Україна і світове господарство - Філіпенко А.С. -Глава 3. Модернізація економіки України в умовах глобалізації\nУкраїна і світове господарство - Філіпенко А.С. - Глава 3. Модернізація економіки України в умовах глобалізації\nЕкономічний, соціально-політичний, культурний розвиток останньої чверті XX ст. відбувався під дедалі потужнішим впливом глобалізації. її економічна складова пов'язана насамперед із джерелами, ресурсами, чинниками, формами господарської еволюції. Мова йде про рух інвестицій і технологій, робочої сили, інтелектуальних і фінансових ресурсів, розвиток менеджменту й маркетингу та ін. Глобалізація виявляється у зростанні міжнародної торгівлі й інвестицій, небаченій до цього диверсифікації світових фінансових ринків і ринків робочої сили, значному підвищенні ролі ТНК у світогосподарських процесах, загостренні глобальної конкуренції, появі систем глобального, стратегічного менеджменту.\nРозглянемо принципові ознаки й характерні риси глобалізації як суспільно-економічного процесу. З огляду на сформульовані в літературі визначення даного поняття та форми виявлення цього феномена в різноманітних сферах економіки і суспільства слід наголосити передусім на тому, що глобалізація є продуктом епохи постмодерну, переходу від індустріальної до постіндустріальної стадії економічного розвитку, формування основ ноосфер-но-космічної цивілізації. Звідси випливають і якісні й кількісні ознаки та показники, що характеризують розгортання даного процесу.\nСеред найголовніших слід назвати посилення взаємозалежності економік різноманітних країн, зростання цілісності і єдності світового господарства, в основі яких — дедалі більша відкритість національних ринків, поглиблення міжнародного поділу і кооперації праці. Окремі нації й держави поступово передають свої функції суб'єктів міжнародних відносин і міжнародного права наднаціональним органам. Формування так званого "світового села" ("global village"), здавалося б. має сприяти підвищенню прозорості господарських трансакцій, але поки що відбуваються зворотні процеси за ефектом "чорної скриньки". Яскравий приклад цьому — світова фінансова криза 1997—1998 pp.\nЗа рахунок упровадження новітніх технологій, систем електронного зв'язку, і насамперед Інтернету, зростають світові комунікаційні мережі, що виводить багато з них зі сфери державного контролю. Завдяки науково-технічним досягненням скорочуються витрати на здійснення міждержавних і міжфірмових господарських контактів. Так. якщо вартість трихвилинної телефонної розмови між Нью-Йорком і Лондоном дорівнювала в 1930 р. 300 дол. (за курсом 1996 р.), то тепер — лише одному доларові.\nПомітно збільшується кількість країн і народів, що втягуються у процес глобалізації. Особливим динамізмом характеризувалися до останнього часу нові індустріальні країни Азії та окремі держави Латинської Америки. Розвивається тенденція до формування глобальної цивілізації зі спільними уподобаннями, цінностями та суспільною свідомістю. Закладаються основи міжнародного громадянського суспільства, створюються плюралістичні структури глобальних еліт. Вестернізується світовий культурний простір за одночасного протистояння цьому процесові, особливо з боку мусульманських держав.\nНа авансцену світового економічного життя висуваються нові дійові особи, які поряд із традиційними стають нині головними суб'єктами світо-господарських процесів.\nТакими новими суб'єктами є:\n* міжнародні організації (МВФ, Світовий банк. ЮНКТАД, ФАО, МОП, СОТ):\n* країни "великої сімки":\n* регіональні організації, яких налічується близько 60;\n* багатонаціональні корпорації (майже 50 тис);\n* інституційні інвестори (пенсійні й інвестиційні фонди, страхові компанії);\n* неурядові організації;\n* великі міста;\n* окремі видатні особистості (науковці — Нобелівські лауреати, університетські професори, відомі фінансисти, підприємці та ін.).\nЩодо значення великих міст, то досить згадати, що. наприклад, в одному лише Токіо виробляється вдвоє більше товарів і послуг, ніж у всій Бразилії.\nЕкономіка глобалізується внаслідок виникнення нових форм конкуренції, коли дедалі більше суб'єктів світогосподарських зв'язків не мають певної державної належності.\nТаким чином, глобалізація стає постійно діючим чинником і внутрішнього, і міжнародного економічного життя, вона знаменує завершення першого, початкового етапу формування економічної єдності світу, його господарської цілісності за всієї розмаїтості та гетерогенності складових і підсистем світового господарства.\nЗ одного боку, глобалізація небачено розширює можливості окремих країн щодо використання й оптимальної комбінації різноманітних ресурсів,їх більш глибокої і всебічної участі в системі міжнародного поділу праці, з іншого боку глобальні процеси значно загострюють конкурентну боротьбу, формують ґрунт для маніпулювання величезними фінансовими й інвестиційними коштами, що становить реальну загрозу для країн із низькими і середніми доходами.\n"Мільйони донині маржінально існують у світовій економіці. — зазначив Генеральний секретар ООП К. Аннан при відкритті 53-ї сесії Генеральної асамблеї у вересні 1998 p.. — мільйонам досвід глобалізації не створює жодних конструктивних можливостей, стимулюючи сили руйнації і знищення".\nТаким чином, за незаперечних переваг варто враховувати неоднозначність, різноспрямованість впливу глобалізації на розвиток різних груп країн та галузей сучасного виробництва. У процесі глобальних структурних трансформацій, що поступово поширюються на світовий економічний простір, перевагу отримують галузі обробної промисловості та сфера послуг. Сюди ж здійснюється перелив капіталу і кваліфікованої робочої сили. Водночас інші галузі та сфери відчувають гострий дефіцит факторів виробництва, що посилює їхній депресивний стан (наприклад, вугільна промисловість).\nІншим наслідком глобальних структурних змін стає процес деіндустріалізації. що почався ще в 70-ті роки XX ст. під впливом світової енергетичної кризи ("голландська хвороба" деіндустріалізації). Позитивними проявами деіндустріалізації можна вважати розвиток сервісної економіки, ноосферизацію виробництва, виникнення космічних технологій, поступовий перехід до неоекономіки, до постекономічних форм суспільства. Негативний аспект деіндустріалізації полягає в загрозі повернення до застарілих, традиційних, архаїчних структур господарства в ряді країн, що розвиваються, і в перехідних економіках унаслідок їхньої неконкурентоспроможності та слабкості власної ресурсної бази економічного розвитку.\nГоловне завдання країн із так званими виникаючими ринками (emerging market economies) — мінімізація вразливості щодо зовнішніх шоків, а також залежності від іноземних інвесторів, що спрямовують сюди великі потоки так званих "летучих" капіталів. Найбільшу загрозу глобалізація становить для багатьох країн, що розвиваються, бо саме вони відчувають гостру нестачу людського капіталу, інституцій, господарської інфраструктури, економічних рішень, необхідних для реалізації наявних можливостей.\nВажливим елементом аналізу процесу глобалізації є розгляд її як багаторівневої, ієрархічної системи. Світовий рівень глобалізації визначається зростаючою економічною залежністю країн і регіонів, переплетінням їхніх господарських комплексів та економічних систем. Глобалізація на рівні окремої країни характеризується такими показниками, як відкритість економіки, частка зовнішньоторговельного обороту або експорту у ВВП. обсяг зарубіжних інвестиційних потоків, міжнародних платежів та ін. Галузевий зріз глобалізації найкращим чином ілюструється співвідношенням обсягів зустрічної внутрішньогалузевої торгівлі і світового виробництва галузі, а також коефіцієнтом спеціалізації галузі, розрахованим як співвідношення її національних і міжнародних експортних квот. Глобалізація на рівні компанії залежить від того, наскільки вона диверсифікувала свої надходження та розмістила свої активи в різноманітних країнах із метою збільшення експорту товарів і послуг та використання місцевих переваг, пов'язаних із широким доступом до природних ресурсів і до дешевої робочої сили. Ступінь глобалізації компанії не останньою чергою залежить від таких показників, як міжнародний розподіл надходжень від продажів і головних активів, зовнішньофірмова торгівля та відповідні технологічні трансфери.\nЗагальною передумовою глобалізації компаній є рівень використання комп'ютерних і комунікаційних технологій, що дають можливість розширювати обмін ідеями та інформацією між різноманітними країнами, збільшувати знання споживачів про іноземні товари. Кабельні системи в Європі й Азії дають змогу фірмам у численних країнах одночасно формувати регіональний, а іноді й глобальний попит. Завдяки глобальним комунікаційним мережам створюється можливість координувати виробництво і спільні цілі у світовому масштабі таким чином, щоб компанії виробляли в різних частинах світу один і той самий кінцевий продукт.\nФормування глобальної системи виробництва й відповідної інфраструктури, динамічне переміщення ресурсів по всьому полю світового господарства, функціонування світових інформаційних і транспортних комунікацій — усе це свідчить про настання нового етапу економічного розвитку, головною ознакою якого є зростання значення загальносвітових чинників і джерел господарської динаміки. 1 на цьому етапі необхідне формування універсального економічного знання, що адекватно відбиває загальний процес господарської еволюції без прив'язки до конкретної країни або території. Поряд з евристичними функціями таке знання с основою для оптимального вирішення цілої низки найгостріших глобальних проблем (продовольчої, екологічної, демографічної та ін.). "Економічні, інформаційні, культурні глобальні тенденції, - зазначає В'ячеслав Іванов, — уже зробили Землю єдиним цілим".\nУ соціально-політичній сфері сучасна цивілізація долає дихотомію XIX - середини XX ст. "капіталізм—соціалізм (комунізм)", що відображала непримиренне класове протиборство, і трансформується в антропогенно-інтелектуальне, екологічне суспільство солідарності й соціальної справедливості. Головна суперечність такого суспільства формується не між окремими групами людей і класами (хоч це й не виключається), а між суспільством у цілому і його природним оточенням, різке погіршення якого загрожує подальшому існуванню всього людства як особливого біологічного виду. Чорнобиль дуже яскраво й гостро висвітлив цю проблему.\nЯкі ж загально цивілізаційні умови диктує нам ноосфернокосмічна, інформаційна, біотехнотронна епоха? У соціально-політичній сфері безумовно домінує демократична правова держава, головне завдання якої полягає в гармонізації стосунків між людьми, недопущенні надмірної їх диференціації за доходами, регулюванні відносин між людьми і природним навколишнім середовищем, зовнішнім світом.\nВ економічній сфері абсолютно безальтернативною є налаштованість сучасних ринкових механізмів на хвилю науково-технологічної революції. Йдеться про радикальні структурні зрушення тектонічних масштабів, пов'язані з неухильним зменшенням ваги первинного (добувного) та вторинного (обробного) секторів і форсованим розвитком третинного сектора (послуги). Ці зрушення базуються на невпинній дематеріалізації виробництва, його електронізації, роботизації, комп'ютеризації, інформатизації, мініатюризації та ін. Відбуваються процеси інтелектуалізації й індивідуалізації праці, автономізації особистості.\nЯкісні особливості економіки періоду зародження і становлення ноосферно-космічної цивілізації проявляються, з одного боку, у вирішальній ролі інтелекту у відтворенні головних умов життя суспільства, а з іншого — в утилізації людиною космічного простору. Освоєння людиною навколоземного простору, інших планет Сонячної системи можна віднести до екстенсивних напрямів формування суспільно-економічних структур XX ст. Якщо індустріальна цивілізація виникла на хвилі великих географічних відкриттів завдяки розширенню "економічного поля" за рахунок залучення до господарської сфери нових земель і територій, то цивілізація XXI ст. одержує потужний поштовх унаслідок космізаційні виробництва, і мислення.\nПерехідний характер епохи, яка позначена трансформацією індустріальної цивілізації в ноосферно-космічну детермінує виникнення посередніх ланок. Такою проміжною формою є інформаційна модель розвитку — продукт індустріальної епохи і водночас важлива передумова формування нової цивілізації III тисячоліття.\nНоосферно-космічна цивілізація покликана не тільки вирішити найгостріші проблеми попередньої епохи, а й окреслити шляхи подальшого розвитку людства. Відомі нам способи виробництва, що становили основу суспільно-економічних формацій, наприкінці тисячоліття почали втрачати колишню однозначність і жорстку детермінованість. Історичний процес зміни формацій став набувати нових відтінків і граней. Революційні перетворення поступаються місцем еволюційним, реформістським шляхам пристосування суспільно-економічних форм до нових реалій. Спостерігається і зворотне прямування, спроби повернутися "на круги своя". Нові моделі суспільного устрою, становлення яких супроводжувалося повсюдними серйозними порушеннями прав і свобод людини, піддаються нищівній критиці, викликають неприйняття в різноманітних верствах суспільства.\nУ наукових дослідженнях і особливо в публіцистиці вже стало загальним місцем твердження про необхідність повернення України, інших країн СНД і держав Центральної та Південно-Східної Європи в лоно загальнолюдської цивілізації, під котрою часто розуміють насамперед західну, тобто індустріальну, цивілізацію і вільну ринкову економіку. Та тверезий і об'єктивний аналіз показує, що створення ринкової економіки саме по собі не виведе Україну на рівень сучасної цивілізації, навпаки — це може навіть поставити нас в обозну частину світової колони держав, перемістити на далеку периферію світового господарства. Сучасний ринок з усіма його внутрішніми й зовнішніми атрибутами потрібний насамперед для того, щоб підсилити стимули до вільної праці. Ринковий механізм можна й необхідно використати на повну потужність не для наздоганяючої, наслідувальної модернізації, а для здійснення радикальних структурних перетворень, спроможних поставити Україну в один ряд із найбільш економічно розвинутими державами постіндустріального рівня.\nГоловна особливість нашого часу полягає в поступовому переході від енергетичних до інформаційних джерел життєдіяльності людини, у переростанні біосфери в ноосферу, у формуванні основ і окремих елементів автотрофної економіки, відносно незалежної від природного середовища.\nІнформаційно-технологічний спосіб виробництва за своєю суттю є універсальним і поширюється поступово від центру на периферію світового господарства. Його утвердження супроводжується насамперед широкою інформатизацією виробництва й усього суспільного життя, переважанням сучасних технологій і науково-технічних розробок у системі виробничих факторів. Електронізація виробництва і побуту,їхні широка комп'ютеризація, роботизація, з одного боку, виводять людину з безпосереднього виробничого процесу. З іншого боку — на цій основі підвищуються вимоги до освітньо-кваліфікаційного рівня зайнятих, зростає інтелектом і сі кість виробництва, праці й продукту.\nПаралельно з істотними змінами техногенно-матеріальних факторів виробництва відбувається трансформація соціальних відносин, тобто суспільно-економічних форм його розвитку. Йдеться насамперед про відносини власності на засоби виробництва, що в процесі дематеріалізації, інформатизації, космізації втрачають свої класичні функції, поволі, але неухильно по-ступаючись місцем різноманітним інтелектуальним ресурсам. Стрижневим елементом економічної системи стає власність на інтелектуальний потенціал працівника. Це зумовлено, з одного боку, зростанням питомої ваги складної висококваліфікованої живої праці в структурі вироблюваного продукту, а з іншого — підвищенням витрат на підготовку і відтворення робочої сили сучасного постіндустріального рівня.\nСлова Гегеля про те, що "особистість повинна мати наявне буття у власності", на нашу думку, стосуються насамперед власності індивіда на свою робочу силу, на інтелектуальний ресурс. Можливість вільно її застосовувати, на основі об'єктивних ринкових механізмів відшкодовувати витрати на зростаючі потреби становить фундамент економічної свободи індивіда, його автономії, індивідуалізації праці.\nВ антропогенно-інтелектуальному суспільстві власності на робочу силу належить пріоритетне, головне місце. Водночас на перехідному етапі цивілізаційного розвитку, коли поряд з інтенсивними співіснують екстенсивні, витратні технології, виникає суперечність між матеріальними і живими (духовними) компонентами виробничого процесу. Темпи виробництва матеріальних та інших ресурсів відстають від попиту на них. що призводить до їхнього відносного подорожчання, до зростання ринкових цін. Пропозиція ж побочої сили перевищує попит на неї. що тягне за собою зростання безробіття і тенденцію до здешевлення робочої сили, в тому числі висококваліфікованої. Розв'язання зазначеної суперечності лежить у площині змін як характеру та змісту виробництва, так і відповідних потреб. Мініатюризація виробничих процесів, збільшення питомої ваги інформаційної складової, принципово новий характер виробничих і особистих потреб посилюють тенденцію до перетворення власності на робочу силу в головний компонент як виробництва, так і всієї системи суспільних відносин.\nПідсумовуючи сказане, варто зауважити, що нині у світі співіснують індустріальні моделі (сучасна периферія) з елементами доіндустріальних форм (найменш розвинуті країни), перехідні економічні системи (держави колишнього СРСР, країни Центральної і Південно-Східної Європи) і власне постіндустріальні (інформаційно-технологічні) моделі економічного розвитку (країни ОЕСР). Безумовно домінантною в цій структурі повинна стати інформаційно-технологічна модель, реалізація якої визначатиме головні закономірності й тенденції світової економічної динаміки.\nПроцес формування нової моделі економічного розвитку розтягується в просторі іі часі, що зумовлює одночасне співіснування "вторинних" і навіть "третинних" моделей, які лише в основних моментах нагадують головну модель. Виплавлена в тиглях потужного історичного поступу, нова модель економічного розвитку спиратиметься на так звані тверді структури (постіндустріальна техніка й технологія) і м'які структури (інформатика, космічні системи, нетрадиційні джерела енергії та споживання).\nНадзвичайно важливим є питання про механізми регуляції в інформаційно-технологічній структурі. Роль ринку та всієї ринкової інфраструктури в сучасній розвинутій економіці лишається незаперечною. Проте разом зі змінами в матеріально-речовинних факторах виробництва й обігу змінюються і зміст та характер ринкових інструментів, що забезпечують найефективніше використання будь-яких видів ресурсів. Крім того, ринок не є постійною величиною і трансформується відповідно до власних законів. Об'єкти ринкового регулювання мають істотно еволюціонувати в напрямі переходу до переважного застосування інформаційних ресурсів замість ресурсів енергетичного походження. Такі поняття, як вартість, ціна, витрати, попит, пропозиція та ін.. набувають і нового змісту, і нових форм прояву. Можна стверджувати, що ми стоїмо на порозі революційних зрушень в економічній теорії, пов'язаних із формуванням інтелектуально-інформаційної синергетичної парадигми.\nТрансформація економічної системи України відповідно до соціально-економічних і науково-технологічних параметрів XXI ст. має. на наш погляд, ґрунтуватися на "трьох китах":\n* загальноцивілізаційних умовах і чинниках, що формують систему координат сучасного світового ринкового господарства:\n* національних пріоритетах і особливостях, що мають глибокі, невичерпні історико-генетичні й ментально-етнічні джерела:\n* реальному стані економіки і суспільства України, що с головним вихідним матеріалом, першоосновою, фундаментом, на якому будується нова політико-економічна система.\nСаме взаємодія цих трьох складових (можна назвати й деякі інші) убезпечить Україну від різких коливань і відхилень, сприятиме пом'якшенню ударів перехідного періоду, гармонізації нашого приєднання до загальноцивілізаційних процесів і структур.\nПо-друге, адміністративно-командні механізми значною мірою підірвані, що створює можливість остаточного й швидкого демонтажу тоталітарної системи і побудови сучасних економічних форм та управлінських механізмів, не обтяжених минулим.\nПо-третє, маємо величезні невикористані запаси емоційної, психологічної енергії, що вивільнилася внаслідок розбудови власної незалежної самостійної держави — віковічної мрії багатьох поколінь нашого народу. Потужний вибух цієї енергії, критична маса якої нагромаджувалася сторіччями, спрямований на політичне, економічне, духовне відродження нації і є величезним додатковим чинником прискореного залучення України до загальноцивілізаційних процесів і структур.\nНаціональні джерела економічного розвитку ґрунтуються насамперед на історично-генетичному, ментально-етнічному потенціалі України, квантитативне уявлення про який дає майже п'ятдесятимільйонна держава, що розташувалася в надзвичайно вигідному місці геополітичного простору. Якісний бік нашого духовного потенціалу складає ментальність народу: працьовитість, хазяйновитість, відкритість, взаємопідтримка, мудрість, дотепність, кмітливість, ґрунтовність. Якщо до цього додати практично загальну освіченість народу, є всі підстави стверджувати, що в даному відношенні Україна має безперечні передумови для того, щоб опанувати досягнення цивілізації і зайняти вже на початку нового століття власну нішу в міжнародному поділі праці.\nСлушність цього твердження випливає з того, що економіка ІІІ тисячоліття — це економіка "розуму", економіка "думки", що базується передусім на якості людського капіталу, котрий в Україні за багатьма параметрами не поступається аналогічним показникам розвинутих держав.\nВарто назвати ще й такі складові українського економічного генофонду, як тривалий період існування приватної власності на землю, досвід ринкового господарювання у складі інших держав, широкий розвиток кооперативних економічних форм, кредитних спілок тощо.\nОтже, економічна модель України формується на основі тісної взаємодії загальноцивілізаційних детермінант, генетично-історичних джерел та внутрішніх онтологічних економічних чинників.\nГоловним напрямом реалізації такої моделі в умовах глобалізації е широкомасштабна, всеохопна модернізація економіки, всіх сфер суспільного життя. Україна не здійснила цей процес повною мірою на попередніх етапах, тому що частини її території тривали) час перебували у складі інших держав.\nСеред численних дефініцій модернізації найзагальніше визначає її як комплекс економічних, політичних та культурних реформ, синхронна реалізація яких передбачає "осучаснення" суспільства. У вузькому розумінні цей процес зводиться до нагромадження капіталу (мобілізації ресурсів), розвитку виробництва та підвищення продуктивності праці.\nОсобливості сучасного етапу модернізації пов'язані з необхідністю, по-перше, забезпечити розвиток не самих по собі виробничих потужностей, а започаткувати технологічні перетворення сучасного рівня і масштабів.\nПо-друге, органічно включити економіку країни у світогосподарські. глобальні процеси з метою повнішого використання зовнішніх ресурсів розвитку та розширення ринків збуту продукції власного виробництва.\nПо-третє, модернізація вимагає не стільки зростання випуску окремих товарів (хоч це й не виключається), скільки формування внутрішніх інституційних та економічних структур і механізмів для впровадження гнучких технологій на основі інформаційних і комп'ютерних систем.\nТаким чином, економічна модернізація на зламі тисячоліть охоплює глобалізацію національних економік, трансформацію доекономічних (традиційних) суспільств в економічні (ринкові, сучасні) суспільства, а також створення передумов для переходу останніх до постекономічної, постмодерної стадії розвитку.\nЗупинімося докладніше на економічній модернізації в Україні, що полягає в докорінному оновленні на сучасній основі матеріально-речових і організаційно-економічних структур, усієї системи суспільного виробництва. Вона передбачає повний демонтаж застарілих соціально-економічних відносин, що ґрунтувалися на монопольному, безроздільному пануванні державної форми власності на умови й засоби виробництва. Нова система виробничо-економічних відносин спирається на органічну єдність приватних форм власності (індивідуальна, акціонерна, корпоративна), комунальної (власність місцевих органів влади і місцевого самоврядування) та державної як гаранта загальнонаціональних економічних інтересів. На цій основі формується змішана економіка, що дає змогу гармонізувати інтереси держави, регіонів, підприємств та домашніх господарств (населення). Головною ознакою такої економіки с соціальна спрямованість, забезпечення твердих соціальних гарантій.\nУкраїна дістала у спадщину деформовану, архаїчну структуру економіки, зорієнтовану переважно на задоволення потреб ВПК колишнього СРСР. Зношені, застарілі виробничі фонди і технічне устаткування, віджилі організаційно-економічні форми підприємств, доіндустріальний характер виробничої інфраструктури (транспорт, зв'язок, телекомунікації та ін.) давно потребували модернізації на основі досягнень науково-технічної революції. Період незалежного розвитку теж не позначився скільки-небудь істотно на техніко-технологічному й організаційно-економічному аспектах господарства.\nЩодо матеріальних активів економічна модернізація передбачає повне оновлення технічного базису шляхом упровадження високих технологій, системи корпоративного управління, маркетингу.\nЕфективна економічна модернізація можлива лише за умови створення адекватної інфраструктури, конкурентного середовища, відповідних інституційних форм, законодавчого забезпечення. Насамперед ідеться про формування адаптованих до умов економічної модернізації податкової, фінансової, банківської систем, адміністративно-правових структур на всіх рівнях державного й економічного управління.\nЕкономічна модернізація висуває, звичайно ж, певні вимоги до якості людського капіталу — як щодо професійно-кваліфікаційного рівня, так і його економічної свідомості, господарської ментальності, які б свідчили про спроможність homo oeconomicus опанувати модернізацій ні процеси.\nЗрештою слід зважати, що модернізація здійснюється в конкретній країні й має повною мірою втілювати національні, історичні традиції та навички народу. Його культура й побут, самобутність і неповторність повинні органічно вписуватися в модернізаційні процеси, підвищуючи їхні атрактивність і внутрішній потенціал.\nЕкономічна модернізація є всеосяжним процесом на противагу спрощеному, звуженому трактуванню трансформаційних процесів відповідно до так званого "Вашингтонського консенсусу", за рамками якого залишається промислова, аграрна, науково-технічна, регіональна політика. Соціальна ціна такої моделі перетворень є занадто високою.\nЗрештою, ринкові реформи мають бути синхронізовані у просторі й часі з адекватними перетвореннями в політичних, інституційних, культурологічній сферах, у суспільній свідомості.\nОтже, головна спрямованість економічної модернізації полягає у диверсифікації напрямів, форм і засобів економічної політики, у наданні цьому процесу всеохопного, комплексного, системного характеру.\nВажливо точно визначити пріоритетні напрями і форми економічної модернізації. Вони не можуть обиратися довільно на основі інтуїції або суб'єктивних побажань і рішень законодавчої або виконавчої влади. Досвід останніх 200—300 років показує, що провідні позиції у світовій економіці займали ті країни, які у своєму економічному розвитку спиралися передусім на власні порівняльні й конкурентні переваги. Тому, вибудовуючи пріоритети економічної модернізації в Україні, слід визначити і науково обґрунтувати об'єктивно наявні в нашій економіці галузі, виробництва, окремі товарні позиції та групи, що спроможні забезпечити міцні конкурентні позиції як на внутрішньому, так і на зовнішньому ринках. Потенційно такими тепер с високотехнологічні галузі (ракетно-космічна техніка, літако- і моторобудування, електрозварювання, порошкова металургія, біотехнологія, окремі виробництва ВПК). Другий блок складають галузі АПК, що мають унікальну природну базу і глибокі традиції культивування й експорту різноманітних продуктів харчування. Транзитні перевезення вантажів, транспортування нафти, газу, електроенергії, надання інших міжнародних послуг у сфері транспорту, зв'язку, телекомунікацій с третім блоком галузей, що формують структурний каркас економіки.\nНарешті, розгалужений рекреаційно-туристичний комплекс від Карпат до Азовського моря і від Чернігова до Криму та Одеси за відповідного інфраструктурного оснащення може і повинен стати важливим каналом валютних надходжень, зростання місткості внутрішнього ринку.\nДані галузі, виробництва, товарні позиції за відповідних переваг пране й капіталоінтенсивності, що будуть трансформуватися в цінові та інші види конкурентних надбань, мають стати головним об'єктом стимулювання засобами фінансової, грошово-кредитної, цінової, податкової політики.\nЯк бачимо, така модель структури економіки виключає розмитість, аморфність, фрагментарність національного господарства, орієнтуючись насамперед на власні ресурси і можливості, на наявний природний і людський потенціал, на науково-технологічні ресурси країни. Домінанта такої економіки — розвинутий цілісний, місткий ринок із розгалуженою системою поділу і кооперації праці між галузями, виробництвами, регіонами країни, що зрештою становить головну продуктивну міць держави.\nЗабезпечити ефективне функціонування національного господарського комплексу спроможний насамперед власний капітал, формування і диверсифікація якого не можуть відбуватися хаотично за законами "джунглів".\nДосвід нових індустріальних країн Південно-Східної Азії та деяких держав Латинської Америки показує, що головні позиції національного капіталу в процесі економічної модернізації забезпечуються за активної участі держави в головних національних компаніях або за її активної координаційної ролі.\nЄ два основні напрями формування реального національного капіталу. У першому випадку створюються загальнодержавні компанії, ядро яких складають головні комерційні банки країни, промисловий, торговельний та венчурний капітал із залученням відповідних індустріальних фірм і науково-дослідних установ (Японія, Корея). У другому — наголос робиться на потенціал регіонів, що дає змогу концентрувати місцеві ресурси шляхом об'єднання різноманітних форм капіталу з наступним виходом таких структур на національний і міжнародний рівні (Німеччина. СНІ А).\nПаралельно формуються економічні і правові умови для розгортання малого і середнього підприємництва, що потребує значно менших разових інвестицій та гнучко реагує на кон'юнктуру ринків.\nТака логіка формування національного капіталу дає можливість реалізувати імпортозаміщувальну зовнішньоекономічну стратегію, збільшити бюджетні надходження всіх рівнів, збалансувати фінансові потоки, врівноважити торговельний і платіжний баланси, зміцнити національну грошову одиницю й економічну безпеку держави.\nМеханізми економічної модернізації приводяться в дію засобами грошово-кредитної, фінансової, інвестиційної, податкової та валютної політики. Усі складові модернізаційного процесу (матеріально-речові, людський капітал, інституційні форми і структури) потребують якісного, радикального поліпшення наявного макроекономічного середовища, загальних умов розвитку підприємництва. Відштовхуючись від досвіду країн із позитивною економічною динамікою, слід, очевидно, підсилити стимулювальний вплив інструментів грошово-кредитної й валютної політики на пріоритетні галузі національного виробництва. Господарська практика останніх років свідчить, що пускові механізми модернізації й економічного зростання характеризуються широкою амплітудою і гнучкістю, що дає змогу не тільки подолати спад виробництва, а й забезпечити його зростання.\nНаявні в Україні монетарні обмеження мають досить суперечливі наслідки. З одного боку, в умовах фінансової кризи світового і регіонального значення останнім часом вдається утримувати позиції гривні і мінімізувати зростання споживчих цін та інфляції. З іншого боку, така система пригнічує інвестиційний і виробничий процеси, гальмує прогресивні структурні зміни, деформує фінансові відносини як на макро-, так і на макрорівні, загострює соціальні проблеми в суспільстві.\nПостає цілком закономірне запитання: яку ж модель економічної, і зокрема грошово-кредитної, політики слід обрати для прискорення модернізацій-них процесів в Україні, вирішення інших соціально-економічних проблем? Теперішній варіант помірковано консервативної економічної політики забезпечує певну стабільність і мінімальну соціально-економічну рівновагу. Продовження такого курсу є виправданим з двох головних причин. По-перше, він є передбачуваним, послідовним, спрямованим на поступове нагромадження передумов і ресурсів для самодостатнього стійкого розвитку. По-друге, у перехідних умовах така політика віддає перевагу якісним змінам усієї системи суспільного виробництва, віддаляючи водночас кількісні аспекти економічного зростання.\nДругий варіант економічної політики, що передбачає чисто ринкові механізми формування обмінного курсу, розширення меж грошово-кредитної політики, підвищення інфляційної стелі та ін.. приховує у собі більше елементів ризику, господарських біфуркацій, коливань кон'юнктури за однієї незаперечної переваги — наявності економічної динаміки. Тож у перспективі чаша терезів має схилитися на користь другої, більш широкої за амплітудою моделі економічної політики, арсенал засобів якої прискорює нарощування власного потенціалу як основи зміцнення державного суверенітету і національної економічної безпеки країни.


