На третьому березі. Григол Робакідзе: доля письменника в ХХ столітті - Соціум - dt.ua\nНа третьому березі. Григол Робакідзе: доля письменника в ХХ столітті\nОстанній паладин Європи Загальновизнано, що XVIII століття було століттям великих авантюристів. Усім відомі імена Джакомо Казанови...\nТривалий час в СРСР ім’я Григола Робакідзе було під забороною. Письменник був викреслений із літератури...\nГригол Робакідзе. Берлін, 1940\nТривалий час в СРСР ім’я Григола Робакідзе було під забороною. Письменник був викреслений із літератури. Його твори намагалися всіляко замовчувати. І сьогодні творчість найвідомішого грузинського письменника через різні причини залишається маловідомою, хоча в себе на батьківщині, особливо в останні 10—15 років, його вважають коли не грузинським Солженіциним, то совістю нації.\nПримітно, що в сучасних виданнях відомої Енциклопедії Брокгауза з видатних грузинських письменників згадуються лише два імені — це Руставелі та Робакідзе.\nУ літературі ХХ століття Григол Робакідзе — постать найвищою мірою примітна. Він один із небагатьох, хто органічно був пов’язаний з трьома культурами — грузинською, російською та німецькою.\nПисьменник народився 1884 року (за іншими даними — у 1880-му) в селі Свірі Кутаїського повіту. У шість років був прийнятий до Кутаїського духовного училища, а з 1895 по 1901 рік навчався в Кутаїській духовній семінарії. У серпні 1901 року Робакідзе стає студентом юридичного факультету Юр’євського (нині Тартуського) університету, але вже в грудні того ж року його виключають за несплату. Після цього він подався до Німеччини й з 1902-го по 1906-й навчався на філософському факультеті Лейпцизького університету.\nГригол Робакідзе (крайній праворуч) і Стефан Цвейг (у центрі) на святкуванні столітньої річниці від дня народження Льва Толстого. Москва, 1928\nПовернувшись 1908 року до Грузії, Робакідзе починає виступати в Кутаїсі та Тбілісі з публічними лекціями, присвяченими грузинській та закордонній, переважно німецькій, літературі. Водночас він часто приїжджає до Петербурга, де знайомиться з російськими поетами і письменниками Андрієм Бєлим, Зінаїдою Гіппіус, Валерієм Брюсовим, В’ячеславом Івановим та іншими.\n1910 року письменник знову вступає на юридичний факультет Юр’євського університету і продовжує навчання до 1914 року. Після повернення до Грузії 1915 року він стоїть біля витоків формування групи поетів «Блакитні роги», які прагнули до відновлення грузинського вірша та освоєння на грузинському грунті досягнень західноєвропейського і російського символізму. До неї входили такі згодом відомі майстри слова, як Т.Табідзе, П.Яшвілі, В.Гапріндашвілі та інші. Своїм вождем члени цієї літературної групи обирають саме Григола Робакідзе. Вже в першому номері свого журналу Тиціан Табідзе присвячує Робакідзе захоплену статтю, називаючи його першим, хто відкрив для Грузії «євангеліє модернізму» і спробував створити грузинською мовою символістські вірші.\n1917 року Григол Робакідзе як голова Союзу міст провів кілька місяців на перському фронті. У цей час він познайомився із сімнадцятирічною сестрою милосердя Ніною Доманською, яка стане його першою дружиною і матір’ю його дочки Міри (про історію її життя — нижче). Після Жовтневої революції, у період грузинської незалежності (1918—1921), він поступає на службу в Управління державними справами, де займається літературним опрацюванням і редактурою постанов уряду Ноя Жерданія. Водночас письменник займається викладацькою діяльністю. Він читав лекції про новітні течії в російській філософії та поезії на вищих жіночих курсах у Тбілісі (тоді Тифліс), а після відкриття 1918 року Тбіліського державного університету був обраний доцентом кафедри грузинської літератури. 1919 року він читав також курс лекцій, присвячений німецькому романтизму в Бакинському університеті, а в 1920—1921рр. — в університеті Тбілісі.\nУ цей час до Тифлісу з’їхалися, рятуючись від жахів Громадянської війни, багато російських поетів, художників та артистів. Робакідзе брав жваву участь у дискусіях, зборах і вечорах, які влаштовувала російська інтелігенція. Найближче він зійшовся з поетом Сергієм Рафаловичем, у видавництві котрого «Кавказький посередник» 1919 року вийшла перша книжка Робакідзе — «Портрети», що містила нариси про Чаадаєва, Лермонтова, Василя Розанова, Андрія Бєлого. Грузинська столиця нагадувала в цей період «острів інтелектуалів» посеред моря вируючої в Росії громадянської війни, що підтверджувало віру Робакідзе в рятівну силу мистецтва.\nДо радянської влади, що встановилася в Грузії наприкінці лютого 1921 року, письменник ставився досить лояльно. З 1921-го по 1925 рік він завідував відділом мистецтва при комісаріаті освіти, брав участь у порятунку від знищення знаменитої Кашветської церкви в Тбілісі, обіймав посаду заступника голови правління Всегрузинської Спілки письменників.\nНа початку 20-х років у Грузинському державному театрі імені Руставелі з великим успіхом йдуть п’єси Робакідзе «Лонда», «Мальштрем» і «Ламара». Остання, написана Робакідзе на хевсурському діалекті грузинської мови, лаконічними уривчастими фразами, що надають мові експресивного ритму, була особливо захоплено зустрінута глядачами та критикою. Її показ у червні 1930 р. у Москві, на якому був присутній сам Сталін, викликав фурор. Спектакль на прохання глядачів, серед яких було багато іноземних журналістів, показали повторно. (У наші дні «Ламара» з успіхом пройшла в одному з театрів Санкт-Петербурга.)\nПротягом 1925—1926 років у тбіліському журналі «Мнатобі» («Світоч») був опублікований перший роман Григола Робакідзе — «Змїїна шкіра» (назва роману перекладалася також російською мовою як «Зміїна сорочка» і «Зміїна тільниця»). Це один із найвідоміших творів письменника, який здобув згодом популярність не лише в Грузії, а й у Західній Європі, особливо в Німеччині, де цей роман вийшов із передмовою Стефана Цвейга. Практично йдеться про першу в Німеччині реакцію на сучасну грузинську літературу.\nНімецька критика прихильно, часом захоплено, прийняла «Зміїну шкіру». Екзотичний твір, та ще з передмовою С.Цвейга, не міг не викликати інтересу в літературних колах, хоча в СРСР офіційні літературні критики пояснювали успіх цієї книжки тим, що вона написана нібито не для радянського читача, а для буржуазної Європи.