Тут я можу дозволити собі більше Український робочий – про Польщу ізсередини\nУкраїнський робочий – про Польщу ізсередини\n– Звичайно, тоді було лячно, – пригадує Микола. – Особливо після того, як перетнув кордон, а довкола всі розмовляють польською. Ти ж нічого не розумієш. Це зараз усі здебільшого їдуть зі знайомими, парами чи й навіть групами. Я їхав один, тоді мені було 24. Приїхав до Варшави о четвертій ранку, сам на вокзалі. Коли нарешті добрався до Біловежі і пропрацював там перший тиждень, вирішив, що, мабуть, поїду назад додому.\nАле завдяки підтримці рідних, настанові старшого колеги у Польщі, таки змінив свій вибір, і, як виявилося, це було правильним рішенням. Згодом Микола змінив місце роботи і переїхав до містечка Ілова у Західній Польщі.\nОтриманих в Україні знань Миколі на польській ниві виявилось достатньо. Звичайно, потрібно було звикнути до тамтешнього способу життя, за його словами, поляки зовсім інакше все роблять на кухні. І знову ж таки, робоча термінологія. Як щось називається польською – довелося вивчати. Якщо на першому місці роботи Микола працював із польськими стравами, то вже у ресторані в Ілові тепер має справу ще й із італійською, французькою та іншими європейськими кухнями.\nЧоловік розповідає про практичний розрахунок польського працедавця.\n– Якщо тебе бере на роботу поляк, готуйся до того, що тебе будуть використовувати по повній, – застерігає Микола.\nЗа його словами, минулого та цього року через ресторан, у якому він працює, пройшло близько 30 українців. Вони приїздили, працювали максимум тиждень, не витримували і їхали геть. Усе через важкість роботи, адже графік тут складає шість днів на тиждень, по 12 годин. Коли ж сезон (квітень – жовтень), буває, робота починається вранці і може тривати до пізньої ночі. А матеріальна винагорода за таку роботу не сходиться з очікуваннями наших співвітчизників. І ті йдуть далі шукати вигіднішого місця.\n– Чотири роки тому я отримував 700 доларів, зараз українцям платять у середньому по 400 доларів, – продовжує він.\nКрім того, каже Микола, треба проявити себе, показати готовність до труднощів і працелюбність. Перший рік на новому місці чоловік працював на місяць по 330 годин. Бувало, на роботу приходив о восьмій ранку і – до одинадцятої вечора. Така заповзятість виправдалася. Працедавець до нього придивився і дав підвищення.\n– Важливо довести працедавцю, що ти багато чого знаєш і вмієш, тоді і ставлення до тебе зміниться. Мені це вдалося, і зараз я фактично працюю за старшого на кухні, – говорить кухар.\nЗараз чоловіка влаштовує усе: і заробітна плата, і графік роботи. Його польський працедавець дотримується трудового кодексу. Щоправда, хоч Микола працевлаштований офіційно, однак немає того соцпакету, як у поляків. Адже має тимчасове місце проживання і роботи у Польщі. Тому доводиться працювати без офіційної відпустки. За свого робочого працедавець сплачує страхування. Однак Микола додатково сплачує ще одну страховку за власним бажанням. Нещодавно на кухні Микола сильно порізав пальця. Працедавець дав лікарняний, перепитав, чи все добре у лікарні із документами. У медзакладі зробили необхідну операцію, а завдяки страхуванню отримав компенсацію.\nЩодо того, чи суттєво відрізняється польська кухня в сенсі організації робочого процесу, дотримання гігієнічно-санітарних норм від подібного українського закладу, то Микола каже, що ні.\n– У принципі, нічим таким не відрізняється. Так само, як і всюди, у кінці робочого дня – прибирання всієї кухні. Раз на місяць влаштовуємо генеральне прибирання, – розповідає кухар.\nІлова не Чугуїв\nМикола ділиться своїми враженнями від життя у Польщі. Каже, що цей народ, як ми – гостинний. Хоча відзначає одну негативну рису, яку має кожна нація: за його спостереженнями, деякі поляки дещо лінькуваті.\n– Поляк не буде так працювати, як українець. Маю друга поляка на кухні, і мене вражає його лінькуватість. Уже зранку на роботі він починає скиглити, що не хоче нічого робити. І таких як він, дуже багато, – каже українець.\nЩе одне спостереження українця – дехто із поляків досі живе у полоні стереотипів і історичних спогадів. Цим можна пояснити їхню нелюбов до росіян та часом навіть до українців.\nТе, що Польща дійсно країна Європейського Союзу, де працюють славнозвісні «європейські стандарти», про які ми часто чуємо, добре відчувається. За ці чотири роки навіть у Ілові відбулися зміни на краще. Елементарне – дороги.\n– Коли ти виїздиш із країни, де немає доріг, і приїздиш в іншу, де вони добрі навіть у далекому селі, – це вражає. В Ілові, де живе 35 тисяч людей, скрізь навіть велосипедні доріжки є, – ділиться українець.\nУявіть – у такому місті з населенням, як наш Чугуїв, є велодоріжки, а щойно з'явиться ямка на дорозі, її ліквідовують. Микола попоїздив по Польщі і каже, що бачив мало місць, де дороги справді погані. Щоправда, поляки навіть із такими, ідеальними для нас дорогами, бідкаються, мовляв, могло б бути і краще. Також нарікають на низьку заробітну плату і багато хто також виїздить із країни на роботу, в основному до Великобританії.\nГотель-ресторан в Ілові, де працює Микола\nОскільки Ілова розташована біля одного з найдовших в Європі озер, то містечко вважається туристичним. Туди з'їжджається чимало гостей як із самої Польщі, так і з інших країн Євросоюзу. Інфраструктура тут із кожним роком розвивається потужніше: будують нові готелі і ресторани, облаштовують пляжі на озері, ідуть ремонти, реконструкції...\nМикола розповідає, що у маленькій Ілові люди стежать за своїм здоров'ям, займаються спортом. Увечері та вранці багатьох місцевих можна застати за бігом, іграми на стадіоні, прогулянками на велосипеді. Місто дуже чисте, навіть недопалок цигарки рідко зустрінеш на тротуарі. Можливо все через те, що за покинутий фантик чи недопалок тут стягують великі штрафи? Так і є. Правопорядком тут опікуються добре. Знайома Миколи розповідала, що сплатила штраф 100 злотих, це майже 700 грн лише за те, що їхала на двоколісному не по велосипедній доріжці, а для пішоходів.\nУкраїни вистачає на тиждень\nВ Ілові Микола сам винаймає житло. За свою однокімнатну маленьку квартиру, а також за комунальні платежі (світло й воду), віддає приблизно 20 % від заробітку. Це близько 200 євро. Щодо комунальних платежів, то, для порівняння, куб гарячої води тут вартує 27 злотих (приблизно 188 грн), а куб холодної води – три злотих (21 грн).\nРаз-два на рік Микола подорожує до іншої країни. Так, уже двічі був у Швеції, Німеччині, Нідерландах. У планах – Італія. До прикладу, квиток на літак до Швеції і назад вартує 20 доларів. Потягом до Берліна квиток туди і назад вартує 50 євро.\n– У принципі, я живу тут, не відмовляючи собі ні в чому, – говорить українець.\nЗа його словами, заробляє більше, ніж середньостатистичний поляк. А середня зарплата у поляків – 1600 злотих (11 000 грн). Для порівняння: буханець хліба тут вартує 2 злотих (14 грн), а кілограм м'яса – 10 злотих (70 грн).\nЗа таких умов, Миколу, звісно, не тягне на Батьківщину.\n– Коли буваю вдома в Україні, я витримую тиждень. На жаль, у нас за чотири роки жити тут краще не стало. Люди ж дедалі сіріші й непривітні. Важко на це дивитися, – зізнається чоловік. –Я люблю свою країну, і, можливо, навіть повернувся б, але якщо тут були хоча б такі ж умови, як зараз у Польщі. Такі, коли б міг собі дозволити купити те, що хочу, поїхати до іншої країни, щось побачити. У Польщі ж бачу більше доступності і перспектив.\nВІДРОДИТИ СІЛЬСЬКУ ШКОЛУ


Економічний ремонт гостинки від забудовника в Харкові ЖК "Бестужевські сади"\nГлавная страница » Економічний ремонт гостинки\nЕкономічний ремонт гостинки\nМалосімейки, гостинки, малогабаритні квартири — цей вид житла займає зараз лідируючі позиції на ринку нерухомості. А зробити таке житло комфортним допоможе якісна обробка.\nРемонт — це слово завжди викликає певні емоції. У всіх вони абсолютно різні. Хтось рветься до гніву, злитися або навпаки, відчуває передчуття від змін і бажання поліпшити стан житла. Але те, що байдужих людей немає, залишається фактом. Безсумнівно, всіх, які готуються до цього процесу, об’єднує одне бажання — заощадити на процесі перетворення гостинки, квартири або будинку. Рішення поставленого завдання, абсолютно все бачать по-різному:\nвсе робити самостійно, витрачаючи сили, але економлячи на матеріалах і робітників;\nнайняти бригаду, економлячи сили, але витрачаючи кошти;\nзамовити ремонт забудовнику, отримуючи якість за відносну плату.\nЗробити все самим — цей варіант підійде для косметичної переробки, без будь-яких супутніх дій, які вимагають певних знань і умінь. І що ж виходить в результаті? Кімната набуває більш «свіжий» вигляд, але без особливої родзинки, оскільки відсутні професійний дизайн і виконання. Зате отримана відповідь на питання: як знизити вартість ремонту.\nЩе один варіант — найняти бригаду для проведення оздоблювальних, ремонтних, дизайнерських робіт. Тут витрати будуть залежати від поставлених завдань. Можна окремо замовити дизайн інтер’єру, а бригада виконає проект. Але чи зможете Ви знайти таких фахівців, заплативши яким будете задоволені результатом? Тим більше, якщо Ви володієте квартирою-студією, де має бути продумано поділ спільного простору на функціональні зони і виконано цей поділ. Щоб в результаті вийшла якісна, оригінальна, функціональна обстановка. Або в гостинці, яка вимагає правильного розміщення всіх деталей інтер’єру, щоб зберегти простір, при цьому наповнити приміщення усіма зручностями, захистити кімнату від запахів з кухні, компактно розташувати меблі, техніку, залишивши вільний простір, подбати про санвузол, місці для прийому гостей і так далі.\nЗамовити ремонт гостинки забудовнику\nСкажемо відразу, що таку послугу надає не кожна компанія-забудовник. Добре, що в Харкові така є. Компанія-забудовник «Воробйови гори» не тільки будує, але й надає безліч інших якісних послуг. Одна з них — ремонт під ключ в гостинці. Це унікальна послуга, яка дозволяє не переживати про те, що процес затягнеться на тривалий час або робота буде недобросовісною. Оскільки компанія-забудовник «Воробйови гори» єдина компанія, що дає гарантію на те, що робить.\nМеханізм простий: Ви купуєте квартиру — замовляєте послугу «ремонт під ключ» — отримуєте шикарне житло, готове до того, щоб принести в Вашу повсякденність комфорт, затишок, функціональність, сучасність. Причому витрати будуть відносними, так як професіонали компанії-забудовника «Воробйови гори» подбають про економію коштів. Цей варіант відмінно підійде для зайнятих людей, які цінують свій час і гроші, не готових витрачати їх даремно.\nДешевий ремонт в квартирі-студії\nПриймаючи рішення поміняти обстановку в будинку або капітально все перебудувати, кожен з нас ставить перед собою нездійсненне завдання: поєднати те, що практично, неможливо. Щоразу ми наполегливо йдемо до неї, не завжди залишаючись в переможцях, але переконуючи себе, що в наступний раз вже точно пощастить. Але навіщо погоджуватися на підлозі перемогу? Адже житло — це те місце, де нам має бути спокійно, затишно. Ви будете найближчі кілька років приходити додому в ту обстановку, яку створите спочатку. Снідати на своїй кухні, дивитися телевізор в одній і тій же вітальні, а атмосферою для Вашого настрою буде служити той ремонт, що буде оточувати і супроводжувати Вас весь цей час. І слово «дешевий», по-моєму, не найкраще визначення для успішного результату. Економний — звучить трохи краще, а яким чином Ви цього досягнете, залежить від того, чим Ви готові поступитися. Чи то це час, який буде витрачено на самостійний вибір шпалер, фарби, меблів та іншого. Чи то грошима, які, при розумному вкладенні, можуть залишитися зекономленими і принести потрібні плоди.\nНе залежно від обраної стратегії, головною метою повинно залишитися Ваше внутрішнє відчуття після закінчення всіх робіт, коли вперше побачите результат. Чи з’явиться салют від побаченого, не пропаде чи бажання повертатися додому з радістю, незважаючи на втому.\nЯкщо захочете оцінити цю послугу, як це вже зробили власники квартир в житловому кварталі «Воробйови гори» і житловому комплексі «Бестужівські сади», які отримали обробку свого житла за дизайнерським проектом, то зараз саме час це зробити. Адже в гонитві за економічністю головне не втратити, а придбати!\nКак организовать пространство в малогабаритной квартире.