18 листопада 2019 - 07:00\nСвітлано, під час минулого інтерв’ю для Agravery.com ви заявляли про те, що компанія планує збільшити власні елеваторні потужності до 750-1000 тис. т одночасного зберігання. Наскільки на сьогодні досягнуто ці цілі?\n- Так, ми розраховували, що на осінь 2019 року будемо мати близько 800 тис. тонн потужностей для одночасного зберігання зерна і досягли цього результату. В експлуатацію введено два нових маршрутних елеваторних комплекси на Вінниччині: «Вендичани» потужністю 120 тис. тонн одночасного зберігання та «Вапнярка» на 200 тис. тонн. Також завершено реконструкцію Вінницького елеватору, в результаті якої його потужності зі зберігання збільшено до 168 тис. тонн. Крім того, на 60 тис. тонн виросли потужності Закупнянського ХПП – після реконструкції підприємство може сушити та зберігати 105 тис. тонн зерна.\nЗараз ми працюємо над подальшим розширенням потужностей на Вінницькому елеваторі – він додатково матиме 207 тис тонн і добудовуємо елеватор у Закупному – ще плюс 184 тис. тонн зберігання. Відповідно, до весни 2020 року будемо мати 1,2-1,5 млн тонн одночасного зберігання.\nЦих потужностей буде достатньо, чи будете нарощувати потужності?\n- Ні, зупинятися не плануємо. У масштабі держави Україна має дефіцит зберігальних потужностей на рівні 40 млн тонн. Оскільки збільшення валових врожаїв відбуватиметься й надалі, в 2020 році держава збиратиме понад 100 млн тонн зерна, отже, потрібно розширюватись. Плануємо, що до кінця наступного маркетингового року група компаній «Епіцентр К» сумарно отримає до 2 млн тонн одночасного зберігання зерна. Це дозволить нам увійти до трійки найбільших компаній в Україні з одночасного зберіганню зерна.\nЯк змінились елеваторні об’єкти компанії за останній рік? Які роботи будуть завершені до кінця цього року, а які – перенесені на наступний?\n- Змінилися докорінно – ми перейшли від планів до фази активних дій. За цей рік, після нашої останньої зустрічі із Agravery.com, ми запустили оновлені потужності у Вінниці, Закупному, Вендичанах. На часі – запуск другої черги будівництва елеватора у Вапнярці – усі роботи там завершимо до липня наступного року. Вже змонтували 6 силосів на Вінницькому елеваторі (так званий об’єкт «Вінниця 3») й добудовуємо там залізничні колії. Адже цей новий елеватор, як і більшість наших потужностей, буде маршрутним.\nІ це не все. Заплановані реконструкції Гніванського елеватора – збільшуватимемо його з 60 до 110 тис. тонн одночасного зберігання, і Немирівського елеватора – зараз там можна зберігати 52 тис. тонн, збільшимо на 104 тис тонн. В Гнівані будівельні роботи вже ведуться: доки погода дозволяє намагаємось максимально, ще до морозів, вбити палі та залити фундаменти. Навесні розпочнемо там монтаж обладнання, і до кінця 2019/2020 МР запустимо оновлені Гніванський та Немирівський елеватори. На обладнання цих двох елеваторів нам знадобиться близько 900 млн грн інвестицій, а загалом роботи по двох цих об’єктах потребуватимуть близько 2 млрд грн.\nВи дуже впевнено говорите про плани компанії – невже настільки впевнені у фінансових можливостях та підрядниках, із якими працюєте?\n- Розбудова елеваторного господарства – це стратегічний напрямок компанії «Епіцентр К», тому паралельно працюємо і над фінансовими, і над проектними питаннями. При цьому оперативність, з якою ми ведемо будівництво, абсолютно не шкодить якості – ми не біжимо аби бігти, а виступаємо за безпечний і довготривалий результат. Не таємниця, що в Україні трапляються випадки падіння елеваторів, тому ми відслідковуємо й аналізуємо ці моменти, аби ні в якому разі не допустити подібне. На кожному об’єкті акцентуємо увагу на пожежній безпеці, сучасному обладнанні й оснащенні.\nЧитайте також: Громадам простір. Як впливає на ОТГ передача державної землі?\nХоча, скидати з рахунку «людський фактор», звісно, не треба. Якщо оператор незадоволений своєю зарплатою, він може недбало ставитись до обов’язків. Тож цього року ми суттєво підвищили рівень заробітної платні на наших елеваторах. Ми завчасно набираємо персонал на елеватори, аби встигнути навчити людей працювати згідно із сучасними вимогами. В результаті – вже за 3-4 місяці фахівці готові приступати до роботи. Також їх беруть на навчання за кордоном наші компанії-партнери, щоб додатково підвищити рівень знань та вмінь.\nЕлеваторні плани вимагатимуть і збільшення земельного банку компанії. Чи працюєте над цим?\n- Так, ми працюємо у напрямку ефективного розширення земельного банку. Розумієте, три роки тому нашу компанію знали лише як монополіста у сфері будівельних супермаркетів, і наш трейдинговий напрямок не сприймався серйозно. На сьогодні ситуація істотно змінилась – нам вдалось не тільки впевнено та амбіційно зайти на ринок, а й довести, що «Епіцентр К» – серйозний гравець в агросекторі, який має довготривалі плани. У нас сьогодні чимало пропозицій з розширення земельного банку, проте ми свідомо не набираємо дуже великі масиви, навпаки, проводимо аудит, дивимось на доцільність існуючих активів у регіонах.\nНа сьогодні 53% землі сконцентровано на Вінниччині – у нашому Вінницькому кластері і кластер «Кряж», 16% на Київщині та Черкащині – у Центральному кластері, і ще 31% – у Західному кластері – на Хмельниччині та Тернопільщині. Тож має сенс в майбутньому укрупнюватися в цих регіонах.\nСкільки зерна на сьогодні зберігається та перевалено елеваторними потужностями агроходингу?\n- У цьому маркетинговому році врожай компанії складає близько 850 тис тонн. Рання група зернових частково вже відвантажена. Тож, враховуючи, що насіння соняшнику більш ємнісне при зберіганні, нам потрібно зараз приблизно 950 тис. тонн елеваторних потужностей.\nТобто елеваторів все ще замало? Раніше ж ви запевняли, що після запуску всіх анонсованих потужностей, будете брати на доробку та зберігання близько 50% зерна від інших сільгоспвиробників. Чи запущено наразі цей процес та скільки фермерського зерна зберігається зараз на всіх ваших елеваторах?\n- У цьому сезоні розпочали співпрацювати з фермерами, свідомо вирішивши закласти частину нашого зерна у силобеги. Хоча ми могли б використовувати всі свої елеватори суто для обслуговування потреб агрохолдингу. Проте, ми бачимо, що коїться на ринку – у країні дефіцит сучасних елеваторів. Особливо, це стосується Вінницького регіону. Торік «на власні шкурі» відчули, як важко, не мати достатньо місця для зберігання зерна.\nОскільки Вінницький кластер і кластер Кряж зібрали кукурудзу раніше багатьох агробировників, закінчивши жнива до 26 жовтня, ми поступово вивозимо своє зерно у порти, звільняючи місце для зберігання фермерської кукурудзи. Адже деякі агровиробники жнивують аж до зими.\nCкільки зерна буде закладено у силобеги?\n- У силобеги закладемо близько 100 тис тонн власного зерна. Цей крок дозволить взяти на зберігання 30 тис тонн фермерського збіжжя на елеваторі в Закупному, вже маємо контракти на 50 тис. тонн фермерського зерна на Вінницькому елеваторі й по 10 тис. тонн – на зберігання на елеваторах у Вапнярціі Вендичанах. І розраховуємо на збільшення обсягів з боку поклажодавців.\nНизка аграріїв скаржаться на якість зерна, що закладається на зберігання. Як із цим у вашої компанії цьогоріч? Яких заходів на елеваторах вживаєте, аби максимально мінімізувати фактор псування зерна при зберіганні?\n- У агросекторі кожен рік – не схожий на попередній, тож перестрахуватись важко. Кожна компанія має бути дуже мобільною – оперативно реагувати на всі виклики. Минулий рік був показовим у цьому плані – майже у всіх були проблеми із сажкою на пшениці, на соняшнику із склеротинією і завищеною кислотністю. Ми врахували ці фактори, і намагались у цьому сезоні працювати на випередження, або швидко реагувати не допускаючи поширення хвороби. Хоча, звичайно, це додаткові витрати.\nУ нас дуже сильна команда в частині точного землеробства та ІТ, тому ми досить прискіпливо вели моніторинг за допомогою квадрокоптерів. Впевнено скажу: ані з пшеницею, ані з кукурудзою цього року проблем не маємо.\nВсі елеватори мають термометрію, зерно вентилюється і проходить постійний лабораторний контроль. Ми попрацювали над додатковим оснащенням для наших лабораторій, щоб швидко проводити всі необхідні дослідження протягом усього терміну зберігання зерна: наприклад, перевіряти кислотність соняшнику, хіміко-біологічний склад тощо. Таким чином, ще на «вході» продукції на зберігання, ми чітко розуміємо якої якості збіжжя.\nПеревірки і контроль свого зерна це добре, втім, ви плануєте брати на зберігання давальницьке зерно, яке може спровокувати поширення хвороб на елеваторі. Чи не так?\n- Ми усвідомлюємо ризик зараження, і його наслідки. У випадку зараження зерна потрібно проводити фумігацію, дегазацію. Для цього потрібно буде відпустити людей мінімум на три дні, і в результаті мінімум на тиждень випасти із графіку робіт. Тому ми ретельно контролюємо якість зерна «на вході». Одразу визначаємо його класність, аби коректно розподілити в силосах (фураж, перший чи другий клас пшениці).\nНавіть, якщо виявимо, що давальницьке зерно має незначні проблеми із якістю, зможемо винайти консенсус. Наявність великих можливостей зі зберігання дозволяє знайти для нього окреме місце – силос чи інший спосіб зберігання й провести фумігацію.\nПроте, наразі значних проблем із фермерським збіжжям не маємо. Сучасні фермери дуже гарно «підковані» у технологічному плані: вони мають для ранньої групи свої міні-сушарки, міні склади, і намагаються самостійно нівелювати ризики ще на цьому етапі.\nКомпанія розпочала вирощувати товарну сою. Чи змінилися у цьому зв’язку вимоги до елеваторів та обладнання на ньому? На що ви звертаєте увагу при зберіганні саме сої?\n- Деякі компанії дійсно роблять акцент на зберігання зернових, ріпаку чи кукурудзи. Проте ми свідомо не йдемо в монокультури, а робимо мультиелеватори, де за потреби можна розміщувати будь-яку культуру. Приміром, спеціально брали дуже потужні сушарки 80 тонн на годину по кукурудзі зі зняттям вологи з 32% до 14%.\nЩо стосується сої, на початку року ми уклали довгострокову угоду з канадською селекційною компанією SevitaInternational на вирощування її сортів сої. Придбали супереліту, аби масштабувати цю культуру в межах агрохолдингу. Зараз робимо першу репродукцію, навесні збільшимо товарні посіви.\nПершим отриманим врожаєм сої дуже задоволені – у межах 34-35,3 ц/га при тому, що середня цьогорічна врожайність сої в Україні 25-27 ц/га.\nПро залізницю, зерновози та долю маршрутних елеваторів\nЧи відчуває компанія проблеми із відвантаженням зерна з ваших елеваторів? Який із них є найбільш проблемним у цьому контексті?\n- Проблеми з інфраструктурою в країні є. Про них багато говорять. Саме тому ми одразу вкладали додаткові кошти у добудову залізничних колій і робили всі нові й реконструйовані елеватори маршрутними. Зараз вони здатні відвантажувати маршрут із 54 вагонів за 20-24 години.\nНа жаль, постійна зміна антикризового менеджменту «Укрзалізниці» доводить її до ще більшого занепаду – ситуація сезон від сезону погіршується. Спочатку з’явились списки станцій обслуговування, яких було тимчасово призупинене, потім – перелік маршрутних станцій. Аби полегшити роботу фермерам, УЗ надала їм опцію відвантаження за допомогою Prozorro. Але і ця ініціатива за місяць дії померла.\nПотім ще одна новація: так звані ниткові маршрути. Сформовані маршрути швидше наповнюються і йдуть у порт. Здавалось би, непогано, але у грудні це дасть черговий колапс. Жовтень показав, що було майже 800 таких маршрутів по Україні, а на грудень – уже 1100 заявок, хоча «Укрзалізниця» реально може забезпечити з них лише 450. Тож залізничний монополіст просто не дає бізнесу рухатись, фактично, зв’язує руки.\nЗараз нова пропозиція – поставити ниткові маршрути на аукціон, тобто, хто більше дасть грошей, той і повезе. Але це все – над затрати, які компанії мають перекладати на собівартість продукції. Якщо найближчим часом у цьому питанні не наведуть лад, вантажні перевезення просто стануть, а маршрути перетворяться на «склади на колесах».\nУ вересні цього року «Укрзалізницею» було анонсовано пілотний проект із приватною тягою для вантажних перевезень, який запустять до кінця 2019 року. Як ви ставитесь до цього проекту – чи реально це допоможе галузі перевезень?\n- Не вірю, що цей проект запрацює до кінця року, як це було оприлюднено. І, навіть, якщо такий подарунок «під ялинку» зерновики отримають, залізниця знайде, яким чином «підзаробити» на аграріях і може (посміхається) взагалі незабаром проїзд по коліям для зерновозів зроблять платним.\nЩе донедавна парк вагонів-зерновозів складав 12 тисяч, тепер, завдяки старанням бізнесу, налічує понад 22 тис. вагонів. І – знову всі «вдало» стоїмо, адже немає тяги. А та що є, не завжди вчасно подається на маршрут.\nОкупність одного вагону для приватних компаній складає 5-7 років, тож вони просто простоюють на станціях. Якщо раніше оборотність вагону була 4-5 разів на місяць, зараз всього 1-1,5 разів. Зерно, яке їде у порт місяць, – це зрив контрактів, грошові і репутаційні втрати для українських експортерів.\nЧитайте також: Вона – торговий агент. Правила життя Людмили Колоус, торгового агента з продажу насіння торгової марки Pioneer\nРаніше оренда вагону коштувала $1200 грн на добу, зараз – від $2000 грн на добу. «Укрзалізниця» збільшила тарифи так, що з Немирівського та Гніванського елеваторів нам вивозити збіжжя авто зерновозами. В грошах це коштує так само, як залізницею, проте, значно мобільніше.\nЧи купували цьогоріч вагони-зерновози чи автозерновози, та скільки у це було інвестовано?\n- У нас була програма: планували купити 300 вагонів-зерновозів. Але тоді черги на придбання вагонів були шалені, тож зрозуміли що за 2-3 роки їх буде профіцит, і виявились праві.\nЗараз спостерігаємо за ситуацією, аби не створювати додаткові корки на маршрутах вагони не купуємо. Що стосується автозерновозів, ми заключили контракт з німецькою компанією на придбання 100 автозерновозів. Частина їх з них надійшла на кластери і почала працювати. Придбані автозерновози не простоюватимуть – возитимуть зерно з наших елеваторів у порти, допомагатимуть фермерам при перевезенні їхнього зерна.\nЩо стосується вартості, три роки назад на українському заводі один вагон коштував $36-39 тис, а зараз – близько $50-60 тис. Вартість авто зерновоза залежить від того, він новий, чи уже був у користуванні. Новий коштує близько $100 тис.\nЧи слідкуєте ви за будівництвом елеваторів іншими агрохолдингами?\n- Так, дуже уважно слідкуємо. Особливо перед прийняттям рішення про будівництво нового елеватора. Адже замало вкласти кошти в елеватор. Потрібно розуміти, як зароблятиме цей актив. Щоб окупитися, елеватор не може стояти порожнім, він має здійснювати 2-3 оберти на сезон. На мою думку, «елеваторний бум» за останні два-три роки відбувається у країні саме тому, що бізнес просто втомився чекати від держави дотацій та кардинальних дій.\nПро вибір підрядників для проектування\nЯким чином ви обираєте підрядників для проектування та проведення робіт на елеваторах. На що звертаєте увагу?\n- Перш за все, ми проводимо тендер із проектними, будівельними, монтажними організаціями та постачальниками обладнання. Працюємо лише з тими компаніями, які мають портфоліо. Свідомо, не беремо дешевші проекти, аби лише побудувати, бо ризики надто високі.\nВсе ж, ви більше працюєте у елеваторному напрямку із українськими чи з іноземними партнерами?\n- З одного боку, зручно працювати із компанією, як то кажуть, «під ключ», але ми вирішили порівняти. Торік свідомо пішли у диверсифікацію – взяли різних постачальників, обравши їх найкращі, на наш погляд, пропозиції.\nПовернувшись з агровиставки з Ганноверу, отримали цілу низку пропозицій від українських та іноземних компаній, що працюють у напрямку спорудження елеваторів. Зустрілись із усіма, звертаючи особливу увагу на вже існуючі об’єкти, які були споруджені цими компаніями в Україні і які реально працюють. Дехто відверто розчаровував. Були випадки, коли компанія-постачальник декларувала, приміром потужність своїх транспортерів на рівні 200 тонн на годину, а ми виїздили на об’єкт і бачили, що вони ледве працюють на 100 тонн/год. Це втрата коштів й оперативності.\nЗа сукупністю позитивних результатів обрали своїм партнером українську компанію «Юг-Елеватор», яка поставляла своє обладнання на Вінницький і Закупнянський елеватори. На цих об’єктах встановлені українські силоси і транспортне обладнання, сушарки там Tornum, шведського виробництва.\nНа Вендичанах та Вапнярці трохи інший «набір» – силоси іспанського виробництва SIMEZA, транспортне обладнання – німецьке PETKUS, сушарки – французькі LAW. Зараз всі ці елеватори активно працюють. Тобто, за рік будемо мати перші результати їхньої роботи, щоб порівняти іноземне обладнання елеваторів із українським.\nНаскільки мені відомо, ви також торік розпочали працювати із польським Feerum. Чому було обрано саме цю компанію? Яких результатів співпраці досягли за цей рік?\n- Так, із компанією Feerum ми уклали один із найбільших контрактів у Європі – на 50 млн євро – на розбудову майже 800 тис. тонн потужностей з одночасного зберігання. На сьогодні обладнання польське обладнання встановлюється на елеваторі «Переробник» на Київщині, на другій черзі – у Вапнярці. Також розглядаємо Feerum як наших майбутніх постачальників обладнання для інших об’єктів.\nПро будівництво зрозуміло, а чи не думає ваша компанія над купівлею уже готових елеваторів, які продають інші агрохолдинги чи великі компанії?\n- Пропозицій на ринку вистачає. Але ми ретельно аналізуємо все те, що пропонується іншими компаніями: і активи, і споруди на них. У нас є спеціальна робоча група, яка виїздить на місце і детально вивчає там обставини продажу.\nПридбати елеватор не проблема. Але якщо він не має відповідної інфраструктури і не відповідає ключовим заявленим потужностям прийомки та сушіння – це не елеватор, а склад для зберігання зерна. Тому ми беремо ділянку і будуємо на ній новий об’єкт, або купуємо діючій елеватор і реконструюємо його лише з урахуваннях всіх цих нюансів.\nІ все ж таки, на вашу особисту думку, що краще – реконструювати старий, чи будувати новий елеватор?\n- Цікаве питання. Наш результат – отримати елеватор, який відповідатиме нашому технічному завданню. Ми можемо працювати з будь-яким елеватором – новим чи реконструйованим. Проте, при цьому чітко розуміємо, що зараз роль елеваторів у структурі зернового ринку докорінно змінюється – із місць зберігання зерна вони перетворюються на високотехнологічний інфраструктурний бізнес. Саме в цьому ракурсі й розвиваємо надалі елеваторні потужності агрохолдингу.\nТегиЛогістика Укрзалізниця Елеватори транспортне сполучення проблеми із зберіганням зерна на елеваторах Епіцентр Агро Світлана Нікітюк будівництво елеваторів зберігання зерна фермерів елеваторний бум


