Матрьошка – «Пиши-читай»\n“Якщо вам потрібен образ майбутнього,\nуявіть чобіт, що топче обличчя людини – вічно”\nДзвін. Запах ладану. Тьмяні вогники свічок.\nНамальовані очі ікон спостерігають за кожним. Апостоли. Мученики. Святі. Мертві свідки минулого. Живі символи теперішньої системи.\nВони бачать все! Від них не приховаєш нічого!\nІ навіть те, що глибоко всередині. У підсвідомості. На декількох кубічних сантиметрах у власному черепі. Все постійно фіксується, одразу записується. Моніториться та аналізується. Камери помічають кожен жест та подих. Намагаються перехоплювати думки.\n– Була команда, триматись! – повторював собі молодий офіцер, випрямивши спину та стоячи навколішки. – Триматись на волосинці, але до кінця. До останнього подиху та стуку власного серця.\nНадчутливі лазери сканують кожен рух губ, погляд та міміку.\nПошепки, без єдиного звуку та коливання повітря, повторювати батьківську присягу: “Свята Мати Героїв…”\nТепер ультратеплові пристрої вимірюють температуру тіла.\n– Дихати повільно, спокійно та розслаблено, – схилив голову в поклоні. – Вимовляючи: Зійди до серця мого…\nЗаписується серцебиття, кров’яний тиск та мозкові імпульси.\n– Не піднімати голови, – офіцер тричі перехрестився, втупивши очі в ікону. – Прилинь бурею вітрів кавказьких…\nНанорадари шукають алгоритм. Дешифрують думки?!\n– Не заплющувати очей, триматися прямо, як вістря голки, – храм наповнювався солодкуватим бальзамічним ароматом ладану, віяв гарячим воском помираючих свічок та приправлений випарами людського поту. – Шумом карпатських ручаїв…\nПротяжний звук церковного дзвону. Одиноко блимає “вічний вогонь”. Ікони скувала темрява, кольорові вітражі втратили барви. Зелене світло мигалки вказувало на закінчення процесії.\nСірі постаті повільно піднімались з колін. Стиха повертались та прямували до виходу. Чітко, рядочком, мов на розстріл. Один за одним, оминали довгі лавки. На останок, торкались холодними губами об лаковане мертве дерево. Випнуті цвяхи із гіпсового тіла. І так, тричі…\n– Не поспішати до виходу, – офіцера заковтнула тонка змійка мирян. – Задзвони мені брязкотом кайдан… Скрипом шибениць в понурі ранки…\nВін запалив нові свічки, проказав шаблонні слова. Заховав на секунду, тільки б не довше, руки в кишені. Пальці автоматично шукали. Потім, щілина та тихий металевий дзвін.\n– Не впустити монету. – Одного разу він бачив, як у старого, мимоволі, висипалися дощем кілька мідяків. Ніхто із віруючи не допоміг, не простягнув руки, навіть не подивився в його сторону. Всі бездушно молилися. Із храму старого виштовхали солдати, як вошивого пса.\nХіба це милосердя? Любов до ближнього? Де ти, добрий самаритянин?!\nІ ще один поцілунок. Три рухи – три поклони.\nМиряни попрямували до дверей. Легована сталь “А-маркування”, ніякого дерева. Міцна, як серце Сірої Імперії. Дистанційний кодовий замок.\nНе забути відмітити картку. – На матовому екрані висвітився номер: А0308. Напис: Прийнято. Час проведення: Зафіксовано. – Спалити вогнем життєтворчим всю кволість у серці моїм…\nВідвідування храму тепер стало обов’язковим.\nЗвичайно, що раз на тиждень, не менше. Кожен мирянин відмічається, пропускає ідентифікаційну картку особи біля входу. Присідає на відполіровану до блиску лаву. Трьохгодинна служба та партійно-патріотична проповідь. Добре завчена молитва. П’ятихвилинна сповідь, записується. Детектор увімкнено. Потім, хрестобокс видає індульгенцію. Причастя: автомат випльовує невеличку скибку. Ці речі – частина Сірої Імперії. Один із трьох стовпів.\n“Вірність – Війна – Віра”\nСлова викарбувані у кожному храмі.\nДитячому садку, школі, автобусній зупинці, метро. Входу до магазину.\nБудинку партії. Військовій частині.\nХрам опинився позаду. Розтягувався сизим димом, мов міраж.\nКовток свіжого повітря. Холодного, як поцілунок мерця. Можна кілька секунд передихнути. Привітатись із ранковим сонцем. Подякувати безхмарному небу. Відчути на дотик пульсацію життя. Жадібно надихатися весняним повітрям, доки ти на свободі. На краю прірви, наодинці з собою.\nІнколи, нам не вистачає часу побути насправді вільними.\nЙому здушило у грудях. Він хрипко затяжно закашляв. Легко постукав себе кулаком. Ехо промовляло металом. Бриніло у грудях здавленим повітрям. Цигарки не запалював. Сьогодні проллється його кров, а вона повинна бути чистою. І сьогодні він повинен померти. Матрьошка відкриється в кінці…\nСекунда тиші. Церковний дзвін. Один, другий, третій, четвертий…\n– Почалося, – ледь чутно ворушив губами.\nРозвернувся та втиснувся у натовп, що нагадував розбурханий вулик. Жінки, із жахом, прикриваючи очі руками, розбігалися врізнобіч. Діти плакали. Чоловіки затискали в обіймах вагітних. Старці, залишившись на місці, опустили очі та здавалися схожими на самотні могили.\nДзвін. Церковний дзвін. Один, другий, третій, четвертий…\n– Розтупіться, – крикнув до божевільних бабок, що покривали себе хрестами і голосно йойкали.\n– Розтупіться, кому кажу, – натовп приходилося розтискати руками, мов іржаві металеві двері, які заклинило.\n– Відійдіть, пропустіть офіцера, іменем партії, – йому потрібно було потрапити до церковних дзвонів одному із перших. Інакше, пролита кров виявиться марною. Інакше, все знову піде коту під хвіст.\nВін вихопив пістолет, вистрілив у повітря.\n– Бам, бам, бам… – церковні дзвони приглушували всі звуки навколо. Каркання воронів, крики людей, голос зброї. Постріл повторився. І тоді натовп, мов хвилі Червоного моря, розступився. Молодий офіцер влився у вир людського безумства.\nДзвін. Один, другий, третій…\nЗа десять метрів, перед його очима розкинулася дзвіниця. Висока, кам’яна споруда із сонячною головою та обтрісканою, синьою спиною. Подекуди, виднілися замащені рани минулих війн. Вгорі – скошений наліво хрест. Немов попередження: пекло стало ближче.\nЦерковний дзвін. Один, другий, третій…\nЧетвертий не подавав голосу. І він одразу зрозумів чому.\nІз трьох бронзових благовістів, змією донизу, тягнулися мотузки. Вони телімбалися з боку в бік, розхитуючи мертві тіла повішеників. Закляклі, скляні очі. Прямі риси обличчя. Зовсім юні, із першим легким павутинням на щоках. Із металевою, осудливою посмішкою самогубців.\nВи всі прокляті, – прочитав на губах вчорашніх хлопчаків. – Прокляті, із гнилими душами! Спасіння немає, немає!\nПростоволосі. Вдягнуті у сірі однострої Імперії. Розхристані та босі. Лиш на грудях у них виднілися вишиті криваві літери: “В”, “І”, “Р” та…\nЧетверта мотузка церковного дзвону обірвалася.\nНа брудному бетоні лежало тепле тіло, живе. Обличчям до неба. Хлопець дихав, груди важко здіймалися та опускалися. Солом’яне волосся заливало кров’ю. Минали секунди, він не підіймався. Його руки нерухомо розкинулися худорлявим тілом. Ноги відмовили теж. Після падіння, живими залишилися лише сірі очі. Грубо нашита буква “А”, мов свіжовипалене клеймо, розтяглася безжиттєвим тілом.\n– Очі такі, як у батька, – прошепотів молодий офіцер, – як у батька.\nУ цих сірих бездонних колодязях гралося весняне проміння. У цих темних, тихих водах відчувався безмежний спокій. У цих невиразних, мигаючих тінях читалося єдине слово: убий!\nВін все розумів без зайвих слів. Швидко перезарядив зброю та натиснув на гачок. Мить, спалах. Голос воронів, церковний дзвін та безкрає небо. Ні секунди на роздуми. Ні піщинки на сумніви. Ні краплі жалю у цьому божевільному світі Сірої Імперії. Навіть коли вбиваєш власного брата.\n– Стой, нє стрєлять! – із натовпу почулися собачі голоси. Передзвін продовжувався, самогубці погойдувалися, вороння знялося у небо.\n– Іменєм партії, наказиваю нє стрєлять! – сірі пси Імперії замкнули його у кільце. Немов хорти загнали хижого звіра у трясовину, пастку. Але у цій грі на виживання поки не відомо хто із них жертва?! Мисливець?! Приманка?!\n– Оружіє напал, каму гаварю! – коротун, у військовій формі, кричав пискливим голосом, що переходив на скрегіт. За його спиною заховалося ще двійко сірих собак. Молодий офіцер відчував: позаду, за спиною, їх не менше чортової дюжини.\nВін мовчки розрядив пістолет. Крутнувши у долоні магазин, мов слимака, пустив його додолу. Підняв руки вгору, легенько перекидав із руки в руку мовчазний метал. Із посмішкою на обличчі, він нарешті зловив пістолет за дуло та направив тильним боком до коротуна.\n– Беріть, капітане, не бійтеся, він розряджений, – він грався з ними, підбурював. Його сірі очі блимали пекельним вогником, бавилися. – Чи вам страшно підійти, забрати його?!\n– Сєргєй! – за спини коротуна показався червонопиский бородань. – Наказиваю, забрать оружіє!\nВін зробив крок, як шматок металу полетів йому у руки. Легко відбився від грудей та покотився травою.\n– На, ще це підбери, – молодий офіцер носаком підштовхнув напівпорожній магазин пістолета.\nШвидко ззаду йому скрутили руки, зв’язали шнуром. Повалили на землю, упершись коліном у його спину. Приставили зброю до голови. Посмішка, мов у божевільного, далі вигравала на його молодому обличчю.\n– Чєво улибаємса, скатіна?! – коротун нахилився до його вуха. – Ти у мєня под трєбунал пайдьош. Растреляєм утром, а патом водочку пайдьом пить. Когда чєрті тєбя на скавародкі жарить будут.\nВийняли із надгрудної кишені запасний магазин. Маленький армійський ніж. І ще незайману пачку цигарок. Детектор знову запищав, коли опинився близько його ніг.\n– Скінуть обувь, а потом поднімай!\n– Будєт сдєлано, товаріщ капітан!\nВолога трава лоскотала босі ноги. Забилася між пальцями, як у дитинстві. Коли він, ще малий, грався із своїми братами у “войнушки”. Ховався у гущавині, перебігав з місця на місце. Уявляв себе героїчним шпигуном з телеекрану. Тоді ще дерева здавалися велетнями, озеро – синім океаном, а придорожні камені – скелями Карпат. Скільки минуло від того часу? Два десятиліття?!\nТоді, ще не було “Східної війни”. Тоді, ще Сіра Імперія вважала себе “сусідською Федерацією”, без “імпєрскіх місячних”. Тоді, ще найстарший брат Северин не потрапив у полон до цих собак. Тоді, ще – він був живим…\n– Єво докумєнти, товаріщ капітан, – коротуну протягнули папери. – Он, он… – солдата, немов зловив напад кашлю від побаченого.\n– Одін із “кротов”, мать-єво за ногу, – продовжив коротун. – Паднять, товаріща! Бистро, розвязивай.\nЙого підняли, скинули пута. Молодий офіцер поволі розім’яв плечі, зав’язав шнурки. Піднявся, все так же химерно посміхаючись, протягнув праву руку вперед.\n– Мої документи та зброю, будь ласка.\nСолдати переглянулися. Куций капітан розчервонівся від злості, крикнув:\n– Сєргєй, виполняй!\nЧервонопиский бородань по черзі передав папери, зброю. Вдивлявся у глузливі сірі очі. Намагався знайти там, хоч краплю зради чи підступу. Нічого, лиш темний осад металевої стриманості. “Кроти” вони завжди такі: сліпа, непомітна зброя, змішана часом з божевіллям. Зате, найдієвіша проти терористів, шпигунів та “ворогів Імперії”.\n– Товаріщ, Стас, – коротун ближче підійшов до нього, подаючи руку. – Я могу вас так називать?\n– Моє ім’я Станіслав, а ваше капітан Гєорій, – офіцер звертався тихою мовою, без тіні сум’яття, але руки тримав за спиною. – І я не дозволяю собі називати вас Гошєю, як папугу.\nСеред солдат почувся смішок, але голос дзвонів виправив дисонанс.\n– Прошу прощеніє, товаріщь Станєслав, – здавалося коротун от-от вибухне від злості. – Откуда знаєтє как мєня зовут?\n– Знати – це моя робота, капітан Гєоргій, – продовжував юнак.\n– Ізвольтє, спросіть, а для чєво весь етот цирк? Пачєму сразу нє сказалі, што прі ісполнєнії, как і ми. Пачєму стрєлялі, он же “жівой язик”? Плєнний тєроріст, враг?!\n– “Живі” у нього залишилися лиш батьківські очі, – понуро згадав офіцер, але заговорив інше. Сьогодні була команда триматися. За будь-яку ціну, за будь яких обставин. Місію покладену на нього потрібно виконати. Жертв і так було достатньо…\n– Він – це жива бомба. Як і троє, що висять, – поглядом кивнув на дзвіницю.\n– Што?! – переляк одразу розсипався по обличчю коротуна. Багрянець змінився на відтінок яєчного жовтка. Солдати заметушилися, нервово закивали головами.\n– Капітане, Гєоргій, – на склад “Гє” від робив щоразу особливий натиск, – у кожного із терористів на грудях під формою висить “ПТ-20”.\n– Протівтактільная, метров двадцать? – вигукнув червонопиский.\n– Їхньою мовою: “Прівєт, товаріщь” – Йому хотілося розсміятися на повні груди. Аби залило по вінця, щоб заглушило вуха. Аби вони всі відчули його зневагу, але виважено продовжив:\n– Один дотик – все розлетиться до дідька. Тому ніяких кроків без моєї команди. Навіть не дихати в оту сторону не думайте, поки не знешкоджу. Якби я не пристрелив цю собаку, – рідного брата, Серафима, вони не повинні дізнатися. Поки що, на все свій час. Матрьошка відкриється в кінці. – І чорти на сковорідці, як ви вірно підмітили, капітане Гєоргій, підсмажили би нас усіх разом. На відкритому вогні…\nМолодий офіцер попрямував до мертвого тіла. Вийняв армійський ножик, вирізав чотирикутник на грудях мертвого. Кинув шматок нерівної тканини із буквою “А” до ніг сірих собак. Швидкими рухами детонував вибуховий механізм, вибрав окремі деталі. Ця справа була відпрацьована до автоматизму. Можна було заплющити очі, наосліп різати дроти та не боятися злетіли до дідькової матері.\nПрощай, шестикрилий. Скоро зустрінемося, брате… – тихо прошепотів, немов прощаючись, на вухо мертвому. Офіцер підвівся та попрямував до зграї, яка диміла сигаретним димом. Скоса дивилася у сторону “Крота”. Дехто навіть з огидою сплюнув у його бік.\n– Ей, капітене! – поглянув у бік коротуна. – “Збирачі”, скоро під’їдуть, ви зв’язувалися з ними?! Місію виконано, мені пора у штаб, – змовницько підмигнув оком. – Так би мовити, за медалями!\n– Ну да, да! Всьо вєрно, ха, за медалямі, – покаркував коротун. – “Круков” ожідаєм, с мінути та мінуту, коби нє апаздалі! – капітан Гєоргій підійшов ближче до нього, протягнув, як давній товариш, цигарку. Здавалося, хотів вивести на душевну розмову.\n– Не сьогодні! – відмовив офіцер.\n– Тогда я около вас подємлю, не протів?\n– Травіть себе скільки хоче, капітан Гєоргій, – навіть не глянув у його бік, продовжив, – мені не шкода.\n– А ви, шутнік, товаріщь Станєслав. – затягнувся коротун, випускаючи клубок сизого диму.\n– Стараюся, – він кволо посміхнувся. – Сміх продовжує життя, не правда ж? Хоча, декому це не завжди допоможе. Із “ПТ-20” жарти погані, не встигнете і “ха” промовити, як ваша голова телімбатиметься на іншому кінці.\n– Ну, да-да, ето вєрно! Чістая правда, не поспорішь! – кинувши недопалок коротун запитав. – Простітє за маю наглость, но у меня, вот крутітса на язике, от такой вопрос.\n– Почєму ви гаварітє на “нарєчії”, – він втупився, мов гадина, у очі офіцера, вивчаючи кожну емоцію на його обличчі, – а нє на гражданском? Тут всє сваї, салдати!\n– “Вороги Імперії” також свої і говорять, – йому кортіло сказати “гавкають”, – на “гражданском”! Як показує статистика: із ваших “гражданскіх” зрадників та перебіжчиків завжди більше, ніж крайовиків Імперії. Вловлюєте?! Просто дам вам єдину пораду, яку, як я бачу, не навчають у внутрішніх органах, – він втупився поглядом у очі коротуна. – Професіонали, як хороші актори, завжди тримаються до кінця. Вони не розділяють роботу із життям – це цільний моноліт. Робота – це і є моє життя.\n– Ізвольтє тогда іщо спросіть, товаріщ Станєслав, – коротун зам’явся у доречності наступного запитання чи навмисно робив вигляд. – Ви роділісь, я так понімаю,…\n– Я народився вільним, – швидко обірвав його офіцер, не змінюючи тембр голосу, але всередині обпекло вогнем. – Добре виконую свою роботу, чи щось не так, капітане? Віддано служу Імперії, як і ви, надіюся, – на останнє слово він зробив наголос.\n– Да-да, товаріщь Гєогрій! Ви нє падумайтє нічєво плахого, – закудкудакав коротун. – У мєня, таво, такая ж работа нєблагодарная. Пра всьо распрашєвать, всєх подозревать… Із дня на день, шарітса по районах, колєсать, смотреть в оба… Ставить дурацкіє вопроси, штоби ізвлєчь чєловека в ізмєнє…\n– Собакам би тільки гавкати.\n– Простітє? – викотив на нього очі коротун.\n– Бог простить! – відказав він, попрямувавши у бік кованих воріт.\nХрам лишився позаду. Дзвони замовкли. Чорнота досі кружляла у небі.\nЩе з далеку він помітив темний “воронок” сірих псів. Затемнені, броньовані вікна. Куленепробивні двері. Хромовану решітку, як крокодиляча морда.\n– Швидко вони по мене, – майнула думка, – дуже швидко. Напевно уже знають. Матрьошка відкриється в кінці…\nБез зайвих зволікань та запрошення він підійшов до авто. У його вухах досі співали благовісти: один, другий, третій… Кулаком, з боку водія, постукав у шибку. Всередині “воронка” заметушилися, опустилося скло. У його ніздрі ударив різкий запах дешевих цигарок, “столичної” та немитого тіла.\n– Чєво? – папіроска, мов гільза, застрягла у пожовклих зубах.\n– Не “чєво”, а поїхали, – скомандував офіцер, – і смалити на вулиці. Так що, прохання: загасити цигарку.\n– Каково хрєна? – дверка авто відкрилася із скрипом, з якої показалася ведмежа туша прикрита солдатським одностроєм, – ти што сєбє возомніл, мразь. Та я тєбя сєйчас, сабака…\n– “Кріт”, – обрубав він.\nУ червоних ведмежих очах, немов проясніло. Здавалося, що водія облили крижаною водою, наче він отямився від сну. Його злість котилася краплинами бокового скла. Він винувато опустив очі.\n– Простітє товаріщь… Я нє знал, што ето по вас мєня пріслалі, – ведмідь простягнув клешню, – сєржант Сєргєй Сірєєв, к вашім услугам.\n– Приємно познайомитися, офіцер Станіслав Сотник, антитерористична програма “Кріт”, – руки він йому не подав. – Поїхали.\nРозмова не в’язалася. Молодому офіцеру подобалося слухати голос мотору. Поглядати на зміни горизонту. Селища змінювалися містами, міста – селищами. Клишоногий мовчки кермував. Перших півгодини скоса поглядав у дзеркало на пасажира. Більше не витримавши, заявив:\n– Куріть хочєтса, – важко здихнув, наче старий паротяг, – хоть палєц свій смокчі, как мішка халодной зімой.\nЗдавалося, спершу молодий офіцер не повівся на його маніпуляцію, але через хвилин п’ятнадцять таки промовив:\n– Шибку відкрийте, – його погляд і далі ловив обриси знайомих місць, пошматованих війною, – і ніякого диму всередину, ви мене зрозуміли?!\n– Спасібо товаріщь, Станєслав.\nТепер шофер зчаста опускав бокове скло та потягував цигарку, при тому скоса шукаючи очима у дзеркалі пасажира. За дві години на горизонті показалася НіневіяЮ столиця. Вони прямували у саме серце Імперії.\nКрасівая у нас століца, товаріщ Станєслав, нє правда-лі? – заговорив ведмідь.\n– Як шовкові трусики у дорогої хвойди, – він стиха посміхнувся, – хочеться повернутися туди ще раз.\n– Кхе-кхе, – закашлявся, ледь не давлячись, – колькіє у вас шуточкі, скажу я вам. За такіє можна і загрімєть по-полной. Пойті пот трібунал, – він почухав потилицю, не відводячи погляду від дороги, – а то смотрітє і растрєлять магут. Даже нє моргнувші, што у вас полная грудь медалєй обвєшєная.\n– Два рази не вмирати, а раз – прийдеться, – відказав офіцер, – нікому невідомо, що буде завтра. Ніхто не знає, коли його перестріне сестра з косою.\n– Дажє, – він затнувся, – дажє нашєму Правітєлю? Товаріщу…\n– Всі ми люди, – наступні слова прозвучали, наче вирок, – а йому, тим більше.\nДо кінця шляху у авто панувала знову мовчанка. Водій далі смалив цигарку. Пасажир вдивлявся у вогні проклятого міста. Роздався дзвінок, шофер підняв свій мобільний телефон, промовив:\n– У апарата, слушаю вас, – його погляд ковзнув на дзеркало заднього виду, далі – знову примерз до дороги. – Вас понял, товаріщь… Пряміком к зданію правітельства. Прівєзу с вєтєрком, а как-же.\nМатрьошка відкриється в кінці, – прошепотів офіцер.\nКлишоногий поклав телефон, хмикнув та радісно вигукнув:\n– Відітє-лі, товаріщь Станєслав, – протягнув ведмідь, – я так понімаю, у вас сєводня особая встрєча. У самого… – звів голову вгору, присвистуючи.\n– Я давно чекав на цю зустріч, – посмішка перетворилася у криву.\nАвто під’їхало до білосніжного будинку-гарпії, який увігнувся в небо триколором. Над ними нависла симетрична пірамідальна потвора шкіра, якої була облицьована гранітом та мармуром. Складені по боках прибудови-крила. Єдине око, пошкрябане золотом зображення двохголового стерв’ятника, дивилося на темну болото-ріку.\nМолодий офіцер ступив на перші дві сходинки, піднявши голову вгору, стиха промовив слова, які скидалися на пророцтво-прокляття:\n– Ти ж не фенікс, щоб знову відродитися із попелу. Всього лиш клятий стерв’ятник, збирач мертвечини, – наче в останнє глибоко вдихнув повітря. – Надіюся, іншого разу тебе спалять дотла.\nІз цими словами піднявся сходами вгору. Минув вартових у сірих одностроях ненависної Імперії. Кивком привітався, не мовивши ні слова. Повільно склав усю зброю, подав свої документи. Підійшов до сканера, почувся протяжний звук. Безшумно лазери забігали по тілу, наче пальці злодія, нишпорячи у кожній його клітині. Читають, шифрують. Шукають краплини невідповідності стандартам Імперії. Зради. Підступу. Небезпеки. Писк, система записала дані.\n– Дивно, – подумав офіцер, – ніяких зразків крові. Вони знають… Точно знають, хто він насправді… Чудово, чудово…\nВін пригадував, що у будинку-гарпії знаходиться двадцять сім залів для зустрічей. Посередині величезний парадний актовий зал, який вікнами виходить на болото-ріку. Саме туди, за вказівкою при вході, направився молодий офіцер. Він у самому центрі осиного гнізда. Усюди камери, надчутливі лазери, ультратеплові прилади: засіяний кожний клаптик. Все під цілковитим контролем, ніяких сліпих зон. Чоловік почувався мурашкою під склом лупи, на яке безпощадно б’ють сонячні промені. Він чудово знав: єдиний неправильний рух і куля навиліт прошиє йому скроню.\nПід ногами виспівував різнокольоровий камінь. Сонячні зайчики бігали, гралися із його сірими очима. На кінці кожного шляху завжди видно яскраве сяйво.\n– Ось воно, – пробігла думка, – завершення.\nНа груди, наче навалили гранітну брилу. Серце перейшло у режим очікування.\nУ центрі сиділо двоє чоловік. Сірі постаті серед променистого залу.\n– Проходітє товаріщ, Станєслав, – промовив молодший на вигляд чоловік, із живими рисами обличчя та очима, кольору мокрого асфальту. – Ради вас відіть, прісаживайтесь пажалуста.\n– Дякую, – сухо відповів молодий офіцер.\n– От імєні партіі і товаріща Прєзідєнта, – кивнув в сторону володаря Сірої Імперії, – прімітє наші поздровлєнія із успєшним завєршенієм возложєной на вас місіі, – його голос звучав монотонно та виважено, немов добре вивчений текст поганим актором. – Ваши разчьоти билі совєршенно вєрниє, наводкі точниє. Ми смоглі обєзврєдіть целих адінадцать, щєтаючі вашу, вражєскіх груп до тєрорістічєскіх акций. Ето большой успєх, товаріщ Станєслав, страна вамі гордітса, а…\n– Сава, кончай ламать комєдію, – перебив його некоронований Імператор, що сидів позаду. Худорлявий, лисуватий старигань із щурячим обличчям та вузькими очима. Більше сорока років він очолював Сіру Імперію. Клаптик за клаптиком, топлячи у крові цілі міста та села, повертав території, які завжди, начебто, належали їм. “Імперія повинна відродитися” – єдине правило, яким він керувався весь час, не гребуючи будь якими засобами. – Ми знаєм кто ти на самом дєлє, мразь.\n– Ізвінітє товаріщь, прєзідєнт ми договарівалісь…\n– К чьорту інструкціі, – вигукнув правитель, – коби я всєгда ступал по правілах, сломал би ногу на первой вібоєнє. Он так, отлічно панімаєт, – кивнув на молодого офіцера, – щто всьо кончєно. За час-другой, наші спєци накачают єво каллокаіном і язик сползьот к полу от отвєтов на наші вопроси. Но для чєво тянуть рєзіну?! Ми і так всьо прєкрасно знаєм, давно: о другіх терорістах, крисіних гньоздах, – він хрипко гикнув, вищиривши посмішку від задоволення, – да, даже о местах слєдующіх атак.\nМолодий офіцер навіть не смикнувся. Стояв прямо, наче вислуховуючи вирок суду.\n– І канєшно, об вашєй сєкрєтной опєраціі “Матрьошка”, – старий втупився на нього щурячими очима, – чьорт возьмі, што за дурацкоє названіє? Рєшілє дєтскімі ігрушкамі нас пугать? Пробуйтє, нам нє страшно, – мовчання, ніякої відповіді.\n– Я нє понімаю ліш аднаво, – він шмигнув носом, – ти ж прєкрасно знал, што образци крові всєх врагов ідут на провєрку. Адін із сумашєдших тєрорістов бил твоім братом, которого ти застрєліл. Славно, нєчєво нє скажешь. Єво сразу-же закінулі в сістєму і ти попался, красавчік.\n– Наймолодший брат, – його очі горіли ненавистю, – найстаршого ви вбили ще на початку війни. Я не останній, – він свердлив його поглядом, – у сім’ї нас було четверо.\n– То нам остайотса паймать іщо одного ублюдка? – просичав президент.\n– Для всього свій час, – промовив офіцер. – Матрьошка відкриється в кінці.\n– Што ето єщо за єрунда? – він повернувся до свого заступника. – Кажєтса, свєхнулся наш дружок, умом тронулса. Пользи із нєво нє будєть, вєрно?\nНіхто йому не відповів. Тоді він знову глянув на молодого офіцера, сказав:\n– Твайо паслєдніє слово, товаріщь Станєслав, прєдатель Імпєріі, – виплюнув президень, – перед тєм как, Сава знєсьот тєбє башку.\n– Ви вважаєте себе імператор, великим Александром Македонським, завойовником, але це не так. Ви лише маленький злодюжка і ніхто більше. Ви вмієте тільки красти: чужу землю, людські життя, пам’ять народу. Та що у ж говорити, навіть символи та іграшки. Іграшки, – нарешті він посміхнувся, – адже і матрьошка – це вкрадена річ. Японський бог Фукурокудзю символізує щастя, а не те, що ваша клята нянька, яка прагне виховувати всіх дітей. Імперія – це велика кривавий лишай на карті світу, який одного разу лопне. Імперія скоро зникне, розлетиться на друзки. Але ви цього не побачите, товаришу президенте, вбивця народів. Ваша агонія стане початок кінця…\n– Сава, кончай вєсь етот брєд, – вмішався старий, – большє нє могу слушать, етого сумашедшева. Кончай уже…\n– Так стріляйте, брате Сава. Матрьошка відкриється в кінці, – він повернувся до заступника та божевільно розреготався на повні груди. – Іронія долі, товаришу президенте, – офіцер ще раз глянув у щурячі очі та договорив, – адже саме Сава створив у вашій країні першу матрьошку. І саме Сава знищить її, але ви цього не…\nЗалом пролунав постріл, різнокольорове каміння вкрилося кров’ю.\nПерший заступник президента, Сава Чотник повільно йшов плутаними коридорами будинку-гарпії. Швидкі кроки витримували ритм його серця, адже всього за кілька хвилин він даватиме присягу Сірій Імперії. Хвилювання переповнювало його тіло, кололи шпильками у найвіддаленіших куточках. Думки шмигали швидше тіні. Спогади…\nВсього лишень за тиждень, президент країни зляг на смертне ложе. Невідома досі хвороба підсмажила його легені. Кров у венах гусла, рвала тонкі жилки із середини, створюючи тромби. М’язи тіла, день за днем, в’яли та сохнула, перетворившись у шматки трухлявого дерева. Щоденна агонія була гірша смерті.\nСпогади, мов заховані монстри із дитинства, виринали обірваними клаптиками із його пам’яті. Накривали темними хвилями океану, засмоктували у глибоку трясовину минулого. Вперше за останніх двадцять років він побачив свого брата. Так, всього лиш на кілька хвилин. Так, всього лиш на кілька слів. Тоді, саме його куля обірвало життя брата.\nМатрьошка відкриється в кінці…\nСава, десятирічним хлопцем, покинув свій дім. Утік, давши собі слово, що за будь яку ціну знищить Сіру Імперію. Розіб’є на друзки, мов різдвяну кулю, подаровану йому братом Северином. Найстаршим із роду Сотників, найперший кого заковтнув монстр війни. Обіцянку дану над могилою не зупинить навіть смерть.\nМеншому, Станіславу, тоді виповнилося лише п’ять, а Серафиму ще року не було.\n– Слава, бережи Шестикрилого, – сказав він на прощання брату, обіймаючи.\nЗа місяць подорожей, його підібрали солдати Імперії. Обідраного та голодного. Замурзаного хлопчину, який на їхнє запитання: “кєм хочєш стань, парєнь?”, він відказав:\nЙого похлопав по плечі найстарший офіцер, взявши із собою. Своїх дітей у чоловіка не було, як і сім’ї. Тому хлопчина став йому названим сином. Роки йшли, війна продовжувалася. Імперія розросталася, офіцер отримував нові звання, а хлопчину відправив у столицю. Університет, служба, секретні дослідження. Саме тоді, він підмінив біодані про себе, на “чисту кров”. Для всього світу він був знайдою. Дитиною війни. Слова обіцянки не замовкали у його вухах ні дня.\nПрориви у науці потягнули його партійними сходами вгору. Із гостя у будинку-гарпії, він перетворився на постійного члена. Його часто бачили із президентом, а газети неофіційно називали хлопця – “наступником”. Він був за крок до цілі, один єдиний. Особливо, як останнє дослідження біологічної зброї показало надзвичайні результати. Проект тримався під цілковитою таємницею.\nІ так, це він організував операцію “Матрьошка”. Кожний її наступний етап хитросплетінь, змов та підкупів. Імперія завжди була гнилою. Чиновники продажними. Так, це він передав повстанцям вірус “DVP071052”. Його брат, Станіслав, став живою бомбою, яку запустили пострілом. Заражена кров. Вірус проривається у тіло людини знищуючи все, якщо не прийняти антидот, якого офіційно не існує. Інші сліди зникають.\nАле мало вбити потвору. Кривавого Імператора. Обезголовлена Сіра Імперія існуватиме далі. Тому, слід її очолити, щоб знищити остаточно.\nМатрьошка відкриється в кінці. У цій смертельній грі: він і є останньою лялькою.\n “Молитви українського націоналіста” – патріотичний текст-молитва, написаний у кінці 1920-х напочатку 1930-х рр. одним із лідерів ОУН Осипом Мащаком і доповнений пізніше членами українських націоналістичних організацій. Слова основного тексту були написані на стіні в’язниці кров’ю Осипа Мащака після ув’язнення у результаті Львівського процесу 1936 р.