≡ Вартість сертифікації продукції | 【 Укрекспертиза 】\nt – трудомісткість робіт, сертифікації конкретної продукції за визначеною схемою сертифікації чи модулем оцінки відповідності, людино-день; Порядок калькулювання собівартості одного нормативного дня роботи виконавця визначають прямі й непрямі витрати. До прямих витрат включаються :фактичні витрати на оплату праці; внески на соціальні заходи (державне соціальне страхування, державне пенсійне страхування); адміністративні витрати; прямі виробничі витрати (за експертизу та реєстрацію документів з сертифікації, бланки, послуги ВЛ тощо); амортизація основних фондів, що використовуються для виконання робіт з сертифікації продукції та послуг, та ін. До непрямих витрат включаються загальногосподарські витрати, пов’язані з діяльністю виконавця в цілому.\nК – вартість розрахункової калькуляційної одиниці часу на виконання робіт з оцінки відповідності обчислюється з урахуванням повної собівартості та прибутку розраховується для кожного виду виконуваних ОС робіт.\nВв – витрати на відрядження, послуги сторонніх організацій з експертиз, оцінювання та випробувань та інші витрати, що можуть бути віднесені безпосередньо до вартості конкретно виконуваних робіт;\nВвс – витрати на оформлення та видачу додатків до сертифікатів, їх копій та ін.


Текст-розповідь про книжку, яку я нещодавно прочитав – 4клас - журнал для школярів Fable.in.ua\nГоловна ⇒ 📕Твори до ЗНО ⇒ Текст-розповідь про книжку, яку я нещодавно прочитав – 4клас\nВаріант 1 “Пітер Пен”\nНещодавно я закінчив читати книжку “Пітер Пен”. У ній розповідається про пригоди трьох дітей Венді, Джона та Майкла після їхнього знайомства з незвичайним хлопчиком Пітером Пеном. Він ніколи не дорослішає. На острові в Пітера є особиста фея Дінь-Дінь. Венді стала мамою для всіх хлопців. Та потім їх викрав пірат Крюк, а Пітер зумів їх врятувати. Врешті всі діти повернулися додому, крім Пітера. Мені було дуже цікаво читати цю книгу.\nВаріант 2 “Хобіт”\nНещодавно я прочитав книжку “Хобіт” Джона\nТолкіна. Вона мені надзвичайно сподобалася. У ній йдеться про подорож хобіта Більбо, дванадцятьох гномів та чарівника Гендальфа до Самотньої гори. Під горою дракон стеріг золоті скарби гномів, які ті хотіли повернути. Дорогою з героями траплялися неймовірні пригоди. Особливо було смішно та страшно, коли їх зловили тролі. Вони хотіли з’їсти хобіта та гномів та почали сперечатися, як їх готувати. А ще мене вразив політ героїв з орлами. Там було багато ще цікавого, а завершилося все добре.\nВаріант 3 “П’ятеро юних сищиків та вірний пес”\nОстання книжка, яку я прочитав, це детектив “П’ятеро юних сищиків\nта вірний пес”. У ній розповідається про друзів, яким вдалося розкрити злочин. Вони дуже розумні діти, особливо Фатті. Їм допомагав його дружелюбний собака. Діти встигли розгадати, хто підпалив котедж у їхньому містечку раніше за поліцейського містера Гуна. Він був товстим, злим та не дуже розумним. А злочинцем виявився сам хазяїн котеджу. Це дуже захоплива історія. Я до самого кінця не зміг вгадати злодія. Тепер я хочу прочитати всі книжки про юних сищиків.\nЛюбите книгу, вона полегшить вам життя


Українська модель з 15 розміром грудей опублікувала гарячі фото - ЗНАЙ ЮА\nМодель одяглася в чорну блузку з глибоким декольте\nКиїв 21 жовтня, 16:20\nВідома українська модель "плюс сайз" Інна Горячковська показалася шанувальникам у сміливому вбранні після успішного завершення проекту.\nКрасуня, що отримала славу завдяки бюсту 15 розміру, поділилася кадрами зі зйомок в сторіс Instagram. Інна розповіла, що зйомки завершилися, тому останній день проекту дівчина зустрічає з келихом білого вина. Дівчина знімала себе на відео в дзеркалі, показуючи підписникам спокусливий образ.\nДля зйомок модель одяглася в чорну блузку з глибоким декольте і напівпрозорими рукавами і підписала ролик: "Знімальний процес".\n"Міс плюс-сайз Україна" Міла Кузнєцова відома як українка з найбільшими натуральними грудьми в країні. Значний бюст 13 розміру милі дарувала сама природа, в ньому немає ні грама силікону. Останнім часом Кузнєцова втомилася від того, що увага шанувальників прикута лише до однієї частини її тіла. У ролі найбільш "грудастої" Українки їй стало тісно, як її власному бюсту у футболці. У канарково-жовтій футболці з глибоким декольте, яку Міла одягла на зустріч з акторами з популярного комедійного проекту "Дизель Шоу".\nНагадаємо, насолити колишньому, зробити пластику," продати " себе – як соціальні мережі змінюють життя.\nТеги: Інна Горячковська плюс сайз модель


Як перевірити мобільний на віруси |ЯкПросто\nРозвиток мобільної техніки призвело до того, що стали створювати віруси, які вражають операційні системи, такі як android або windows mobile. Тому необхідно вживати заходів безпеки і для телефонів.\n- Мобільний антивірус;\nЯкщо ви є власником мобільного телефону на платформі Windows Mobile, Android або Symbian, то придбайте в спеціалізованому магазині ліцензійне програмне забезпечення Spy Monitor Pro.\nЗа допомогою майстра установки інсталюйте цю програму на ваш мобільний пристрій. Запустіть сканування системи у фоновому режимі, що дозволить не переривати звичайної роботи телефону. Коли сканування буде закінчено, натисніть кнопку «Видалити віруси».\nТакож можна очистити ваш мобільний пристрій за допомогою антивірусного програмного забезпечення, яке встановлено на вашому персональному комп’ютері. За допомогою usb-кабелю підключіть ваш телефон до ПК. Виконайте вимоги «Диспетчера установки пристроїв». Перезавантажте систему, щоб всі опції вступили в силу.\nКлацніть по ярлику «Мій комп’ютер». У діалоговому вікні знайдіть віртуальний розділ диска з назвою вашого стільникового. Клацніть по ньому правою кнопкою мишки та натисніть клавішу «Перевірити на наявність вірусів». Коли дана операція буде завершена, клацніть по посиланню «Лікувати все».\nЩоб перевірити ваш мобільний на віруси, скачайте мобільний антивірус касперского з офіційного сайту (http://www.kaspersky.ru/mobile-security-trial?chapter=207367982). Вкажіть, на якій платформі працює ваш стільниковий телефон. Дана версія є пробною і функціонує 7 днів. Встановіть це програмне забезпечення на ваш пристрій. Проскануйте систему. Коли віруси будуть виявлені, натисніть «Видалити віруси».\nДля безпечної та повноцінної роботи вашого телефону придбайте повну версію мобільного антивірусу. Це дасть вам надійний захист і можливість технічного обслуговування при виникненні проблем.


Moderna Tasty Large Eden Автогодівниця-поїлка купити. Ціна 312 грн в Києві | DAMBO\nModerna Tasty Large Eden МОДЕРНА 2в1 автогодівниця автопоїлка для котів і собак, дизайн Едем\nModerna Tasty Large Eden - модель категорії 2в1, яку можна використовувати як автоматичну годівницю або поїлку для котів і собак міні порід. Якщо ви ведете активний спосіб життя або часто затримуєтест на роботі, МОДЕРНА ЕДЕМ подбає про те, щоб ваш вихованець мав завжди вільний доступ до чистої питної води або свіжого корму.\nАвтоматична годівниця-поїлка досить проста у використанні. Вона не передбачає сенсорних датчиків, батарей або дозаторів. Подача корму або води здійснюється механічним способом з контейнера у міру спустошення миски. Обсяг контейнера - 1,5 л, при цьому через прозорі стінки ви легко зможете побачити, коли варто долити воду або досипати корм.\nПластик є досить легким матеріалом, тому виробник оснастив годівницю протислизьким дном, щоб виключити переміщення посуду або її перевертання домашными тваринами. Важливо, що пластик, що використовується для виготовлення моделі не має в складі бісфенол А і абсолютно безпечний для харчових продуктів.\nСвіт повний чудових речей, надихаючий дизайн яких миттєво піднімає настрій. Автоматична годівниця-поїлка Moderna Eden - це чудовий вибір, який поєднує в собі естетику, що тішить око, і практичність.\nЧому варто купити автоматичну годівницю-поїлку Moderna Tasty Large Eden:\nуніверсальна конструкція, яка дозволяє використовувати модель для сухого корму або води;\nмісткий контейнер об'ємом 1,5 л;\nвідмінне візуальне спостереження за рівнем корми або води завдяки прозорим стінкам контейнера;\nстійка основа запобігає перекидання;\nлегкість збірки і використання: всього 2 деталі - контейнер для корму або води і миска-лоток;\nпринт, нанесений за допомогою технології IML, яка дозволяє зберігати малюнок яскравим протягом усього часу експлуатації, оберігаючи його від УФ-випромінювання, теплового впливу, механічних і хімічних пошкоджень;\nпідійде для котів різного віку, цуценят і собак міні порід.\nГабаритні розміри (ДхШхВ): 27,77х15,89х21,26 см.


додому Поради Як дізнатися, хто навів порчу?\nІноді буває недостатньо просто зняти порчу, адже шкідник знову і знову намагається зробити зло. Щоб зупинити недруга, потрібно мати уявлення про його слабких місцях. Але як дізнатися, хто навів порчу, якщо навіть немає припущень ні на чий рахунок? Способів існує предостатньо, і що найголовніше – навіть непрофесіонал зможе розпізнати свого ворога.\nСпособи виклику винуватця зіпсуття\nЯк правило, в більшості випадків недоброзичливець проявляє себе через деякий час після початку протидії, тобто після проведення обряду зняття порчі негатив йде від жертви, але він не розчиняється в просторі і не тане в повітрі, а прямо відправляється до початковому ланці в цієї магічної ланцюжку. У такому разі замовнику доводиться несолодко, адже до моменту зіткнення з ним згусток негативної енергії набирає більшу силу і б’є дуже боляче. Зазвичай ноги самі несуть ворога до своєї жертви, як і злочинця на місце злочину.\nТут важливо не дати йому підживлення. Варто припиняти будь-які спроби взаємодії. Той, кого попсували, сам зрозуміє по поведінці іншого, хто саме йому насолив.\nАле перш, ніж починати оборонні дії, варто з’ясувати, чи причетна магія до будь-яких негативних подій. Як дізнатися, наведена чи псування на людину?\nЗвертають увагу на очі. Поява білих точок в зіницях свідчить про наявність магічного впливу.\nПрокаляют сіль на сковороді і читають «Отче наш». Якщо вона чорніє, то псування присутній.\nОбкатують все тіло і голову курячим яйцем, читаючи при цьому «Живі допомоги». Після його розбивають і дивляться вміст. Якщо там є кров’яні вкраплення або, що ще гірше, яйце виявляється тухлим, то сильний негатив точно пробив енергетичне поле жертви.\nДля діагностики достатньо використовувати два способи виявлення псування. При позитивних результатах приступають до захисту та оборони.\nЄ хитрі шкідники, які ставлять щит від зворотного удару, перенаправляючи весь негатив певними замовляннями на тварина, дерево або іншої людини. До таких доведеться добиратися особливими ритуалами.\nНайпростішим є обряд зі свічкою в склянці. Беруть церковну тоненьку свічку і ставлять її в гранований стакан, наповнений водою до середини. Запалюють вогник і починають читати замовляння у відчинені двері або вікно. Бажано робити це вночі в відьомський годину – з 3 ранку і до першого крику півня. Як тільки свічка почала затухати від води, одразу ж припиняють обряд і мовчки лягають спати, попередньо сховавши всі атрибути ритуалу в місце, куди ніхто не залізе і не знайде їх. Ось слова зазыва:\nПоки грішник не покається,\nВід моєї свічки буде маятися.\nНехай прийде на поріг\nІ у всіх своїх вчинках покається.\nСлід бути уважним протягом тижня до всіх, хто незвично поведе себе в цей період. Зовсім необов’язково, що ворог прийде і буде просити вибачення. Як правило, в таких ситуаціях замовник псування стає надмірно нав’язливим по відношенню до жертви, звертається з безглуздими проханнями, типу зайняти солі або хліба, намагається зв’язатися з об’єктом свого шкідництва хоча б вербально. Деякі проявляють небувалу наполегливість, щоб хоч якось вийти на контакт з чинять опір впливу людиною.\nЯкщо відбулася зустріч з винуватцем злочинів, не можна вступати з ним у діалог, щось давати йому і взагалі взаємодіяти навіть словесно. Йому треба відрізати всі шляхи підступу до жертви, тим самим не даючи підживлення.\nЯкщо запропонований спосіб виявився слабенький і ворог не проявив себе, то існують інші методи обчислення лиходія, наприклад, віщий сон. З його допомогою легко дізнатися, якщо навели порчу, свого таємного злостивці. Напередодні будь-якого свята святого перед тим, як лягти спати, читають особливий змова, допомагає побачити винуватця через сновидіння. Ось його слова:\nЛягаю спати і бажаю знати,\nХто порчу навів, хто шкідник мій,\nЧерез сон і велику силу\nВсе таємне і приховане подужаю.\nНіщо не стане на шляху у мене.\nПокажись мені, обличчя ворога.\nГуби, зуби, ключ, замок. Амінь.\nГоловне, не зачепити руками голову при пробудженні. Побачене нікому не розповідають. Чоловіки замовляють віщі сни за чоловічим дні – понеділок, вівторок, четвер. Жінкам відведені для цього середа, п’ятниця і субота. Неділя краще ніколи не оскверняти магічними ритуалами.\nПісля того як ворог став відомий, проводять обряд зняття порчі і потім ставлять на себе і свою сім’ю захист.