Название Модернізація Конституції?\nКерівник Головного управління з питань\nШановна Марино Іванівно!\nЗвертається до Вас Візантійський Католицький Патріархат у зв’язку з запланованою зміною Конституції, за яку Ви несете головну відповідальність.\nВи сказали, що: „будуть використані кращі традиції і досвід європейського конституціоналізму“ і „будуть залучені європейські експерти у галузі конституційного права, передусім Європейська Комісія «За демократію через право» (Венеціанська Комісія)“.\nПані Марино, звісно ж Ви добре знаєте, що ЄС і ПАРЄ прийняли ґендерну ідеологію, яку висвітлює Резолюція 1728 з 2010 року. Курс європейської політики на перше місце зовсім не ставить економіку, ні виховання до відповідального батьківства, ні боротьбу з наркоманією, злочинністю, СНІДом (який найбільше поширюють гомосексуалісти). Пріоритетом європейської політики і пріоритетом закордонної політики США є просовування ідеології гомосексуалізму, тобто ґендер-гей-шизофренії. Ви прямо говорите, що до процесу змін в Конституції будуть включені передусім європейські експерти у галузі конституційного права.\nУ зв’язку з запланованою зміною Конституції ставимо Вам декілька основних питань:\nЧи зміною Конституції буде схвалена гомосексуальна ідеологія?\nЧи будуть дозволені гомосексуальні шлюби?\nЧи гомосексуалісти будуть мати пріоритетне право усиновлювати дітей?\nЗгідно статистики найбільшими поширювачами смертельного СНІДу і злочинності є гомосексуалісти. Якщо їхні жертви будуть захищатися, то чи будуть їх карати як гомофобів?\nЯкщо батьки будуть захищати своїх дітей від гомосексуальної пропаганди і морального розкладу, то чи клеймуватимуть їх як гомофобів і каратимуть?\nЧи стане ґендер-гей шизофренія частиною обов’язкових навчальних програм для перевиховання молодої генерації?\n«Служба пробації» має компетенцію без реальної провини і без суду відбирати дітей від батьків. Чи в Україні Конституцією буде схвалена ювенальна юстиція з її «службою пробації»?\nСучасна Конституція захищає право на життя. Чи «поправлена» Конституція дасть можливість ввести евтаназію в цілій Україні?\nЧи після зміни Конституції Україна залишиться незалежною державою, або втратить свою самостійність і суверенітет?\nЯкщо має бути внесена якась зміна, то перед тим необхідно конкретно встановити, що тут є поганого і вказати кращий вихід і це має бути докладно перевірено. Що конкретно хочете змінювати в Конституції і чому?\n^ Пані Марино, Ви добре знаєте, що основною метою зміни Конституції є запровадження в Україні гомосексуалізму, ґендер-шизофренії та ювенальної юстиції. Ваші високомовні слова про модернізацію конституційного права і про європейських фахівців є лише фразами для обдурення громадськості. Насправді це є дорога до морального, духовного і фізичного геноциду України! Цей процес самознищення необхідно зупинити!\nЗа Бога і за Україну!\nКопії: Президенту України В.Ф. Януковичу; Прем’єр-міністру України М.Я. Азарову; Голові Верховної Ради В.М. Литвину; Депутатам Верховної Ради; Мас-медіа\nЗвіт про науково-дослідну роботу «Модернізація соціально-трудових відносин» Керівник ндр, д е. н., проф. Т. А. Заяць Київ 2012 Робота за плановою тематикою\nНдр «Модернізація соціально-трудових відносин» (номер державної реєстрації 0109U008248)\nРеконструкція та модернізація існуючого фг „Банський” с. Луг\nЗемельна ділянка 4 га, 0,90 га водного дзеркала, відстань до річки Кісва 10 м\nПрограма науково практичного семінару\n«Модернізація бухгалтерського обліку в державному секторі: метод нарахування та відповідності доходів та витрат»\nРекомендаці ї зборів голів первинних профспілкових організацій\n«Зміцнення і модернізація Профспілки в умовах глобалізації економіки і розповсюдження нестійкої зайнятості. Гендерний аспект.»\nТематичне планування курсу\nМодернізація освіти на рубежі ХХ-ХХІ століть. Трансформація системи освіти в Україні\nЗгідно ст. 102 Конституції України Президент України є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання...\nСценарій проведення дня конституції на сцені велика книга, на обкладинці якої написано : "Історія Конституції України" 1 вед.: Яка краса\nНа сцені велика книга, на обкладинці якої написано : "Історія Конституції України"\nТекст Конституції України відповідає тексту, що існував до внесення змін Законом "Про внесення змін до Конституції у країни" №2222-iv...\nРозвиток та модернізація системи навчання та підвищення кваліфікації запорука професійної компетентності державних службовців, посадових...


