний процес, який стихійно розвивається в людині… Лише індивідуальна діяльність стимулює і здійснює розвиток дитини», – говорила Марія Монтессорі.\nЗамість звичних для нас навчальних програм італійка придумала спеціальне середовище, поділене на п’ять тематичних зон: зона практичного життя, сенсорики, математики, зона розвитку мови та космічного розвитку (знання про довкілля). У кожній з них дитина, замість традиційних іграшок, бавиться запропонованим набором розвиваючих матеріалів. Малюк сам обирає чим, коли, де, як і скільки йому займатися – він робить те, що йому цікаво, а отже – навчається із задоволенням.\nПедагогіка Монтессорі заперечує такі способи управління дитиною як покарання, змагання чи порівняння з іншими дітьми. Водночас робиться наголос на розумному балансі між свободою і дисципліною. Дитина має дотримуватися певних правил: не можна заважати іншим дітям, розкидати матеріал, після заняття обов’язково треба покласти все на місце, прибрати за собою тощо.\nЩе однією особливістю методу Монтессорі є те, що в групах навчаються діти різного віку. Прихильники педагогіки Монтессорі стверджують, що в таких групах діти менше конфліктують. Адже очевидно, що лідирують старші діти, які опікуються та допомагають молодшим. Користь обопільна: менші вчаться в старших, старші розвивають вміння турбуватися про слабших. Натомість різновіковий колектив Монтессорі допомагає дитині опанувати найскладнішу із наук – вміння бути одночасно особистістю і частиною колективу.\nСучасна наука стверджує, що протягом першого року життя мозок малюка розвинений на 60%, а вже до 3 років – на 80%, тобто всі основи світосприйняття закладаються у наймолодшому віці. Сто років тому Марія Монтессорі визначила визначальні періоди у процесі розвитку дитини:\nрозвиток мови – від 0 до 6 років,\nсприйняття порядку – від 0 до 3 років,\nсенсорний розвиток – від 0 до 5,5 років,\nсприйняття маленьких предметів – від 1,5 до 2,5 років,\nрозвиток рухів – від 1 до 4 років,\nҐрунтуючись на цих періодах педагог і розробила свою методику. Італійка казала, що дитина має «вбираюче» мислення, і ті чи інші образи «вбирає» залежно від періоду розвитку. Тож у 10 місяців дитина може гортати книжку з малюнками, в 1 рік – складати пірамідки, в 1,5 – виказує інтерес до маленьких предметів (мозаїки, конструкторів, кубиків), в 2,5-2,7 – починає ліпити з пластиліну тощо. Головне – вчасно створити дитині умови та дати їй можливість займатися тим, що є актуальним для неї саме в цей період її розвитку. Якщо ж батьки, до прикладу, у певний період не привчать малюка до того, що кожна річ має своє місце, то у подальшому вони можуть вже не витрачати на це час та нерви – шанс втрачено. Звуки, кольори, запахи, смаки – усі фарби довколишнього життя діти вбирають в себе лише до 6 років. Яким покажуть їм світ до цього віку – таким вони сприйматимуть його і надалі.\nЯк і кожна ідея, педагогіка Монтессорі у цілому світі має не лише своїх прихильників, але й критиків. Чи не найвагомішим аргументом останніх є те, що метод приділяє надто мало уваги творчим здібностям дитини. Адже всі навчальні матеріали мають чітко визначений спосіб застосування.\nОкрім того, методика Монтессорі заперечує доцільність казок, замість яких пропонує малюкам правдиві історії про довкілля. А рольові ігри та звичайні іграшки, за допомогою яких у дитини розвивається образне мислення та фантазія, вважаються беззмістовними.\nЩе один суттєвий момент – методика передбачає роботу з дітьми максимум до 10 років. Найчастіше її застосовують у дитячих садочках, значно рідше – в молодшій школі, потім діти потрапляють у звичайне шкільне середовище, яке є чужим та незрозумілим для них.