Сьогодні Власа: «Прийшов Улас, з печі вже злазь!»\nСвятий Улас, як і Юрій, вважався в народі захисником і покровителем свійських тварин. Літні люди подейкували, що Влас у цей день пильно наглядає за тваринами, а тому чоловіки нагадували своїм жінкам: «Дивіться, молодиці, щоб завтра принесли раненько водиці з криниці!» Нею наповнювали пляшечки, вкидали туди по шматочку воску зі страсної свічки й ставили на покуть, де вона мала стояти три дні. У цей час Улас освячував воду. Потім частину її вливали в криницю, а рештою скроплювали тварин. Ті господарі, які мали багато худоби, запрошували батюшку, аби той здійснив молебень, після чого з іконою та свяченою водою йшли до стайні, щоб благословити тварин.\nЗ Уласом пов’язували й закінчення зими. «Пролив Улас олії на дороги – пора зимі вбирати ноги». Підмічайте: якщо цього дня відлига, то морозів більше не буде.\nІменинники - Влас, Всеволод, Дмитро.\nСьогодні 28-ий місячний день. Місяць у Водолії, символ дня – ніжний лотос. Будда якось зауважив: «Варто мені подивитися на цю квітку, і я бачу в ній увесь світ». Одна з найвідоміших мантр буддизму Махаяни «Ом мані падме хум» перекладається як «О, перлино, сяюча в квітці лотосу!» Звісно, це лише буквальний переклад, а смислів тут криється сила-силенна. Спокійний, добрий і гармонійний день. Сприятливий в усьому: бізнесі, творчості, побуті, стосунках. Вічність попереду і вічність позаду, ви – в осередді сяючої квітки. Скажіть рішуче «ні» гордощам, заздрощам, ревнощам та іншим негативним емоціям. Чистим має бути не тільки тіло, але й мова, думки, емоційні імпульси. Мудрість – це, передусім, чистота, яка дозволяє чути те, що почути вухом неможливо, побачити те, що оком не побачиш і сказати просте слово, яке буде істиною. Активними сьогодні є очі і мозок. «А за вікном – майже весна, …і, Боже мій, як несподівано вона змінює все наше майбутнє, наше майбутнє і наше життя…», - як співається у добре відомій пісні «ОЕ».\nЗгідно з даними Центральної геофізичної обсерваторії України, найхолоднішим цей день у Києві був у 1932 році – 20,3, а найтеплішим у 1990 - +15,8.


Власник новоствореної львівської будфірми придбав приміщення у Шевченківському районі\nП'ятниця, 1 лютого 2019, 17:23\nУправління комунальної власності Львівської міськради продало приміщення у будинку на вул. Варшавська, 1 за 297 тис грн.\nУправління комунальної власності Львівської міської ради продало у системі ProZorro підвал будинку на вул. Варшавська, 1 у Львові, загальною площею 117,2 кв.м, яке у січні цього року вдруге виставило на продаж.\nПриміщення перебувають на балансі ЛКП "Агенція ресурсів Львівської міської ради" і розташовані в серединній частині Львова (Шевченківський район). Район розташування характеризується в основному житловою забудовою міста. Поруч та неподалік об'єкта оцінки знаходяться: житлові будинки, магазини, відділення банків, ресторан "Вертеп", школа, дитячий садочок, ОККО, ЖК Бельгійське містечко, Львівський спортивний клуб мотоциклетного спорту "СКА-Спідвей", інша забудова міста.\nАукціон стартував сьогодні, 1 лютого, участь у ньому взяв лише Руслан Амбриз, який запропонував за приміщення 297 000 грн, що на 33 000 грн менше, ніж початкова ціна у 330 000 грн.\nЗа даними порталу YouControl, Руслан Амбриз, львів'янин, є кінцевим власником ТзОВ "Малгос", яке він створив у серпні 2018 року і яке займається будівництво житлових і нежитлових будівель.\nМітки: ProZorrо, закупівлі, комунальна власність, комунальне приміщення, новини львова, продаж комунального майна, продаж приміщень на аукціоні, управління комунальної власності, Шевченківський район\nУ Шевченківському районі Львова в ДТП загинув водій, якому під час руху стало погано Міськрада Львова здає в оренду приміщення у Франківському районі міста Львів'янин вдруге за місяць придбав нове приміщення у історичному ареалі Львова У Львові за 300 000 гривень продали приміщення на вулиці Рудницького Садовий за 400 000 гривень продав приміщення у пам'ятці архітектури Львова Комунальне приміщення біля Львівводоканалу продали за 750 000 гривень АТП №1 витратить майже 400 000 гривень на техогляд маршруток Львівська облрада може вдруге виставити на аукціон будинок на Короленка,7 У Львові втретє продають приміщення на вулиці Зустрічній Львів заробив 300 мільйонів гривень через систему "ProZorro" Львівська міськрада не виділила 40 мільйонів на купівлю колишнього інтернату на Короленка У Львові поблизу вулиці Миколайчука з'явився новий сквер Таксувка для Кулинич накрутить 159 тисяч до кінця цього року У двох районах Львова вимкнули воду Львівський підприємець придбав приміщення у будинку біля підніжжя Високого Замку


Кемерово - великий обласний промисловий центр. Розташований населений пункт на мальовничих берегах річки Томі. Тут є маса парків, а також безліч культурних місць для захоплюючого проведення часу городян. У представленому матеріалі розглянемо в подробицях, де погуляти в Кемерово.\nВідео: ТОП 10 найбільш моторошних занедбаних місць // Міста-примари! страшне відео\nДе погуляти в Кемерово, щоб культурно збагатитися? Одним з кращих місць в місті для цього є місцевий краєзнавчий музей. До уваги його відвідувачів пропонуються експонати, які знайомлять з природою краю, історією, культурою, традиціями проживали тут народностей.\nІншим відомим місцем в місті, яке незмінно привертає туристів, є Музей етнографії, археології та екології Сибіру. Тут представлені середньовічні експонати, предмети побуту, що відносяться до періоду пізнього палеоліту, культурні цінності древніх народностей: кетов, телеутов, Хакасія, мордви.\nВідео: ТОП 5 Кращих ЮТУБЕРОВ Росії!\nТуристам, які знаходяться в пошуку варіанту, де погуляти в Кемерово, також варто відвідати місцевий Музей образотворчого мистецтва, який являє собою найбільший художній центр в області. Серед його експонатів числиться близько 5000 цінних творів: картин відомих авторів, старовинних ікон, графічних зображень, об`єктів прикладного та декоративного мистецтва.\nВідео: 3D | Найромантичніші місця Києва | Де погуляти 8 березня\nДе погуляти в Кемерово, як не в парку Перемоги, який є улюбленим місцем відпочинку жителів міста? Підходить вказане місце для піших прогулянок, катання на роликах, велосипедах. Знаходиться парк між Університетським і Красноармійським мостами. Тут можна побачити бюсти великих полководців часів Великої Вітчизняної війни, бойову техніку.\nЗацікавити гостей міста здатний також «Парк чудес», який не так давно відсвяткував 80-річчя свого існування. На місці, де сьогодні розташовується комплекс атракціонів, до 1926 року не було нічого, крім пустиря, обгородженого неприступним бетонним парканом. Однак незабаром місцева влада вирішила виділити цю зону для розваг дітей. Сьогодні тут розташовується один з найбільших комплексів з атракціонами в регіоні. Парк розваг в Кемерово має розвинену, сучасну інфраструктуру. Протягом року це місце відвідує близько півтора мільйонів чоловік.\nЗацікавити сім`ї з дітьми, які бажають прогулятися по місту, здатні не тільки парки Кемерово, а й місцева залізниця. Її протяжність дорівнює 3,8 кілометра. Проект розроблявся спеціально для організації цікавого проведення часу малюків та їхніх батьків, а відкритий об`єкт був в 2007 році.\nДитяча залізниця пролягає між озером Червоне і станцією Піонерська. На кожній станції споруджені оригінальні архітектурні споруди, де для малюків передбачені місця відпочинку і додаткові розваги.\nВідео: 7 найкрасивіших місць нічної Москви\nБудівля кемеровського цирку споруджено в 1973 році. По завершенні будівництва в нього завезли нову на той час освітлювальну техніку, звукову апаратуру. Міський муніципалітет не шкодував кошти на зовнішнє оформлення і внутрішнє облаштування будинку. У порівнянні з дерев`яним попередником, який стояв на тому ж місці раніше, нова споруда здавалося городянам справжнім палацом.\nНа сьогоднішній день цирк (Кемерово) використовується не тільки в якості майданчика для організації розважальних вистав. На місцевому манежі регулярно виступають заїжджі виконавці. Тут же проводять творчі вечори, на яких актори і гумористи зустрічаються зі своїми шанувальниками.\nТим, хто цікавиться, де погуляти в Кемерово, обов`язково варто відвідати будівлю місцевого цирку, якому, до речі, в поточному році виповнилося 84 роки. Це, звичайно, не ювілей, але вік солідний. А циркове творчість в місті розвивається вже протягом понад століття.\nКінні прогулянки в Кемерово\nЯк і в будь-якому іншому великому населеному пункті, в Кемерово є ціла маса місць, де можна вдосталь насолодитися катанням на конях. Місцеві тематичні клуби надають можливість своїм відвідувачам не тільки взяти коня напрокат, а й орендувати цілий екіпаж для поїздок по місту. Навчитися утримуватися в сідлі і керувати конем можна, звернувшись до послуг таких закладів:\nкінний комплекс «Феліція»;\nкінна спортивна школа «Едель»;\nкінний комплекс «Ритм».\nПрогулятися в Кемерово можна і до Знам`янському кафедральному собору. Оригінальне архітектурне будова являє собою комплекс споруд, розділених на верхню і нижню частини.\nУ вихідні дні місцеві священики запрошують жителів міста відвідати недільну школу. Крім того, в храмі доступна на загальне використання величезна бібліотека, де міститься понад 12 тисяч книг, присвячених православної тематики.\nВідмінним варіантом для організації захоплюючої прогулянки по місту буде відвідування місцевих пам`яток. Серед найбільш незвичайних, оригінальних культурних об`єктів варто відзначити скульптуру, присвячену бездомному собаці, яка привертає увагу до проблеми негативного ставлення до таких тварин. Пам`ятник був встановлений на кошти, зібрані благодійними організаціями.\nУ стадіону «Хімік» можна побачити оригінальну скульптуру, що була споруджена з ініціативи місцевих жителів в знак любові до гри в хокей на траві, який є одним з найбільш популярних видів спорту в регіоні.\nЗацікавити гостей міста може також пам`ятник-паровоз. Розташований він у привокзальній площі. Монументальна скульптура являє собою справжній радянський локомотив, яким нараховується близько шістдесяти років. У 50-х роках минулого століття такі паровози були основною тягловою силою при транспортуванні вугілля в Кузбасі. Втім, стрімкий розвиток технологій зовсім скоро перевело локомотив в категорію музейних експонатів.\nНімецьке посольство в москві: адреса, сайт, телефон. Документи для отримання візи в німеччину\nВіза до франції самостійно\nВіза в таїланд для росіян\nПотрібна віза в іспанію на півроку? Необхідні документи для її оформлення.\nВіза до німеччини. Самостійно оформити - не проблема!\nВізовий центр швейцарії\nВіза до італії: що потрібно знати для її отримання\nwikifr.xyz » Подорожі » Поради туристам » Де погуляти в кемерово? Список найбільш цікавих місць в місті