Костюм «ОХОРОНА-ЛЮКС» під заправку «МІСТО» купити в Києві та Україні в Торнадо\nРозмір --- Оберіть --- 88-92 (44-46)\t96-100 (48-50)\t104-108 (52-54)\t112-116 (56-58)\t120-124 (60-62)\t128-132 (64-66)*\t(+42.00 грн)\nКостюм літній камуфльований «ОХОРОНА-ЛЮКС» під заправку мал. «Місто»\nКамуфльований костюм призначений для працівників охоронних, військових, силових структур, спецпідрозділів. Комфортний костюм, має відмінний зовнішній вигляд. У виробі використовується змішана тканина «грета», це забезпечує високу зносостійкість і легке видалення бруду. Ця модель також користується попитом у любителів активного відпочинку, рибалок, мисливців.\nКостюм для охорони є комплектом з куртки і брюк. Куртка прямого силуету, а її важливою особливістю є потайна застібка на гудзиках, така застібка не заважає при різких рухах, бігу, забезпечує високий рівень безпеки.\nНа поличках куртки дві нагрудні накладні кишені з вистроченими складами з клапанами. Клапани на потайній застібці на ґудзиках.\nСпинка куртки з кокеткою. На спинці дві складки, для забезпечення свободи руху в області лопаток.\nУ бічних швах куртки - шлиці.