День захисника України 2019: дата, історія і традиції свята - Телеканал Україна\nДень захисника України 2019: історія, дата, традиції свята\nНа День захисника України 2019 ми отримаємо цілих три вихідних\n21:11, 12 жовтня 2019\nДень захисника України від 14 жовтня 2019\nУ середині жовтня ми відзначатимемо державне свято – День захисника України. Що це за дата, яка у нього історія і традиції, читайте в нашій статті.\nДень захисника України щорічно святкується 14 жовтня. Це офіційне державне свято і вихідний день. Примітно, що у 2019 році він випадає на понеділок, тож українці мають чудову нагоду відпочивати цілих три дні поспіль – із суботи, 12 жовтня, до понеділка, 14-го числа.\nЦього ж дня, 14 жовтня, в Україні відзначається ще одна знаменна дата – церковне свято Покрова Пресвятої Богородиці. У народі цей день називався ще Козацької Покровою або ж Днем українського козацтва.\nЗ давніх-давен українські козаки з особливою повагою ставилися до релігійних свят, а Богородицю вважали своєю заступницею і покровителькою. Так козаки об'єднали суто релігійне свято зі світським, встановивши на день Покрови свої збори – саме в це свято козаки вибирали нових отаманів і членів старшини. Також у цей день було прийнято віддавати належну шану козацькій доблесті, влаштовувати свята козацької мужності і відваги.\nЧитайте, які вихідні та святкові дні в жовтні 2019 Україні.