Робота Дрогобич - найкращі вакансії. Пошук роботи та працевлаштування Дрогобич на OLX.ua\nШукаю роботу 52\nГотельно-ресторанний бізнес / Туризм 11\nРобота для електрика, потрібен електрик в польщі\nвід 115 грн. до 140 грн./за годину\nДрогобич Сьогодні 08:28 Повна зайнятість Повний робочий день\nРізноробочий, Робітник, столяр. підсобних ,помічник\nДрогобич 20 січ. Повна зайнятість Повний робочий день\nвід 4 € до 6 €/за місяць\nДрогобич Сьогодні 17:51 Повна зайнятість Повний робочий день\nДрогобич 19 січ. Повна зайнятість Повний робочий день\nТорговий представник-кур'єр з авто (ДРОГОБИЧ, Львівська обл.)\nДрогобич Сьогодні 16:56 Повна зайнятість Повний робочий день\nДрогобич Сьогодні 16:43 Повна зайнятість Повний робочий день\nСтворення ОСББ, управління БКБ\nвід 3 250 грн. до 6 500 грн./за місяць Договірна\nДрогобич Вчора 16:31 Повна зайнятість Гнучкий графік\nЛікар стоматолог запрошується на роботу.\nДрогобич Вчора 11:41 Повна зайнятість Гнучкий графік\nВодій на вантажний бус 3,5т\nДрогобич Вчора 11:00 Повна зайнятість Повний робочий день\nАвтомийник на автомийку.\nДрогобич Вчора 10:51 Повна зайнятість Повний робочий день\nБригада для напівсухої стяжки,латочник у бригаду.\nПрибиральниця офісу до Польщі\nДрогобич 18 січ. Повна зайнятість Повний робочий день\nПропонуємо роботу піцайоли у Трускавці\nДрогобич 17 січ. Повна зайнятість Гнучкий графік\nДрогобич 17 січ. Віддалена робота Гнучкий графік\nРобота на меблевому підприємстві\nДрогобич 17 січ. Повна зайнятість Повний робочий день\nДрогобич 17 січ. Повна зайнятість Неповний робочий день\nПотрібен кухар - універсал\nДрогобич 16 січ. Повна зайнятість Позмінний графік\nПовар, кухар. Зручний графік, повна зайнятість.\nДрогобич 16 січ. Повна зайнятість Повний робочий день\nЗапрошуємо на роботу в караоке\nДрогобич 15 січ. Часткова зайнятість Гнучкий графік\nРобота «Оператор call центру»\nДрогобич 15 січ. Повна зайнятість Повний робочий день\nДрогобич 14 січ. Повна зайнятість Повний робочий день\nРобота Бариста Johny coffee\nДрогобич 13 січ. Повна зайнятість Повний робочий день\nвід 65 000 грн. до 85 000 грн./за місяць\nвід 100 грн. до 101 грн./за місяць Договірна\nРобота в Польщі на будівництві мостів і доріг\nРобота в готелі для жінок! ГАРЯЧА ВАКАНСІЯ!!! ВИЇЗД УЖЕ ЗАВТРА!\nДрогобич 12 січ. Повна зайнятість Повний робочий день\nПродавець (хлібний відділ)\nДрогобич 12 січ. Постійна робота Неповний робочий день\nПотрібно на роботу кухар, піцмайстер, офіціант, бармен\nДрогобич 12 січ. Повна зайнятість Позмінний графік\nБухгалтер.Річні звіти Фоп.Консультації.Реєстрація Прро.\nвід 150 грн. до 500 грн./за місяць\nДрогобич 12 січ. Віддалена робота Гнучкий графік\nДрогобич 11 січ. Повна зайнятість Повний робочий день\nМайстер в бригаду на машинну штукатурку\nприбиральниці в м. Братислава\nвід 26 000 грн. до 35 000 грн./за місяць\nДрогобич 9 січ. Повна зайнятість Повний робочий день\nДрогобич 8 січ. Повна зайнятість Повний робочий день\nДрогобич 5 січ. Повна зайнятість Вахтовий метод\nРубрики у розділі "Робота" Дрогобич\nДитячий світ Дрогобич ,\tНерухомість Дрогобич ,\tАвто Дрогобич ,\tЗапчастини для транспорту Дрогобич ,\tРобота Дрогобич,\tТварини Дрогобич ,\tДім і сад Дрогобич ,\tЕлектроніка Дрогобич ,\tБізнес та послуги Дрогобич ,\tМода і стиль Дрогобич ,\tХобі, відпочинок і спорт Дрогобич ,\tВіддам безкоштовно Дрогобич ,\tОбмін Дрогобич\nРубрики у розділі "Робота" Дрогобич:\nРоздрібна торгівля / продажі / закупки Дрогобич ,\tТранспорт / логістика Дрогобич ,\tБудівництво Дрогобич ,\tТелекомунікації / зв'язок Дрогобич ,\tУправління персоналом / HR Дрогобич ,\tОхорона / безпека Дрогобич ,\tДомашній персонал Дрогобич ,\tКраса / фітнес / спорт Дрогобич ,\tОсвіта Дрогобич ,\tКультура / мистецтво Дрогобич ,\tМедицина / фармація Дрогобич ,\tІТ / телеком / комп'ютери Дрогобич ,\tБанки / фінанси / страхування Дрогобич ,\tНерухомість Дрогобич ,\tМаркетинг / реклама / дизайн Дрогобич ,\tВиробництво / енергетика Дрогобич ,\tСільське господарство / агробізнес / лісове господарство Дрогобич ,\tЧасткова зайнятість Дрогобич ,\tПочаток кар'єри / Студенти Дрогобич ,\tСервіс і побут Дрогобич ,\tІнші сфери занять Дрогобич ,\tРобота за кордоном Дрогобич ,\tБухгалтерія Дрогобич ,\tГотельно-ресторанний бізнес / Туризм Дрогобич ,\tСТО / автомийки Дрогобич\nРабота Робота Дрогобич Робота дрогобич Работою Постоянная работ Продавець Район из Робота в робота Шукаю работа


Гуманістичний пафос поезій В.Симоненка » Василь Симоненко\nПоезія “Дід умер” – то, на перший погляд, особистост переживання В.Симоненка, пов’язані з утратою діда, який мав великий вплив на малого Василя, формував думу хлопчика, знайомив з національною історією. Смерть реального діда (“хорошої людини”) не припинила його існування. Поет не хоче змиритися з фактом, що в “тісну домовину помістили всі турботи й жалі” того діда. Попри накинуті радянською владою атеїстичні догми, Симоненко знаходить\nУ вірші наголошується ненастанному переродженні душі, тому зло, коли воно не покаране або не переборене, обертається лихим для нащадків. Добро-навпаки-сприятиме збагаченню їхньої k~dq|jn? суті.\nВірш “Кривда” – маленька новела у творчій спадщині В.Симоненка. В ньому помітні найприкметніші ознаки жанру: поет повідомляє про незвичайну життєву подію, несподівану розв’язку. Дія в новелі напружена, драматична. Змальовано Івасеві складні переживання: дитина знає ласку тільки від матері.\nВін з усіма згоден: “Хай би тато смикнув за вухо, хай вигримав би раз чи два, – +Все одно він би тата слухав і ловив би його слова”.\nІвась підсвідомо, всерйоз повірив словам сусіда: “Ти пустуєш…а тебе дома батько жде”.\nТа це була брехня, підла, підступна – і тому хлоп’я сприйняло її як нелюдську кривду. Поет фіксує і наївну дитячу помсту кривднику – з рогатки вибив шибку.


Продажі ліків в Україні впали на 12%! Обсяг аптечних продажів лікарських засобів (ЛЗ) у січні-жовтні... - весь Кіровоград - головний інформаційний ресурс регіону\nПродажі ліків в Україні впали на 12%! Обсяг аптечних продажів лікарських засобів (ЛЗ) у січні-жовтні 2009 року скоротився на 11,9% в порівнянні з аналогічним періодом 2008 року.\nПро це говориться в повідомленні тижневика "Аптека", передає "Економічна правда" з посиланням на агентство "Інтерфакс-Україна".\nРазом з тим у жовтні 2009 року зафіксовано зростання продажів ЛЗ на 5,6% у порівнянні з жовтнем 2008 року - до 107,6 млн. упаковок.\nЯк зазначено в повідомленні, на збільшення реалізації ЛЗ в жовтні, серед іншого, вплинув ажіотажний попит населення в останній тиждень місяця у зв'язку з оголошеною в країні епідемією грипу, який продовжився в першому тижні листопада.\nАле аналітики вважають, що зростання покупок може надалі змінитися стагнацією ринку.\nЗгідно з результатами дослідження, у жовтні 2009 року в ТОП-5 найбільш продаваних ліків вперше (у порівнянні з аналогічним місяцем 2007-2008 років) увійшли кошти від ГРВІ та грипу "Амізон", "Арбідол", "Анаферон", "Колдрекс".\nУ цілому обсяг аптечного фармацевтичного ринку в жовтні 2009 року в грошовому вираженні зріс на 41,2% в порівнянні з жовтнем 2008 року - до 2,136 млрд. грн., однак у натуральному вираженні - скоротився на 0,2%, до 169,3 млн. упаковок.