Щоб отримати 1 кілограм справжнього вершкового масла, потрібно переробити 25 літрів натурального коров’ячого молока. Цим і обумовлена висока вартість продукту. Але, незважаючи на ціну і на те, що користь продукту у багатьох викликає сумнів, масло не покидає столи наших співвітчизників довгі роки, а то й століття.\nІсторія виникнення продукту\nПерші згадки про такий продукт, як вершкове масло датується 2000 роком до нашої ери. У той час індійці складали пісні, але все ж першими, хто придумав збивати молоко до твердого стану, є стародавні євреї, тому що про продукт є згадки навіть у Старому завіті.\nУ російських людей продукт став популярним приблизно в дев’ятому столітті. Готували його шляхом збивання вершків, молока і сметани. А найпоширеніший метод – це перетапливание вершків у печі на дровах. Від вершків відокремлювалася масляниста рідина, її збирали в окремий посуд і вручну збивали. Після того, як масло ставало твердим, його промивали водою і вживали. Готували масло рідко, тому як весь процес приготування був не з дешевих і щодня вживати його могли собі дозволити тільки багаті люди. До того ж масло довго не зберігається при кімнатній температурі, тому його доводилося знову і знову перетоплювати, в результаті чого весь продукт поділявся на дві частини: внизу перебувала знежирена маса, а вгорі, навпаки, жир в чистому вигляді. Його збирали в окрему тару, і коли він охолоджувався, то кристалізувався. Таким чином, раніше отримували топлене масло.\nКрім топленого у давнину готували ще й солоне масло, яке сьогодні багато хто вважають шкідливим. Хоча воно нічим не поступається звичайному вершкового продукту, містить у собі 81 відсоток жиру і півтора відсотка солі, зате зберігається набагато довше звичайного.\nВершкове масло – один з найбільш спірних продуктів. Вчені і звичайні господарки до цих пір не прийшли до єдиної думки, чого ж більше в маслі: користі чи шкоди. Багато жінок, які прагнуть схуднути, назавжди відмовилися від цього корисного і цінного для організму продукту. Існує думка, на яку спираються багато знамениті вчені, що масло сприяє накопиченню шкідливого холестерину в судинах крові, адже в майбутньому це загрожує атеросклероз і проблемами в серцево-судинній системі.\nНаприклад, в Англії лікарі забороняють вживати масло, аж до повного виключення його з меню. Радять готувати страви тільки на рослинному маслі або, в крайньому випадку, замінити його маргарином, а молоко пити тільки з нульовою жирністю. Якщо виконувати всі рекомендації, то, на думку лікарів, можна знизити смертність від хвороб судин, яка сьогодні налічує 200 000 людей на рік. А ось англійські фермери навпаки, протестують проти цього, стверджуючи, що в маслі дуже багато корисних і поживних компонентів, які просто необхідні людині. Велика частина дієтологів з фермерами згодна, якщо вживати цей продукт в помірних кількостях, то він принесе тільки користь організму.\nДорослій здоровій людині потрібно вживати в день 10 грам вершкового масла, іноді цю цифру можна підвищити до 30 грам.\nЧому ж корисно вершкове масло:\nЗасвоюваність продукту досягає 98,5%. А висока калорійність забезпечує організм силою та енергією.\nПри постійному вживанні олії в організмі людини активізується процес оновлення клітин. Особливо це стосується клітин головного мозку.\nОлія позитивно впливає на вироблення статевих гормонів, тому його корисно їсти жінкам, які планують дитину.\nВітамін Е, якого в продукті міститься достатня кількість, дуже корисний для волосся, шкіри та нігтів. А також для тих, хто нарощує у спортзалах м’язову масу.\nВітамін А підтримує в нормі зір і відновлює здоров’я слизових оболонок.\nВітамін D необхідний зростаючому організму і тому, у якого є проблеми з кістками і зубами. Ці вітаміни є жиророзчинними, а це значить, що засвоюються організмом тільки разом з натуральним жиром, яким і є вершкове масло.\nВершкове масло рекомендується вживати:\nЖителям Півночі. Вони обов’язково в лютий мороз з’їдають трохи цього продукту і тим самим захищають свій організм від низьких температур.\nМаленьким дітям в період активного росту. В такому віці брак жиру обертається поганими інтелектуальними здібностями аж до затримки розвитку головного мозку. На школярах брак жиру позначається на успішності, пам’яті і взагалі здібності до навчання.\nТим, у кого є виразки шлунка і дванадцятипалої кишки. В даному випадку потрібно їсти масло щодня, але не більше 20 грам в день, тоді рани затягнуться.\nТим, хто стежить за своєю вагою і знаходиться на правильному харчуванні. Ніякої маргарин по своїм властивостям не зрівняється з вершковим маслом. Але щоб схуднути, Світ порад рекомендує вживати його в дуже маленьких кількостях, не більше 10 грам в день.\nЯкщо є болі в сечовому міхурі, потрібно з’їдати вершкове масло вприкуску з яйцем некруто, а змішавши масло з вином, можна вилікувати діарею. При дизентерії допоможе випитий стакан гранатового соку, в який додали чайну ложку вершкового масла.\nПід час епідемії грипу та при простудних захворюваннях корисно їсти часникове масло і лимонне. Щоб приготувати лимонне, потрібно взяти 300 грам олії, вичавити сік з лимона і дрібно нарізати близько 50 грам петрушки. Всі інгредієнти перемішати, посолити за смаком і можна вживати в їжу не більше чайної ложки в день. А часникове масло готують так: 350 грам олії розмішують з 20 г товченого часнику. Вживати, намазуючи на хліб або додаючи в улюблені страви.\nЗастосування олії в народній медицині\nЗдавна люди лікували деякі хвороби за допомогою цього натурального продукту. Наприклад, маленьким дітям, коли у них тільки прорізуються зубки потрібно змащувати ясна маслом, після цього десна пом’якшуються, біль і запалення стихають на якийсь час і весь процес проходить набагато легше.\nПри лікуванні сухого кашлю необхідно їсти масло з цукром, до речі, це ж засіб є хорошим сечогінним. Лікують вершковим жиром і шкіру, якщо є кропив’янка або якась інша висип або лишай, для цього шкіру просто змащують маслом. А в косметичних цілях на шкіру наносять топлене масло і після цього вона стає м’якою і ніжною зі здоровим блиском.\nОдні дієтологи ратують за користь вершкового масла, інші ж б’ють на сполох, говорячи, що вживання цього продукту призведе до того, що в судинах будуть утворюватися холестеринові бляшки, а вага катастрофічно поповзе вгору. І радять вживати замість олії інші тваринні або рослинні жири.\nАле ось і його замінники, такі як маргарин чи спред, теж вважаються шкідливими, особливо для зростаючого організму і для жінок. Якщо представниця прекрасної статі в гонитві за фігурою прибере зі свого раціону жир, у неї відразу ж порушиться менструальний цикл, порушиться гормональний баланс. До речі, масло істотно впливає на якість сперми у чоловіків, так що вживати масло потрібно незалежно від статі.\nНе особливо корисні і кондитерські вироби з додаванням рослинних жирів, таких як кокосове масло.\nУ результаті дослідження шкоди вершкового масла вченими всього світу були витрачені величезні суми грошей, але реальних доказів того, отримано не було. Одне відомо точно — надлишок жиру небезпечний для здоров’я людини, так що все має бути в міру.\nКулінарія | Користь і шкода вершкового масла