Кліматичні фактори :: :: Матеріали | novageografia.com\nАктуальність теми. Клімат - багатолітній режим погоди, характерний для якої-небудь місцевості. Він виявляється в закономірній зміні погоди. Як і погода, клімат залежить від кількості сонячної радіації (від широти), від переміщення повітряних мас, і від властивостей підстилаючої поверхні.\nКлімат має величезне значення, оскільки під впливом основних факторів кліматоутворення - тепла, вологи, тривалості світлового дня - формується відповідна рослинність. З рослинами тісно пов’язані тварини. Господарська діяльність людини також обумовлюється кліматичними факторами. В більш сприятливих кліматичних умовах вища щільність населення, концентрація промисловості.\nОб’єкт дослідження - характеристика кліматичних факторів.\nПредмет дослідження - вплив кліматичних факторів на людину та навколишнє середовище.\nСтруктура і об'єм роботи. Курсова робота включає 34 сторінки друкованого тексту. Складається з вступу, восьми пунктів, висновків і списку використаної літератури, що містить 10 джерел.


У Ніжинській міській лікарні видаватимуть ліки для атнтиретровірусної терапії | © ProCn\nУ Ніжинській міській лікарні видаватимуть ліки для атнтиретровірусної терапії\n12:00, 10 грудня 2016\nЗа медикаментозною та психологічною допомогою у випадку захворювання на ВІЛ можна звернутися до Ніжинської центральної міської лікарні.\nРаніше мешканці Ніжинської області, які мають діагноз ВІЛ, мали їхати до Чернігова, щоб отримати необхідну медикаментозну допомогу. Тепер ВІЛ-інфіковані можуть звертатися до Ніжинської міської лікарні, де відкрили кабінет «Довіри».\nЗокрема, там можна отримати необхідні ліки для антиретровірусної терапії. Крім того, надаватимуть і психологічну допомогу. Це питання стало одним із пріоритетних під час дискусії виїзного розширеного засідання обласної ради з питань протидії туберкульозу та Віл-інфекції/СНІДУ.\nНаталя Романова, керівник апарату Чернігівської обласної державної адміністрації, відвідала й інші медичні заклади Ніжина. Як висновок, вона зазначила, що в місті обласного значення наявна сприятлива база для надання інтегрованих медичних послуг.\nОднак однією з важливих проблем залишається налагодження співпраці з усіма медичними закладами. Про це вів мову Петро Гармаш, очільник Управління охорони здоров’я Чернігівської обласної державної адміністрації. Зокрема він наголосив на тому, що необхідна інтегрована модель відпрацювання маршруту пацієнта та уніфікований алгоритм дій, базований на нормативній базі. Це дасть змогу підвищити рівень допомоги уразливим представникам населення на медичному та соціальному рівнях. Крім того, наразі спостерігається недостатня ефективність системи надання послуг ВІЛ-інфікованим особам вузькоспеціалізованими закладами.\nЗазначимо, що на Чернігівщині функціонує п’ять медичних центрів, де можна отримати ліки, необхідні для антиретровірусної терапії.\nмедичні новини, ВІЛ\nЧернігівці просять місцеву владу ініціювати знищення кліщів у парках\nБільша частина мешканців Чернігівської області віддає перевагу українським медикаментам\nСитуація із захворюванням на грип в Чернігові є контрольованою?!\nМена стане центром госпітального округу?\nЧернігівські лікарі виступають за благодійні внески в установах охорони здоров'я?!\nКорюківська районна лікарня отримала статус «Лікарня, доброзичлива до дитини»\nКуди йдуть гроші хворих? (відео) 18.11.2016 10:10\nПерше відділення чернігівського онкодиспансеру пройшло перевірку на чи... 16.11.2016 11:17\nЛіки для українців стануть доступнішими з наступного року 16.11.2016 10:33