\nУ березні 1931 року Григолу Робакідзе, який не схотів співробітничати з тодішнім режимом, вдалося виїхати до Німеччини, яка незабаром стане фашистською. Починається новий період його життя. Робакідзе виключають із правління Федерації грузинських письменників як неповерненця. Друзі публічно відрікаються від нього. Письменника позбавляють радянського громадянства. У цей час він писав у Грузію: «У Радянському Союзі думають, що я перебуваю на протилежному березі. Вони не праві. Я перебуваю на третьому березі. Такий третій берег має кожна річка. Той, хто не може перебувати на ньому, — не письменник і не художник».\n1933 року Робакідзе погоджується на видання в Німеччині свого нового роману «Убита душа» («Замучена душа»). На прикладі свого героя письменник показав, як державна каральна машина вбиває волю та калічить душу людини. Співставляючи систему ДПУ з організацією П.Верховенского в «Бісах» Достоєвського, він прагнув розкрити механізм публічних покаянь на радянських показових процесах, а Сталіна зобразив демонічним диктатором. Уже тоді Робакідзе зрозумів, що Сталін у свідомості радянських людей перетворюється на міфологічну істоту, на жорстокого та невблаганного бога. Укорінювався не просто культ особи, як потім стали казати, а справді поганський культ, неможливий без численних людських жертвоприношень. Утвердився кривавий магічний ритуал. Християнську етику було з несподіваною легкістю відкинуто. Чому ж все-таки в Росії зміг статися такий жахливий крах людського? На це запитання Робакідзе відповідає всім своїм романом.\nУтридцяті роки в Німеччині у престижних видавництвах вийшли книжки Григола Робакідзе, як у перекладах, так і німецькою мовою, якою письменник володів досконало. Це «Кавказькі новели» (1932), роман «Мегі. Грузинська дівчина» (1932), «Поклик Богині» (1934), «Демон і міф (Магічні замальовки)» (1935), «Хранителі Грааля» (1937) та інші. Романтична екзотика та самобутня мова сприяли успіху його творів, відгуки про які в німецькій пресі мали, як правило, захоплений характер.\nПро дві книжки Григола Робакідзе, що вийшли в цей час у Німеччині, слід згадати окремо. Відразу скажемо, йдеться про твори, що не роблять честі цьому письменнику. Необачним і згубним для його репутації кроком було видання книжок «Адольф Гітлер. Погляд іноземного поета» (1939) і «Муссоліні. Відзначений сонцем» (1941) (друге видання вийшло 1942 року під заголовком «Муссоліні. Погляд із Капрі»), захоплено прийнятих в офіційних колах. Розповідають, що Геббельс увів книжку про Гітлера в список рекомендованої партійної літератури. Кілька видань книжки вийшли величезними тиражами. До 1943 року було розповсюджено 112 000 примірників. Ходили чутки, що Геббельс запросив «письменника-іноземця» до себе в міністерство пропаганди і той нібито був зачарований великими очима Йозефа Геббельса. Понад те, на пропозицію написати таку саму книжку про Муссоліні він відповів згодою. Його запросили до Рима на аудієнцію, і в самий розпал війни він тижнями жив на Капрі за рахунок італійського уряду. Результат його медитацій на острові виявився такий: Муссоліні — «сонячна людина!» Цю книжку також включили до списку партійної літератури.\nПублікуючи вищезгадані книжки, Робакідзе став заручником власних романтичних ілюзій — він не вважав ці свої твори фашистськими. Як шанувальник Ніцше, Робакідзе бачив в історичних особах утілення надлюдської природи. Тому він писав про Леніна, Сталіна, Гітлера, Муссоліні. Для письменника не мали значення погляди, ідеї чи національні позиції цих особистостей. Його зачаровували в них демонізм мови, неприборкана стихія вогню, мистецтво маніпулювання масами. Духовна драма Робакідзе полягала в нездатності відокремити Міф від Історії.\nМайже всю війну письменник провів у Берліні. У квітні 1945 року з великими труднощами переїхав до Швейцарії, діставши статус «інтелектуального емігранта». Тут він продовжував працювати, писав статті та книжки, чимало з яких так і залишилися невиданими. Помер 1962 року в злиднях і самотності в одній зі швейцарських клінік і був похований на женевському цвинтарі. Згодом його прах був перенесений діаспорою до Франції на грузинський цвинтар в Левіль-сюр-Орж неподалік від Парижа.\nУ сьогоднішній Грузії будь-які відомості про Григола Робакідзе викликають величезний інтерес, країна переживає своєрідний бум. Створено фонд його імені. Засновано університет імені Григола Робакідзе — перший приватний вуз республіки. Кілька років тому проспект Дружби народів у Тбілісі перейменований на проспект Григола Робакідзе.\nНа жаль, дотепер мозаїка життя цього письменника складена далеко не повністю. Залишається чимало білих плям, хоча історики літератури досліджували низку тем, присвячених окремим сторінкам його життя, а також відносинам та впливу на письменника творчості Ніцше, Достоєвського, Цвейга, Казандзакіса (із двома останніми він зустрічався і дружив) та інших мислителів. До того ж останні роки про письменника сказано багато суперечливого. Як ілюстрацію наведемо замітку, опубліковану кілька років тому в російськомовному тижневику «Панорама недели», що виходить у Грузії. Одна читачка запитує: «Чи правда, що видатний грузинський письменник Григол Робакідзе був радником Гітлера?» Ось як на це запитання відповів Реваз Мішвеладзе, академік, член Спілки письменників, завідувач кафедри сучасної грузинської літератури Тбіліського державного університету, редактор журналу «Гімілі»: «Радником фюрера Григол Робакідзе ніколи не був. Річ в іншому. Він емігрував із Грузії до Німеччини. Можна сказати, що Німеччина дала притулок Робакідзе, але громадянином її він ніколи не був. Він відкрито виступав проти радянської влади. У своїх статтях із 1934 по 1943 рік висував ідею, що фашистська Німеччина, здолавши Радянський Союз, може допомогти справі визволення Грузії, що була анексована Радянською Росією. Тоді (у СРСР) такі думки вважалися крамольними і переслідувалися. Робакідзе пише про Гітлера та Муссоліні як про передових людей своєї доби. У Німеччині тоді про Гітлера в хвалебному тоні писали всі. До кінця війни Григол Робакідзе переконався в тому, що Гітлер справді параноїк і його ідеї — марення. У щоденниках того часу письменник писав, що на нього дуже вплинули повідомлення про битви в Сталінграді, під Курськом, на Північному Кавказі, розповіді про те, як німці розправлялися з жінками та дітьми. 