Як у Дніпрі працює безкоштовний спортивний простір (ФОТО) | Горсовет\nЯк у Дніпрі працює безкоштовний спортивний простір (ФОТО)\n24.07.2020 10:12 | -\nУ Дніпрі цілком є можливість займатись спортом абсолютно безкоштовно. Для цього на житлових масивах облаштовують тренажерні майданчики, футбольні та баскетбольні поля, а також — місця відпочинку.\nУ Дніпрі активно розвивають спортивну інфраструктуру для тренувань та занять спортом цілком безкоштовно. Відкриті спортивні, тренажерні майданчики, футбольні поля облаштовують як на подвір’ях, житломасивах, територіях шкіл, так і в парках.\nНаприклад, тренажерний майданчик на ж/м Парус (вул. Моніторна, 2) вдалося облаштувати завдяки перемозі проєкту “Workout для всіх” по програмі «Бюджет участі». Свої голоси за нього віддали 748 осіб.\n«Workout майданчик облаштовали цілком коштом міського бюджету. На це було виділено майже 950 тис. грн. Це відкрита спортивна зона, де можуть тренуватися всі охочі. Загалом дніпряни досить активно подають до Бюджету участі проекти щодо розвитку спортивної інфраструктури. За п’ять етапів програми було подано 157 відповідних проектів, з них 18 стали переможцями», - розповіла директорка департаменту інноваційного розвитку ДМР Юлія Павлюк.\nЗі свого боку, автор проекту Богдан Руденко зазначив:\n«На майданчику знаходяться унікальні тренажери, за допомогою яких можна тренуватися не лише Workout, а й по різним силовим видам спорту. Покриття, тренажери – антивандальні і виготовлені з якісних матеріалів. Увесь день майданчик відкритий, а на ніч голова ОСББ будинку поруч закриває його. До слова, такого рівня відкритого майданчика для занять Workout у місті нема. Тішить, він користується популярністю серед мешканців, а це означає, що зусилля по реалізації цього проекту виявилися недаремними».\nПідліток Лев Голов’ятинський час від часу тренується на майданчику і задоволений, що є де позайматися спортом абсолютно безкоштовно.\n«На цих тренажерах можна тренувати абсолютно всі групи м’язів. Усе зроблено якісно і по-сучасному. Дуже добре, що на житлових масивах, поруч із будинками облаштовують такі відкриті спортивні майданчики. Це розвиває масовий спорт і робить його доступним абсолютно для кожного. Словом, виходь на вулицю і тренуйся», — підкреслив юнак.\nСпортивний простір розвивають й у парках міста. Так, у парку ім. Писаржевського спортивну зону облаштовано в сосновій рощі, де достаньо затінку для комфортних тренувань та ігор. Тут є багатофункціональне спортивне поле для занять міні-футболом, баскетболом та волейболом. А також великий майдачик із 17 тренажерами, лавочками для відпочинку.\n«Ці два майданчики зроблені відповідно до всіх нормативів та вимог. Покриття тут із сучасних матеріалів, безшовне гумове, яке витримує як спеку, так і сильний мороз. Майданчики освітлюються, тому тут активно тренуються мешканці не лише в першій половині дня, а й увечері. На ніч футбольне поле закриваємо. Ці об’єкти, як і увесь парк, охороняються. Загалом у парках спортивні майданчики обов’язково повинні бути. Це передусім пропагує серед городян вести активний, здоровий спосіб життя. Бути активними та спортивними», - наголосила директор КП «Міська інфраструктура» Наталія Басова.\nТимур Манаєнков постійно відвідує спортивні майданчики:\n«Гарні тут тренажери, інколи тренуюся. Але більше полюбляємо з хлопцями грати на полі у футбол, баскетбол та інші ігрові види спорту. Навіть, якщо падаємо, то покриття таке, що не травмуємося. Класно, що поруч з будинком є такі майданчики».\nДнепр готовится к холодам: по городу промывают системы отопления (ВИДЕО, ФОТО) Где в Днепре можно получить бесплатное молоко для младенцев


У Києві вперше відбудеться легендарний "Пікнік у білому": Що відомо\nСьогодні традиція щорічної закритої вечері поширилася по всьому світу і представлена в таких містах як Париж, Монреаль, Нью-Йорк, Лондон, Сідней, Буенос-Айрес, Мехіко, Торонто, Найробі та Лос-Анджелес. Цього літа список столиць світу, які беруть участь у культовій події, поповнить Київ.\nЛокацію тримають в секреті. За правилами події вона буде відома всього за годину до заходу волонтерам, які з пункту збору проведуть вас до місця проведення пікніка.\nПотрапити на закриту вечерю можна тільки, якщо подати заявку в список очікування через офіційний сайт, або отримати особисте запрошення від компанії-організатора. Також квоти розподіляються серед партнерів.\nГоловна вимога пікніку - зберегти строгий дрес-код, всі гості повинні бути одягнені в білий одяг. За бажанням можна принести власний складаний стіл, білі стільці, білу скатертину, посуд. Їжу і вино можна приносити з собою. Для тих, хто не хоче обтяжувати себе зборами, доступне попереднє замовлення напоїв і страв онлайн, які можна отримати у кошику на вході. На самому заході розрахунок відсутній.\nLe Dîner en Blanc був заснований в 1988 році в Парижі Франсуа Паскье. Коли молодий підприємець повернувся з тривалої подорожі до рідного міста, він захотів зібрати своїх друзів і знайомих на пікнік. Оскільки кількість запрошених гостей швидко збільшувалася, він вирішив провести вечерю прямо в центрі міста і попросив всіх одягнутися у все біле, щоб легко розпізнати один одного.\nУ червні 2018 року Le Diner en Blanc de Paris відсвяткував своє 30-річчя на батьківщині. Рекордні 17 000 гостей з усього світу зібралися в центрі французької столиці, щоб відсвяткувати цей історичний момент.\nВартість участі: оголосять одночасно з відкриттям реєстрації\nБоно та Едж із легендарного гурту U2 виступили для українців у Києві\nБукмекери змінили ставки на переможця Євробачення


Інтерв’ю сурдоперекладача телеканалу «Глас» у офіційній газеті Українського товариства глухих «Наше життя»Останні події · Телерадіокомпанія «Глас»\nІнтерв’ю сурдоперекладача телеканалу «Глас» у офіційній газеті Українського товариства глухих «Наше життя»\n– Катерино, розкажіть, будь ласка, як Ви вирішили стати перекладачем жестової мови?\n– У 1998 році, після закінчення медичного училища, я вступила до Київського педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова на спеціальність «Сурдопедагогіка, українська мова і література». З самого початку я майже не знала, з чим саме буде пов’язана моя професія, проте з часом ясно зрозуміла: допомагати нечуючим людям – моє покликання.\nЖестову мову я практично не знала, проте мала відмінно розвинутий, майже до автоматизму, дактиль. Йду кудись або чекаю на когось – тримаю у кишені руки і «промовляю» на пальцях слова, що стосуються всього, що на той час мене оточувало. Проте я сама добре розуміла, що тільки дактилювання тексту – доволі складна річ, як для перекладача, так і для нечуючих «слухачів», тому вирішила поглибше зануритися у вивчення мови глухих. Моїм наставником у цій справі стала найдосвідчений в Україні спеціаліст – Наталія Василівна Іванюшева. Низький їй уклін та велике «спасибі»!\n– Прихід на телебачення для вас – запланована ланка професійного зростання чи подарунок долі?\n– Якщо чесно, я навіть і мріяти не могла про таке, думала, що просто буду працювати за фахом –сурдопедагогом. Мій чоловік працював сценаристом на «Гласі», періодично я приходила на його роботу. Одного разу засновник телеканалу запропонував мені ставку сурдоперекладача і я погодилась. Для мене це було несподівано.\nПерший раз на знімальному майданчику, як і у будь-якій новій справі, було трохи лячно, проте все вийшло гарно. Мені особисто дуже подобається там працювати, тим паче, що й колектив тут дружний, і сам формат цього каналу припав до душі: без насилля, політики, новин «на замовлення»... Головна ідея, яка панує тут, – прищеплення людям любові до ближнього, підтримка загальнолюдських моральних принципів та якостей, знайомство з цікавинками зі всього світу та прищеплення любові до читання.\n– Поділіться, будь ласка, з нашими читачами «плюсами» та «мінусами» своєї роботи.\n– Перш за все, хочу сказати лише одне – я цілком задоволена своєю роботою. Я її дуже люблю через те, що особисто розвиваюся як культурно, так і духовно, та допомагаю це робити і нечуючим глядачам нашого телеканалу.\nМінусів у жодній роботі, якщо ти сатвишся до неї з усією душею, просто не може бути. Головне у підготовці до виходу в ефір – можливість спокійно і уважно прочитати весь текст, підібрати найбільш влучні жести. А вже під час ефіру обов’язково треба «вжитися» у сам процес, бо нікому не цікаво дивитися на «механічний переклад». Треба всю інформацію пропускати крізь себе, щоб все було видно на обличчі. Наш телеканал постійно створює за власними розробками та дизайном, за відповідними тематиками, науково-пізнавальні документальні фільми та телепрограми. Зараз ми підготували диски з фільмами з сурдоперекладом, які викладачі зможуть використовувати як наочний матеріал на різних предметах в школах –інтернатах для глухих та слабочуючих дітей. Проте на цьому ми не збираємося зупинятися і, незважаючи на сьогоднішні економічні проблеми, – готуємо до випуску ще 4 нових диски зі спеціальними фільмами, що супроводжуються жестовим перекладом.\n- Наша дирекція дізналась, що УТОГ відзначає 75-ту річницю з дня свого заснування. Мене викликав директор та запропонував написати сценарій на цю тему. Я погодилась, бо давно вже мала таку ідею. Мені хотілося розповісти чуючим людям про глухих, що вони такі ж, як і всі. А також донести самим людям, позбавленим можливості чути, що вони можуть багато досягти у житті, головне – вірити у власні сили та докладати зусиль, а не «чекати у моря погоди». Я вперше спробувала свої сили як сценарист. Коли я шукала цікавинки для фільму, для себе особисто віднайшла багато нового. Мені було дуже цікаво і приємно спілкуватися з нечуючими людьми, яких ми знімали. Вся наша знімальна група була в захопленні від їх щирості та відкритості. Коли фільм був вже завершений, експертна рада його прийняла та було запропоновано зробити диски з пізнавальними фільмами для глухих дітей аби допомогти їм у навчанні. Це ми вже зробили.\n- У студентські роки я почала замислюватися над тим, що глухі люди позбавлені можливості відвідувати православні храми з метою духовного зростання та освіти. Саме цим духовним голодом нечуючих постійно користаються різноманітні релігійні угруповування. «Як можна зарадити цій проблемі? – думала я. – Як запровадити ведення Божественної Літургії та молебнів на жестовій мові?».\nМої переживання спричинені були розумінням того, що ми, чуючі люди, можемо «на слух» зрозуміти, що саме зараз відбувається у храмі. У глухих тут одразу виникає безліч проблем, бо за канонами православної церкви батюшка або обернений обличчям до іконостасу, або ж у вівтарі, куди миряни не можуть заходити. Глухі навіть по губах прочитати нічого не можуть. Саме тому, щоб в подальшому мати тверду основу та знання в православному світі, з 1997 по 1999 рік я навчалася у недільній школі при Києво-Печерській Лаврі.\nПаралельно почала працювати викладачем курсу «Основи моральності» у недільних школах Лаври та Свято-Макаріївського храму (1998–2001рр.). У 2000 році закінчила богословсько-педагогічні курси при Православно-педагогічному товаристві. На початку третього тисячоліття у різних містах та країнах колишнього Радянського Союзу з’явилися православні громади нечуючих, і для них у храмах почали запроваджувати ведення служб на жестовій мові. Щоб закріпити свої знання практикою, я почала їздити по теренах СНД на тематичні православні конференції, присвячені глухим людям. У 2004 році почала працювати сурдоперекладачем у Православному товаристві глухих, що при Іонинському монастирі. «Вступ у професію» як православного сурдоперекладача у мене вийшов доволі незвичайний... Раніше службу на мову жестів перекладала Наталія Василівна Іванюшева і я постійно стояла поруч, засвоюючи всі тонкощі цієї роботи. Та одного дня вона не змогла прийти на службу. Тоді я вирішила спробувати... і, до сьогодні перекладаю богослужіння для нечуючих людей. Я намагаюся не просто перекладати, а також паралельно пояснювати моменти богослужіння. Після служби зазвичай є бесіда про основи православної віри. Іноді її веде священик, іноді – я. Зараз в Іонинському монастирі працюють ще 2 сурдоперкладача, окрім мене.\n– Що Ви хотіли б побажати на Різдвяні свята?\n– Бажаю усім незламної віри у власні сили, побільше радіти життю та дарувати цю радість всім навколо себе!\nПідготував О. Зюзін.