\nВікторія Воробець, мама 3-річного Марка\nУперше про Монтессорі почула від знайомої з Польщі. Почала шукати інформацію, читати. Цей метод настільки захопив мене, що навіть поїхала до Києва на курси адміністраторів Монтессорі-закладів. За тиждень, поки тривали ці курси, моє уявлення про світ та про виховання дітей кардинально змінилося. Зараз намагаюся втілювати принципи методики Монтессорі у вихованні свого сина. Удома створили належне середовище. Щоправда, ми не купували поки що спеціальних матеріалів. Чимало з них можна зробити самим. У кімнаті малого є відкритий стелаж – де чітко по групах лежать книжки, іграшки, матеріали для малювання, ліплення тощо. Зазвичай дитина губиться серед тих куп іграшок, які навалою лежать у дитячих, це розпорошує увагу, і вона не знає за що хапатися. А на відкритих поличках все видно, дитині легко дістати предмет, легко покласти його назад. І я бачу по інших дітях, які приходять до нас у гості, що їм також легко тут зорієнтуватися. Час від часу я кладу на поличку щось нове і забираю те, що нам вже нецікаво. Іграшок не повинно бути багато, і всі – в одному примірнику.\nЩо найбільше кидається в очі, так це повага, яка є, певно, одним з основних принципів методики: батьків до дитини, дітей між собою, загалом стосунки взаємоповаги, які панують у Монтессорі-середовищі. Скептики кажуть, що така дитина погано соціалізується. Я не згідна. Ми не відвідуємо дитячий садок, але ходимо на заняття з англійської, у дитячий клуб, часто зустрічаємося з друзями. Марко без проблем та із задоволенням спілкується з дітьми під час прогулянок. А щодо того, що дитині рано чи пізно доведеться потрапити до звичайного шкільного середовища, то не думаю, щоб це стане проблемою. Адже до 6 років дитина вже сформується як особистість, і якщо вона буде впевненою в собі, то зможе легко адаптуватися в будь-якому колективі.\nВ Україні першу школу з виховання та навчання дітей за методикою Монтессорі відкрили у 1992 році в Києві. Сьогодні в країні можна нарахувати до сотні навчальних закладів, які у своїй роботі в тій чи іншій мірі застосовують методи Монтессорі (є Школа Монтессорі і у Львові). Вони мають різні формати роботи: деякі організовують лише погодинні заняття з дітьми, деякі виконують функцію садочків. Більшість із них пропонують не лише заняття у Монтессорі-середовищі, а й творчі групи та вивчення іноземної мови.\nНавчання за Методикою Монтессорі відбуваються на приватній основі, відповідно, виливається батькам у копійчину (в середньому, від 500 грн, до 2000 грн на місяць).\nЩе батьки повинні усвідомлювати, що будь-яка методика залежить, у першу чергу, від рівня кваліфікації педагогів. Тож «вивіска» Монтессорі не завжди гарантує дотримання всіх принципів методики та індивідуального підходу до дитини.


Курс лекцій київ «либідь» 1997 зміст передмова вступ тема східна азія. Тибет І великий степ у середні віки лекція китай (закінчення) Лекція великий степ - Сторінка 14\nЖахливим фіналом антимонгольської війни стала навала “червоних пов'язок” із Китаю, які в 1359 і 1361 рр. мало не знищили слабку корьоську державність. Їхні загони, що налічували до 100 тис. вояків, спалили Пхеньян (Сонгьон) та Кегьон і вирізали десятки тисяч мешканців країни. Лише крайнім напруженням сил корейцям вдалося витіснити “червоних” назад до Китаю, де їх добив Чжу Юаньчжан (засновник імперії Мін).\nРуйнівними були також набіги на Корею японських піратів (вако), але з ними Вани впоратися не змогли.\nМонгольське ярмо остаточно дискредитувало династію Ван в очах підданих, і Конмін енергійно взявся за відродження свого владного авторитету. Своєю головною опорою Вани, як і раніше, вважали буддійську церкву, тому в 1365 р. Конмін призначив главою корейського уряду відомого монаха неродовитого походження, Сін Дона, наділивши його надзвичайними повноваженнями.