1945 року Григол Робакідзе залишив Німеччину, виїхавши до Швейцарії».\nСлід зазначити, що не все так однозначно у взаємовідносинах Г.Робакідзе з фашистською Німеччиною та її режимом. Цікаві відомості з цього питання знаходимо у виданій торік у Санкт-Петербурзі книжці спогадів Іраклія Абашидзе (1909—1992) «Дзвін із тридцятих років» (Сповідь сина століття). Відомий грузинський поет пише: «1942 року німці, підступивши до Північного Кавказу, перекинули до Баксана грузинський легіон, який складався з полонених. Легіоном командував німецький полковник і грузин — генерал Маглакелідзе, а солдати набрані з концтаборів. За словами солдатів, у Німеччині ними нібито розпоряджався Г.Робакідзе, який відправив їх сюди. Що було правдою в усьому цьому, з’ясувалося пізніше, після війни, коли генерал Маглакелідзе опинився в Тбілісі. Зрозуміло, що я насамперед розпитав його про Г.Робакідзе. У листі ж самого Робакідзе, надісланого мені 1962 року, є рядки: «До мене дійшли чутки, що в Грузії я вважаюся «гітлерівцем». Це неправда та марення! Правда полягає лише в одному: із середини червня 1941 року до кінця війни я перебував під наглядом гестапо. Хіба це могло бути, якби я був гітлерівцем?!»\nА ось фрагмент статті Г.Робакідзе «Потаємне»: «Книжка про Гітлера? Книжка ця побудована за «піфагорійською» схемою. Словом, у ній я повністю, зсередини руйную націонал-соціалістичний світогляд».\nНе можна не помітити, що все-таки Г.Робакідзе внутрішньо мучиться існуванням цієї книжки, точно так само, як сьогодні соромляться своїх творів, написаних у радянський період, чимало з письменників, які були на «цьому березі».\nЖиття Григола Робакідзе виявилося глибоко трагічним, але водночас дуже повчальним. Попри деякі моменти творчої біографії, які зовсім не прикрашають його, він залишається найбільшим письменником жорстокого ХХ століття, письменником, який вивів грузинську літературу на європейський та світовий рівень. Життя і творчість Григола Робакідзе — свідчення величезної відповідальності письменника перед своїм народом і країною. Часом за допущені помилки доводиться платити надто велику ціну.\nДоля несподівано розпорядилася так, що певною мірою Григол Робакідзе в наші дні пов’язаний з Україною — от уже найбільше 25 років його дочка живе в місті Кам’янці-Подільському (Хмельницька область). Історія життя цієї літньої жінки заслуговує на окрему розповідь. Звуть її Міра Олександрівна Мелентьєва. Та чому Міра Олександрівна, якщо батька звали Григол? Річ у тім, що після еміграції Григола Робакідзе до Німеччини мати Міри, Ніна Петрівна, була змушена розлучитися з ним. (Ніна Петрівна походила з дворянської сім’ї Доманських. Її батько служив управителем маєтків тбіліського мільйонера Мірзоєва, а мати виросла в родині судді з міста Куба в Азербайджані.) В архіві дочки письменника збереглося їхнє свідоцтво про розлучення. Згодом Ніна Петрівна вдруге вийшла заміж за Олександра Івановича Мелентьєва, який і дав Мірі своє прізвище і по батькові. Перше заміжжя матері Міри лихом позначилося на їхньому житті. Міру переслідувала «слава» і «справа» батька. Сім’я постійно переїжджала. Не мала ніякого майна. Дев’ять класів Міра закінчила, навчаючись у семи різних школах. 1939 року, коли Міра навчалася у 8-му класі в місті Хачмас разом із сином начальника НКВС, той викликав їх до себе і, знищуючи папку з написом «Григол Робакідзе», сказав підліткам: «Ніде й ніколи не згадуйте це ім’я».\n1938 року прийшла звістка про смерть Олександра Івановича Мелентьєва, який, вочевидь, був репресований. З 1940 року Міра та її мати осіли в Дербентському районі Дагестану. Міра пішла працювати на бурову й пропрацювала в нафтовидобувній промисловості до пенсії. Спочатку лаборантом, потім техніком і, нарешті, старшим інженером із питань промивання свердловин. Робота важка, але Міра Олександрівна любила її. Навіть нині, через стільки років, їй сняться бурові. По-справжньому все, що відбувалося з нею та її матір’ю в ті важкі роки, вона почала розуміти й осмислила лише сьогодні. 2003 року в Кам’янці-Подільському вийшла книжка її вибраних віршів. Це свого роду книжка-естафета, у передмові до якої, розповідаючи про своє життя, про свого рідного батька вона зі скромності не згадує, але все, що відбувається сьогодні навколо імені Г.Робакідзе, не може сприймати без болю. Адже, несучи хрест дочки ворога народу, їй довелося зазнати багато лиха й пережити стільки образ. В одному зі своїх листів до автора цієї статті вона написала: «Я іноді думаю, а може, мені з мамою не треба було страждати та ховатися. Нехай би вбили, коли була маленькою. Ми були як зомбі. Не було в мене ні дитинства, ні молодості. Нині у Грузії бум Робакідзе. Зробили його героєм нації. Борцем за вільну Грузію. Багато в усій цій історії загадкового, і я стала шкодувати, що влізла в неї, хоча «влізла» гучно сказано. Мене на це штовхнуло, коли я прочитала в «Литературке», що він помер у повній самітності, і мені захотілося знайти його могилу, відслужити панахиду та помолитися. Тепер, з огляду на мій вік та інші чинники, — це неможливо. Я пом’янула й відслужила панахиду у своїй церкві. Треба зробити це ще за «Заблукалого Григорія». Нехай Господь простить і прийме його бунтівну душу. А то мені повсякчас здається, що він і після смерті залишився на «третьому березі».\nЦей лист написаний у липні 1997 року. А ось що писав Григол Робакідзе незадовго до своєї смерті. Ці слова звучать як заповіт, і залишається тільки дивуватися, яким чином вони були почуті дочкою, котра багато років через зрозумілі причини практично нічого не знала про свого рідного батька та його долю, і почала цікавитися ним аж на початку 90-х років. Цими рядками хотілося б закінчити цю далеко не повну розповідь про одного з видатних грузинських письменників ХХ століття Григола Робакідзе: «Я мрію, щоб щороку, коли мене вже не буде на цьому світі, у жовтні, місяці, в якому я народився, до Мцхета приходила мати-грузинка й запалювала б свічку в маленькій церкві та у своїх молитвах згадувала б мене. Нічого більше не прошу я в Грузії».