Податкова проти податків - - Україна Молода\nГоловна > Економіка > Податкова проти податків\nЗавод «АТЕК», який здатний випускати конкурентоздатну продукцію, можуть порізати на метал.\nСеред інших гігантів індустрії, які внаслідок змін у державі нині опинилися у важкій ситуації, столичному підприємству «Червоний екскаватор» пощастило, мабуть, найменше. Найяскравіший показник — чисельність трудового колективу. Якщо у радянські часи на заводі ударно трудилися до 6 тис. працівників, то нині — не більше ста. Причому безпосередньо виробництвом екскаваторів займається... десята частина з них. Решта ж трудиться на технічних посадах.\nЗ одного боку, таку ситуацію пояснити неважко. За часів планової економіки ніхто не замислювався про такі категорії, як собівартість продукції, її конкурентоздатність тощо: гарантований збут гарантував Держплан. Сьогодні ж ми мусимо конкурувати на вільному ринку із японськими, німецькими і, щонайгірше, китайськими виробниками.\nТому не дивно, що нині пусткою стоять величезні заводські цехи, заростаючи бур’янами, іржавіючи та розвалюючись. Але напрочуд дивно, що вся ця руйнація відбувається на площі 27 гектарів у дуже привабливому куточку Києва. Принаймні з огляду на логістику.\nТрансформацію завод «Червоний екскаватор» зазнавав складну і болючу. Після процесу акціонування, перетворившись на акціонерне товариство «АТЕК», не рвонув угору за своїми виробничими показниками. Причина банальна — ефективність власника. Адже понад три чверті акцій у 1991 році опинилися в руках багаторічного керівника колективу Михайла Щербакова. Але в ринкову економіку новий завод не увійшов. Підприємство не було збережено, не перепрофільовано, навіть його приміщення не зуміли вигідно здати в оренду. Остаточно ж зупинилося підприємство у 2008 році, коли за несплату йому припинили подачу енергії та водопостачання.\nЗавод стоїть, борги ростуть!\nАле борги при цьому продовжували зростати. Одному лише «Київенерго» «АТЕК» заборгував 1,7 млн. гривень. Що й дало привід енергетикам звернутися до суду з вимогою про банкрутство підприємства. Але, як виявилося, «Київенерго» (потім права на борг отримало ТОВ «Ювенал плюс») було далеко не найбільшим кредитором заводу.\nУхвалою Господарського суду Києва від 18 вересня 2012 року конкурсними кредиторами було визнано ще вісім юридичних та фізичних осіб. Першою в цьому сумному переліку стояла... Державна податкова інспекція у Святошинському районі. Їй «АТЕК» не сплатив цілих 14 млн. гривень. На «почесному» другому місці йшло місцеве управління Пенсійного фонду, що недорахувалося 2 млн. гривень. Своїм працівникам дирекція заборгувала 336 тис. гривень. Загалом же — «дірка» завбільшки у 19 млн. 832 тис. гривень.\nУхвалою суду було призначено арбітражного управляючого Сергія Косякевича. Утiм жодної ефективності такий крок не мав: тодішній директор Олександр Роздобудько... відмовився працювати з представником арбітражу. І навіть не пускав його на територію підприємства.\nАби приборкати норов пана Роздобудька, знадобилася ще ціла низка судових рішень. Одне з таких — про усунення незговірливого директора з посади. Трапилося це в останні дні грудня 2012 року. У лютому 2013 року — ще одна постанова, яка зобов’язала Роздобудька передати Сергію Косякевичу документи, печатки, штампи, матеріальні та інші цінності. Проте повноцінно приступити до виконання обов’язків арбітражний керуючий зміг лише у квітні минулого року.\nСтадіон, що розорив цілий завод\nНова команда, попри всі об’єктивні труднощі, зуміла повернути у власність «АТЕКу» його унікальний льодовий стадіон на столичній вулиці Чистяківській. Той самий, на якому колись тренувалася команда «Червоного екскаватора». Історія цього повернення також напрочуд цікава. Ще у жовтні 2001-го льодовий стадіон було передано в оренду спортивному клубу «Олімп», яким володіла сім’я Смулянських. Вартість оренди була сміховинною: 5 тис. гривень на місяць. Хоча лише податку на землю «АТЕК» платив... 45 тис. гривень щомісяця. Але і це ще не все. «Олімп», як потім з’ясувалося, частину приміщень здавав у суборенду. Щоправда, на дуже «тіньових» умовах. Тобто угоди про оренду не складали, податкова інспекція не відстежувала платежі, а гроші переливалися з рук у руки готівкою.\nМинуло десять років — час, на який «Олімп» здали в оренду. На заводі розуміли: спортклуб фактично стає причиною банкрутства самого заводу. Але замість очевидного рішення — припинити угоду оренди, керівництво «АТЕКу»... продовжує термін угоди. Причому на цілих 50 років!\nВ.о. директора Сергій Косякевич та виконавчий директор «АТЕКу» Геннадій Ковтун домоглися визнання у суді цієї угоди недійсною. Тим паче що існували ще й докази про її сфальшованість. Але виселити незаконних «квартирантів» виявилося непросто: коли тим показали судові ухвали, вони здійняли лемент, звинувачуючи законного власника «Олімпу»... у рейдерстві.\nЗруйнувати! Не можна врятувати!\nТорік справи нібито пішли на лад. Так від справ відійшов перший власник «АТЕКу» Михайло Щербаков, який продав свою частку власності. Нинішня команда заводу намагається врятувати колишній «Екскаватор» від штучного банкрутства.\nУтiм не все виявилося так просто. У вересні 2013 року було створено комітет кредиторів, до якого ввійшли представники Податкової інспекції Святошинського району, ТОВ «Ювенал плюс» і трудового колективу «АТЕК». На своєму засіданні, що відбулося у жовтні минулого року, комітет ухвалив рішення про перехід до процедури санації і призначив керуючим того ж самого Сергія Косякевича.\nЗакон, як відомо, стверджує: санація — це далеко не єдина процедура, яку можна використовувати щодо боржника. І, наприклад, мирова угода, яку цілком допускає Феміда, переважно буває значно ефективнішою. Хоча би тому, що санація тягне за собою зупинку виробництва, зміну керівництва, звільнення колективу. Але найгірше — це припинення повноважень акціонерів підприємства, що загрожує загибеллю дієздатного товариства.\nСаме тому в лютому нинішнього року наглядова рада ЗАТ «АТЕК» підготувала для комітету кредиторів проект мирової угоди. Головними її пунктами стало цілковите погашення заборгованості «АТЕКу» та відновлення його платоспроможності.\nГоловний мотив, який рухав акціонерами, — сума боргу в 20 млн. гривень не така вже й критична, аби пускати майно промислового гіганта з молотка. Розрахунки доводили це. Якщо, наприклад, здати в оренду складські та офісні приміщення, які нині стоять порожніми, а ще почати здавати на металобрухт застаріле обладнання, то можна щомісяця отримувати до півтора мільйона гривень.\nДля цього, звичайно, треба відновити енерго- та водопостачання і вже потім думати про створення на існуючій базі транспортно-логістичного (місцезнаходження «АТЕКу» цьому неабияк сприяє) чи, наприклад, офісно-виробничого комплексу. До заводу, до речі, підходить під’їзна колія Південно-Західної залізниці, а на території є простора дев’ятиповерхівка, колишнє конструкторське бюро, яке потребує лише косметичного ремонту.\nПро серйозність нових акціонерів свідчить той факт, що впродовж 15 місяців їхній команді вдалося погасити заборгованість на 4,3 млн. гривень. Це окрім тих 336 тис. гривень, які були зафіксовані в ухвалі суду. Плюсів від такого розвитку подій — більш ніж досить. По-перше, держава отримує підприємство — платника податків. По-друге, кредитори в цій ситуації абсолютно нічим не ризикують. Адже якщо акціонери не виконуватимуть узятих на себе зобов’язань, комітет у будь-який момент може відновити процес санації. Але нині фіскальні органи з незрозумілих причин затягують iз відповіддю: згодні вони чи не згодні на такий варіант.\nТак, районна податкова 29 квітня нинішнього року погодилася із запропонованим варіантом мирової угоди і надіслала його на погодження до головного управління Міндоходів у м. Києві. А вже 5 травня пропозиція з погодженням відправилася до Міністерства доходів і зборів. Упродовж часу, що минув із травня, а це як-не-як чотири місяці, Міндоходів устигло поміняти свою назву, перетворившись у Державну фіскальну службу. Але своєї згоди на погашення боргів «АТЕКу» його акціонерами досі не дали.\nНатомість 26 серпня Податкова інспекція Святошинського району у своєму службовому приміщенні провела нібито засідання комітету кредиторів. Засідання виглядало дивним, адже в ньому взяв участь лише один із трьох представників кредиторів — ...самої податкової. Замість діалогу та пошуку ключа до врегулювання ситуації, яке задовольняло би і державу, і колектив заводу, працівники районної фіскальної служби склали протокол... про необхідність усунути нинішнього арбітражного керуючого. А замість нього призначити іншого. У зв’язку з цим податківці вирішили звернутися з відповідним клопотанням до Господарського суду Києва.\nДоля заводу нині — у руках суду. Своє слово він має сказати до середини вересня. Якою буде доля «останнього з Могікан» — гіганта радянської промисловості, якого команда однодумців намагається повернути до життя, ми побачимо вже найближчим часом.


Легендарний адмірал був наймогутнішим воїнів в окрузі. Його боялися всі пірати, від мала до велика. Одного разу його флот зазнав поразки від чорного корабля-примари. Твоє завдання відновити честь флоту і повернути загублену сестрицю, яка безвісти пропала після битви. . Грати в гру Карибський адмірал онлайн.\nГра Карибський адмірал додана: 08.08.2013


Автомагнітоли alpine —\nГоловні пристрої Alpine 2014 Девіз правління обирався не назавжди. Він міг змінюватися, коли змінювалася обстановка. Ну або просто з часом, що, втім, те ж саме. Те, що Alpine — правитель царства автомобільної мультимедіа (включаючи і ряд колоній, населених акустикою, сабвуферами і так далі), як ніби не обговорюється.\nПри тестуванні головних пристроїв нинішнього модельного року ми часто згадуємо, що до них можна підключити надпопулярний портативний плеєр iPod і використовувати його в якості додаткового джерела музичного матеріалу.\nAuto Moto Man Як зняти передню панель автомагнітола alpine Багажник на ваз 2108 на дах 1750 мм в україні, пищалки в машину купити скільки коштує переоформити автомобіль в україні 2014. Honda cbr 125 ціна, inci aku supr a asia куплю мотоцикл ява 350 київ.\nАвтомагнітоли Alpine Витоки корпорації Alpine Electronics йдуть корінням в 1948 рік, коли була заснована невелика японська компанія Kataoka. Саме її досвід і розробки в галузі електроніки використовувалися в компанії Alpine, яка стала окремим виробничим підрозділом у 1967 році.\nАвтомобільний сайт Звуковий процесор А втомобиль – це саме невдале місце для музики, крім різного роду шуму, возникаемого при русі автомобіля, джерела звуку (динаміки) мають різну віддаленістю від слухача, відбувається звукова затримка між дальнім і ближнім джерелом, в результаті, візуально слухач знаходиться збоку від сцени, а не в її центрі, і це тільки за умови, що в автомобілі два джерела, а якщо їх 4 і більше?\nALPINE CDE-W233R стане нижче ніж 5175 руб? Хочу! Стаття вам в допомогу: як правильно вибирати Автомагнітоли Відгуки noname хороша бюджетна голова з пристойною якістю звуку. трьох фільтрів частот (выссреднниз) достатньо, щоб налаштувати бюджетну систему.\nВідгуки покупців про Alpine SPC-400TT: Наші поради, які допоможуть Вам вибрати автоакустику: 1. Краще придбати більш дорогі автомобільні колонки вперед, а на задніх можна і зекономити. 2. Обовязково робіть шумоізоляцію автомобіля (дверей, особливо передніх), адже це дуже значно покращує автомобільний звук від автомобільної акустики.\nАвтоЗвук — автоелектроніка та автоаксесуари. Інтернет магазин автозвуку Київ і Україна. Старички Alpine зняті з виробництва. Згадаймо, як це було Alpine CDE-103BT вперше була представлена в 2009 році, в 2010 вже на її базі була випущена Alpine CDE-113BT.\nЯк вибрати автомагнітолу Асортимент автомагнітол на нашому ринку просто вражає і підтримкою USB, з підтримкою SD, з DVD і без, мультимедійні центри та прості автомагнітоли тільки з CD. Вибір величезний і що б правильно вибрати автомагнітолу саме ту яка Вам необхідна, треба хоч трохи розбиратися в цьому питанні.\nОгляд автомагнітоли Alpine CDA-117Ri Наш час примітно тим. що в техніці комунікацій. в аудіо і відео цифра і аналог мирно уживаються разом. А чи так вже мирно? Цифрові методи запису. передачі та відтворення інформації щодня і щогодини вживають атаки на відповідні аналогові технології.