\nНовий прем'єр-міністр знову анулював усі боргові зобов'язання селян і взяв курс на одержавлення сільськогосподарських земель. Низи суспільства прозвали за це Сін Дона “святим”. Одначе генералітет, верхівка чиновництва й офіцерства, лихварі й навіть буддійські храми, що втратили внаслідок цих реформ значні матеріальні ресурси, дотримувалися іншої думки. Розплата не примусила себе довго чекати: 1371 р. Сін Дона та його прихильників оголосили державними зрадниками й стратили після жахливих тортур. Заляканий Конмін не наважився заступитися за свого протеже й піти на конфлікт із могутньою коаліцією. (Щоправда, це його не врятувало: у 1374 р. Конміна вбили заколотники на чолі з Лім Інімом.)\nЩе раз проявилося повне безсилля династії Ван, яка більше не контролювала ситуацію в країні. Назрівала нова політична криза, каталізатором якої знову стало ускладнення зовнішньополітичної ситуації навколо Кореї.\nПісля краху монгольської Юаньської імперії зазіхання на великодержавний статус у регіоні знову почали виходити з Китаю. Зокрема, з вимогою визнання васалітету щодо імперії Мін до Корьо прибули китайські дипломати. Вани, які вважали себе, поряд із Мінами, рівноправними переможцями над монголами, відповіли категоричною відмовою.\nУ 1388 р. між Корьо та Мінами мало не спалахнула війна, але в справу знову втрутилася корейська армія. Генерал Лі Сонгьо, призначений командувачем корейських військ (38 тис. вояків), направлених Ванами проти Мінів, вважав війну з могутнім Китаєм для Корьо абсолютно безперспективною авантюрою. Він вирішив дарма не губити життя своїх вояків, а, спираючися на військо, захопив столицю, оголосив себе військовим диктатором і негайно уклав з Мінами мир на китайських умовах (які дублювали колишні стосунки Корьо з киданями чи чжурчженями й не були обтяжливими для корейської держави). Незгодні з таким курсом (їх очолив сановник Чхве Єн) були нещадно вирізані. У 1392 р. переворот набув нарешті легітимного оформлення: Лі Сонгьо скинув з престолу останнього корьоського вана (Коняна) й проголосив ваном себе. Так скінчилося майже 500-річне панування дому Корьо й почалося правління династії Лі - останньої монархічної династії Кореї. Була відроджена давня назва країни - Чосон (“Країна Вранішньої Свіжості”). Столицею нової держави (1396 р.) став Хан'ян (сучасний Сеул), на будування якого Лі Сонгьо зігнав 200 тис. селян.\nДержава Чосон. Корея наприкінці ХІІІ - на початку ХІV ст. являла собою суспільство протиріч і контрастів. Виборовши незалежність у нелегких битвах з монголами, “червоними пов'язками” і вако, країна лежала в руїнах, але культура давала людям надію.\nВийшла в світ унікальна енциклопедія “Велика збірка буддійських священних писань” (6780 томів), видана ксилографічним методом (на вирізку ксилографічних блоків мобілізували населення двох провінцій). В історичній науці зажили слави Іль Йоном (ХІІІ - ХІV ст.) та Лі Синхю - автор віршованого літопису корьоського правлячого дому. Поширилося книгодрукування набірним шрифтом, а в ремеслі з'явилася нова технологія виготовлення унікального блакитного фарфору. З 1364 р. в Кореї почали культивувати бавовник.\nКраїна переживала значне моральне піднесення, яке нова династія Лі спробувала використати для відродження державної могутності.\nБуддизм як пануюча релігія так і не став для Корьо ідеологією стабільності й процвітання, тому Лі повернулися до випробуваних конфуціанських доктрин, чим здобули повне розуміння й підтримку могутньої Мінської імперії. На китайсько-конфуціанських принципах чжусіанства реорганізовано державний апарат, а 1390 р. влада провела загальну перереєстрацію усіх оброблюваних земель, що дало можливість навести порядок в оподаткуванні та стабілізувати бюджет. Остаточну “китаїзацію” пережила корейська культура, чому сприяло відкриття у 1392 р. “Академії живопису” (Тохваго), де талановитих корейців навчали “правильно” розписувати сувої (за зразковими канонами китайських майстрів). Значні кошти Лі виділили на реорганізацію корейського війська, на озброєнні якого на початку ХV ст. з'явилася вогнепальна зброя.