You Are Not Alone — Вікіпедія\nCD, 7- та 12-дюймові пластинки\n«You Are Not Alone» на сайті YouTube\nYou Are Not Alone (з англ. «Ти не один») - пісня американського поп-співака Майкла Джексона з його дев‘ятого студійного альбому HIStory: Past, Present and Future, Book I. Також у серпні 1995 року пісня була випущена як другий сингл з альбому.\nПісня була написана Робертом Келлі, відомим під псевдонімом як R. Kelly. Поштовхом для написання послугували події у житті автора. Пізніше Келлі пригадував: «Я був на межі, тому мені здається, що моя пісня допомогла зробити альбом Майкла цільнішим».\nУ 1994 році Джексон зв‘язався з Келлі у пошуках нового матеріалу. Той підготував та відправив співаку на касеті демо-версію. Майклу пісня сподобалася, і в листопаді 1994 року він записав її. З дозволу автора він трохи переробив кульмінацію. Для запису бек-вокалу запросили хор Андре Крауча.\nУ середині 1995 року Джексон знявся у кліпі на пісню. У відео на деяких кадрах Джексон і його тодішня дружина з‘являються напівголими. Співака на це надихнула картина Максфілда Перріша «Світанок».\nПрем‘єра відбулася 28 липня 1995 року на телеканалі MTV.\nУ 2007 році бельгійський суд постановив, що R. Kelly, пишучи пісню, незаконно використав мелодію пісні Едді та Денні Ван Песселя «If We Can Start All Over». Але рішення суду діє тільки на території Бельгії, будь-яке поширення пісні Джексона у цій країні заборонено.\nВперше Майкл виконав пісню на 1995 Soul Train Music Awards, пізніше на 1995 BET Awards, і ще на 1995 MTV Video Music Awards. Наступного разу пісня прозвучала на безкоштовному концерті влітку 1996 року, присвячений 50-річчю султана Брунею. Далі пісня виконувалася на HIStory World Tour (1996-1997). Востаннє Джексон заспівав пісню на двох концертах MJ & Friends у червні 1999 року. У 2009 році співак репетирував пісню для This Is It (2009-2010), який було скасовано через смерть Майкла.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=You_Are_Not_Alone&oldid=25868827\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 11:00, 8 серпня 2019.


Позачергові парламентські вибори невигідні для українського Криму\n05 Лютий 2016, 14:00\nКонфронтація між членами українського уряду, парламентськими й позапарламентськими політичними партіями, що набирає обертів, різко збільшує імовірність проведення позачергових парламентських виборів, погрожуючи Україні затяжною політичною кризою.\nУ центрі протистояння – старі схеми управління державними грошовими потоками. З одного боку барикад опинились постмайданні політики, з іншого – адепти старої системи.\nСкандал, пов'язаний із гучною заявою Айвараса Абромавичуса про те, що наближений до українського президента депутат Ігор Кононенко незаконно просував підконтрольні фігури в керівництво державних підприємств, остаточно оголив безсторонню правду про український політикум, який зазнав змін після революції 2014 року.\nТенденція в загальному позитивна: знайшовся міністр із твердою позицією, якого відразу підтримало і українське суспільство, і низка західних послів. Але зрозуміло, що процес боротьби із корупцією у вищих ешелонах влади тільки почався, хоча мав бути вже в самому розпалі.\nДля України немає іншого шляху, окрім економічної, правової, адміністративної й етичної європеїзації\nДля України немає іншого шляху, окрім економічної, правової, адміністративної й етичної європеїзації. А виснажлива війна за внутрішнє очищення – зовсім не те, що потрібне державі, щоб досягти мети. Не кажучи вже про політичну кризу, яка точно відніме у країни занадто багато сил, необхідних для активного вирішення територіальних проблем.\nДо того ж будь-яка політична конфронтація всередині влади підсилює українську п'яту колону (за природним законом виборів), яка, як відомо всім і кожному, відчайдушно прагне до тотального повернення до часів російського домінування.\nВажко в черговий раз проводити цю аналогію, але перші проекти української держави, що виникли після революції 1917 року, були так скоро знищені саме через внутрішні чвари національної політичної еліти.\nУ Києва немає страховки від політичних провалів, зради й саботажу, немає кнопки «зберегти момент», щоб у разі вибору недалекоглядного егоїстичного сценарію повернутись у вихідну точку\nАле, на відміну від того періоду, після подій 2014 року в Україні оформилась політична нація. Саме на її прагматичність і принциповість потрібно сподіватись. Адже у Києва немає страховки від політичних провалів, зради й саботажу, немає кнопки «зберегти момент», щоб у разі вибору недалекоглядного егоїстичного сценарію повернутись у вихідну точку.\nЗараз перед українцями стоїть питання: чи варто продовжувати боротьбу за побудову реальної державності доступними тут і зараз засобами, чи пора задуматися про вторинне й більш рішуче переформатування влади, незважаючи на ризик сильної політичної турбулентності?\nНемає сумнівів у тому, що національний менталітет, заряджений рішучістю після революції 2014 року, схилить народ до другого варіанту. Але як це позначиться на кримському фронті?\nЧому позачергові парламентські вибори шкодять боротьбі за Крим\nУявімо, що в Україні проводяться позачергові парламентські вибори. Перш за все, це означає, що Верховна Рада знову обирається за старою змішаною схемою, прийнятою за часів Віктора Януковича, але з обрізаним представництвом Криму й Донбасу.\nЗа два роки держава так і не вирішила, чи мають кримчани право вибирати своїх територіальних представників до парламенту (процедурно – ні). Хоча було б справедливо, якби до групи депутатів, які займаються поверненням Криму Україні, могли увійти, наприклад, вимушені переселенці з півострова.\nТак, зараз цим питанням серйозно займаються Рефат Чубаров і Мустафа Джемілєв, але де гарантії, що після перевиборів вони знову стануть депутатами від президентської фракції? Та й узагалі, говорячи відверто, вирішувати кримське питання на найвищому рівні мають не два парламентарія, а щонайменше десять.\nАле в разі дострокових виборів і без того мізерне представництво українського Криму у Верховній Раді не тільки не збільшиться, але, швидше за все, навіть зменшиться. У цьому й полягає перший істотний ризик позачергових парламентських виборів в Україні.\nДругий масштабний ризик – втрата міжнародної уваги до проблеми півострова, якої з такими труднощами досягли громадські активісти, блокадний рух і ЗМІ, які змусили українську владу робити нові заяви щодо Криму, волаючи до західних держав.\nЦе не тільки піде на руку Росії, а й однозначно змістить зовнішній фокус із територіальних питань на політичну боротьбу всередині самої України\nЦе не тільки піде на руку Росії, яка буде всіляко підкреслювати власну політичну стабільність на тлі кипіння української системи, а й однозначно змістить зовнішній фокус із територіальних питань на політичну боротьбу всередині самої України.\nТретій серйозний ризик – це втрата часу. Історія вітчизняного парламентаризму неухильно свідчить про те, що напередодні виборів влада не зацікавлена у проведенні реформ, тому всі кошти спрямовуються на тимчасове збільшення соціальних виплат, заборгованих зарплат і так далі.\nЯкщо позачергові вибори відбудуться, скажімо, восени 2016 року (саме такий варіант обговорюється в кулуарах), то новий уряд утвердиться тільки до кінця року, а новий парламент повернеться до реформ лише у році наступному.\nУсі ж прекрасно розуміють, що в Україні поки немає ні орієнтації на політичні інститути, ні розуміння їхнього значення. Головний орієнтир – як і раніше конкретні політичні персоналії, не дозволяє поєднувати державне будівництво з одночасною підготовкою до виборів.\nТак що в усій цій історії залишається сподіватись тільки на стійкість цінностей і пріоритетів української політичної нації, яка здатна відстоювати чітку позицію з питань анексованих територій, вимагати від політиків і чиновників активності й ефективних рішень, незважаючи на внутрішні економічні проблеми і політичні чвари.