Операції по безготівковим розрахунком щільно увійшли в сучасне життя. Для проведення різних транзакцій потрібні відомості про пластиковій картці, яка є ключем до рахунку.\nЩо таке номер карти Ощадбанку і для чого він потрібен?\nНомер ощадбанківської карти — це індивідуальний код, який є ключем доступу до розрахункового рахунку власника «пластику». Знаходиться номер карти на її лицьовій стороні і розташовується трохи вище відомостей про держателя.\nЦифри фіксуються двома способами:\nДрукуються, тобто наносяться на пластик за допомогою стійкого фарбувального покриття;\nВидавлюються. Такі цифри можна відчути навіть із закритими очима (зручно для людей з вадами зору та сліпих громадян).\nЧислове значення «пластика» необхідно:\nдля переказів між особистими рахунками або на розрахунковий рахунок клієнта Ощадбанку (або іншої кредитної установи);\nдля здійснення оплати через інтернет-магазин;\nдля отримання інформації про фінансові операції у співробітника Ощадбанку;\nдля перевипуску картки у зв’язку з втратою.\nСлід зазначити, що співробітник банку не мають права запитати пін-код і особисті дані власника «пластику». Вся інформація відображається в базі, тому називати повний номер не треба. Досить вказати останні 4 цифри.\nНомер карти Ощадбанку — де подивитися?\nПодивитися номер карти Ощадбанку за допомогою таких дій:\nУ договорі на виготовлення карти;\nСкільки цифр в номері карти Ощадбанку?\nНомер карти Ощадбанку складається з 16 або 18 цифр. Кожен блок побудований з 4 чисел, які несуть певну зашифровану інформацію.\nНа деяких картах числове значення складається з 18 або 19 цифр. Обумовлено це диференціацією напрямів випуску карт, в рамках яких вони емітуються.\nЗ 18 цифр складається карта Маестро, в рідкісних випадках — Visa. Наприклад, віза «Momentum». На деяких пластикових картах вказано номер з 4 цифр. Вони позначають перші 4 цифри цілого числового значення і надають доступ до розрахункового рахунку.\nРозшифровка номера карти Ощадбанку\nШістнадцять цифр в номері карти Ощадбанку несуть наступну інформацію:\nПерші 6 цифр позначають банк, який випустив картку. Перша цифра показує приналежність до певної платіжної системи. Наприклад, Visa — 4, Maestro — 3, 5 або 6 і т.д.\nЧислове значення з 7 по 15 цифру містить інформацію про тип карти (кредитна або дебетова), про грошову одиницю, регіоні випуску і т.д.\nОстання цифра — перевірочне число, що дозволяє встановити приналежність числового значення певної картці;\n18 або 19 цифра позначають субпрограмму або певний напрям в одному блоці.\nЯк дізнатися номер, якщо карти Ощадбанку немає з собою?\nЯкщо держатель забув картку вдома, то дізнатися інформацію він може наступними способами:\nз договору на виготовлення картки.\nПовний номер «пластика» можна дізнатися в будь-якому відділенні Ощадбанку. Для цього необхідно з’явитися до установи і пред’явити паспорт. На підставі отриманої особистої інформації співробітник в програмі побачить все картки, оформлені на звернулася особа. Якщо карток кілька, то консультант може поцікавитися останніми цифрами карти, щоб виявити, що цікавить номер.\nОтримати відомості, що цікавлять можна через «Сбербанк Онлайн». Для цього необхідно зайти на сайт установи і в запропонованому віконці ввести ідентифікатор і пароль. Якщо відомості були загублені або прийшли в непридатність, то нові дані можна роздрукувати в банкоматі. У розділі «Карти» відображається інформація про всі наявні пластикових картках.\nУ договорі на випуск карти\nТакий спосіб особливо зручний для фізично обмежених осіб або громадян, які не вміють користуватися Інтернетом. Номер картки пишеться в договорі на виготовлення. Досить знайти документ і подивитися необхідну інформацію.\nНомер карти і номер рахунку — чи є різниця?\nНомер карти — це код, який присвоюється при виготовленні «пластика». Він написаний на лицьовій стороні картки і дає доступ до відкритого розрахункового рахунку в кредитній установі, призначеному для розрахунків фізичних осіб через пластикові карти (він може бути загальним для всіх клієнтів). А номер карти завжди унікальний в кожному випадку.\nЧислове значення рахунку складається з кількості 20 цифр. Номер можна подивитися в договорі, що укладається на випуск пластикової картки.\nЯкщо документ був втрачений або загублений, то дізнатися значення рахунку можна:\nУ відділенні Ощадбанку. Для цього потрібно надати паспорт і пластикову картку. Співробітник роздруковує реквізити і запевняє їх підписом та печаткою. Такий офіційний документ використовується, наприклад, при оформленні видів допомоги.\nНа гарячій лінії Ощадбанку. У такому випадку потрібно назвати кодове слово. Якщо громадянин його не пам’ятає, то отримати необхідну інформацію по телефону не вийде.\nНомер «пластика» — це унікальний код, що містить в собі інформацію про банк, тримачі, валюті і т.д. Дізнатися номер можна з договору, через сервіс «Сбербанк Онлайн» або у відділенні банку.\nНомер карти Ощадбанку — де дивитися? Ссылка на основную публикацию


Якісне обладнання від вітчизняного виробника – стерилізатор паровий ГК-100-4 | Полтава МедОбладнання\nЯкісне обладнання від вітчизняного виробника – стерилізатор паровий ГК-100-4\nЗнищення хвороботворних бактерій і вірусів — першорядна функція медичних автоклавів. Використання даних приладів для знезараження предметів — необхідний захід для захисту від масових заражень пацієнтів.\nГоловна функція стерилізатора парового ГК-100-4 — це усунення хвороботворних бактерій і вірусів з поверхні виробів з металу, гуми і скла за допомогою водяної пари, що подається під відносно високим тиском. Матеріали, що проходять обробку подібним чином, не повинні деформуватися і втрачати закладений функціонал через високу температуру, вологість і тиск.\nСтерилізатор паровий ГК-100-4 — автоматичний пристрій з вакуумною сушкою, простий і економічний в застосуванні. Прилад безпечний для навколишнього середовища, в процесі функціонування не викидає їдких газів, отруйних речовин.\nРозміри приладу: 1260х770х1480 мм (діаметр, ширина і висота). Область застосування пристрою — стерилізація приладів в медичних установах. Місткий автоклав дозволяє завантажити великий обсяг приладів і швидко знезаразити вироби.\nТехнічні характеристики парового стерилізатора ГК-100-4\n У комплекті є пульт дистанційного керування, що дозволяє керувати операціями на невеликій відстані від приладу;\n Кожен етап стерилізації супроводжується звуковим і світловим сигналом, що дозволяє стежити за процесом на віддалі від пристрою;\n Прилад укомплектований багаторазовим фільтром очищення повітря, що поступає.\nПереваги використання пристрою:\n1. Сприятлива ціна. Стерилізатор паровий ГК-100-4 обладнаний мікропроцесором, що дозволяє легко управляти приладом.\n2. Посилений вакуумний насос. Завдяки функції пульсуючою відкачування, створення вакууму в стерилізаційної камері відбувається набагато швидше.\n3. Опція сушки. Зниження рівня вологості матеріалів до 1% відповідає європейським стандартам якості.\n4. Документування операцій. Всі параметри заданого процесу автоматично фіксуються за допомогою паперового реєстратора.\n5. Наявність вакуум-тесту і тесту Бові-Діка.\n6. Можливість додаткової комплектації. Виробник забезпечив автоклав роз’ємами для підключення парогасітеля.\n7. Покращена система безпеки. Можливість управління пристроєм за допомогою віддаленого доступу, захист від несанкціонованого втручання шляхом встановлення паролів, блокування включення при відкритій кришці автоклава, перехід в захисний режим в форс-мажорних випадках.\nАвтоклав ГК-100-4 за доступною ціною від вітчизняного виробника\nЯкщо Ви хочете придбати якісний стерилізатор для медичних інструментів за вигідною ціною, ласкаво просимо в компанію «Полтава Медобладнання». Сертифіковані прилади, що відповідають світовим стандартам якості, чекають на Вас.\n�'������ �צ���� 12th, 2019 Новітній портативний відеоларингоскоп\nВиробник Verathon Medical представив портативний відеоларингоскоп GlideScope Go\n��Ħ�� ������� 22nd, 2019 Медичний стерилізатор ГПД-560-2\nАвтоматичний паровий стерилізатор ГПД-560-2 відрізняється простотою, зручністю в експлуатації, а також безпекою для оточення