\nПосилення збройних сил дало можливість Чосону успішніше боротися з японськими піратами, набіги яких заважали нормальному розвиткові корейської економіки. У 1419 р. чосонський флот (200 кораблів, 20 тис. вояків) на чолі з Лі Чонму провів першу успішну масштабну операцію проти вако, розгромивши їхні бази на острові Цусіма. Було знищено понад сотню піратських кораблів, після чого ВМС Кореї довели до 800 бойових одиниць, і набіги “морських розбійників” майже припинилися.\nВдалі зовнішньополітичні акції забезпечили спокій на кордонах і підвищили авторитет влади серед усіх верств суспільства, що дало можливість Лі розпочати кардинальну перебудову внутрішнього життя країни. Утвердження нових порядків було пов'язане насамперед з правлінням третього вана з династії Лі - Тхечжона (сина Лі Сонгьо), який після ряду вбивств і завдяки перевороту прийшов до влади у 1400_р. Основною проблемою залишалося нерозв'язане аграрне питання. “У руках знаті опинилася колосальна кількість земель, а в тих, хто колись брав участь у сотнях битв і здобув собі славу, немає жодного му (одиниця виміру площі) для того, щоб існувати, немає клаптика землі, щоб можна було встромити хоча б шило, щоб можна було прогодувати батьків, дружину, дітей... Що ж спонукатиме їх бути вірними та відданими, прагнути військових подвигів, оберігати країну від навал чужинців?”4 Землі бракувало і селянам, і “служилим людям”, зате її мали аж надміру чиновницька верхівка, генералітет, а особливо - буддійські храми, які до того ж не платили податків.\nВикористовуючи фундаментальний принцип будь-якої державно-господарської структури східного типу, згідно з яким влада завжди залишалася співвласником усіх земель, Тхечжон провів кардинальний перерозподіл земель, націоналізувавши майже всі храмові володіння. З верхівкою армії та бюрократії династія вирішила не сваритися, але й секуляризованих земель (десятки тисяч кьолів*Кьоль - своєрідна одиниця виміру площі земельних угідь, з якої збирали в середньому 1 сок (160 кг) зерна. Отже, розмір кьоля залежав від якості землі.>) вистачило, щоб зняти гостроту аграрної кризи (земельні ділянки роздали виробникам) і водночас кардинально змінити фінансовий стан країни, бо з колишніх храмових земель до державного бюджету тепер справно надходили податки. Господарство швидко ставало на ноги, і невдовзі напівголодна в минулому країна почала експортувати продовольство, насамперед до Японії.\nВ країні було відроджено абсолютно підконтрольний вану централізований апарат бюрократії, відновлено систему державних екзаменів (давалося взнаки впровадження неоконфуціанства як державної ідеологічної доктрини) і введено три наукові ступені, які давали право на відповідний посадовий ранг.\nЗбільшення кількості платників податків дало можливість владі знизити процентну податкову ставку, що сприяло динамічнішому розвитку репродуктивних процесів на селі. Суттєво скоротилися корупція та лихварство - вічні прокляття корьоського суспільства. Структурно змінився й корейський експорт; до старих товарів додалися книги власного виробництва, продовольство, тканини та ліки (окрім традиційного женьшеню). Отже, замість сировини Чосон почав вивозити в чимраз більшій кількості високотехнологічні товари. А імпортували тепер мідь, сірку (для виробництва власного пороху), фарби, коштовні ювелірні вироби, твори мистецтва. Звичайно, державне втручання заважало вільному розвиткові торгівлі й ремесел, але вже склалася система постійних ринків (чансі), а зерно непогано виконувало функцію внутрішньої грошової одиниці.\nТхечжон помер у 1418 р., залишивши своєму наступнику Сечжону (1419 - 1450) державу зі стабільно працюючою економікою, що значно полегшило проведення подальших реформ.