Писати від руки – неймовірне задоволення, каже Катерина Девдера\nВсі ми можемо творити. Але всі ми маємо якісь рани, комплекси чи перебуваємо у сфері застою - каже поетеса і перекладачка Катерина Девдера. Щоб вийти зі стану застою, вона радить прочитати книгу Джулії Кемерон "Шлях митця".\n"Це практичний посібник, який варто читати і виконувати настанови. Багато моїх знайомих, та й я сама, є творчими людьми, але ми постійно знаходимо низку причин не творити. Хтось переконує себе: "Це не для мене", хтось хоче, але не має грошей. І так усе життя людина знаходить якісь причини, щоб цього не робити.\nАвторка пропонує два головних методи повернути себе до творчості.\nПерший метод – це побачення з собою. Ти маєш проводити час зі своїм внутрішнім митцем – хоча б годинку раз на тиждень потрібно зробити щось приємне для себе: сходити до улюбленої кав'ярні, пройтися осіннім містом. Дуже здорово – просто ходити. Але ти маєш належати сама собі в цей час. Ти будеш насолоджуватись тим, що робитимеш щось для себе.\nДругий метод розбудити в собі митця – "ранкові сторінки": вранці після сну взяти три аркуші паперу й ручку і списати їх своїми спонтанними думками, потоком свідомості. Це здається начебто абсурдом, але це корисно – не тільки для письменників, а й для будь-яких творчих людей. З одного боку, це допомагає нам скинути баласт думок на зразок "я бідна-нещасна жертва, моє життя не склалося". Якщо писати ці фрази регулярно, то за кілька місяців тебе так знудить від них, що ти почнеш щось міняти. З іншого боку, у спонтанному письмі людина може випадково проговорити якісь важливі для себе речі, наприклад, згадати, як любила малювати в 5 років. Це стає поштовхом купити фарби і таки почати малювати. Хай ти не станеш художником, але ти станеш щасливішим.\nАмериканська письменниця Джулія Кемерон радить не забувати про дитячі мрії\nЯ писала маленькі критичні анотації на книги, і мені хотілося писати щось більше, писати есе. Я, коли мала вже сотні цих списаних ранкових сторінок, зрозуміла, що можу просто сісти і писати есе. Адже навчилася відкриватися до внутрішнього голосу. Зрозуміла, що писати від руки – неймовірне задоволення: папір, кулькова ручка, процес, коли водиш ручкою по паперу – це кайф. Отримую фізичне задоволення від процесу писання", - ділиться Катерина Девдера.\nКупи принаймні фарби чи пуанти і прикрась цим елементом свого уявного життя своє життя реальне\n"Пам'ятаю, я жила у студентському гуртожитку, і мені подарували орхідею. Вранці я прокидалася і запалювала свічку біля цієї орхідеї, і тінь від орхідеї химерно й красиво падала на стіну. Маю тепер чернетку повісті, де перший розділ починається з орхідеї. Цього не сталося б, якби не моя звичка спонтанно писати вранці.\nПисьменниця радить уявити собі п'ять уявних життів, якби ти міг жити так, як хочеш. Ким би ти був? Художником, танцівником? То купи принаймні фарби чи пуанти і прикрась цим елементом свого уявного життя своє життя реальне".\nДжулія Кемерон (англ. Julia Cameron; 4 березня 1948, Іллінойс, США) — американська викладачка, письменниця, художниця, журналістка, поетеса, драматург, режисер. Найбільш відома як авторка кількох бестселерів, присвячених розвиткові творчих здібностей людини, серед яких "Шлях митця", "Право писати".


Як офіцери-магістри розробляли замисел спеціальної операції - НАНГУ\nЯк офіцери-магістри розробляли замисел спеціальної операції\nПротягом тижня у Національній академії Національної гвардії України з офіцерами-магістрами проводяться командно-штабні навчання.\n«Офіцери відпрацювали всі питання як документально, так і в усній формі. Слухачі на посадах органів військового управління, за фаховим напрямком, відпрацювали задання на робочій карті та наприкінці другого етапу прийняли рішення на проведення спеціальної операції. Загалом, завдяки командно-штабним навчанням, офіцери не допускають у подальшому прийняття недостатньо обґрунтованих рішень», - зазначив начальник кафедри військово-соціального та психологічного забезпечення оперативного факультету полковник Сергій Бєлай.\nТакож було поставлено раптове завдання по відпрацюванню ввідної, а саме проведення прес-конференції за участю журналістів. Офіцери-магістри роз’яснювали інформацію про військових Національної гвардії - "синіх", яка розповсюджується у ЗМІ. Військовослужбовці мали відповідати на питання журналістів із приводу ймовірного скоєння ДТП, до якого були причетні люди у формі Національної гвардії України. (ситуація була вигадана для навчань і не є реальною подією).\n«Цікаво було брати участь у конференції, бо потрібно відповідати чітко на питання, а коли твоє обличчя засвітлює спалах від фотоапарату, це викликає дискомфорт. Ми повинні вчитися правильно відповідати на питання, не боятися телекамер, оскільки Національна гвардія України дійсно відкрита для громадськості. Після проведеного заходу розумієш роль прес-офіцера, а також наскільки важливо конструктивно поставити запитання, щоб отримати змістовну відповідь», - ділиться враженнями слухач оперативного факультету майор Дмитро Тробюк.