Ольга Кобилянська: вершниця, яка любила білі троянди | Збруч\nУже 75 років у Чернівцях діє літературно-меморіальний музей Ольги Кобилянської. Він був заснований 27 листопада 1944 року, у день народження Кобилянської.\nТуристам у Чернівцях можна побачити те, чого немає більше ніде: знамениту резиденція буковинських митрополитів, меморіальний музей Володимира Івасюка, один з найбільших у Європі збережений єврейський цвинтар, центральну пішохідну вулицю Ольги Кобилянської. Звернувши вниз від цієї вулиці і трохи пройшовши, потрапляємо в музей Кобилянської.\nМи звикли бачити на фото серйозну, у строгому вбранні, письменницю, і, ймовірно, багато хто може подумати, що у її музеї – першодруки Кобилянської, щоденники, письмовий стіл… Але тут відкриваємо для себе Кобилянську не лише як письменницю, а й як просто жінку. Яка любила ходити на танці, кататися верхи на конях, любила парфуми із запахом фіалки, вміла грати на цитрі. А ще дуже мріяла поїхати на море, та мрія не здійснилося. Однак море … приїхало до Чернівців: пляшку з морською водою надіслала приятелька, яка знала про заповітну мрію Ольги. Море у пляшці 1924 року – експонат, який зачудовує всіх відвідувачів.\nДім, який письменниця купила за гонорари\nБудинок, в якому розташовується літературно-меморіальний музей Ольги Кобилянської на вулиці Софії Окуневської, - це перший власний дім письменниці у Чернівцях. Вона жила тут 13 років, з 1929 по 1942 рік, коли померла. А до того Кобилянська змінила у місті більше десятка адрес, і всі квартири вона орендувала.\nДо слова, вулиця Димитрова, де розташовувався музей, недавно була перейменована на вулицю Софії Окуневської - першої українки-лікарки в Австро-Угорщині, щирої подруги Ольги Кобилянської.\n«Я роджена на Буковині в малім містечку в Гура-Гуморі, року 1863, 27 падолиста, в глибині гір Карпатських, яко донька небагатих родичів», – писала письменниця в автобіографії 1903 року. Сім’я Кобилянських була великою: окрім Ольги – п’ятеро братів і сестра Євгенія. Батько Юліан Якович Кобилянський - вихідець з Галичини. Мати Марія Вернер походила з німецько-польської родини.\nЗ 1874 по 1889 рік сім’я Кобилянських живе в місті Кимполунзі, тут Ольга закінчила 4-класну німецьку школу і далі продовжувала освіту самостійно. 1891 року Ольга Кобилянська мешкає у Чернівцях.\nТут, у її музеї, є п’ять кімнат. Колишні кухня і ванна – тепер кабінети працівників. Коли Ольга Юліанівна купила цей дім, вона жила тут з родиною прийомної доньки Олени (донька брата Олександра), її чоловіком та їхніми двома синами – Ігорем та Олегом. Професор-хімік Олег Панчук – знаний у Чернівцях науковець та громадський діяч. Його брат теж був хіміком.\nЮлія Микосянчик, наукова співробітниця Чернівецького літературно-меморіального музею Ольги Кобилянської розповідає:\n«1944 року, у день народження Кобилянської, 27 листопада, у Чернівцях відкрили її музей. Цей будинок Ольга Юліанівна придбала за гроші від своїх творів. 1929 року у Харкові видавалося багатотомне зібрання творів Кобилянської. Їй заплатили гонорар – у перерахунку на долари ця сума становила чотири тисячі, які й було витрачено на купівлю будинку. Дім до того належав братові письменниці Максимові. Після Першої світової війни він виїхав до Одеси разом із родиною. Про придбання будинку Кобилянська домовлялася вже з донькою брата Марією.\nПісля смерті Кобилянської спадкоємицею будинку стала її прийомна донька Олена Кобилянська-Панчук. У 1944 році, коли відкрили музей, Олена ще мешкала тут зі своєю родиною.\nУ трьох кімнатах діяв музей, у двох – жили Панчуки. У 1947 році їм виділили окреме помешкання і Панчуки переїхали. Та Олена і її чоловік Ельпідефор були співробітниками музею. Вони зробили описи кімнат: де що стояло, чим було наповнено. Як наукові працівники вони здійснили величезну працю. Наш музей унікальний тим, що тут речі саме Кобилянської, ті, які якими вона сама користувалася».\nМалювала і грала на цитрі\nДо будинку треба пройти через веранду. Тут все автентичне, нічого не змінювали. Влітку тут Кобилянська любила пригощати своїх друзів медом з холодною криничною водою або й просто відпочивала. Про це нагадує своєрідне скульптурне зображення письменниці, виконане 1950 року Ігнацем Клігером.\nІ у садочку, що вище музею, збереглися стіл і лава, де любила відпочивати письменниця. За її життя тут росло трішки городини і квіти. Білі троянди Кобилянська любила висаджувати всюди, де жила. І називала вона їх білими ліліями.\nНа невеличкій площі саду, крім грядок, де вирощували найнеобхіднішу городину – петрушку, цибулю, можна було висаджувати дуже мало дерев. До початку 80-их років минулого століття росли, доглянуті ще родиною брата Максима, сливи. Його внук Борис Балицький згадував, що на все життя запам’ятав неповторний запах повидла зі слив, яке варили восени в саду.\nУ двох перших залах багато речей з дитинства та юності письменниці. Тут можна побачити світлини батьків і рідних, свідоцтво про народження Кобилянської, табель про успішність Ольги – учениці Кимполунзької початкової школи, буквар письменниці, книги, які в юні роки читала Кобилянська, родинні зошити з піснями…\nНа стіні датована 1898 роком світлина всієї родини Кобилянських. На ній – батько, мати, Ольга, її старша сестра Євгенія та п’ятеро братів: Володимир, Степан, Юліан, Олександр, Максим. Рідні письменниці – люди різних професій, уподобань і захоплень.\nВ експозиції представлено декілька пейзажів її брата Степана, котрі до життя нещодавно повернув чернівецький художник-реставратор Володимир Краснов. Степан Кобилянський – полковник австрійської армії – завжди був людиною тонкої душі, дуже любив малювати, не розлучався з альбомом для малювання навіть під час військових маневрів. Після виходу на пенсію створив галерею портретів українських письменників для національних домів і читалень. Тут також зберігається портрет Ольги, який Степан намалював вугіллям.\nУнікальним вважають і експонат, який стосується брата письменниці, професора класичних мов та літератур, тобто латинської і давньогрецької, Юліана Кобилянського. Це – «Латинсько-український словар», виданий у Відні 1912 року. Унікальний тому, що це – найперший і єдиний латинсько-український словник. Уклав згодом Юліан Кобилянський також «Давньогрецько-український словник», але він і досі не виданий.\nУ вітрині – книги письменниці, видані в кінці XIX – на початку XX століття. Тут же – фотографія Кобилянської та Івана Франка. Ось що писала сама письменниця про знайомство з відомим письменником у Львові: «Познайомилася я також з Франком і з так званими радикалами. Ніщо не справило на мене враження, тільки Франко...» .\nБагато матеріалів у музеї розповідають про творчі зв’язки і дружбу Кобилянської з Лесею Українкою. Вони познайомилися у Києві, а потім Леся Українка бувала у Чернівцях.\nСаме тоді, коли Кобилянська перебувала у Києві, вона познайомилася з літературними класиками: Коцюбинським, Нечуєм-Левицьким, Старицьким, композитором Лисенком.\nПро цю поїздку в експозиції нагадує закордонний паспорт Ольги Кобилянської. Вона перебувала на Київщині, потім на Полтавщині, а писала, що була «в глибині Росії»…\nПривертає увагу улюблена обома письменницями – Кобилянської та Лесею Українкою - їхня спільна фотографія. Сфотографувалися вони в Чернівцях 1901 року, а наступного, 1902 року, видавець Яків Оренштайн видрукував з неї у Коломиї поштову листівку, котра користувалася великим попитом.\nУ першому залі варта уваги й вишиванка письменниці, оздобдлена гуцульськими взорами, а також костюм для верхової їзди. По ньому видно, якою тендітною була Ольга. Кобилянська дуже любила їздити верхи, так вона об’їздила всі околиці Кимполунга.\nОльга також гарно малювала і грала на музичних інструментах, зокрема на цитрі, яку у музеї можна побачити. Це струнний щипковий інструмент, що ставиться на коліна.\nВ дитинстві письменниця, починаючи з 8-річного віку, захопилася музикою, грала трохи на фортепіано, пізніше і на цитрі, і на дримбі. Ці інструменти експонуються в музеї. Взагалі вся сім’я була дуже музикальною. У їхній хаті, за словами письменниці, часто звучала музика, пісні. У 12–15-річному віці малювала. На стенді розміщені копії окремих її малюнків (у фондах зберігається значно більше). Чогось особливого у них немає, але якби й далі юна Кобилянська розвивала свої здібності, то могла б досягти значних успіхів і в цій царині.\nЗвісно, є у музеї і першодруки творів Ольги Кобилянської. Зокрема, рукопис її першого прозового твору "Гортензія, або Нарис із життя однієї дівчини", першодруки повісті "Земля" та роману "Апостол черні"…\n«Чорне море засилає вам маленьку хвилю як найкращий привіт!»\nПісля перших двох залів, відвідувачі музею потрапляють у кабінет-вітальню, а потім спальню Ольги Кобилянської. Тут представлено багато цікавих речей, жіночих «штучок» та унікальний австрійський рояль. На ньому більше грала сестра письменниці Євгенія.\nВолодимир Візнюк, директор музею Кобилянської, який керує тут вже майже 50 років, каже, що розшукав і привіз цей рояль із Коломиї. До слова, Володимир Візнюк – також і поет. Разом із Володимиром Івасюком вони написали відому пісню «Відлуння твоїх кроків».\n«Письменниця передала цей рояль греко-католицькому священику Костянтину Балицькому, з родиною якого вона товаришувала у Чернівцях, – каже Володимир Візнюк. – У 1918 році Балицькі переїхали на Галичину і забрали із собою інструмент. Потім рояль став власністю доньки отця, коломиянки Любомири Бабій. І вона таки віддала рояль до музею».\nТут таки й останні світлини Кобилянської. Одна зі знимок зроблена на подвір’ї, письменницю виносили у плетеному із лози кріслі.\n«Ольга Кобилянська мала таку невелику шафу-вітринку, яка їздила з нею по її помешканнях, – розповідає Юлія Микосянчик. – В ній – різноманітні дрібнички. Щипці для цукру-рафінаду, горнятко з виглядом Києво-Печерської лаври. У 1899 році Кобилянська була у Києві вперше і востаннє, відвідавши лавру. Чорнильниця у вигляді венеціанського човника – подарунок її брата Степана. Камінчик із могили Шевченка. Вишуканий годинник у стилі рококо. Подушечки для голок».\nНа стіні висить великий годинник, який фіксує час смерті Кобилянської, вона померла пів на другу дня. Годинник тоді зупинили і більше ніколи не заводили…\nНевелике фото Асти Нільсен – це одна з улюблених Ольгою Кобилянською датських акторок німого кіно. На стіні у рамці під склом – скомпонований Кобилянською гербарій із едельвейсів. Ці квіти вони зібрала у Кимполунзі ще у 1884 році.\nДосі пухнасті, хоч уже не зовсім білі шовкові косиці зберігаються на окремій поличці у рамочці під склом у кабінеті письменниці. Вони належали її старшій сестрі Євгенії. Право власності засвідчено на дерев’яній дощечці на звороті імпровізованого гербарію.\nБагатьох відвідувачів зацікавлює згадана уже пляшка із морською водою - цьому експонату вже майже 100 років.\n«Сама письменниця на морі ніколи не була, їй приятелька надіслала пляшечку у 1924 році. Кобилянська зберігала вдома море у пляшці, як вона казала», - додає Юлія.\nТакий креативний подарунок зробила письменниці приятелька-художниця Лея Прункул, бо знала, що Кобилянська мріє побувати на морі, а все не складається. Пляшку з Констанци надіслала з карткою, де записала, звісно, німецькою, таке: «Люба панно Ольго, Чорне море засилає вам маленьку хвилю як найкращий привіт!»\nНині пляшка знаходиться на робочому столі у кабінеті письменниці. Видно, що на дні пісок, камінчики, дрібні мушлі.\nЩе кілька жіночих експонатів у музеї Кобилянської мають свою цікаву передісторію. Як от, віяло письменниці. На дерев’яних, полакованих у чорне, пластинах і гардах (крайні потовщені пластини) вирізьблено квіти (ручна робота). На полотняному екрані, теж чорному, нанесено малюнок: букетик троянд у біло-зелених тонах. Віяло напрочуд елегантне й стримане – як любила Кобилянська.\nКористувалася вона ним, певно, не тільки на прогулянках. Працівники музею кажуть, віяло могло як аксесуар доповнювати бальний туалет письменниці або костюм для вечірки.\nМолода початкуюча письменниця охоче відвідувала забави з танцями у Кимполунзі та Чернівцях. І, виявляється, Ольга була вправною танцюристкою. Легко й невимушено (що відзначали партнери) кружляла у вальсі, танцювала польку, кадриль, мазурку, рондо і… коломийку.\n«Я дуже багато танцювала», «я була на вечірці й чимало танцювала», «вчора несподівано влаштували вечірку, і я – зроду б не подумала – чудово розвіялась», – на такі згадки досить часто можна натрапити у її щоденнику.\nЗбереглося фото сестер Кобилянских – Ольги та Євгенії, де у руці 19-річної Ольги віяло. Може, це саме і воно?...\nВ одній із вітрин – намисто письменниці, її пуделко, де вона зберігала все для шиття, записники, флакон для парфумів, шпилька та гребінь для волосся…\nФлакон для парфумів із зеленого скла з фондів музею письменниці. На картці з коротким описом експоната зазначено, що та пляшечка – «подарунок О. Кобилянській від Тосі Кулик у день її народження».\nПарфуми Ольга купувала сама, їх дарували рідні, а іноді вона просила їх придбати: «Прошу вас дуже файно (але не гнівайтеся), привезіть мені мацюсіньку фляшечку фіялкового парфуму – але цілком мацюсіньку. Се я дуже люблю…», - йдеться у листі Ольги Кобилянської до Осипа Маковея 1898 року. Він тоді жив у Львові.\nВласний улюблений аромат письменниця дарувала дорогим для неї літературним персонажам: фіалками, наприклад, пахне візитівка Софії Дорошенко з «Valse melancolique», натякаючи на спорідненість автора й героя.\nУ музеї збереглися також експонати, які свідчать, що у родині Кобилянських залюбки готували. Ось, наприклад, один з предметів з кухні Ольги Кобилянської – бабник, тобто форма для випікання. Важко сказати, що саме випікали у ній жінки родини Кобилянських: чи тільки великодню бабку чи популярний в австрійській кухні ванільний пиріг.\nПрийомна донька Кобилянської – Олена, мала родинний зошит із рецептами. Про це пригадує її син Олег Панчук.\nУ перевиданій нещодавно книжці рецептів 1938 року «Як добре й здорово варити» можна віднайти рецепти страв від Ольги Кобилянської та її прийомної доньки Олени. Це свідчило про те, що Ольга Юліанівна була і відмінною кулінаркою, і навчала цього й Олену.\nУ книжці "Як добре й здорово варити" вміщено рецепти від Ольги Кобилянської – "Зрази з хріном (дуже добрі)" та "Пампушки тети Олі з "Апостола черні". Також є рецепти прийомної доньки Кобилянської Олени-Галини Панчук – "Пляцок зі сливками або яблуками", "Торт крухий з піною і морельовою або іншою винною мармелядою", "Добрий маковий торт черновецький (дешевий)", "Будень (накипляк) з булок і мяса".\nЮлія Микосянчик розповідає: «Ольга Кобилянська та редакторка книжки Олена Кисілевська познайомилися на творчому вечорі Кобилянської у Чернівцях у 20-х роках минулого століття. І відтоді Кисілевська приїжджала до Ольги Юліанівни щороку. У родині Кобилянських всі жінки знали, що треба готувати добре, смачно і ощадливо.\nПрийомний внук Ольги Кобилянської професор Олег Панчук пригадує, що пляцок зі сливками, які готувала його мама, добре пам’ятає. Адже біля будинку Ольги Кобилянської росли сливи».\n«Ви ані душі моїй, ані очам моїм ніколи не світили»\nОригінальні антикварні меблі є у спальні письменниці. Кобилянська була невисокого зросту – десь 1,55 метра. Біля ліжка – канапа, коли до неї приїжджали приятельки, вони тут ночували. Вирізняється канапа, з оригінально декорованою спинкою. «Диван початку ХХ століття, у стилі сецесії, – розповідає Юлія Микосянчик. – Декор відповідає стилю, навіть малюнок на оббивці притаманний сецесії. Крісло теж 20-х років, це конструктивізм, на нього оперта палиця письменниці, без якої вона фактично не пересувалася. Біля ліжка на тумбі – графин, склянка та дзвіночок, у який жінка дзвонила, коли треба було когось покликати».\nЕкскурсія завершується в останньому залі – залі пам’яті. Тут книги письменниці, видання про неї, переклади, інсценізації, екранізації. Світлини із спектаклів за творами Кобилянської.\nВ цьому залі знаходяться і два оригінальні портрети. Якщо дивитися здалеку – ніби нічого особливого. А якщо придивитися, один портрет вишила Надія Махріна, це дуже тонка робота, яка нагадує малюнок, а другий – Володимир Дорожинський виконав методом рукописного шрифту. Багатьом відвідувачам саме ця робота дуже подобається. Митець використав п’ять текстів Кобилянської. Уважно наводиш зір на якийсь фрагмент і читаєш: "Ви ані душі моїй, ані очам моїм ніколи не світили".\nВ окремій вітрині розташувалися різноманітні видання творів письменниці. Найбільш розтиражована повість «Земля». Видавали її не тільки українською мовою, а й у перекладах російською, грузинською, молдавською, французькою, румунською, польською.\nЧимало творів письменниці було інсценізовано. Найбільш вдале сценічне життя мали спектаклі за повістями «Земля», «В неділю рано зілля копала», «Вовчиха». Вони йшли в різних театрах. Можна побачити легендарну акторку Чернівецького драмтеатру Галину Янушевич у виставі "Вовчиха". А ще майже всі відвідувачі зупиняються біля макетів художнього оформлення вистави «Земля» у Чернівецькому драмтеатрі ім. О. Кобилянської.\nМожна сказати що тут, у цьому домі, Ольга Кобилянська прожила доглянутою і шанованою. Вона завжди відчуватиме сімейний затишок завдяки прийомній доньці Олені, або Галюсі, як зазвичай називала її, зятеві Ельпідефору, котрий з 1925 року став ще й особистим секретарем письменниці, внукам Ігореві та Олегові. На одному з експозиційних стендів центральне місце якраз займає фотографія, де зображено, як Кобилянська вчить старшого онука Ігоря української грамоти.\nОднак 1936 року в Ольги Юліанівни озвалася стара хвороба – частковий лівобічний параліч. До 1938 року, тримаючись за стіни кімнати, могла зробити декілька кроків, але в наступні роки рухалася і в оселі тільки за допомогою рідних. Довелося родині навіть придбати спеціальний інвалідний візок.\nПідірвана давньою важкою хворобою, воєнними потрясіннями, письменниця почувалася все гірше. «12 березня 1942 року, – як розповідала у своїх спогадах Олег Панчук, – дістала Ольга Кобилянська мозковий удар, до того долучилося запалення легенів, і по дев’яти днях лежання відійшла від нас всіма оплакувана письменниця».\nПомерла Ольга Кобилянська 21 березня 1942 року о пів на другу годину дня, на 79-му році життя.\nМісцева преса відмовилася помістити на своїх сторінках повідомлення про смерть, а в посмертному оголошенні, видрукуваному на окремих невеликих аркушах, цензура у словосполученні «українська письменниця» слово «українська» викреслила.\nБули затримані на пошті телеграми, що сповіщали про день похорону. 23 березня, коли буковинці прощалися з Кобилянською, в’їзд до міста окупанти заборонили, через що багато шанувальників таланту видатної української письменниці так і не змогли провести її в останню путь...\nЗаборонила сигуранца також промови під час похорону. Але прощальне слово все ж таки прозвучало. Виголосила його давня знайома письменниці, вчителька Олена Равлюк. Невеликий хор, а потім і більшість учасників траурної процесії, співали над могилою пісні, які любила Кобилянська і які заповідала, аби пролунали перед місцем її останнього спочинку на землі, – «Гуляли, гуляли» та «Чуєш, брате мій».\nБагатьом з присутніх тоді довелося незабаром побувати в сигуранці. Найбільше прикрощів, зрозуміло, зазнала Олена Равлюк.\nХоронили Кобилянську з греко-католицької церкви Успіння Пресвятої Богородиці, довголітньою парафіянкою котрої вона була. А спочиває письменниця у сімейному склепі на міському, Руському, як його найчастіше називають, цвинтарі, квартал № 72.\nФото – Володимир Гриців