\nОсобливу увагу влада приділяла поліпшенню іригаційної системи та поширенню найновіших агрономічних знань (у 1429 р. Чон Чхо завершив створення агротехнічної енциклопедії “Книги про ведення сільського господарства”), втроє збільшилися посівні площі (насамперед за рахунок спустошених раніше північно-східних районів). У землеробстві культивувалися нові врожайні сорти проса, озимої пшениці, збільшилися посіви технічних культур (бавовнику, конопель, паперового дерева, рамі, тутового дерева), а в рисівництві з'явилася нова технологія висадки розсади, що дало можливість поширити географію цієї культури на холодні північні райони країни. На “наукову базу” переведено сівозміну (за цим слідкували спеціальні агрономи-чиновники). Податки скоротилися до 10 % урожаю, але загальний прогрес виробництва сприяв підвищенню державних податкових доходів до нечуваної цифри - 2 млн соків (320 тис. т) зерна на рік, що значно перевищувало потреби. Були створені колосальні державні зернові резерви, що дало можливість регулювати податковий прес на випадок воєн чи стихійних лих та неврожаїв. Лише армійська система, оперта на загальну військову повинність, не зазнала суттєвих змін, але великих воєн Чосон спочатку не вів.\nДинамічно розвивалися наука та культура, чому сприяло створення нової, дуже зручної для корейської мови системи письма - онмун або чоним (“правильні звуки”).\nЗамість надзвичайно складної системи іду, в якій для запису текстів використовували фонетичне звучання китайських ієрогліфів, король Сечжон наказав розробити нове письмо. Створена у 1444 р. з цією метою спеціальна комісія використала в своїй роботі досягнення індійського (деванагарі), тибетського, монгольського (квадратного), уйгурського та японського алфавітів, а також врахувала китайську філософську теорію п'яти першоелементів, концепцію Інь-Ян тощо. З 1446 р. алфавіт чоним, у якому налічувалося 28 знаків, був запроваджений в життя, а король Сечжон додав до свого імені епітети “Великий” та “Освічений”. У королівській постанові з цього приводу говорилося: “Я заново створив 28 знаків. Бажаю лише, щоб усім людям було легко оволодіти ними та зручно користуватися кожного дня. Тепер навіть темний мужик чи баба зможуть легко все зрозуміти, й тоді неодмінно з'являться і вірні чиновники, і шанобливі сини, і доброчесні жінки...”5\nНа відміну від сучасної корейської писемності (в якій налічується 40 графем і пишуть, переважно, фонетично), суто фонетична писемність у Чосоні не прижилася, й тому користувалися письмом змішаним: повнозначні частини слова писалися ієрогліфом, а службові слова та граматичні показники - корейськими буквами.\nЗапровадження зручної національної писемності створило сприятливі умови для бурхливого культурного розвитку країни. В кожній провінції відкрито буддійські або конфуціанські школи, кількість яких у ХVІ ст. перевалила за дві сотні. Зростала мережа бібліотек, серед яких найбільшої слави зажили три вузівські та найбільша Центральна двірцева бібліотека Хан'яну, де зберігалося понад 100 тис. книг. Одним із всесвітньовідомих шедеврів архітектури вважається столичний королівський палац Кьонбоккун, у якому за правління Сечжона встановлено перший в Кореї водяний годинник. Дах палацу підтримували 48 гранітних колон (по 5 м заввишки), всі будівлі прикрашала витончена різьба. Центром ансамблю був тронний зал, склепіння якого підтримували 16 колон із коштовного червоного дерева. Славетними живописцями епохи були пейзажисти Кан Хіан (1419 - 1466) та Лі Ам (1498 - ?).\nАктивно розвивалася кореємовна література. В поезії з'явилися нові жанри: тривірш сіджо й велика поема каса, майстром яких став видатний політик того часу Чон Чхоль (1537 - 1594). Поряд із поезією розвивалася сюжетна проза, в жанрі якої зажили слави сатирик та фантаст Кім Сісип (1435 - 1493), алегорист Лім Дже (1549 - 1587) та соціальний утопіст Хо Гюн (1569 - 1618), автор “Повісті про Хон Гільдона”.\nУ ХV ст. вийшли в світ кілька фундаментальних історичних праць, серед яких виділяються колективні “Корьоса” (“Історія Корьо”) та “Тонгук тхонгам” (“Загальний огляд історії Кореї”). Вершиною класичної корейської географії вважається творчість Лян Сончжи (ХV ст.) - автора унікальної докладної карти всіх провінцій країни, а основою державного правопорядку став кодекс законів “Кьонгук течжон” (“Великий звід для керівництва державою”, 1469 р.).