Варильна поверхня INTERLINE TK 4340 IX - Інтернет-магазин БОМБА | купити в Івано-Франківську, ціна, фото, характеристики. Купить в интернет магазине, обзор и отзывы, доставка по Украине.\nВарильна поверхня INTERLINE TK 4340 IX (TK 4340 IX) купити в Івано-Франківську, детальний опис та характеристики, ціна, фото | купить по низкой цене в интернет магазине, обзор и отзывы | Інтернет-магазин БОМБА м. Івано-Франківськ\nINTERLINE DS 200 IX/2INTERLINE HGE 6040 S BKINTERLINE HGG 563 FGK BA (HGG563FGKBA)INTERLINE HGS 534 FGK XA (HGS534FGKXA)INTERLINE HHV 365 SPT BAINTERLINE HHV 536 SPT BAINTERLINE HHV 566 SZP BAINTERLINE HIV 368 SPT BA (HIV368SPTBA)INTERLINE HIV 538 SPT BA (HIV538SPTBA)INTERLINE HIV 568 SBP WA (HIV568SBPWA)INTERLINE HIV 768 SFB BA (HIV768SFBBA)INTERLINE TH 6220 X/H2INTERLINE TH 6316 BK (TH6316BK)INTERLINE TK 4340 WHINTERLINE TQ 3205 BK/H2INTERLINE TQ 6402 WH/H2INTERLINE TQ 6408 GRINTERLINE TQ 6420 WH/H2 (TQ6420WH/H2)INTERLINE TQ 6440 BK/H2INTERLINE TQ 7550 BK (TQ7550BK)INTERLINE TR 4304 AVINTERLINE TR 6411 AV (TR6411AV)INTERLINE TR 6445 AVINTERLINE TS 6401 WH/H2INTERLINE TS 6420 WH\nВарильна поверхня INTERLINE TK 4340 IX\nКод товару: 303352\nАртикул: TK 4340 IX\nОпис INTERLINE TK 4340 IX\nТип поверхні - газова, кількість конфорок - 4, управління - механічне, 58 х 50 х 5.5 см, колір - нержавіюча сталь\nКомпанія Interline виробляє вбудовану побутову техніку відмінної якості. У виробництві побутової техніки фабрика Interline використовує тільки передові технології і сучасні матеріали.\nЩоб продукція Interline відповідала високим вимоги сучасної побутової техніки, компанія контролює і вдосконалює всі виробничі процеси: багаторівневий контроль на всіх етапах; надсучасне обладнання; сертифікація і стандартизація; екологічне виробництво.\nВарильна поверхня INTERLINE TK 4340 IX може похвалитися гармонійним поєднанням вражаючою функціональності з простотою у використанні. Завдяки такій комбінації апарат здатний безболісно замінити газову плиту на вашій сучасній кухні.\nОдним з факторів комфортного побуту є якісна варочная поверхня - помічниця, робота з якої буде не просто щоденної рутинної обов'язком, а справжнім задоволенням. Компактність і приємний дизайн дозволяють цій вручений панелі гармонійно виглядати в інтер'єрі будь-якої кухні - як класичного стилю, так і сучасного.\nВарильна поверхня INTERLINE TK 4340 IX - це газова панель, яка добре підходить для приготування їжі і економічна в експлуатації. Поверхня Interline INTERLINE TK 4340 IX оснащена 4 конфорками, а вбудований в ручки електрозапалювання дозволяє швидко і легко їх підпалити.\nАртикул TK 4340 IX\nДіаметр і потужність конфорок Задня права 1.45 кВт, Передня права 0.9 кВт, Задня ліва 1.45 кВт, Передня ліва 2.25 кВт\nВведіть вашу думку про INTERLINE TK 4340 IX.\nВідгуки про INTERLINE TK 4340 IX:\nКупити INTERLINE TK 4340 IX по низькій ціні в Івано-Франківську дуже просто! Достатньо оформити замовлення через кошик, вказавши при замовленні ваші дані. Також можна замовити варильну поверхню в нашому інтернет магазині зателефонувавши: (0342) 71-50-64 або (066) 790-67-69. Наші менеджери завжди з радістю допоможуть вам зробити правильний вибір та зекономлять ваш час. Отримати ваше замовлення ви зможете у нашому офісі в м. Івано-Франківськ чи скористатись послугою доставки товарів по місту та області, а також по Україні (Київ, Львів, Чернівці, Тернопіль, Луцьк, Ужгород, Рівне, Калуш, Долина). Детальні характеристики, фото, опис та відгуки допоможуть вам обрати Варочні поверхні і стати нашим постійним покупцем!\nПодібні товари на INTERLINE TK 4340 IX


У Вінниці відбудеться Молодіжний літературний фестиваль "Перо в серці"\nУ Вінниці відбудеться Молодіжний літ...\nУ Вінниці відбудеться Молодіжний літературний фестиваль "Перо в серці"\n2012. Два, нуль, один, два. А можливо і набагато більше та глибше, ніж цифри нового року, який сповнений загадок та надій. Апокаліпсис, кінець, чи, навпаки, початок нового етапу історії та людини. Незважаючи на всі ці глобальні переживання, серед мільярдів очей є саме вони, очі, що наповнюються думками та дикими емоціями, неформатом, авангардом, нестандартним сприйняттям. Ми шукаємо саме таких, персоналій, що мають що сказати цьому світу у цей час.\n«Останній подих перед кінцем» – лейтмотив фестивалю «Перо в серці 2012». Для деяких це кінець, для інших початок, а можливо цей період лише пауза або підготовка до чогось більшого в тобі самому!\nУчасники фестивалю віком від 16 до 33 років можуть представити оригінальні художні твори поетичних та прозових жанрів, а також есеї українською мовою на філософсько-соціальну тематику. Обсяг – до 3600 знаків поезії чи 5400 знаків прози з пробілами.\nТермін подачі творів – до 3 липня 2012 року.\nРегламент Молодіжного літературного фестивалю «Перо в серці 2012»\nДо участі в конкурсі допускаються оригінальні твори осіб віком від 16 до 33 років (включно), написані українською мовою обсягом до 3600 знаків тексту поезії або 5400 знаків тексту прози, а також есеї, на філософсько-соціальну тематику.\nОрганізатори залишають за собою право попереднього відбору текстів за критерієм відповідності до формату «неформату» фестивалю, грамотності, актуальності та «небанальності». За вище виділеними критеріями оцінюватимуть твори і члени журі.\nПісля відбору роботи шифруються та надаються для оцінювання експертною групою.\nВідібрані експертною групою твори проходять до фіналу, по 7 авторів поезії, прози та есе. Твори фіналістів оцінює журі та нагороджує в трьох номінаціях (поезія, проза та есе) – 1, 2, 3 місця.\nПідсумки фестивалю підводяться у формі літературно-мистецького вечора 7 липня в рамках етнофестивалю "Живий вогонь", на якому автори зачитують свої твори, а журі дає публічну оцінку текстам.\nТвори надсилайте на e-mail: [email protected]\nЧлени журі: Олександр Ірванець та Макс Паленко!\n15 червня 2012 - 15:20\nТеги: фестивалі Книгарня Є


В деяких школах Одещини через суд вимагають ввести румунську мову :: Ізбірком :: Головні події Одеси\nВ деяких школах Одещини через суд вимагають ввести румунську мову\n29 березня 2021 р. 13:28\nОкружний адміністративний суд міста Києва зареєстрував позов до Міністерства освіти і науки України щодо впровадження румунської мови у деяких навчальних закладах Одеської області.\nЯк йдеться на сайті суду, з відповідним позовом до суду звернулась ГО «Асоціація вчителів етнічних румун в Одеській області» та жителі Татарбунарського, Ізмаїльського, Саратського, Ренійського та інших районів Одещини.\nСуд просять зобов’язати МОН впровадити румунську мову, як науково обґрунтовану назву мови викладання, яка є офіційною мовою викладання ЄС, в десяти загальноосвітніх навчальних закладах Одеської області, серед яких - Міняйлівська та Фуратівська загальноосвітні школи I-II ст. Саратської районної ради; Озернянський та Утконосівський заклади загальної середньої освіти Саф’янівської сільської ради Ізмаїльського району та ін, повідомляє Судово-юридична газета.\nНа думку позивачів, міністерство своєю протиправною бездіяльністю порушує ряд міжнародних конвенцій, ратифікованих Україною, про права дитини, зокрема, щодо права на освіту рідною мовою. Наразі судом вирішується питання відкриття провадження в адміністративній справі.\nНагадаємо, пробне зовнішнє незалежне оцінювання, а також основна та додаткова сесії зовнішнього незалежного оцінювання 2021 року відбудуться у заплановані терміни незалежно від рівня епідемічної небезпеки у регіонах.\nРеєстрація на основну сесію зовнішнього незалежного оцінювання 2021 року розпочалася 1 лютого 2021 року. 5 січня, в Україні стартувала реєстрація на пробне зовнішнє незалежне оцінювання 2021 року. Закінчилося 19 січня. Тестування з усіх предметів пройде в один день, 10 квітня 2021 року.\nВартість пробного ЗНО в 2021 році буде коливатися в межах від 195 до 255 грн.\nНагадаємо також, що у 2020 році через пандемію пробне ЗНО скасували.


Насіння яких квітів можна садити під зиму? | Сад і город\nКінець осені у багатьох садівників-городників асоціюється з завершенням сезону. Хоча саме цей період (а в теплих регіонах — навіть початок грудня) є оптимальним для посадки однорічних і багаторічних квітів, які будуть цвісти вже на наступний рік.\nТехнологія посіву насіння в землю під зиму\nПравила проведення осіннього висіву насіння\nЯк проводити зимовий посів насіння?\nВисадка однорічних квітка в ящики і горщики під зиму\nЯкі однорічники можна вирощувати таким способом?\nВідео про посіві насіння квітів під зиму\nЙого суть полягає в тому, що насіння висівають у вже мерзлий ґрунт при пониженні зовнішньої температури до 0 °С.\nУ цьому випадку прорости відразу вони не зможуть. Протягом всього зимового періоду відбувається природна стратифікація, яка сприяє тому, що навесні з’являться здорові і міцні рослини.\nГоловне — не поспішати висаджувати насіння, а дочекатися стійких заморозків: більше тепла погода може викликати передчасне проростання насіння.\nВикористовуючи цей метод посіву, можна отримати квітучі рослини на 1-2 тижні раніше.\nПлюси посіву під зиму:\nПри весняній посадці не завжди виходить вибрати оптимальний час: погода у цей період досить мінлива. Насіння, посіяні восени, самі проростуть, коли потрібно.\nКвіти, посаджені восени, швидко формують сильну глибоку кореневу систему, яка буде брати вологу з глибинних шарів ґрунту, тим самим, не даючи їм загинути.\nНемає необхідності возитися з розсадою.\nМінуси підзимового посіву:\nДля посадки підходять не все насіння, а лише холодоустойчивые культури, які можуть нормально переносити заморозки навесні.\nНеобхідно збільшувати кількість высеиваемых насіння на 35-40 %. Це пов’язано з тим, що погані насіння не зійде взагалі, а слабкі сіянці загинуть.\nОбов’язковий правильний вибір ділянки для цих цілей без застою вологи. Занадто тривале перезволоження може погубити підзимові посіви.\nУ деяких несприятливих природних умов (потепління, що переміняється морозами) з’явилися паростки можуть не вижити.\nІснує кілька способів посадки однорічних квітів восени:\nПосів безпосередньо на клумбу (на постійне місце)\nЦей спосіб ідеальний для тих культур, які погано переносять пересадку і мають стрижневу кореневу систему. Прикладами можуть служити ешшольція, дельфініум, наперстянка, мак.\nПосів на розсаду (в шкілці)\nРано навесні встановлюється парник над засіяних ділянкою. Розсада, вирощена таким методом, виходить ранньої і якісною.\nПосів в окремі горщики або ємності\nЗастосовується на тих ділянках, де є близьке залягання ґрунтових вод.\nГотується грунт ще у вересні наступним чином:\nПерекопується на штик лопати, ретельно розбиваються грудки землі.\nГрядки добре поливаються.\nПроводиться повна зачистка грядки від бур’янів.\nДодаються необхідні підгодівлі можна використовувати компост, торф, перегній або вже готові мінеральні комплекси добрив.\nФормуються акуратні борозни для майбутніх посівів.\nВ листопаді — початку грудня (орієнтуючись на погоду) у сформовані борозни висаджуються насіння: більш дрібні — на глибину до 1,5 см, великі — 4-6 див.\nСигналом до початку посадки можна вважати промерзання верхніх шарів ґрунту.\nВисівають насіння якомога густіше, закриваючи зверху сумішшю компосту або перегною з піском. Після появи сходів навесні їх необхідно обов’язково прорідити для нормального росту і розвитку рослин.\nДля тих, хто має доступ до своєї ділянки і взимку, підійде такий спосіб. Спочатку необхідна стандартна підготовка грунту в серпні — початку вересня: перекопування, добриво. Єдина відмінність від осіннього посіву — борозенки під насіння не робити.\nУ грудні — середині січня (за наявності снігового покриву товщиною не менше 20 см) насіння квіткових культур висівають прямо на утоптаний шар снігу. Зверху присипаються перегноєм або компостом, змішаним з піском. Потім посіви трохи прикриваються снігом, щоб насіння не чіпали птиці і не погубили сильні морози.\nТакими двома способами можна скористатися, висіваючи насіння в шкілку (на розсаду) і безпосередньо на клумбу. Причому в шкілку висаджувати краще, оскільки навесні міцну розсаду можна пересадити куди захочеться.\nОсобливо цінний для рідкісних сортів і видів, коли є невелика кількість насіння. Цей спосіб більш трудомісткий, і не підходить тим, хто лише іноді восени і взимку) навідується на ділянку.\nВін трохи відрізняється від перших двох варіантів посіву, в даному випадку насіння квітів проростають в окремих ємностях. Для цих цілей підійдуть неглибокі горщики або ящики, які мають дренажні отвори завглибшки до 10 див.\nГотується відповідна грунтосуміш: пісок, торф та садова земля. Такий сумішшю наповнюють ємності (з попередньо насипаним дренажем товщиною 2 см), добре поливають, виносять і прикопують в саду.\nЗверху бажано накрити поліетиленовою плівкою до часу висадки. Коли підійде термін, плівка прибирається і висівається насіння, які покриваються шаром землі товщиною близько 2 див. Якщо вони занадто дрібні, для зручності можна висаджувати, попередньо просыпав субстрат піском. Поверх ґрунту посіви присипаються компостом або опалим листям.\nНавесні підросли сіянці добре проріджують, а в кінці весни зміцнілі рослини пересаджують на постійне місце.\nПеред посадкою необхідно розібратися насіння яких квітів можна садити під зиму.\nВсі квіткові культури відповідають певним вимогам:\nне терплять будь-які пересадки;\nїх насіння не можуть довго зберігатися;\nмають короткий вегетаційний період;\nїх насіння вимагають додаткової стратифікації.\nДля підзимового посіву підходять:\nОднорічні квіткові культури з дрібними насінням (висаджуються за схемою 20х30 см):\nльон (посівної і великоквіткова);\nнастурція (кучерява, махрова);\nкосмея (потрібно обов’язково враховувати, що при несприятливих умовах цвітіння може наступити пізно).\nОднорічні квіткові культури з насінням середнього розміру (висіваються за схемою 25х25 см або 25х20 см):\nгвоздика китайська, гібридна).\nОднорічні квіткові культури з дрібними насінням (висіваються за схемою 15х20 см):\nІнші, часто висівається під зиму, однорічні квіти:\nайстри і хризантеми (однорічні) — за схемою 20х30 см; особливість: посіви під зиму часто уражується фузаріозом;\nаліссум — за схемою 15х15 см; особливість: занадто густа посадка — підвищений ризик виникнення борошнистої роси;\nкалендула — за схемою 25х10 см, 30х30 см (залежно від сорту); особливість: рекомендована глибина висіву не менше 1 см;\nадоніс (осінній і літній) — за схемою 25х20 см; особливість: насіння мають підвищену чутливість до світла, обов’язкова стратифікація;\nгайлардия — за схемою 30х30 см; особливість: культура масово дає самосів;\nиберис — за схемою 30х15 см; особливість: піддається зараженню хрестоцвітної блішки;\nгодеция — за схемою 15х15 см;\nротики — за схемою 20х30 см; особливість: рекомендується висаджувати групами;\nчорнобривці, волошки, запашний тютюн, нигелла та інші.\nДеякі однорічники при відповідних умовах розмножуються самосівом. Але потрібно пам’ятати, що в цьому випадку рослини зацвітають трохи пізніше.\nКвіткові культури, що мають багаторічний цикл розвитку, теж добре висівати під зиму – вони дадуть більш міцні і сильні сходи.\nБагато рослин-багаторічники починають цвісти тільки на 2-3 рік після посадки. Якщо принципово хочеться відразу отримати цвітіння, краще вибирати спеціальні сорти, що зацвітають на наступний рік.\nТехнологія посіву багаторічних квітів не становить особливих труднощів і нічим не відрізняється від однорічних. Єдиний момент — відразу після сходу снігу навесні посіви бажано накрити плівкою. Знімати її потрібно вже після того, як з’являться перші сходи.\nУ разі загущеної посадки зайві рослини (мають 3-4 справжніх листочка) розсаджують окремо.\nЯкі квіти можна садити під зиму насінням:\nОтримати багаторічні рослини, посадивши насіння восени, навіть простіше, ніж однорічні. Їх схожість значно вище. Це дозволить заощадити час і сили (порівняно з самостійним вирощуванням розсади) і гроші (у порівнянні з придбанням готової розсади).\nПри посіві обов’язково враховувати розташування ділянки: при сильному нахилі насіння можуть бути змиті навесні талою водою.\nБільше подробиць процесу посадки квітів під зиму можна дізнатися з цього ролика:


Абдомінопластика – види і особливості операції » журнал здоров'я iHealth\nВ результаті слабкості м’язів передньої черевної стінки, після вагітності і пологів, ожиріння, швидкого зниження маси тіла, різних операцій відбуваються зміни форми і контурів живота, погіршують фігуру. Лікарі пластичної хірургії, застосовуючи різні варіанти операції абдомінопластики, успішно займаються корекцією цих естетичних порушень.\nПовна підтяжка живота (абдомінопластика) — одна з найбільш складних операцій у пластичній хірургії. Вона покликана максимально відновити пропорції живота і нижньо-бокових відділів грудної клітки. Основні орієнтири «правильного» живота — це еластична черевна стінка з м’якими контурами, опуклими нижче і увігнутими вище пупка, невелика відстань у вигляді борозенки між краями прямих м’язів, а також щільні пахові області і бічні поверхні живота, формують плавну лінію талії.\nОперація абдомінопластика показана у випадках:\nРозтягування апоневрозу і розбіжність прямих м’язів живота з розтягуванням шкіри. В деяких випадках цього супроводжують грижі пупкового кільця і так званої білої лінії живота.\nНадлишку підшкірної клітковини, яку неможливо усунути за допомогою фізичних вправ, правильного харчування, проведення ліпосакції та інших комбінованих методів.\nНаявності грубих післяопераційних шкірних рубців живота, пахових або післяопераційних гриж.\nЗначного зниження властивостей коллагеново-еластичних структур, в результаті чого операція ліпосакції стає безглуздою.\nНадлишку шкіри (в’ялість) і птозу м’яких тканин передньої черевної стінки у вигляді складки в нижніх відділах живота або шкірно-жирового «фартуха», рубцевої атрофії (множинні білі розтяжки — стрії).\nОсобливо часто ці операції виконуються з приводу птозу тканин, який визначається у вертикальному положенні пацієнта. У відповідності з величиною птозу розрізняють чотири його ступені:\nI — незначне розтягнення шкіри (без складок), розташоване в нижніх відділах живота; в цих випадках основне показання до операції — множинні стрії;\nII — в’ялість тканин в області над і під пупком в поєднанні з невираженою шкірно-жирової складкою внизу живота;\nIII — наявність «фартуха» товщиною до 10 см, розташованого в межах передньої черевної стінки з невираженим переходом на бічні відділи;\nIV — шкірно-жирової «фартух» перевищує 10 см, захоплює бічні поверхні живота, а внизу звисає за його межі.\nОбсяг абдомінопластики і вибір хірургом її виду або варіанти багато в чому залежить від ступеня птозу і величини діастаза (розбіжності прямих м’язів живота, а також від наявності гриж.\nЗагальні принципи і підготовка до операції\nЗміст всіх варіантів пластики у чоловіків і жінок полягає в корекції тканин з метою створення максимально можливого пружного плоского живота і естетичного вигляду живота і талії. Для цього здійснюється грижосічення при наявності пупкової, пахової гриж і гриж білої лінії, усувається розбіжність прямих м’язів живота і видаляється надлишковий шкірний клапоть з підшкірно-жировою клітковиною, формується увігнута форма пупка, після чого його повертають у природне положення.\nЗа темою: Неприємні наслідки контурної пластики і як уникнути ускладнень\nПідготовка до операції полягає в:\nвизначення хірургом ступеня птозу тканин, виявленні наявності гриж і супутніх захворювань;\nпроведення лабораторних досліджень (клінічні аналізи крові та сечі, аналіз крові на рівень вмісту глюкози та електролітів, визначення згортання, групи та резус-фактору крові, RW, антитіл на віруси гепатиту, ВІЛ-інфекцію), а також флюорографії та ЕКГ;\nприпинення за 2 тижні до операції куріння (бажано), прийому гормональних (якщо це можливо), нестероїдних протизапальних і знижують згортання крові препаратів;\nвідмову від прийому їжі ввечері, а також їжі і рідини вранці перед операцією.\nПластика живота протипоказана при:\nНаявність гострих або хронічних (у стадії загострення) захворювань.\nЦукровому діабеті, захворюваннях щитовидної залози (тиреотоксикоз або гіпотиреоз).\nЗахворюваннях серця (порушення ритму, комбінований порок серця з переважанням стенозу, ішемічна хвороба серця).\nЗахворюваннях легень, легеневої або серцевої недостатності.\nНавіть якщо немає протипоказань, абдомінопластика недоцільна при плануванні вагітності або зниження маси тіла за допомогою інтенсивних дієт, так як в подальшому буде повторне розтягнення або зменшення тургору і еластичності тканин.\nНебажана операція і при надлишкової товщини жирової клітковини у зв’язку з можливими післяопераційними ускладненнями у вигляді нагноєння і формування сіроми (скупчення міжтканинної рідини в області операції). У цьому випадку необхідно провести ліпосакцію живота, після чого абдомінопластика можлива через півроку.\nВідео проведення абдомінопластики\nЕндоскопічна абдомінопластика показана тим, у кого м’язи живота тільки розслаблені, але за умови гарної пружності і еластичності тканин і відсутності їх птозу. Операція малотравматична, проводиться за допомогою ендоскопічних інструментів з невеликих розрізів і може одночасно поєднуватися з ліпосакцією передньої черевної стінки.\nВисічення складки при I ступеня птозу\nЦей варіант застосовується тільки при наявності складки внизу живота, відсутність гриж і діастаза прямих м’язів. Операція може виконуватися під місцевою анестезією або внутрішньовенним наркозом у комбінації з місцевою анестезією або без неї протягом 1 години. Вона полягає у розрізі в ділянці «бікіні» і висічення шкірно-жирової складки, характерна короткою тривалістю виконання і швидким загоєнням, а також рідкісними ускладненнями і хорошим результатом.\nЦей вид операції можливий при змінах в нижніх відділах живота і відсутності зміщення пупка. Видалення надлишків шкіри і клітковини супроводжується усуненням пупкової грижі і грижі білої лінії (при їх наявності). Вид знеболювання — місцева анестезія, регіонарна (епідуральна або спінальна) анестезія, рідше — комбінований ендотрахеальний наркоз з проведенням штучної вентиляції легенів (в залежності від обсягу операції і побажань пацієнта).\nТехніка операції, тривалість якої становить у середньому 2 години, полягає в поперечному розрізі в надлобковій частини по лінії складки, висічення надлишків шкіри і клітковини, зміцненні в області прямих м’язів (при наявності їх діастаза) чи усунення грижі в цій галузі або в області пупка.\nЗ минипластикой, яка менш травматична, ніж класична, можна поєднувати ліпосакцію в області лобка, стегон, бічних поверхонь живота.\nРеабілітаційний період триває близько двох тижнів, а при супутньому видаленням грижі — довше. Протягом 2-х тижнів заборонені будь-які фізичні навантаження, після чого (до 1 місяця) можливі обмежені. Протягом у середньому близько шести тижнів необхідно використання компресійного білизни. Остаточний результат проявляється через півроку.\nВід попередніх видів відрізняється більш високою травматичністю, тривалістю (до 4-5 годин) самої операції та реабілітаційного періоду, більшою ймовірністю ускладнень. Класична пластика показана при наявності птозу III і IV ступенів у поєднанні з діастаз прямих м’язів живота і грижами.\nПроводиться вона під комбінований ендотрахеальний наркозом або/і регіонарною анестезією (або аналгезией) в кілька етапів:\nРозріз внизу живота і мобілізація (відшарування) клаптя шкіри з жировою тканиною до реберних дуг, мечоподібного відростка і бічних відділів живота.\nРозріз навколо пупка і його відшарування.\nЛіквідація гриж і розбіжності м’язів в області білої лінії живота.\nВисічення надлишкової шкіри і жирової клітковини.\nНатяг тканин верхніх відділів живота в напрямку до лона, переміщення пупка і його фіксація в новому положенні.\nВертикальний і бічний види абдомінопластики\nВони є різновидами класичного варіанту.\nУ першому випадку проводиться додатковий вертикальний розріз. Цей варіант показаний при наявності вертикального рубця після попередніх операцій з приводу хірургічних захворювань, у разі вираженого ожиріння, при виснаженні і множинних стриях в центральній області, значному розходженні прямих м’язів живота, необхідності висічення тканин з великою площею.\nУ другому — резекція клаптів і натяг тканин здійснюються в основному в бічних відділах, що дозволяє зменшити площу відшарування і краще сформувати талію. При застосуванні бічного типу менше ускладнень (порівняно з класичним типовим видом), у зв’язку з меншою площею відшарування, більш високу якість шкірного рубцювання, завдяки меншому натягу.\nРеабілітація після класичної абдомінопластики і її різновидів полягає у 2-тижневому спостереження у хірурга та обробки післяопераційних швів, носіння компресійної білизни два і більше місяців (до 3-4). Легкі навантаження і гарячі водні процедури можливі через 1-1,5, а звичайні фізичні навантаження — через 3-4 місяці.\nНе виключені ускладнення і негативні наслідки абдомінопластики. Перші можуть бути загального і місцевого характеру.\nПід час операції можуть виникнути ускладнення, пов’язані з одним з видів знеболювання. В найближчому післяопераційному періоді — післяопераційна пневмонія і дихальна недостатність, особливо при великій площі посічених тканин за рахунок зменшення обсягу живота, тромбоемболія легеневих артерій, особливо при наявності варикозно розширених вен нижніх кінцівок. Ускладнення вкрай рідкісні, але можливі навіть при високому професіоналізмі анестезіолога та хірурга.\nУскладнення після абдомінопластики місцевого характеру:\nУтворення гематоми з кровоточить судини або формування сіроми і їх нагноєння, що вимагає розпуску швів і евакуації вмісту.\nНагноєння і некроз країв рани. Останнє можливе через порушення кровопостачання тканин; в цих випадках проводиться висічення некротизованих ділянок та накладення нових швів.\nВажко повністю виключити і можливість відсутності позитивних результатів.\nАльтернативні абдомінопластики варіанти — дієта, фізичні вправи, міостимуляція, ліполітичний та вакуумно-роликовий види масажу в поєднанні з ін’єкційним ліполізом, а також різні види термоліфтінга. Однак всі вони можуть бути використані тільки при відсутності птозу, гриж і діастаза прямих м’язів.