9 листопада наша школа відзначила День української писемності. Детальніше дивись тут.\nОстаннє оновлення на Четвер, 19 листопада 2015, 10:22\nШановні батьки! Завітайте до сторінки нашого сайту в розділ Батькам -\nПідготовка до вступу в ЗНЗ.\nОстаннє оновлення на Вівторок, 25 березня 2014, 09:41\nВідпочинок дітей у таборі з денним перебуванням «Веселка» СЗШ № 13 м. Сєвєродонецька 2015 р.\nЛіто – чудова пора для повноцінного відпочинку . Прогулянки на свіжому повітрі, цікаві екскурсії, майстер – класи, спортивні змагання,вікторини, мовні і музичні години,зустрічі з творчістю – ось так проходив відпочинок дітей у таборі «Веселка». Це був не просто відпочинок, а весела гра - пошук « З нас витікає Україна» . Кожного дня вихованці табору відкривали для себе щось цікаве і нове.\nТак, в Станції юних техніків діти навчилися власноруч робити літаки,кораблі,картини. Екскурсія до музею ЗАО «Азот» «Історія рідного міста» була дуже змістовною, діти із задоволенням слухали розповідь екскурсовода про утворення нашого рідного міста,про його бойову та трудову славу,культурний розвиток. У клубі акваріумістів «Чарівний світ риб» із захопленням роздивлялися незвичайні екземпляри рибок. Дітям дуже сподобалось,це був справжній «Пошук чарівної миті».\nСпорт – це ворог негативним звичкам. У нашому таборі на спортивному майданчику відбувалися різні спортивні змагання, а в « Центрі туризму і краєзнавства» дітей вчили спортивному орієнтуванню на місцевості. Вони отримали бурю емоцій та гарний настрій.\nА ще вихованці побували на екскурсії в храмовому комплексі «Лісова дача». Там їм розповіли про історію виникнення Храму, про християнську віру,про правила поводження у святих місцях . Діти гуляли по території, милувалися природою і видами храмового комплексу,годували качок.\nСправжня зустріч з творчістю відбулася в «Галереї мистецтв», де була змога познайомитися із шедеврами ,створеними талановитими майстрами нашого міста. Це була незабутня екскурсія! А відвідуючи «Квітковий вернісаж» діти ознайомилися з великою кількістю рідкісних рослин, дізналися цікавої інформації про черепах,хом´ячків,папуг та морських свинок,навіть погодували їх.\nПовчальною була екскурсія до Пожежної частини міста. Там для учнів провели інструктаж з правил пожежної безпеки,ознайомили з робочим інвентарем та з пожежними машинами. З розповіді діти дізналися,що робота пожежника небезпечна і відповідальна.\nВсі ми любимо своє рідне місто . Але все ж таки, діти визначилися щодо улюбленого куточка нашого міста. Читаючи історії про українських козаків, вони дізналися,що козаки завжди стояли на захисті рідної землі. Тому дітям дуже подобається пам´ятник Козаку на території Соборної площі. Його можна вважати оберегом міста Сєвєродонецька.\nА ще вихованці табору розучували нові ігри, співали пісні,було навіть «Караоке під гітару»,танцювали,просто раділи кожному дню проведеному в таборі . Скільки радості було у розважальному парку «City Smile» та після перегляду 3–D мультфільма в ТЦ « Джаз». Окрема подяка від вихованців кухарям ,які частували смачними і корисними обідами. Відпочиваючи в таборі діти мали змогу кожен день отримувати нові враження,приємні емоції ,цікаву інформацію.\nНачальник табору з денним перебуванням «Веселка» СЗШ№13 С.М.Прохоренко


Як постригти йоркширського тер’єра |ЯкПросто\nНа сьогоднішній день йоркширський тер’єр є однією з найулюбленіших і найпопулярніших порід собак. Господарі із задоволенням беруть маленьких модників на вечірки, презентації і в клуби. Блискуча, шовковиста, виблискували сріблом і золотом шерсть — головне прикрасою йорка. Все різноманіття стрижок, придуманих для цих собак, можна умовно розділити на дві групи — модельні і стандартні.\nСтандартні стрижки є обов’язковими для виставкових собак. Вони виконуються по строго певним правилам. Слід пам’ятати, що невміло виконана стрижка може зіпсувати «кар’єру» вашого вихованця. Тому довіряти таку роботу рекомендується професійним грумера.\nНа перший погляд, у стандартній стрижці немає нічого складного. Встановіть собаку на стіл і ретельно розчешіть шерсть йоркширського тер’єра за допомогою гребінця. Стрижку необхідно виконувати рухаючись від передніх лап до задніх. Акуратно зістрижіть надлишки вовни, що звисають з краю стола — таким чином ви досягнете необхідної довжини «в підлогу». Поверніть йорка іншим боком і повторіть процедуру.\nПоставте собаку хвостом до себе. Ще раз розчешіть так, щоб шерсть на хвості й спині звисала зі столу. Зістрижіть зайве, закінчивши плавним вигином. Поверніть йоркширського тер’єра мордою до себе і повторіть всю процедуру. Коротко пострижіть шерсть в ділянці анального отвору, в пахвових западинах, на кінчиках вух і між пальців.\nЯкщо ви не плануєте водити свого улюбленця на виставки і у вас немає часу і бажання щодня доглядати за його шерстю, то можна зробити собаці якусь милу і практичну стрижку. Наприклад, залишивши забавні «штанці».\nАкуратно вистриг шерсть під хвостом, залишивши 5-10 мм. Візьміть машинку. Подумки визначте кордон стрижки — як правило, вона починається від ліктя собаки і йде до паху.\nЗістрижіть шерсть на спині і шиї йоркширського тер’єра, залишаючи довжину 15-20 мм. Пострижіть горло, живіт і груди на ту ж довжину. Будьте обережні, щоб не поранити собаку ножами машинки.\nВізьміть ножиці. Залиште бажану довжину на хвості. Пострижіть задні лапи, укоротивши шість зверху до 20 мм, і залишивши внизу, від ліктьового суглоба, «штанці». Акуратно підрівняйте їх довжину. Зістрижіть шерсть на подушечках лап, залишивши 5 мм. Виконайте ті ж дії з передніми лапами.\nНадайте голові круглу форму. Для цього візьміть гребінець і акуратно пострижіть собаку, рухаючись від очей до спини. Обробіть спочатку одну, а потім іншу щоку. Слідкуйте за тим, щоб довжина пасм була однакова.\nВистриг трикутник на переніссі. Коротко пострижіть верх вух з внутрішньої і зовнішньої сторони. Підрівняйте шерсть на підборідді і щелепи. Завдяки даній стрижці ваш улюбленець перетворитися на смішну плюшеву іграшку.


МОН дозволило відновити роботу позашкільних гуртків з 1 червня - ZAXID.NET\nВ МОН назвали умови для проведення екзаменів у ВНЗ з 1 червня ZAXID.NET\nЗ 1 червня може бути відновлено роботу закладів позашкільної освіти у регіонах, де відбувається послаблення карантину. Про це повідомили у прес-службі Міністерства освіти і науки.\n«З 1 червня заклади позашкільної освіти можуть відновити роботу в регіонах, де буде запроваджено послаблення протиепідеміологічних заходів. У закладах позашкільної освіти буде дозволено проводити заняття у групах до 10 осіб та заборонено масові заходи. Розпочати роботу зможуть заклади позашкільної освіти тільки тих регіонів, де місцева влада ухвалить рішення про послаблення карантину», – про це йдеться в листі МОН.\nВказано, що рішення про відкриття конкретного закладу приймає його засновник або власник.\n«Відкриті заклади позашкільної освіти мають забезпечувати дотримання санітарних та протиепідеміологічних заходів, рекомендованих Міністерством охорони здоров’я України. У закладах позашкільної освіти мають встановити такий графік роботи, щоби уникати скупчень дітей», – повідомили у прес-службі.\nЗазначається, що для організації безпечного освітнього процесу в закладах позашкільної освіти МОН рекомендує:\n- забезпечити дотримання соціальної дистанції щонайменше 1,5 м під час групових занять;\n- за можливості проводити заняття на свіжому повітрі;\n- дотримуватись маскового режиму, провітрювати приміщення, забезпечити дезінфекцію поверхонь та виконувати інші протиепідеміологічні заходи.


В Ужгороді поки не відкриватимуть дитячі садочки | PMG.ua – новини Мукачева та Закарпаття\nЖиття 12 червня 2020 року, 15:00 1703\nЗаступник Ужгородського міського голови, керівник робіт із ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій Василь Гомонай повідомив, що регіональна комісія з питань техногенно-екологічної безпеки у Закарпатській облдержадміністрації 10 червня у зв’язку із показниками захворюваності на коронавірус прийняла рішення не вводити в краї наступний етап послаблення протиепідемічних заходів.\nЧитайте також: Дітей поки небагато: садочки Мукачева відновили роботу\nЄдине питання, щодо якого повинні прийняти рішення органи місцевого самоврядування – відновлення роботи дитсадків. Управління освіти міськради Ужгорода на засідання міського штабу надало всю необхідну інформацію, зокрема, про готовність, усі дошкільні заклади забезпечені дезінфікуючими засобами.\nінцидентність (кількість нових випадків COVID-19 за останні 7 днів на 100 тисяч населення) складає менше 12;\nзавантаженість ліжок у закладах охорони здоров’я, визначених для госпіталізації пацієнтів із підтвердженим випадком COVID-19, становить менше 50%;\nсередня кількість ПЛР-тестувань протягом останніх 7 днів складає понад 12 на 100 тисяч населення.\nЧитайте також: Потрібно трохи почекати: Закарпаття не готове до послаблення карантину\nДвом із цих трьох критеріїв Ужгород відповідає – щодо завантаженості ліжок у лікарнях та тестувань. Однак наразі фіксується висока інцидентність. За даними Закарпатського обласного лабораторного центру, в Ужгороді станом на 11 червня на коронавірусну інфекцію захворіли 445 осіб, на самоізоляції – 217 осіб, 152 особи взяті на облік як контактні.\nЗа останній тиждень в обласному центрі Закарпаття захворіли на COVID-19 32 людини. Показник інцидентності перевищує нормативний не більше 12, тому питання відновлення роботи дитсадків розглянуть після покращення епідеміологічної ситуації у місті на черговому засіданні міського штабу.\nІі 12.06.2020, 15:13\nДобре, що в Мукачеві давно відкрили.. як і всьо інше. І магазини першими в області повідкривали, і базари. Балога походу не боїться вірусу.