\nПеріод ХV - ХVІ ст. характеризувався значним економічним та культурним піднесенням країни, і лише державно-бюрократичні перепони дещо стримували динамічний розвиток продуктивних сил суспільства. (Зокрема, знову заборонили виїзд за кордон купцям, що аж ніяк не сприяло підвищенню конкурентоспроможності корейських товарів.) Затьмарювали загальну атмосферу в державі й чвари на “політичному Олімпі”, й саме вони наприкінці правління сьомого вана династії Лі Сечжо (1450 - 1468) стали першими провісниками майбутніх катаклізмів.\nКожному політологу, як правило, притаманне почуття здорового скепсису щодо дій реальних політиків. У тогочасній Кореї роль політологів виконували науковці-конфуціанці, центральним осередком яких стала придворна чиновницька Академія. Сечжо прийшов до влади завдяки перевороту, скинувши й ув'язнивши свого попередника Танчжона. Нелегітимність влади глибоко вразила схоластів-науковців, які почали невміло організовувати антидержавний заколот з метою повернути на трон “законного Танчжона”. Одначе “управління розслідувань” не даремно їло свій хліб. Змовників заарештували, Академію ж закрили, після чого Сечжо розлюбив конфуціанство й сприяв новому відродженню буддійського впливу в країні. Храмам Будди повернули землі й податкові пільги, а для освячення влади збудували новий монастир Вонгакса, який приголомшував своїми масштабами. Кількість вакансій для буддійських монахів була збільшена на 100 тис.\nПодаткові пільги та грандіозне будівництво розорили державну скарбницю, і тоді Сечжо наказав зібрати з підданих податки на три роки наперед. Селяни змушені були віддавати державі майже половину зібраного врожаю, що в тогочасних корейських умовах викликало масовий голод. У 1467 р. в країні вибухнув грандіозний селянський бунт, який очолив Лі Сіе.\nСмерть Сечжо (1468 р.) дещо зменшила напруження в суспільстві, але коли до влади прийшов у 1498 р. принц Йонсангун, політика знову знекровила економіку.\nЙонсангун почав правління з чергової різанини конфуціанських науковців, кровопускання яким принц-сатрап влаштовував і надалі. Для перебудови королівських резиденцій диктатор зігнав тисячі селян, щоденно влаштовував дикі оргії. Державні фінанси вичерпались до краю, але винахідливий принц придумав нові податки, здійснив масові репресії проти надуманих змовників і конфіскував їхнє майно. Тільки коли Йонсангун наказав зруйнувати навколо столиці всі житлові будівлі, щоб звільнити цю територію для королівського полювання, його скинули, замінивши королем Чунчжоном, але кривавий маятник репресій і ворожнечі не так просто було зупинити.\nДержавні фінанси залишалися в жалюгідному стані, тому шалені податки ніхто не скасував. У 1519 і 1545 рр. влада ще двічі, “для профілактики”, здійснювала масове знищення конфуціанських науковців, після чого політична верхівка розкололася на проконфуціанську, східну (тонін) і пробуддійську, західну (соїн). Таким чином, смути продовжувались уже в “організованому вигляді” - із двірцевими інтригами, гаремними таємницями, зрадами і вбивствами. До податків додалися реквізиції, в провінції та центральному апараті процвітала шалена корупція, продажність і хабарництво, а влада, щоб зберегти свій матеріальний добробут, замінила військову службу ще одним податком. Країна залишилася без війська (зберегли лише гвардію й таємну поліцію). “Народ настільки виснажений, що сил у нього не більше, ніж у лежачих мерців, а дух його такий слабкий, що важко підтримувати його навіть у мирні дні... Якщо все залишиться як є - країна загине”, - писав конфуціанець Лі І наприкінці ХVІ ст.6 Корею заполонили масовий бандитизм і злочинність. Жахливим фіналом кризи стала іноземна навала, яку організував японський військовий диктатор Тойотомі Хідейосі.