Пікерінг виглядав благороднішим, ніж професор Хіггінс, бо той своєю нестримною поведінкою викликав відразу у своєї учениці Елізи. А Пікерінг веде себе виховано, спокійно, не звертає уваги на деякі «випади» Елізи. Закінчення роботи професора виявилося несподіванкою навіть для нього самого. Характери Хіггінса і Пікерінга можна також простежити під час великосвітського рауту. Тут вони в чомусь схожі: їхні жести, манери, вишукана мова, вміння показати себе з кращого боку. Та інтерес до дівчини у професора зникає, бо парі він виграв: дикунка тримала себе і говорила як справжня герцогиня. Що тепер з нею буде? Адже вона змінилася. Хіггінсу байдуже, він лише радіє, що виграв парі. Незважаючи на деякі негативні риси, я поважаю і професора Хіггінса, і полковника Пікерінга як високоосвічених людей. На мою думку, освіта завжди потрібна людині. Бо якщо ти невихований, не вмієш ввічливо розмовляти, говорити правильно і добре ставитися до інших,- ти ніхто. У наш час освіта - це головне, незалежно від того, багата ти людина чи бідна.\n«Пігмаліон» був названий автором «романом у п’яти актах», що якнайкраще підкреслювало зв’язок драматургії Шоу з прозою. Міфологічна основа сюжету не викликає сумніву. У відомому міфі статуя Галатеї зачарувала красою свого творця. Пігмаліон закохався у неї. Богиня Афродіта сприяла перетворенню кам’яної скульптури у живу жінку. Бернард Шоу творить свій міф, чарівність якого не менша. Професор Хіггінс робить із звичайної квіткарки Елізи Дулітл, яка не вміє розмовляти чистою англійською мовою, світську богиню. Тяжке навчання принесло приголомшливий результат - Елізу Дулітл визнав за леді світ.\nПрофесор Хіггінс зі своїм старим приятелем Пікерінгом уклали парі, предметом якого була можливість оволодіння людиною, яка говорила діалектами та лайкою, чудовою англійською вимовою за допомогою тримісячного курсу фонетики. Хіггінс прийняв виклик і доклав багато зусиль, щоб не осоромитися перед приятелем. Для нього це було питання честі, тому він вимагав від Елізи майже цілодобової готовності вивчати фонетику. Його невтомна енергія знесилювала маленьку квіткарку і приваблювала одночасно. Для професора Хіггінса Еліза була лише ученицею, але при цьому вона залишалася жінкою, до якої він, звичайно, прив’язався. Спочатку Еліза мріяла піти працювати у більш престижну крамницю, але після прийому у принца вона розгубилася. Хіггінса цікавило тільки парі, і він кидає Елізу напризволяще. Такою була натура цього старого холостяка. Фінал Бернард Шоу залишає відкритим. Усе може змінитися, але не в його п’єсі, а у думках глядачів. Пікерінг, на відміну від свого друга, “не такий відважний чоловік. Він не сподівався, що його невинний жарт Хіггінс сприйме як виклик. В успіх навчання Пікерінг також не вірить. Навіть побачивши результат: чарівну леді з світськими манерами та шекспірівською вимовою, він намагається відмовити Хіггінса вести Елізу на прийом до принца. Пікерінг не довіряв до кінця нікому, і дуже боявся осоромитися. Проте успіх свого друга він сприйняв бурхливими оплесками.\nЧуйність до інтересів інших людей обом холостякам була незнайома. Вони погралися з Елізою та залишили її впроваджувати свої колишні мрії. Професору Хіггінсу було жаль не дівчину, а затрачених на неї зусиль. Він пропонує підібрати їй чоловіка, аби їй було де спілкуватися і надалі. Він не бажає бачити закоханості учениці в свого учителя. Злякавшись втратити свободу, Хіггінс не зупиняє чарівну леді. Образи Хіггінса і Пікерінга вдалися авторові якнайкраще. Бернард Шоу зумів передати психологію цих самотніх чоловіків, які майже втрачають співчуття до людей. Особливо це стосується людей не їхнього кола.Нижчі прошарки суспільства для ник цікаві лише як об’єкт для навчання. їм і на думку не спадає, що і в цих людей є душа, шо вони не іграшки.\nЧарівність «Пігмаліона» була помічена ше під час перших вистав. У 1957 році побачив світ мюзикл «Моя чарівна леді», який з часом був екранізований. «Пігмаліон» і досі подорожує світом, змушуючи нові покоління глядачів замислюватися над тими питаннями, які поставив автор у п’єсі.


2. Відпустка по догляду за дитиною надається жінці або іншій особі, зазначеній в частині сьомій ст. 179 КЗпП, повністю або частково протягом періоду до досягнення дитиною віку трьох років. При цьому жінка або інша зазначена особа може за своїм розсудом у будь-який час перервати частково оплачувану відпустку, а потім знову зажадати надання такої відпустки. При бажанні одержати відпустку жінка подає відповідну заяву на ім'я власника або уповноваженого ним органу. Надання відпустки оформляється наказом. При бажанні вийти на роботу до закінчення встановленого наказом строку відпустки жінка або інша зазначена особа подає заяву. На підставі цієї заяви має бути виданий відповідний наказ.\n3. Правові відносини між працівником, який перебуває у відпустці до досягнення дитиною віку трьох (шести) років, і власником ускладнюються тим, що на період відпустки власник приймає на роботу для заміщення тимчасово незайнятого робочого місця (посади) іншого працівника. У зв'язку з достроковим виходом на роботу жінки або іншої особи, що має право на таку відпустку, працівник, який прийнятий для заняття тимчасово незайнятого робочого місця (посади), підлягає звільненню. Ситуації правової невизначеності вдасться уникнути, якщо буде враховуватися таке.\n4. Жінки і зазначені вище особи, перебуваючи у відпустці для догляду за дитиною, нерідко переривають таку відпустку з метою одержання більш високо оплачуваної відпустки у зв'язку з навчанням без відриву від виробництва. У таких діях працівника і власника немає порушення законодавства. Від жінки в цьому випадку не повинні вимагати, щоб вона певний період (хоча б один день) відпрацювала перед наданням їй відпустки у зв'язку з навчанням без відриву від виробництва. Але переривання відпустки для догляду за дитиною має бути належно оформлене заявою працівниці, наказом власника. Аналогічним чином після закінчення відпустки у зв'язку з навчанням без відриву від виробництва знову може бути оформлене надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення дитиною віку трьох років. Такі дії протягом частково оплачуваної відпустки по догляду за дитиною можуть повторюватися багаторазово в міру виникнення необхідності. На період переривання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років виплата допомоги по догляду за дитиною припиняється.\n5. Сама назва правової конструкції - відпустка (з виплатою допомоги по догляду за дитиною або відпустка без збереження заробітної плати, надана відповідно до медичного висновку до досягнення дитиною віку шести років) виключає будь-який запис у трудовій книжці, тому період відпустки зараховується до стажу роботи за спеціальністю. Зокрема, цей період повинен зараховуватися до стажу державної служби (для державних службовців, які перебувають в такій відпустці (на це прямо вказується в п. 3 Порядку обчислення стажу державної служби)), до стажу наукової праці, до стажу, що надає право на надбавку до заробітної плати (тарифної ставки, посадового окладу) за вислугу років. До стажу роботи, що надає право на одержання щорічних відпусток, час відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років і час відпустки без збереження заробітної плати, що надається відповідно до медичного висновку до досягнення дитиною віку шести років, не зараховується. До страхового стажу відповідно до ст. 7 Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, обумовленими народженням та похованням" і ст. 21 Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" зараховується тільки період відпустки до досягнення дитиною віку трьох років (але не період відпустки з догляду за дитиною у віці до шести років, що потребує догляду відповідно до законодавства).


ДЕМОКРАТИЧНИЙ ПОЛІТИЧНИЙ РЕЖИМ ТА ЙОГО ОЗНАКИ.\nПОЛІТИЧНИЙ РЕЖИМ - це с-ма прийомів, методів, форм, способів здійснення політичне життя. (В т.ч. і держ.) Влади в суспільстві. Політичний режим дає уявлення про сутність держ. влади, що встановилася в країні в определ. період її історії.\nВ основному виділяють два різновиди політичного режиму: авторитарний і демократичний.\nДЕМОКРАТИЧНИЙ РЕЖИМ. Ознаки:\n-наявність реальних демократичних інститутів.\n-Легальна діяльність опозиційних партій нарівні з правлячою.\n-Легальна діяльність масових організацій трудящих.\n-Наявність представницьких органів, що формуються на основі загальних, рівних виборів із широким колом повноважень.\n-Ознаки формального рівноправності гр-н і проголошення особистих і політичних прав і свобод.\n-Визнання і здійснення на практиці принципів конституційності та законності при формальному дотриманні верховенства конституції.\n-Побудова держ. апарату за принципом поділу влади. Чи не поєднується з дуалістичної і абсолютної монархіями.\n1._Соціал-демократичний _режім: такі режими склалися в багатьох країнах після Втор. світ, війни (Італія, Швеція, Фінляндія, Голландія, Греція, Індія, Японія). Характеризується більш широким використанням дем. інститутів в політ. життя, підвищеною роллю соціалістичної. і соціал-демократі. партій.\n2. Більш обмежений соціал-демократич. режим: іноді обмежується свобода політичне життя. партій, кілька сокращ. обсяг демократі. прав і свобод - Герм. (Можливий заборона опозиційних партій, звільнення з держ. Служби із за приналежності до комуніст. Орг-ям. При введенні ПП можливий перехід до авторитарних методів правління.)\n3._Демократіч. _режім в країнах _Латінской _Амерікі - не відрізняється стабільністю, часто змінюється авторитарним. Там, де він стійкий - Мексика - не склалася політичне життя. опозиція.\n4. Ліберальний _режім - характерний для розвинених країн XIX в., Спостерігається в ряді країн, що розвиваються (Індія, Філіппіни). Відрізняється високим ступенем політ, свободи, але внаслідок відносної культурної відсталості заг-ва дем. інститутами можуть користуватися всі. Державі доводиться вдаватися до різних форм примусового впливу. Демократі. інститути функціонують як би на поверхні.\nУ конституц. праві це отримує відображення у вигляді некотор. огранич. демократії, що залишають органам і посадовим особам публічної влади значне поле дії по розсуд.\nІнформація, релевантна " 2. Демократичний державно-правовий режим і його характеристика. "\nдемократичних або авторитарних, політичних чи насильництву-них формах. Аналіз національного змісту функцій держави демонструє і соціальну цінність держави, ефективність існування етносу в державно організованої формі. Цей аналіз показує, чому розпад, руйнування, а тим більше зникнення государ-ства представляє собою не що інше як національну\nдемократичною, і стверджувалося, що таке її властивість було обумовлено пануванням ра-бочего класу, виражало інтереси більшості народу, всіх трудящих, керівництвом коммуни-стической партії. На марксистсько-ленінському етапі вітчизняного суспільствознавства державі в політичній системі відводилася роль головного знаряддя побудови соціалізму і комунізму, а комуністичної партії -\nдемократичних почав у правотворчості виникає проблема співвідношення юридичної професіоналізму, компетенції в конкретних юридичних питаннях, юридичного знання і діяльності представників інших областей знання, перш за все політичного та економічного. Іноді питання ставлять навіть так: хто робить (повинен робити) закони - юристи чи політики, економісти та інші фахівці? Відповідь\nдемократичні, авторитарні), з культури, традицій. Власне - це реальна, правове життя суспільства, і її забезпечує правовий пласт суспільного життя. Але в суспільстві в силу тих чи інших причин існує й інший пласт, який також є глобальним інтересом теорії права. Це правопорушення. Правопорушення - одне з тих соціальних явищ, які представляють винятковий інтерес


Наталя Веселова: "Сприймайте мене не як людину, а як інструмент..." » Репортер\nРепортер » Новини » Наталя Веселова: "Сприймайте мене не як людину, а як інструмент..."\nВійськовий волонтер і переселенка із Донбасу, й трохи наша землячка, бо багато років жила на Полтавщині, Наталя Веселова нині представляє інтереси виборців у Верховній Раді. Нині вона - позафракційна, бо залишила фракцію "Самопомочі", але не приховує, що входить до політради партії "Сила людей" і саме від цієї партії збирається балотуватися на нових парламентських виборах.\nДо Кременчука Наталя Веселова прибула на запрошення Оксани Гуйди, голови громадської організації "Кременчуцький антикорупційний центр". Народний депутат говорить: на Полтавщині має дві приймальні - в самому обласному центрі, а також в Кременчуці. Саме Оксана Гуйда є тією довіреною особою, через яку можна передавати звернення до парламентарійки.\nВідповідаючи на питання журналістів, Наталя Веселова повідомила, що з приводу скорочення мережі стоматологічних поліклінік у Кременчуці навіть направляла запит до Генеральної прокуратури України. Поки що отримала проміжну відповідь про те, що справу розслідує місцева прокуратура. Також порушувала нардеп питання будівництва, вірніше, відмову від побудови нового мосту через Дніпро саме в Кременчуці.\nЦікавилася Наталя Веселова й питаннями забезпечення житлом переселенців із Донбасу та Криму та воїнів АТО. Адже сама жінка - родом із Слов'янська й вимушена була втікати з Донецька з приходом проросійських бойовиків. Вона активно допомагає армії, була серед засновників добровольчого батальйону "Донбас".\n(До речі, саме позиція фракції партії "Самопоміч" стосовно окупованих земель Криму та Донбасу - ідея провести новий кордон України на лінії розмежування, змусила її залишити цю партію).\nСтосовно забезпечення квартир переселенців, Наталя Веселова говорить: уряд виділив дуже мало коштів на пільгову програму - лише 25 мільйонів гривень на всю країну. Тож нардепи її комітету ініціювали зустріч із міністерствами й доручили переглянути це фінансування.\nВоїни АТО, на думку депутата, мають трохи кращі умови фінансування житлових програм.\nБагато дискусій викликала у присутніх тема низьких пенсій, які отримують як пенсіонери за віком, так і пільговики - колишні ветерани МВС тощо. Наталя Веселова вихід бачить у введенні другого рівня пенсійної рефрми, а саме забезпечення права українців паралельно накопичувати собі другу пенсію. Ця іде викликала досить скептичне ставлення присутніх пенсіонерів та журналістів і жваву дискусію. Олег Мірошниченко, журналіст із нашого міста, розповів про власний досвід: років десять тому він почав відраховувати гроші приватному фонду. Але рівень інфляції в країні такий, що ті гроші, які колись були еквівалентні тисячі доларів США, нині коштують приблизно 100-150 доларів.\nОкрім того, зауважили активісти, в Україні багато людей отримують мізерні зарплати - в межах 3-4 тисяч гривень, а отже, відраховувати на пенсію їм просто нічого. Нардеп на це зауважила, що проект закону передбачає старт для відрахувань - від 2% на місяць.\nДепутат міськради Оксана Піддубна, присутня на зустрічі, підняла ще одну проблему - відповідей на звернення з Верховної ради. За словами Оксани Піддубної, вона двічі зверталася до профільних комітетів парламенту (з приводу неетичної, на її думку, поведінки народного депутата України Юрія Шаповалова, а також стосовно розірвання угоди з німецьким інвестором щодо санації Деївського звалища). Однак, минув уже рік, а відповідей по суті про розгляд звернення так і немає.\nНаталя Веселова зауважила: часто проблема в тому, що такі звернення людей надходять до голови комітету, а рядові народні депутати про нього навіть і не здогадуються. Тому радила звертатися особисто до тих нардепів, яким люди довіряють. Загалом же звернення до Верховної ради повинно розглядатися, як і будь яке інше - до 30 календарних днів.\nПитали народного депутата й про можливу дату інавгурації новообраного президента країни Володимира Зеленського. Наталя Веселова зауважила: вважає, що повноваження треба надати якнайшвидше. Бо період міжвладдя дуже вигідний РФ для дестабілізації в нашій країні. Путін завжди користується моментами нестабільності в нашій державі. Так було й під час минулорічних акцій протесту з участю Михаїла Саакашвілі, говорить Н.Веселова. Точну дату інавгурації, однак, має назвати парламент.\nСтосовно Зеленського, вона сказала, що не знає його особисто. Але перемога з таким значним відривом - це "тиха безкровна революція". "Йому буде складно відповідати вимогам виборців, бо вони дуже різні. Правда, він же нічого й не обіцяв. Тож доведеться тепер вгадувати, чого очікують люди", - сказала Наталя Веселова про нового президента.\nНаталя Королевська: "У Кременчуці мають бути найвищі зарплати"\n"Крим дотуватимуть до 2020 року задля виживання" - російський експерт\nОлег Надоша голосував за збільшення пенсійного віку\nСестри Наталя Лапіна та Світлана Горбань презентували свій новий роман\nОксана Піддубна заявила, що проти нардепа Юрія Шаповалова порушили кілька к ...