Який погляд Біблії на евтаназію (убивство з милосердя)?\nМОВА СТАТТІ адангме азербайджанська албанська амхарська англійська арабська арабська (Ліван) африканс бауле башкирська бемба болгарська бірманська біслама валенсійська валлійська венда вірменська в’єтнамська га ган гаїтянська креольська грецька грузинська гінді датська естонська зулу йоруба ка́нада казахська казахська (арабське письмо) камба каталанська кваньяма киргизька китайська (сичуанська) китайська (шанхайська) китайська кантонська китайська кантонська (спрощене письмо) китайська мандаринська китайська мандаринська (спрощене письмо) корейська коса кікаонде кікуйю кіньяруанда кірибаті кірунді к’янгонде литовська луба луганда луо лінгала малагасійська малайська малаялам мальтійська мамбве-лунгу монгольська море ндебеле (Зімбабве) ндонга непальська нзема норвезька нідерландська німецька оромо осетинська пангасинанська пап’яменту (Аруба) пап’яменту (Кюрасао) педі перська (фарсі) польська португальська (Бразилія) португальська (Португалія) реюньйонська креольська російська російська жестова мова румунська санго свазі себуанська сейшельська креольська сербська (кириличне письмо) сербська (латинське письмо) сетсвана сингальська словацька словенська сонге суахілі суахілі (Конго) сунданська тагальська тайська татарська тві телугу тетун-ділі тив тигринья тсонга турецька угорська українська ургобо уруунд фарерська фон французька фіджійська фінська хауса хмонг (білі хмонги) хорватська хілігайнон цоціль чавакано чеська чичева чітонга чітонга (Малаві) чітумбука шведська шона японська єврейська (іврит) ібан ілоканська індонезійська ісландська ісоко іспанська італійська італійська жестова мова\nЯкий погляд Біблії на евтаназію?\nАудіо Параметри завантаження аудіо Який погляд Біблії на евтаназію?\nБіблія нічого не згадує про евтаназію *. А втім, те, що в ній сказано про життя і смерть, допоможе мати врівноважений погляд на евтаназію. Звичайно, згідно з Біблією, позбавляти когось життя — неприйнятно, та водночас в ній немає вимоги вдаватися до відчайдушних кроків лише заради того, щоб продовжити життя, яке уже на стадії вмирання.\nБіблія каже, що Бог є нашим Творцем, «джерелом життя» (Псалом 36:9; Дії 17:28). У його очах наше життя є дуже цінним. Тому Бог забороняє позбавляти когось життя чи вдаватись до самогубства (Вихід 20:13; 1 Івана 3:15). Крім того, Біблія радить вживати запобіжних заходів, щоб не наражати на небезпеку власне життя чи життя інших (Повторення Закону 22:8). Отже, Бог хоче, аби ми дорожили життям, яке він нам подарував.\nЩо, коли людина невиліковно хвора?\nБіблія не виправдовує позбавлення чийогось життя, навіть якщо смерть людини неминуча. Це засвідчує приклад ізраїльського царя Саула. Коли Саул зазнав смертельної рани під час одного бою, то попросив свого зброєношу: «Витягни меч і простроми мене» (1 Самуїла 31:3, 4). Але зброєноша відмовився. Пізніше один чоловік фальшиво заявив, що це він виконав прохання Саула. Тоді Давид, який дотримувався Божого погляду на ту справу, засудив цього чоловіка за вбивство (2 Самуїла 1:6—16).\nЧи варто продовжувати життя за будь-яку ціну?\nБіблія не вимагає за будь-яку ціну продовжувати процес вмирання, коли очевидно, що смерть і так неминуча. Боже Слово допомагає мати врівноважений погляд. Смерть є нашим найзапеклішим ворогом, наслідком нашого грішного стану (Римлян 5:12; 1 Коринфян 15:26). Звичайно, ми не прагнемо смерті. Водночас ми не маємо страху перед нею, адже Бог обіцяє воскресити тих, хто помер (Івана 6:39, 40). Людина, яка цінує життя, шукатиме найкращого методу лікування. Однак вона не мусить погоджуватись на медичні процедури, які лише продовжують процес вмирання, який вже майже завершився.\nЧи самогубство — це непростимий гріх?\nНі. Біблія не каже, що самогубство — це непростимий гріх. Хоча це серйозний гріх, Бог бере до уваги такі чинники, як психічна хвороба, надзвичайно сильний стрес і навіть спадкова схильність до спроб самогубства * (Псалом 103:13, 14). Через Біблію Бог дає розраду всім, хто пригнічений. Крім того, Біблія обіцяє, що «буде воскресіння праведних і неправедних» (Дії 24:15). Це показує, що ті, хто вчинив серйозні помилки, зокрема самогубство, мають надію на воскресіння.\nЩо сказати про евтаназію тварин?\nЕвтаназія тварин дуже відрізняється від евтаназії людей. Надію жити вічно Бог дав лише людям, а не тваринам (Римлян 6:23; 2 Петра 2:12). Біблія засуджує жорстоке ставлення до тварин, але дає людям право розпоряджатися їхнім життям (Буття 9:3). Бог бажає, щоб люди поводилися з тваринами милосердно. Тому власник тварини має обов’язок гуманно ставитись до неї. Він, зокрема, може вирішити приспати тварину, яка страждає (Прислів’я 12:10).\n^ абз. 1 Згідно з «Ілюстрованим медичним словником Дорланда» (том 1), евтаназія — це «легка або безболісна смерть; убивство з милосердя; навмисне позбавлення життя людини, яка страждає від невиліковної і болісної хвороби». Коли лікар допомагає пацієнту покінчити з життям, це називається самогубством з лікарською допомогою.\n^ абз. 5 Кілька самогубств, згаданих в Біблії, вчинили люди, які не діяли згідно з волею Бога (2 Самуїла 17:23; 1 Царів 16:18; Матвія 27:3—5).\nСтраждання Життя і смерть Відповіді на біблійні запитання\nПоділитись Поділитись Який погляд Біблії на евтаназію?\nijwbq стаття 135


В Європі не повинно бути договорів за рахунок окремих країн – Берлін\nсубота, 29 лютого 2020, 14:09\nТрагедія 20 сторіччя, однією зі сторінок якої був "Пакт Гітлера-Сталіна" від 23 серпня 1939 року, показує, до чого ведуть домовленості великих країн за рахунок менших.\nПро це, як повідомляє Укрінформ, заявив координатор міжурядового співробітництва ФРН з Росією, Центральною Азією та країнами Східного партнерства Дірк Візе у 80-ту річницю підписання Німецько-радянського пакту про ненапад.\n"Ми не можемо прийняти постійні лінії розмежування в Європі - ані на мапі, ані в таємних додаткових протоколах, ані в головах. Сьогоднішня дата нагадує нам: для міцного миру в Європі ми більше не повинні укладати угоди проти міжнародного права і за рахунок третіх сторін", - заявив координатор.\nВізе назвав пакт з його таємним додатковим протоколом, укладений рівно 80 років тому, дном, "низькою точкою" німецько-російської або німецько-радянської дипломатії. Через тиждень після підписання німецький рейх розпочав Другу світову війну та вбивства по всій Європі.