\nАгресія розпочалась у квітні 1592 р. успішним десантуванням японських експедиційних сил (160 тис. вояків, до 1000 кораблів та човнів) у порту Пусан на півдні півострова. Вирізавши розпорошені корейські гарнізони, які абсолютно не чекали вторгнення, японські армії за півмісяця пройшли переможним маршем половину Кореї і 3 травня захопили столицю країни Хан'ян (сучасний Сеул). Ван Сончжо з усіма міністрами втік до Пхеньяна, але в середині червня впав і Пхеньян, а корейські правителі перебралися до міста Йиджу на самому кордоні з Китаєм.\nЗдеморалізована корейська армія невдовзі була розбита. Японські самураї (воїни-професіонали) явно переважали корейських ополченців виучкою та озброєнням, одначе інтервенти недооцінили бойовий потенціал півострівної держави, яка володіла чи не найкращим на Далекому Сході флотом. Він значно перевершував японський і за кількістю бойових одиниць (у японців переважали транспортні кораблі), і за виучкою матросів, але найнеприємнішим сюрпризом для агресора стала секретна корейська зброя - кобуксон (“черепаха”) - кораблі обшиті листами заліза, перші в світовій історії панцерники. Національним героєм визвольної війни корейського народу проти японських інтервентів став адмірал Лі Сунсін (1545 - 1598).\nЛі Сунсін народився в сім'ї дрібного чиновника. Блискуче закінчив у 1576 р. королівське військове училище, проявив неабиякі здібності флотоводця, і з 1591 р. обіймав посаду командувача флоту лівого крила (одного з двох флотів Чосону). Він першим зрозумів переваги панцерників і розробив тактику їхнього використання.\nСтандартний кобуксон обшивався залізом, мав гострі залізні тарани на всіх бортах і 14 гармат (чхонтонів), вирізнявся коротким, але широким корпусом, що гарантувало високу маневреність корабля.\nЗ початком вторгнення Лі Сунсін організував флотські господарства на селі, чим забезпечив морякам стабільне харчування, а для відливання мідних та бронзових гармат конфіскував у населення весь металевий посуд. Термінові заходи зберегли автономну боєздатність флоту в умовах повної втрати централізованих джерел постачання.\nКорейські ВМС також були захоплені зненацька, але вже через кілька тижнів після трагічного початку війни флот активізував свої дії. За перші три місяці боїв флотилія Лі Сунсіна потопила майже 300 японських кораблів і захопила контроль над Корейською протокою. У загарбників відбили Пусан, позбавивши їх можливості постачання експедиційних сил із території Японії. Успіхи флоту повернули корейцям упевненість у власних силах.\nАктивізувалася корейська дипломатія. Номінально Чосон вважався васалом Мінської імперії. В період миру й спокою про це на півостові майже не згадували, та коли країну окупували інтервенти, корейці звернулися до “сюзерена” за допомогою, і китайський “Син Неба” Чжу Цзюнь (Шень-цзун) не відмовив, задоволений можливістю зайвий раз продемонструвати міць імперії та підтвердити її статус “великої держави”.\nСтурбовані “зухвалістю східних варварів”, Міни відправили на японський фронт 50-тисячну армію на чолі з Лі Жусунем, яка разом із рештками корейських сил зупинила агресора й наприкінці 1592 р. відбила Пхеньян. У тилу ворога спалахнула народна стихійна партизанська війна ийбьон (“Армії справедливості”).\nЯпонці розв'язали на півострові масовий терор, про ганебність якого вічно нагадуватимуть 40 тис. відрізаних у страчених корейців вух (їх привезли до “Країни Вранішнього Сонця” як трофеї і зарили в Кіото, назвавши це місце “Мімідзука” (“Могилою вух”). Окупанти знищували не лише людей, а й культуру - зокрема, зрівняли з землею місто Кьонджу (колишню столицю Сілла), попаливши його безцінні архітектурні та образотворчі пам'ятки, але тактика “випаленої землі” не дала бажаних для самураїв результатів.\nВідрізані від Японії корейським флотом, у ворожому оточенні народних месників, залишившись без боєприпасів і продовольства, інтервенти почали втрачати завойовані території і терпіти поразки, а з ними занепав бойовий дух. Здавалося, що агресія захлинулася, але двірцеві чвари при чосонському дворі мало не врятували японців.