Погода в Україні 6,7 січня - мокрий сніг і до -9 вночі | РБК-Україна\nНовини » Суспільство 05.01.2020 - 13:32 Новость на русском\nНа більшості території України очікується сніг і мокрий сніг\nПогода в Україні на час різдвяних свят, 6-7 січня, прогнозується відносно тепла погода, часом очікуються опади у вигляді снігу та мокрого снігу, температура повітря вночі опуститься до -9, вдень до +3. Про це повідомляє РБК-Україна з посиланням на Український гідрометцентр.\nУ понеділок очікується погода без опадів з мінливою хмарністю. Температура повітря вдень становитиме -1 +3 градуси. Вночі очікується в більшості регіонів від -1 до -5 градусів, у Чернівецькій області температура вночі опуститься до -9 градусів. Вітер буде помірним 3-8 м/с, у південних областях 5-10 м/с.\nУ вівторок у західних, північних та центральних областях вночі очікується сніг, вдень мокрий сніг. На півдні і сході мінлива хмарність. Температура повітря вдень становитиме -1 +2 градуси на всій території України. Вночі прогнозують -1 -3 на півночі, -3 -5 в центрі, на півдні і сході, у західних регіонах очікується до -9 вночі.\nНагадаємо, днями в Україні оголосили відкритим снеголавинный сезон. Висока ймовірність сходження лавин спостерігається в західних областях.\nТакож РБК-Україна писало, що 5 січня, буде хмарна погода, практично на всій території країни очікується мокрий сніг з дощем. Температура повітря вдень складе 0 +2 градуси.\nТеги Новини України ПогодаРіздво


Спогади Івана Шаповала із Вишнівця про нестерпний Магадан - ПОГЛЯД\n13:57 | 18.10.2021\nСпогади Івана Шаповала із Вишнівця про нестерпний Магадан\n07:30 | 7.11.2017 09:37 | 7.11.2017 Irena 869 Views\nІван Шаповал у Магадані. 1950 рік.\nМій дідусь Іван Шаповал із Вишнівця спогадами про Магадан ділився неохоче. Дивувався, що зумів це пройти, вижити і повернутися додому …\nЗ болем розповідав про те, як мати, прощаючись з ним перед відправкою на силку, похапцем дала шматок “шинки”, замотаний в хустинку. Частунок він довіз до Магадану за пазухою. З’їсти його жалів, продівши через шнурок, носив на грудях і лише зрідка брав до рота, щоб тільки відчути смак.\nСочатку було дуже важко, особливо бандерівцям, які були засуджені за зраду батьківщини. Заставляли стояти навпочіпки по кілька годин. Дідусь згадував, як одного разу заснув у такому положенні і боляче було не від того, як наказали за сон, а тому, що хтось забрав дороге йому “намисто”.\nБабуська розповідала, що дідусь дуже погано переносив вигляд крові, бо асоціював це з тим, як приходилось ломами вибивати померлих побратимів по неволі з льоду.\nСильно “провинившихся” заточували в металічну конструкцію на кшталт бочки, частково заповнену водою… Щоб вижити доводилось рухатись та більшість так і вмерзала у ній…\n… Дідусь з жахом відносився до щурів, бо пригадував, як та нечисть миттєво поїдала кал у нужниках …\nМагадан, колимська річка Індегірка, ГУЛАГ, золотокопальня були пережитими миттєвостями, які не ідуть в порівняння з тим, що дідусь пережив у 83 …\n“Нас заганяли у холодні товарняки, — пригадує дідусь. — Темна ніч. Мороз — більше двадцяти градусів. І нас вивозять у край, де нема людей і морози вдвічі сильніші. Бо ми вороги радянського народу. Зрадники. Нам не місце тут. Ми повинні змінитись і нас відправляють в далеку дорогу. Сотні молодих в’язнів, катованих владою, битих, голодних, покалічених повинні долати шлях в нікуди. Та ми не перші і не останні. Тисячі вагонів з такими, як ми, вже подолали великий шлях, і ще тисячі подолають після нас. Пролито цілі ріки крові та сліз, всюди залишилось безліч трупів та постійно чути невгамований стогін українського народу. Адже везуть нас у вічну мерзлоту, де за задумом ворожої влади, ми всі маємо сконати.\n“ШАПОВАЛ ІВАН ГРИВГОРОВИЧ, псевдо “ БОГУН” народився 2 травня 1920 року у містечку Вишневець Тернопільської області. Член товариства “Просвіта” з травня 1937 року, а в ОУН був прийнятий влітку 1938 року. Був помічником підрайонового керівника ОУН Жураківського Михайла Макаровича з червня 1939 року. З 1940 року був пропогандистом ОУН. За вказівкою Вишневецького проводу ОУН поступив у місцеву поліцію, яка новою німецькою владою була переформована 10 жовтня 1941 року у місцеву німецьку поліцію. У 1944 році засуджений комуністичним режимом та направлений на каторжні роботи в Магадан”.\nЯ не один. Частина вагонів була загружена засудженими вояками з дивізії “Галичина”, багато було з німецьких таборів. Вони відбули страшну каторгу в Гітлера і Сталін їх відправляв на нову. За що? Бо були українцями. За те, що хотіли жити в Україні. Бо боролися за рідну Україну. Разом зі мною були всі з Тернопільської області, крім Мельника з Рівенщини. Було багато засуджених на 25 років каторжних робіт. Наших з Вишневеччини в цьому ешелоні не було. Напевно, відправили декілька днів тому, що мав повезти наших в Норильськ.\n“МЕЛЬНИК ГОРДІЙ КАРПОВИЧ псевдо “Меч”, 1921 року народження, заарештований в червні 1944 року, народився в селі Яблунівка Рівенської області. Засуджений за національно-визвольну боротьбу проти комуністичного режиму та направлений на каторжні роботи в Магадан”.\nІз всіх, я раніше був знайомий з Миколою по ОУН.\n“КАЛЬБА МИКОЛА ІВАНОВИЧ псевдо “Бук”, народився 1912 року в селі Нижчі Лубянки Збаразького району. Засуджений 14 жовтня 1944 року за національно-визвольну боротьбу проти комуністичного режиму та направлений на каторжні роботи в Магадан”.\nЕшелон доукомплектовували на кожній зупинці в Західній Україні і нарешті коло тридцяти вагонів з полоненими поповз на Схід. В кожному вагонні заарештовані, напевне, нас везли до тисячі українців. А конвою не міг порахувати. Та рідко зупинявся цей страшний поїзд. І тоді, після зупинки, конвой дерев’яними довбешками лупить по стінах вагонів і кричить не своїм, москальським голосом щоб відійшли всі від дверей. Відкриваються двері і з довбнями влітає три, або чотири солдати та починають рахувати, чи ніхто по дорозі не втік.\nСтрашні погрози, часто били довбнею між лопатками. Ця процедура проводились два рази на день. Так глумились над в’язнями, жорстоко знущались принижуючи людську гідність і тим самим хотіли прищепити нам рабську покору.\nЕшелони з нами прямували на далекий схід Росії постійно. Чим далі від Москви, тим привітніше нас зустрічали місцеві люди. В Омську, Красноярську, Іркутську, в Чіті місцеві люди підходили до вагонів і через вікна нам кидали їжу, куриво. Підходили інваліди-фронтовики на милицях, жінки, діти та голосно запитували, чи є хтось з Львова, Станіслава чи Тернополя. Вони не боялися конвою і конвой їх не чіпав. Так нас доставили до Хабаровська.\nТерпіли холод, голод і знущання. З Львова нас доїхало до Хабаровська шіснадцять. Одних забирали в Іркутську, інших в Чіті, підсаджували нових. А померло по дорозі четверо.\nУ Хабаровську нас висадили з цієї страшної трупарні двадцять вісім українців. Цей страшний товарний вагон, страшно загрузити худоби, але нас українців загнали і, мордуючи, привезли до синіх гір Сахаліна. А там, куди не глянь, бараки. Кругом все загороджено колючим товстим дротом, що кріпився до високих товстих дерев’яних стовпів.\nМи всі такого видовища ще не бачили. Нас загнали на паром, як худобу, він доставив нас до татарської протоки, а далі до Бухти Ваніно. І знову сотні бараків. Нас коло сто чоловік розмістили в двох бараках. Я зайшов в своєму китайців, корейців, японців, які вже перебували по два, три роки. Були і наші з Західної України.\nНас розмістили на трьох-ярусних нарах. Спочатку я думав, що тут будемо постійно, але через пару днів нас забрали, вистроїли в колону. Крик людей, гавкіт собак і лайки конвоїрів. Нас знову посадили на корабель і відправили до Магаданської бухти. Знову вистроїли і під шалений гавкіт собак погнали по п’ятеро в ряду.\nВже темно, а нас женуть. Тут не лише сніг, а і тріскучий мороз. І ось великі ворота. А там написано “Добро пожаловать”. Нас у ночі розподілили по дерев’яних бараках. Стіни з необтесаних грубих соснових стовпів. Висота бараку — два метри. Трьох-ярусні нари. Сам собі роби з тирси подушку і матрац. Тепер ми зрозуміли: це наше постійне житло. Будемо добувати золото і заробляти заліки перевиконуючи норму, може тоді через десять років каторжних робіт переглянуть термін судимості.\nЯ знав багатьох, жив поряд на нарах, терпів з ними страшні знущання енкаведистів, голод, холод, морози, ділив останній клаптик їжі.\nДЯЧУН САФАТ ГРИГОРОВИЧ псевдо “Молот” народився 1902 року в селі Розношинці Збаразького району. Засуджений за виступи проти радянської влади у Збаражі в грудні 1939 року на 20 років каторжних робіт і направлений на відбуття терміну у Магадан.\nА вже на ранок погнали на роботу. В ранкову, холодну, вітрову погоду нас загнали в кар’єри. Там вручили лопати і наказали довбати мерзлу землю. Ще дали норму: за день один куб мерзлої землі видовбати лопатою та вивезти. Але якби одна земля. А там ще граніт. Ось і виконай норму.\nА назад ми всі йшли під музику. Скрипка, балалайка і бубон. Ось ми завершили роботу і радісні летимо відпочивати. Ця страшна наруга над нами, приниження і насмішка була придумана радянською владою.\nНадворі темно. Мороз коло 40 градусів. Проходимо браму. Нас коло тисячі в’язнів зморених, голодних, холодних, оббесилених, хворих, з музикою заходимо до своїх бараків. Вона не давала нам радості. Виходить начальник і в голос кричить що всі не виконали норми, “Спать будете без ужина”. Так розпочалася наша багаторічна каторга на золотих копальнях Магадана. А їсти від такої роботи так хочеться!\nБагато плакало, стогнало. Безсонна ніч. Радянські чекісти голодом морили постійно. Слабші не витримували і помирали. А поповнення молодими хлопцями з Західної України йшло постійно. Так кожен день. Музика, лозунги про побудову комунізму і вмираючі від страшних умов проживання.\nТабір наш налічував до кількох тисяч рабів. Для порушників закону в таборі був ще один табір на триста — триста п’ятдесят засуджених. Там особливий режим. Звідти мало хто повертався живим. Не далеко від нас був ще один табір, коло річки Адича. Там в’язні добували вольфрам. Звідти майже ніхто не повертався. Рік роботи і легені знищувались. Люди гинули, як мухи. Та хто думав про мучеників комуністичного режиму. Сьогодні хтось помер, завтра привезуть двох на його місце.\nЗолото добували руками українців. Тут я зустрів багатьох з Тернопільщини.\nУ самих же табірних зонах Магадану, утримувалося від 1 до 5 тис. політв’язнів.\nБув і шостий жіночий табір, із 6 тисячами жінок, засуджених на 25 років та каторжанками. Усі вони працювали на розбудові міста в робочій зоні, де здебільшого копали землю. Одягнені були у ватні бушлати з нашитими номерами на спині, на голові поверх хусток носили шапки-вушанки, взували не по розмірах латані валянки.\nВсі робили без вихідних. Але нас постійно хотіли тримати під страхом. Кати хотіли, щоб в’язні постійно боялись. Вони залякували, що не буде що їсти, що буде безсонна ніч, посадять на кілька днів у водяний холодний карцер, дадуть, щоб загризли собаки, або будуть бити до смерті. Адже їм ми – це номер, який сьогодні є, а завтра вже немає. Але як не лякали, то могли залякати наших хлопців мало. І тоді. Ці залякані ставали стукачами, слідкували за нами і здавали. Та наші побратими швидко вичисляли і такі сексоти часто десь дівались, але на їхнє місце були другі.\nСексотство в таборах процвітало. Коли минуло сім років, то з 150 полонених, що проживали в нашому бараці, залишилось десь 15-20 колишніх. Багато повмирало від каторги в зоні. Багатьох перевели в інші табори. Багато ставали інвалідами, а одиниці були звільнені. А ми добували золото. Дармова робоча сила. Дуже часто хворіли, а ліків жодних. Вмирали, як мухи..\nП.С. Надіюсь, що Магадан накінець-то озоветься! Запит щодо отримання архівної інформації без відповіді, в котре подана заявка в безкінечному стані розгляду”.\nАвтор: онука Івана Шаповала Мар`яна Янчук.\n← «Таких доброзичливих людей ніде більше не зустрічала», – учениця слов’янської школи про Тернопіль\nТернополянка Антоніна Закорчемна потрапила у ТОП-30 учнів всього штату в Америці →