БФ Крила надії | Білецька Юля\nБілецька Юля, 23.06.2005 р.н.\nУ гематології ЗУСДМЦ проходить лікування Юлічка Білецька. Дівчинці 6 років. Лімфому їй діагностували у травні, хоча збільшені лімфовузли мама помітила ще в лютому. Тоді звернулися в поліклініку, там заспокоїли, що нічого страшного і призначили симптоматичне лікування, яке результату не дало. Тоді мама звернулася з дитиною в поліклініку дорослого онкологічного центру, там провели пункцію і запідозрили лімфому.\nДалі дівчинку скерували на Дністровську. Там провели повне обстеження і підтвердили невтішний діагноз.\nЗараз Юля проходить хіміотерапію прокарбазином. У Львові є лише прокарбазин індійського виробництва, але він не підходить Юлі, оскільки малоефективний. А потрібен прокарбазин європейського виробництва, він же ж Натулан.\nПерші дві упаковки мама купувала по 250 євро за кожну ... Космічна сума для продавщиці супермаркету з двома дітьми на руках і без чоловіка. Їх вистачило на два курси. На наступний курс, а всього їх має бути ще чотири, немає ні грошей, але препарату. А значить, лікування і маленьке життя під великим питанням ...\nУ Юлічки є молодша сестричка Марічка, живуть вони в селі. Батьки розлучені, тато дівчаткам не допомагає. Але, загалом, все було нормально, справлялися, поки Юля не захворіла. До цього дівчинка була мамі справжньою підтримкою і опорою - допомагала вдома, прибирала, мила посуд, бавила любиму сестричку. Юля дуже гарно співає і танцює, із задоволенням вчить літери, малює.\nЗараз Юлі потрібно 4 упаковки Натулану - на чотири курси. Купити його мамі нема за що, а Юлю потрібно лікувати. Ми дуже просимо всіх небайдужих людей допомогти зібрати гроші на такий дорогий препарат для маленької Юлічки. Також, звертаємося до всіх, можливо, хтось може допомогти придбати його дешевше.


В Криму суд залишив під арештом побитого після обшуку активіста Рамазанова | ZMINA\nКримськотатарський активіст Ісмаїл Рамазанов, затриманий 23 січня після обшуку в селі Новий Мир Сімферопольського району, й надалі залишатиметься під арештом.\nЯк повідомляє “Крим.Реалії”, підконтрольний Росії Верховний Суд Криму відхилив апеляційну скаргу на обраний Рамазанову запобіжний захід.\nІсмаїл Рамазанов в суді. Фото: Крим.Реалії\nПід час сьогоднішнього засідання адвокат арештованого Олексій Ладін клопотав про повернення справи до суду першої інстанції. З його слів стало відомо, що підзахисний не отримував рішення суду першої інстанції, що є грубим порушенням права на захист.\nНагадаємо, Ісмаїла Рамазанова затримали 23 січня після обшуку, що пройшов у його будинку в селі Новий Мир Сімферопольського району. Того ж дня підконтрольний Росії Сімферопольський райсуд заарештував його до 23 лютого.\nЗа версією російських силовиків кримськотатарський активіст поширював інформацію, що розпалює міжнаціональну ворожнечу та міжрелігійну ненависть.\nАдвокат Рамазанова повідомив, що дорогою до відділку затриманого чоловіка побили, а вже після обрання запобіжного заходу його 40 годин тримали без їжі та води.\nТеги: Crimea, Аліса Глухова, Артур Шамбазов, бранці Кремля, Дмитро Косякін, Ісмаїл Рамазанов, кримські татари, окупація, окупація Криму, репресії в Криму, російсько-українська війна, Росія, Тимофій Півень, Україна


Модні зачіски хлопчикам 2020: Модні стрижки для хлопчиків-підлітків 2020: що в тренді, фото — Beautiful Lady\nСтрижки Фейд ідеально підходять хлопчикам будь-якого віку. Останні кілька років Фейд став дуже популярним, тому якщо шукаєте щось універсальне, і те, що гарантовано буде виглядати стильно — вибирайте стрижку Фейд. Суть стрижки Фейд в тому, що з боків і ззаду волосся вкорочені, а верхня частина текстурированная. Чубчик бажано піднімати вгору і фіксувати засобами для укладання — вийде ефектно, а ваша дитина відразу здасться вам повзрослевшим.\nЯк ви вже з назви можете здогадатися, у цій стрижки аристократичне коріння — вона прийшла в наші широти з Великобританії. Суть його в нависання спереду невеликої виступу із волосся. Чубчик і не довга, і не коротка — її слід укладати або на бік, або просто зачесати назад. Потилицю і бічні частини при цьому стрижуть машинкою. І тут одна важлива особливість: перехід від потиличної частини до скроневої повинен бути якомога більш плавним — ніяких різких рухів!\nСтрижка фокс хоук, яка раптово повернулася в моду 2020 року, дуже дивна.Та якщо чоловіки повинні зважити багато за і проти, перед тим зважитися її зробити, то дітям яструб, а саме так по-іншому називають цю стрижку, тільки додасть їм важливості. Фокс хоук — це коли волосся стрижуться під кутом — від короткого волосся ззаду до довгих на маківці, яка в підсумку виглядає, немов дзьоб яструба.\nМодні зачіски для хлопчиків 2020. Понад 160 фото. | Raznoblog\nДуже непросто вибрати відповідний дитині образ. Не всім батькам вдається впоратися з таким завданням.Доводиться серйозно потрудитися, щоб хлопчик для дорослих став предметом гордості. І в чималому ступені результат визначає стрижка.\nТренди стрижок для хлопчиків 2020\nсумовитий, хоча і не старомодними варіантами ніхто батьків не обмежує. Сучасним молодим джентльменам пропонується чимало цікавих зачісок для унікальних образів. Всі обмеження на довжину волосся зняті, а тому в тренді і довге каре, і короткий бокс. Головне — чіткість ліній для поділу верхньої та нижньої частини моделі.\n2020 по праву претендує на звання Епохи асиметрії. Косий або рваний край у модників став самим затребуваним. Ця тенденція торкнулася і зачіски для хлопчиків. Розкішні образи створюються і на основі короткої, і на базі довгої стрижки. Якщо нерівна чубчик дорослим здається неприпустимою, дозволені експерименти з асиметричними проділами.\nОбов’язковий облік природних особливостей шевелюри. Від безглуздої укладання настрій псується не лише у юного модника, але і у його близьких.Заборонено також часте використання коштів для стайлінгу.\nПодовжені чубчика відходять в тінь. На їх місце приходить універсальний варіант трохи нижче брови. Тоді модна деталь і в очі не потрапляє, і зору не шкодить. «Рваность» надається при бажанні. Можна просто зачісувати наверх пасма.\nТакож в тренді високі віскі. Хлоп’ячі обличчя елемент цікаво перетворює, увагу залучаючи до овалу. Великі бакенбарди майстри не рекомендують через серйозної загрози зробити дитячу мордочку надмірно важкою.\nПрактично в основі будь-якої модної стрижки-2020 лежить напівбокс. Укорочені потилицю і віскі в сучасній версії вдало доповнюються довгими пасмами верхівки. Дозволено варіювання спрямованості і густоти за бажанням маленького модника або його батьків.\nОсобливості модних стрижок і зачісок\nДо найактуальніших моделей відносять канадку. Стрижка прекрасно виглядає на кучерявих шевелюрах. Потилицю вистригає, а верхівка виділяється довгими прядками.Зачіска відмінно лягає і в укладку «ірокез», і за допомогою гребінця з гелем перетворюється в класичну модифікацію «денді».\nОсновна особливість сучасної моделі напівбокс стала форма. Коротка версія змінюється за допомогою фактурності скронь або прядок. Для більшої різноманітності стилю досить обмежитися зміною виду проділу лібор зачесати наверх чубок.\nЯкщо хлопчик не в захваті від короткої стрижки, стилісти пропонують йому придивитися до «Гаврошу». Образ підійде при будь-якій формі особи.Досвідчені майстри підбирають варіації індивідуально. До переваг стрижки відносять:\n· необмеженість варіант довжини;\n· легкість укладання: досить наїжачити волосся;\n· обсяг помітно додає багатошарова филировка;\n· передбачені різні варіанти чубчика.\nОсобливо хороша зачіска на малюків. Для оригінальності допустимі фантазійні експерименти з чубчиками і проділами. При цьому «полупанка» і легкі «ірокези» виглядають чарівно.А для власників кучерявого шевелюр пропонується модель подовжена.\nЯкі стрижки для хлопчиків-підлітків будуть наймоднішими в 2020 сезоні? Ми представляємо вам рейтинг актуальних варіантів!\nМода 2020 сезону в актуальних стрижках покликана підкреслити мужність хлопця і його сучасність. Не варто гнатися за банальними рішеннями.У актуальною зачісці може бути виражена головна концепція — прагнення до індивідуальності та виразності.\nНаймодніші дитячі зачіски для хлопчиків 2020.- Все про моду і красу\nХороший смак потрібно прищеплювати дитині вже з раннього дитинства. Це стосується і дівчаток і хлопчиків.\nНайпростіший варіант зачіски для дитини-це класична стрижка. Такий варіант підійде для хлопчиків різного віку. Чи не занадто коротка і не довга зачіска створить акуратний і охайний зовнішній вигляд дитини.\nЯкщо ж ви хочете, щоб ваша дитина відрізнявся від інших дітей, то сміливо експериментуйте з зачісками.Це одна з найбільш модних зачісок сьогодні. Ви легко зможете зробити таку зачіску самостійно в домашніх умовах. Змочіть волосся, трохи стягніть їх вгору і зафіксуйте лаком для волосся. Така зачіска йде не тільки хлопчикам, але стане відмінним варіантом стильною стрижки і для дорослого чоловіка.\nЯкщо у вашого сина від природи кучеряве волосся, то просто дайте їм трохи відрости. Легка недбалість і природні кучері-відмінний варіант зачіски для стильного дитини.Кучеряве волосся, особливо у хлопчиків, завжди притягують захоплені погляди перехожих.\nТака стрижка стане відмінним варіантом для хлопчиків будь-якого віку.\nСтильна зачіска під оригінальною назвою «штучний яструб» стане ультрамодним варіантом зачіски для вашої дитини.\nПросто і зі смаком-саме так можна описати таку зачіску.Просто коротка стрижка, яку іноді можна оригінально укладати стане відмінним варіантом для хлопчика.\nДля сміливих батьків, які не бояться експериментів і здивованих поглядів перехожих відмінним варіантом стане зачіска ірокез. Маленький хлопчик з такою зачіскою точно стане центром уваги на будь-якому заході.\nЗачіска шеггі- сьогодні тренд. Особливість цієї зачіски можна зрозуміти з назви, адже shaggy перекладається з англійської, як «кошлатий».Легка недбала зачіска додасть вашій дитині ще миліший вид.\n9.Прічёскі на довге волосся.\nЯкщо у вашої дитини довге волосся, надайте їм стильну форму. Краще поєднувати довге волосся з чубчиком.\n10.Прічёскі на середні волосся.\nВолосся середньої довжини-завжди ідеальний варіант. Адже саме з такої стрижки можна створити безліч різних зачісок.\nЗачіски в стилі ретро з зачесаним набік чёлкамі-відмінний варіант для хлопчика.Така зачіска додасть особливу чарівність кожної дитини.\nСтильна зачіска undercut зараз дуже популярна у чоловіків. Але хлопчики-це майбутні чоловіки, тому також повинні бути в тренді. Це одна з найстильніших і шикарних стрижок для дітей.\nЗачіска на випускний своїми руками: Зачіска на випускний 2019: фото з покроковою інструкцією


Стало відомо, чому один із депутатів облради відмовляється від мандату | Новини Хмельницького "Є" | ye.ua\n26 Травня, 20162186ПолітикаВолодимир ГОРДИНСЬКИЙ\nПетро Іващук із 1 червня може залишитися без мандату депутата Хмельницької облради за власним бажанням. Фото: з архіву\nЗаміна депутата має відбудитися в фракції Аграрної партії України.\nВже першого червня має пройти пленарне засідання шостої сесії обласної ради. І одним із питань, яке мають розглянути обранці, стане «Про дострокове припинення повноважень депутата Хмельницької обласної ради сьомого скликання Іващука Петра Володимировича».\nСправа в тому, що Петро Іващук з Білогірського району, який був обраний в багатомандатному виборчому окрузі від Аграрної партії України, написав заяву про дострокове припинення повноважень. Щоб дізнатися, чому він вирішив скласти мандат, ми звернулися до його сина Сергія, який очолює фракцію «аграріїв» в обласній раді.\n«Тут жодної політики, - заявив Сергій Іващук. – Батько має проблеми зі здоров’ям, а тому й прийняв таке рішення». За словами Сергія Петровича, найвирогідніше, що новим депутатом в їхній фракції стане Олександр Співак, директор ТОВ «Старокостянтинівцукор». Саме він йде наступним у партійному рейтингу за результатами голосування на виборах у 2015 році.\nТеги новини: Хмельницький, обласна рада, облрада, Іващук Петро, Іващук Сергій, Співак Олександр