Акушер-гінеколог » Діагноз\nПосадові обов'язки акушера-гінеколога\nАкушер-гінеколог — медичний спеціаліст, в компетенцію якого входить допомога у вирішенні проблем зачаття, супровід в період виношування вагітності, ведення пологів. До нього необхідно звертатися ще на етапі планування вагітності. Організм жінки повинен бути підготовлений до вагітності і пологів, так як це складні біологічні процеси. На прийом до спеціаліста можна потрапити, відвідавши найближчий жіночу консультацію.\nАкушер призначає обстеження, уважно вивчає їх результати, при необхідності рекомендує лікування, контролює його ефективність. Фахівець приймає всі заходи, щоб жінка була максимально підготовлена до виношування вагітності і благополучного розродження. Головна мета діяльності акушера-гінеколога — максимальне сприяння появі на світ здорову дитину.\nРоль цього фахівця в лікуванні безпліддя\nЛікар надає допомогу у вирішенні проблеми безпліддя. При звертанні пацієнтки з приводу проблеми зачаття, виношування або для діагностування вагітності, лікар обов'язково призначає аналізи на інфекції, що передаються статевим шляхом. Обстежуються обоє, тому що саме ці інфекції є однією з частих причин невиношування вагітності. Лікар рекомендує жінці пройти додаткове генетичне та гормональне обстеження.\nФункції акушера-гінеколога у веденні вагітності та пологів\nПри підтвердженні вагітності жінку ставлять на облік. Акушер-гінеколог запрошує пацієнтку на планові огляди, спостерігає за станом вагітної та плода. Він рекомендує правильне повноцінне харчування, необхідні вітаміни. З лікарем жінка обов'язково консультується з приводу прийому тих чи інших ліків, так як багато з них можуть завдати шкоди дитині і порушити нормальний перебіг вагітності. В екстрених випадках, коли потрібно прийом лікарського препарату, можна отримати консультацію лікаря по телефону або онлайн консультацію, що для вагітної дуже важливо і зручно.\nСаме цей фахівець приймає рішення про дострокові пологи, необхідність кесаревого розтину та ін. Пологи відбуваються під безпосереднім контролем акушера-гінеколога в пологовому будинку. Під час пологів на лікаря лягає вся відповідальність за процес розродження, він приймає всі заходи для благополучного перебігу пологів, при необхідності надає першу допомогу новонародженому.\nЛікар в процесі виконання своїх функціональних обов'язків тісно пов'язаний з іншими медичними фахівцями: терапевтом, окулістом, отоларингологом, лікарем УЗД-діагностики, неонатологом, лікарем клінічної діагностики.\nПраво займатися лікуванням безпліддя, плануванням сім'ї, супроводом вагітності, веденням пологів лікаря акушера-гінеколога дають вищу медичну освіту і інтернатура. Знання, досвід надають людині, що отримав цю професію, дивовижну можливість першим підтвердити факт зачаття нового життя і першим побачити народженого малюка.\nАкушер Лікар Вагітність і захворювання нирок Вагітність Планування вагітності: аналізи, обстеження, щеплення Вагітність Домашні пологи: за і проти Вагітність Ведення вагітності: на що звернути увагу? Вагітність Мануальна терапія під час вагітності Вагітність


Трамп про зустріч із Путіним: Чи буду я підготовленим? Повністю підготовлений. Я все життя готувався до цього / ГОРДОН\nПрезидент США Дональд Трамп заявив, що може мати гарні взаємини з російським колегою Володимиром Путіним.\n6 липня, 2018 09.30 | коментарів:\nПутін і Трамп зустрінуться в Гельсінкі 16 липня\nПрезидент США Дональд Трамп заявив 5 липня у штаті Монтана, що все життя готовий до зустрічі із президентом РФ Володимиром Путіним, повідомляє CNN.\n"Повірте, усе буде гаразд", – запевнив американський лідер. "Чи буду я підготовленим? Повністю підготовлений. Я все життя готувався до цієї справи", – заявив Трамп.\nВін додав, що може мати гарні взаємини з Путіним.\nВіце-президент США Майк Пенс зазначав, що глава Білого дому має намір обговорити з Путіним можливе втручання Кремля у президентські вибори у США у 2016 році, воєнне вторгнення РФ в Україну, війну в Сирії, а також економічні відносини Сполучених Штатів та Росії.\n5 липня посол США в Москві Джон Гантсман заявив, що Трамп і Путін поговорять у Гельсінкі сам на сам, потім російська та американська сторони проведуть зустріч у розширеному складі, пізніше президенти візьмуть участь у спільному ланчі.\nТрамп уважає, що Кім Чен Ин бачить "інше майбутнє" для КНДР\n6 липня, 2018 02.25 |коментарів:\nТрамп уважає, що РФ втручалася у вибори у США – Білий дім\n4 липня, 2018 09.55 |коментарів:


Які зміни у вивченні історії чекають на школярів? - TopNews - сайт новин\nГоловна / Новини / Суспільство / Які зміни у вивченні історії чекають на школярів?\nЯкі зміни у вивченні історії чекають на школярів?\nМіністр освіти Лілія Гриневич розповіла, як зміниться викладання історії у школах.\nКурси “Історія України” та “Всесвітня історія” об’єднають в один предмет для учнів 10-11 класів, які матимуть профільне навчання.\n“Ми хочемо якомога швидше ухвалити рішення щодо прочитання інтегрованого курсу “Історія” для тих, хто обрав, наприклад, природничо-математичні профілі. Так є значно більше шансів, що в них після школи залишаться реальні знання з цього предмету”, – зазначила міністр освіти Лілія Гриневич.\n“Величезна кількість інформації, зокрема, сфальсифікованої сьогодні виливається на дітей, і вона потребує переосмислення та критичної оцінки з певної ціннісної платформи. Безсумнівно, “Історія” як предмет надзвичайно важлива для побудови такої платформи”, – зауважила Гриневич.\nРаніше повідомлялося, що МОН пропонує школам обрати профіль та об’єднати предмети. Зміни мають стати чинними з 2018 року.\nУчням 10-11 класів планують скоротити кількість обов’язкових предметів з 22 до 9 та запровадити інтегровані предмети “Література”, “Історія”, “Людина і суспільство”, “Математика”.\nЯка доля чекає на туристичні перлини Тернопілля?\nТернопільські студенти більше не повинні відпрацьовувати 3 роки за спеціальністю


4 ефективних масок проти зморшок\nКожна жінка прагне до «вічної краси»: щоб зморшок не було, шкіра була пружною, а овал обличчя залишався підтягнутим і чітким. Існує багато косметологічних процедур, які позбавляють від зморшок, або запобігають їх появу.\nАле чи знаєте ви про те, що є ефективні маски для обличчя, які може зробити будь-яка представниця прекрасної статі в домашніх умовах?\n1. Маска з крохмалем і медом.\nЗмішайте крохмаль, мед і поварену сіль (в рівних пропорціях). Наносите маску в два шари: другий після того, як висохне перший. Залиште на 20-30 хвилин і змийте теплою водою.\n2. Маска від зморшок зі сметаною і сиром.\nЗмішайте сметану і сир (співвідношення інгредієнтів 2:1). Добре розмішайте до отримання однорідної маси. Нанесіть на очищене обличчя і лягайте: маска найкраще буде діяти, коли ви знаходитесь в горизонтальному положенні.\nЗмивати через 15-20 хвилин.\n3. Маска з ягід.\nУ миску покладіть трохи суниці та полуниці (кількість залежить від того, скільки маски ви хочете отримати, зазвичай вистачає 4-5 ягід), і ретельно розімніть їх виделкою.\nМасу нанесіть на обличчя і змийте теплою водою через 20-25 хвилин.\n4. Маска з желатином і огірком.\n4 столові ложки молока + 3 столові ложки желатину + сік одного огірка. Розмішуйте до повного розчинення желатину, потім нанесіть на очищене обличчя. Поки маска у вас на обличчі, краще за все прийняти горизонтальне положення на 20 хвилин, потім змити суміш водою.\nЗверніть увагу на те, що у вас не повинно бути алергії ні на один компонент маски.\nЗберігайте красу в домашніх умовах за допомогою натуральних інгредієнтів, і без зайвих фінансових витрат.


Книгу "Ієрархія національних пріоритетів" презентували у Чернігові - Лента новостей Чернигова\nКнигу "Ієрархія національних пріоритетів" презентували у Чернігові\nКак передает monitor.cn.ua, Вона складається з матеріалів, репортажів та інтерв’ю за період з 1991 по 2018 рік. Книга вийшла з ініціативи та за сприяння Організації Українських Націоналістів і добродіїв Олега Медуниці, Ростислава Мартинюка, Романа Медика, Юрія Сиротюка і інших. Зі слів автора, дана книга насамперед про українсько-російські відносини. А ще вона про Україну, про її національну перспективу, а також про національні пріоритети, про шлях становлення і розбудови нашої нації. Отже, дана книга для всіх тих, кому небайдуже сьогодення і майбутнє України.\nГоловну ідею Віктор Рог визначив словами: вірити, діяти, перемагати. Їх зміст полягає в тому, що потрібно вибудовувати гідну державу, визволити Україну від окупантів та обстоювати національні інтереси. Дана книга є знаковою і представляє собою опис подій і роздуми автора, викладені у хронологічному порядку. Деякі з них є пророчими, оскільки те, що було написано ним ще у 1991 році, отримало своє підтвердження у загарбницьких діях Росії, починаючи з 2014 року по теперішній час.\nПрезентація видання відбулася у формі запитання-відповідь, кожен охочий міг задати автору питання та придбати дану книгу за помірну ціну.