Чому гикає новонароджена дитина після годування і що робити\nСитуації, коли новонароджені гикають після годування, зустрічаються досить часто і побоюватися цього не варто. У більшості випадків такі напади не пов’язані з якими-небудь патологіями або проблемами дитини і проходять самі собою. Але батьків все-таки цікавить, чому це відбувається і що робити.\n1 Механізм гикавки\n2 Причини гикавки після годування\n3 Рекомендації лікаря Комаровського\nНапад гикавки виникає із-за скорочення діафрагми в результаті її роздратування і стимуляції. Треба сказати, що в ранньому віці ця м’яз, що відокремлює грудну клітку від черевної порожнини, проявляє особливу чутливість до різних дратівливих чинників, тому у немовлят таке явище спостерігається досить часто.\nПричини гикавки після годування\nГикавка у немовлят може виникнути з кількох причин. Але, найчастіше, поява нападів буває спровоковано порушенням режиму харчування або особливостями будови травного тракту немовляти.\nРясне годівля. Не варто перегодовувати малюка, інакше ікоту не уникнути.\nНеправильне положення під час годування. Такої помилки найчастіше допускають недосвідчені мами, які тримають немовляти майже в горизонтальному положенні. Малюк заковтує зайве повітря, з-за чого відбувається утворення повітряного прошарку, що провокує напад гикавки.\nЗдуття живота. Мова йде про випадки, не пов’язані з неправильним харчуванням. Причини скупчення газів можуть бути різними, але гикавку викликають саме ті умови, при яких виникає здуття.\nВсі представлені вище ситуації, пов’язані з особливостями роботи шлунково-кишкового тракту немовляти.\nАле є і інші причини, чому дитина гикає після годування.\nНаприклад, нерідко це відбувається через перезбудження. Єдине, що можна робити в такій ситуації, це забезпечити дитині прийом їжі в спокійній обстановці, усунувши всі джерела роздратування.\nТакож до ікоти і зригування можуть привести будь-які емоційні потрясіння або спрага і бажання пити.\nДоктор Комаровський не заперечує, що іноді провокуючим фактором стає переохолодження дитини, оскільки тривале перебування на холоді перешкоджає нормальному прийому їжі. Але, на його думку, це одна з найбільш рідкісних причин виникнення гикавки.\nВін вважає таке явище природною реакцією маленького організму на зміну температури навколишнього повітря: похолодання провокує підвищення м’язового тонусу, що викликає напругу м’язів черевного преса. У підсумку, шлунок починає тиснути на діафрагму, провокуючи поява гикавки.\nЦе не говорить про те, що малюк замерз, а лише свідчить про правильної адаптації малюка до зміни температур.\nПерш ніж приступити до вирішення проблеми, необхідно з’ясувати, чому саме новонароджена дитина гикає після годування. Насправді, знизити ймовірність появи таких нападів нескладно, і що при цьому робити підкаже відомий лікар Е. Комаровський.\nМолоді мами часто губляться при появі гикавки у немовляти. Після того, як він відригнув, необхідно зупинити прийом їжі і почекати деякий час, поки шлунок малюка прийде в норму. Також слід враховувати й умови, при яких проводиться годування: обстановка повинна бути спокійною, всі вказані фактори потрібно виключити.\nДитину приводять у вертикальне положення, щоб накопичився повітря могло вільно вийти.\nКомаровський рекомендує відрегулювати кількість споживаної їжі, оскільки в більшості випадків дитина гикає після годування саме через переїдання. Крім цього, слід звертати увагу на положення дитини і домогтися правильного захоплення грудей дитиною, що знаходяться на природному вигодовуванні. Це допоможе уникнути газоутворення.\nПісля годування немовля ще деякий час повинен перебувати у вертикальному положенні, що допоможе йому швидше відригнути зайве, а також позбутися від повітря, який був захоплений при ссанні грудей.\nСоска для годування дитини-штучника не повинна мати занадто великі отвори, через які подається їжа. Краще всього придбати спеціальну антиколикову соску, у відповідності з віком дитини.\nНерідко дитина починає гикати з-за спраги, яка може виникнути із-за того, що малюк дуже тепло одягнений — він потіє і у нього пересихає в роті. У цьому випадку необхідно зняти зайвий одяг і дати йому попити.\nЯк правило, тривалість гикавки не перевищує 10-20 хвилин, але якщо напад триває більше трьох годин – це привід звернутися до лікаря.\nЩоб вранці не виникло напади гикавки, Комаровський рекомендує напоїти малюка після пробудження водою, при цьому спати він повинен при вологому і прохолодному повітрі.\nДуже важливо не укладати дитину відразу ж після прийому їжі. Необхідно деякий час потримати його у вертикальному положенні.\nГикавка виникає з-за мимовільного скорочення діафрагми – м’язи, що розташована між грудною кліткою і черевною порожниною.\nНайчастіше, новонароджені гикають після годування під впливом сухого повітря або із-за порушення правил організації харчування.\nПерш ніж визначитися, що робити в такому випадку, слід з’ясувати, чому саме відбувається судорожне скорочення діафрагми.\nЩоб допомогти дитині, рекомендується привести його у вертикальне положення – це допоможе зригування і забезпечить вільний вихід скупчився повітря.\nЗ метою профілактики необхідно забезпечити немовляті спокійний сон в прохолодному приміщенні з достатнім рівнем вологості повітря. А після пробудження йому дають попити води.\nВ якому віці можна давати дитині ківі?


Servatur Waikiki - Сан-Бартоломе-де-Тірахана - Hotels.com\nГотель (4 зірки) пропонує безплатний аквапарк; поблизу – Торговий центр Юмбо\nВид з готелю. Зображення 1 з 82.\n1 / 82Вид з готелю\nAvenida de Gran Canaria, 20, Сан-Бартоломе-де-Тірахана, 35100, Gran Canaria, Іспанія\n8,2.Дуже добре.722 перевірених відгуків гостей Hotels.comУсі наші відгуки залишили справжні гості, що зупинялись в одному з помешкань.\nПереглянути 722 відгуків\nТорговий центр Юмбо — 13 хв пішки\nДюни Маспаломас — 29 хв пішки\nПоле для гольфу «Maspalomas» — 37 хв пішки\nТорговий центр "Касба" — 5 хв пішки\nБульвар Коста-Канарія — 8 хв пішки\nЕкуменічний храм Ель-Сальвадор — 8 хв пішки\nДвомісний номер (1 Adult and 1 Child)\nДвомісний номер (1 Adult and 2 Children)\nДвомісний номер категорії «Superior» (1 Adult)\nДвомісний номер категорії «Superior» (1 Adult and 1 Child)\nPlaya de Cochino — 15 хв пішки\nServatur Waikiki має доступні тарифи «усе враховано». Ці тарифи вищі, бо до вартості номера входять їжа та напої (можуть діяти обмеження).\nЦей готель надає відвідувачам можливість поніжитись у власному спа-центрі з повним набором послуг (MaiTai Wellness Lounge). Послуги включають масажі. У спа-центрі є ванна спа.\nKalua Restaurant - Цей ресторан-буфет спеціалізується на такому: міжнародна кухня, - і пропонує сніданок, обід та вечерю.\nTiki Bar. бар знаходиться на пляжі. Працює щоденно\nUkelele Bar: поїжте у бар. Працює щоденно\nServatur Waikiki пропонує безплатне скасування без штрафів?\nТак, Servatur Waikiki пропонує на нашому сайті номери, для яких передбачено повне відшкодування сплачених коштів. Якщо ви забронювали такий номер, ви можете скасувати це бронювання за кілька днів до прибуття (термін залежить від правил помешкання). Радимо ознайомитися з політикою скасування бронювань даного помешкання.\nServatur Waikiki: які заходи чистоти і гігієни впроваджено в помешканні?\nServatur Waikiki має басейн?\nServatur Waikiki дозволяє перебування з домашніми тваринами?\nО котрій годині Servatur Waikiki починає реєстрацію та виселення?\nServatur Waikiki пропонує ресторан? Чи є ресторани поблизу?\nТак, у ресторані Kalua Restaurant на вас чекають міжнародна кухня та вечеря біля басейну. Поблизу є такі ресторани, як Mirchi Le Spice (3 хв. пішки), Pica Pica Mezze & Tapas Stories (3 хв. пішки) та Café de Paris (5 хв. пішки).\nServatur Waikiki: чим можна зайнятися в самому помешканні або неподалік?\nУ теплі місяці отримайте задоволення від таких способів активного відпочинку, як волейбол. Крім того, у помешканні доступні такі заняття, як баскетбол, волейбол і йога. До ваших послуг спа-центр, де можна поніжитися, а також 2 відкриті басейни, які допоможуть залишатись у формі. Крім того, Servatur Waikiki пропонує фітнес-центр і послуги спа-центру, а також сад.\nJoao, 3 -денна мандрівка з друзями, 11 трав., 2022\nAoife, 5 -денна сімейна мандрівка, 25 бер., 2022\nSimon, 5 -денна мандрівка з друзями, 24 бер., 2022\nJenny, 1 -денна романтична відпустка, 22 лют., 2022\nJolanta, 5 -денна сімейна мандрівка, 17 січ., 2022\nSarah, 7 -денна сімейна мандрівка, 22 лист., 2021\nJoseph, 1 -денна мандрівка, 14 лист., 2021\nfrancesca, 1 -денна мандрівка, 17 вер., 2021\nThomas, 7 -денна мандрівка, 12 вер., 2020


П'ятниця, 22.04.2016 - 06:40\nКоли ви входитимете у ще один лондонський ресторан під назвою «The Bunyadi», вам при вході запропонують скинути весь одяг, який ви на собі маєте.\nРесторан мають відчинити влітку цього року.\nПрацівники майбутнього ресторану «The Bunyadi» закликають своїх гостей залишити весь свій одяг позаду та всією своєю свідомістю осягнути "справжню волю", яку тільки може мати людина.\nЕкспериментальний ресторан, який має бути відчиненим між червенем та вереснем, є ідеєю пана Sebastian Lyall. Його попередні роботи включають «ABQ» та «Breaking Bad», які також розташовані у британській столиці і де клієнти можуть тягнути коктейлі у кімнаті, де все нагадує лабораторію.\nПан Лиел сподівається, що його новий ресторан сподобається клієнтам, котрі завжди прагнуть чогось нового та екстравагантного.\nСередовище ресторану має нагадувати первісний світ, тобто без телефонів, електричного світла та ... будь-якого одягу.\nПан каже: "Ми переконані, що подібна новинка надасть людям змогу вечеряти у цілковито первісній атмосфері та без будь-яких нечистот. Жодних хімікатів, жодних штучних кольорів, жодної електрики, жодних телефонів та жодного одягу, якщо їм заманеться. Головне у моїй ідеї - дати людям можливість збагнути повний та справжній лібералізм.".\nДаний ресторан матиме місце для 42 осіб. Попри це, ресторан вже на даний час має понад 4 тисячі попередніх замовлень, якщо вірити тому, що написано на його інтернет сторінці.\nГрупи натурників кажуть, що дуже вітають прихід "голого ресторану" до столиці законсервованої англійської нації. Вони стверджують, що голі вечері дозволять людям більше зосереджувати свою увагу на їжі.\nПроте, з іншого боку, окремі люди виражають занепокоєння тим, що "чистий голяк" не є чимось суттєвим у процесі травлення їжі і радше навпаки, часто може викликати нудоту.