\nВодночас уповноважений уряду підкреслив, що Пакт про ненапад не врятував урешті решт від агресії й власне Радянський Союз; а перемога союзників над націонал-соціалізмом була здобута ціною неймовірних жертв, насамперед завдяки СРСР.\nНімці усвідомлюють свою історичну відповідальність, вони не можуть і не хочуть знімати її з себе або шукати виправдання. "Але для того, щоб бути справедливими, нам також потрібно розуміння з нашими сусідами. Вони зобов'язують нас бути відданими миру у Європі", - сказав Візе.\nЧитайте також: Росія веде агресію проти України через "сталінське мислення" — ЄНП\nЯк відомо, 23 серпня 1939 року Гітлерівська Німеччина та сталінський Радянський Союз несподівано для багатьох підписали так званий Пакт Молотова-Ріббентропа. Згідно із секретним протоколом до документа, Польща була поділена, балтійські країни підпадали під сферу впливу Радянського Союзу, пізніше до сфери інтересів СРСР потрапили Фінляндія, Бессарабія та Північна Буковина. Переможна кампанія перших днів Другої світової війни закінчилася братанням частин Вермахту і Червоної армії та спільним парадом у Бресті.\nЄвропа Історія Сталін Гітлер


Астрологи склали грошовий прогноз на квітень: які знаки Зодіаку розбагатіють. Politeka\nАстрологи склали грошовий прогноз на квітень: які знаки Зодіаку розбагатіють\n30 березня, 21:36\nАстрологи передбачили, які знаки Зодіаку розбагатіють в квітні 2019 року\nОвнам в квітні астрологи рекомендують бути уважніше до дрібниць. В цілому місяць може відзначитися серйозним зростанням прибутку. Також не варто в квітні економити на особистісному розвитку.\nАстрологи радять Тельцям зайнятися особистими і домашніми справами. Гарна обстановка будинку і відсутність сварок допоможуть Тельцям налаштуватися на правильну роботу.\nБлизнюкам пора б позбутися від ліні і апатії. У квітні представникам цього Знака прихильні зміни у фінансовій сфері. Варто поекспериментувати з професійним спрямуванням і спробувати втілити свої ідеї.\nУ квітні Ракам не варто здійснювати робити дорогі покупки і давати гроші в борг. На початку місяця обстановка буде хорошою, але після 10 числа свою фінансову активність краще зменшити, інакше можна буде залишитися біля розбитого корита.\nУ квітні гаманець Львів буде рости вшир. Це один з найкращих місяців для фінансової активності, важливих справ і роботи. Левам необхідно по-новому поглянути на рішення звичних проблем.\nДівам астрологи рекомендують оцінити ситуацію і зрозуміти, в якому напрямку далі рухатися. Потрібно розставити пріоритети, зайнятися духовними пошуками. Грошові питання набагато простіше вирішити на самому початку місяця – до 12 квітня.\nГроші полюблять Терезів, але після 19 числа все може змінитися, так що краще не покладатися в усьому на одну лише фортуну.\nСкорпіонів може чекати непередбачена зміна планів. Про всяк випадок краще придумати шляхи до відступу, якщо робоча діяльність зажадає ризиків.\nУ Стрільців може початися період злетів і падінь. Гроші краще витрачати вдумливо, прислухаючись до порад близьких людей. У грошових справах квітень буде місяцем-помічником для Стрільців.\nДля Козерогів квітень Може стати місяцем великих змін і різкої зміни планів. Цим людям необхідно частіше покладатися на інтуїцію в фінансових питаннях і роботі.\nНа роботі представникам знака Водолій допоможе вміння приймати людей такими, якими вони є. Астрологи радять боротися з егоїзмом, дратівливістю і негативом в будь-якому його прояві.\nПоганий настрій буде заважати Рибам домогтися бажаного. Рибам варто навчитися в цьому місяці працювати в команді.\nТеги: Астрологический прогноз на апрель гороскоп


ГДЗ Інформатика 7 клас. Підручник Ривкінд Й.Я., Лисенко Т.І., Чернікова Л.А. 2015 » Сторінка 15 » Rule.School - просто ГДЗ для учнів\n1.Лінійним називають алгоритм або фрагмент алгоритму, у якому кожна команда обов’язково виконується послідовно (зверху вниз), до того ж тільки по одномуразули.\n2.У лінійному фрагменті команди виконуються послідовно одна за одною і лише по одному разу, а в циклі команди виконуються деяку кількість разів.\n3.Розгалуженням називають фрагмент алгоритму, який містить команду перевірки істинності умови, 1 сукупності команд, які виконуватимуться чи не виконуватимуться залежно від результату перевірки умови.\n4.В алгоритмах використовують повне і неповне розгалуження. Фрагмент алгоритму з повним розгалуженням Якщо — то — інакше виконується так: перевіряється виконання команди перевірки умови; якщо результат виконання цієї команди є істинним, то виконується послідовність команд 1, після чого відбувається перехід до виконання першої команди наступного фрагменту алгоритму;\nякщо ж результат виконання цієї команди є хионим, то виконується послідовність команд 2, після чого теж відбувається перехід до виконання першої команди наступного фрагменту алгоритму. Фрагмент алгоритму з неповним розгалуженням Якщо — то виконується так: перевіряється виконання команди перевірки умови; якщо результат виконання цієї команди е істинним, то виконується послідовність команд, після чого відбувається перехід до виконання першої команди наступного фрагменту алгоритму; якщо ж результат виконання цієї команди є хибним, то відбувається перехід до виконання першої команди наступного фрагменту алгоритму.\n5.У розгалуженні обов’язково є команда перевірки істинності умови. Залежно від істинності чи хибності умови виконується та чи інша послідовність команд.\n6.У лінійному алгоритмі команди виконуються послідовно одна за одною, а в алгоритмі з розгалуженням спочатку виконується команда перевірки умови, а потім залежно від істинності чи хиби виконується послідовність команд 1 чи послідовність команд 2 у фрагменті з повним розгалуженням або після виконання\nслідовність команд 2 у фрагменті з повним розгалуженням або після виконання команди перевірки умови, і у випадку її істинності виконується послідовність команд у неповному розгалужені.\n7.У розгалуженні команди виконуються по одному разу, а у циклі — кілька разів.\n8.Розгалуження у Scratch можна організувати за допомогою команд якщо-інакше з блоку Керувати для організації повного розгалуження і команди якщо з блоку Керувати — для організації неповного розгалуження.