\nПридворну камарилью налякав зростаючий авторитет Лі Сунсіна. Результатом став донос на адмірала, поданий вану інтриганом Кім Инсоном. У 1597 р. Лі Сунсіна змістили з посади командувача флотом “за боягузтво та невиконання наказів” і засудили до страти, милостиво розжалувавши потім у матроси, а флот очолив бездарний Вон Гюн. Наслідком кадрових змін стала катастрофа червня 1597 р., коли японці пустили на дно весь корейський флот (залишилося 12 бойових одиниць) разом із його безталанним адміралом. Захопивши контроль над морем, агресори перекинули на півострів свіжі підкріплення (140 тис. вояків).\nКорейський двір одразу схаменувся і повернув Лі Сунсіну всі посади та повноваження. Підтримали сусіда й китайці, збільшивши свій допоміжний корпус до 140 тис. бійців, але долю війни можна було вирішити лише на морі.\nГенеральна битва флотів відбулася в листопаді 1598 р. в бухті Норянчжин. Корейська ескадра Лі Сунсіна (12 кораблів), підтримана китайською флотилією (5 тис. матросів), завдала інтервентам нищівного удару. Японці втратили 200 кораблів (із 300), 10 тис. матросів й останні надії на успішне завершення війни. В розпалі битви Лі Сунсін загинув.\nШануючи пам'ять свого національного героя, КНДР запровадила “орден Лі Сунсіна”, яким нагороджують найвидатніших флотоводців республіки.\nПісля Норянчжинської катастрофи становище японської експедиційної армії стало критичним, і в цей момент до Кореї надійшла звістка про смерть ініціатора вторгнення Тойотомі Хідейосі (він помер 18 серпня). Продовження бойових дій стало для інтервентів неможливим і непотрібним, тому їхній командувач Конісі Юкінага підписав перемир'я з Чосоном і покинув півострів разом з уцілілими самураями.\nСемирічна визвольна війна (1592 - 1598) корейського народу проти японських агресорів завершилася повною перемогою. Чосон відстояв свою незалежність, але ціна перемоги виявилася непомірно високою.\nНа 15 % скоротилося населення Кореї, а кількість оброблюваних земель зменшилася втроє, що викликало масовий голод і неспроможність виробників сплачувати податки. Протягом війни були втрачені всі державні запаси продовольства, вирізана майже вся худоба. Іригаційна система була повністю зруйнована, а більшість знарядь праці переплавлено на зброю. Країну знекровлювали епідемії. Голодували навіть чиновники, що для далекосхідного регіону завжди означало цілковитий розвал. “Скрізь лежали трупи, але не було кому їх поховати. Батьки мусили продавати своїх дітей, а чоловіки - дружин. Багато лиха завдавали війни нашій країні, але ніколи ще її становище не було таким жахливим, як тепер”7. У країні розквітнули лихварства й кабала, в яку потрапила абсолютна більшість селян, а Сончжо, якому бракувало грошей для відбудови королівських резиденцій та гробниць предків, обклав підданих додатковими надзвичайними податками й позганяв тисячі селян та ремісників на реставраційні роботи.\nТака політика позбавляла можливості відбудувати господарство, але це не бентежило правлячу верхівку. Вона з посиленим ентузіазмом поринула у двірцеві інтриги. Якщо до війни за владу гризлися дві кліки, то тепер їх стало чотири (“західна”, “південна” та дві “північні” - “велика” й “маленька”). До всіх бід додався моральний розклад верхів: політику стали визначати результати ворожіння, шаманські ритуали чи примхи розпусних наложниць.\nПісля смерті Сончжо (1608 р.) на престол зійшов принц Кванхегун (ставленик “великих північних”), але його курс на тісний союз із Мінами, спрямований проти молодої маньчжурської держави, призвів до війни 1618 р., в якій степняки вирізали 30-тисячне чосонське військо.\nЗовнішньополітичним провалом скористалися “західні” (сьоїн): у 1623 р. вони скинули Кванхегуна й проголосили ваном Інчжо. Але не минуло й року, як “західні” перегризлися між собою, і місце Інчжо посів Хинангун.