Рулонні штори Закритого типу WIND: продаж, ціна у Умані. Рулонні штори від "Магазин Фахівець (Максимчук В.І. ФОП)" - 916083943\nРулонні штори Закритого типу WIND\nвід 577,96 грн\nвул. Європейська, 29, Умань, Україна\nЯкщо товар виготовлений під замовлення - може бути замінений якщо є невідповідність замовленого товару з товаром, який був отриманий.\nЧому потрібно купувати тканинні ролети у нас:\nУ своїх рулонних шторах ми використовуємо тільки комплектацію Besta mini\nВеликий вибір кольорів і фактур\nПрості і зрозумілі методи роботи\nПопередження: фотографії тканин є лише орієнтиром при виборі тканини, так як кольорова гама може відрізнятися в залежності від налаштувань Вашого монітора. Зображення тканин, переливаються також будуть трохи відрізнятися від реальної картини\nЯк замовити рулонні штори закритого типу\nСамостійна установка і замір\nНаш замір і установка\n1. Виберіть тканину і зробіть завмер згідно інструкції. Якщо потрібна додаткова консультація - зателефонуйте нашому менеджеру для консультації. 1.Запишіться на завмер у зручний для Вас час. Наш фахівець зробить замір і допоможе з підбором тканини.\n2.Зробіть замовлення по телефону, або на сайті компанії. Після узгодження всіх деталей замовлення, внести завдаток у попередньо узгоджений спосіб. (Залишок можна оплатити накладним платежем) 2.Зробіть замовлення і внесіть завдаток.\n3.Через 3-7 роб. днів отримаєте своє замовлення в відділення перевізника\n3.Через 3-7 роб. днів прийміть установника і оплатіть залишок боргу після прийому роботи.\n4.Залишіть відгук на сайті 4.Залишіть відгук на сайті\nВ зображенні є іструкція з самостійного виміру тканинних ролет\nПропонуємо Вашій увазі відеоінструкція з встановлення рулонних штор закритого типу\nДля перегляду інших пропозицій компанії переходь по посиланню\nМеталопластикові вікна, двері, балкони Жалюзі, тканинні ролети Двері вхідні Доозырек над дверима\nНатяжні стелі Підвіконня, відливи, москітні сітки Укоси на вікна\nВид рулонної штори Касетна\nЦіна: від 577,96 грн\nМагазин Фахівець (Максимчук В.І. ФОП) | Поскаржитися на контент | Політика конфіденційності


Реконструкція моста Патона: скільки витратять - kyiv-future.com.ua\nМіст Патона – одна з візитівок Києва. Введений в експлуатацію в листопаді 1953, цей міст був першим мостом, побудованим через Дніпро в повоєнний час. Однак, в історію світового мостобудування він увійшов як перший в світі суцільнозварний міст і найдовший – 1543 метрів. В процесі монтажу балок зварили 10 668 швів. Ширина тротуарів по боках мосту становить 3 метри. У ті далекі 50-ті роки тротуарна частина була популярним місцем романтичних побачень. З листопада 1954 року по червень 2004 року по мосту Патона проходила трамвайна лінія. Після того, як рейки демонтували, по мосту пустили тролейбуси. І дуже скоро стало ясно, що тролейбус не справляється з тим пасажиропотоком, з яким раніше справлявся трамвай. Кияни позиціонують міст Патона як місце постійних транспортних пробок\nВсі ці довгі шістдесят шість років міст вірою і правдою служить киянам. Однак, навіть метал втомлюється від безперервної експлуатації. Потрібно реконструкція і мосту Патона.\nKyiv-future.com.ua поцікавився, коли будуть продовжувати вік знаменитому мосту і в скільки це обійдеться місту. На сайті Київської міської державної адміністрації є відповідне розпорядження, згідно з яким реконструкцію моста Патона планується почати в червні 2020 го року, закінчити – в кінці 2022. Реконструкція займе більше двох років.\nА поки посилено розробляється проектна документація.\nРеконструкція такого масштабного споруди – затія недешева. Загальна вартість робіт оцінюється в чималу суму – 1 мільярд 44 мільйони гривень. У поточному році на розробку проектної документації реконструкції моста з міського бюджету виділять 15,7 млн грн. по закінченню зазначеного часу знаменитому мосту повернуть другу молодість.


Сумна звістка сколихнула Сокирянщину: помер Михайло Олексійович Бабій – Заслужений працівник сільського господарства, генеральний директор корпорації «Дністер» – ПІВНІЧНО-БЕССАРАБСЬКИЙ ІНФОРМАЦІЙНИЙ ПОРТАЛ\nНа 61-му році життя перестало битися серце шанованої та поважної людини нашого краю – Заслуженого працівника сільського господарства України, генерального директора корпорації “Дністер”, депутата Чернівецької обласної ради VI та VII скликань, депутата Сокирянської районної ради V скликання – Бабія Михайла Олексійовича, який за час своєї трудової діяльності зробив багато для розвитку та процвітання садівництва у Сокирянському районі.\nМихайло Олексійович трудову діяльність розпочав в липні 1977 року робітником колгоспу ім.Кірова у селі Рудківці Новоушицького району Хмельницької області. У 1986 році закінчив Уманський сільгоспінститут за спеціальністю плодоовочівництво і виноградарство, йому присвоєно кваліфікацію вченого агронома. За направленням працював спочатку бригадиром-садівником радгоспу «Зоря комунізму» Могилів-Подільського району, а потім – головним агрономом радгоспу ім.Свердлова Муровано-Куриловецького району Вінницької області.\nЗ грудня 1986 року по лютий 1996 року працював агрономом-садівником, головним агрономом та технологом по садівництву в радгоспі ім.Шевченка Сокирянського району Чернівецької області. З лютого 1996 року обіймав посаду заступника начальника Сокирянського відділу садівництва «Хотинсадвинпрому». У вересні 1997 року був обраний генеральним директором корпорації «Дністер».\nЗа життя здобув авторитет трудівника, господаря, підприємця. Садівництво для Михайла Олексійовича було способом життя. Під його керівництвом розпочалося впровадження у краї інтенсивного садівництва. За роки його роботи висаджено понад 1000 га інтенсивних садів у Сокирянському районі. Сьогодні, з легкої і роботящої руки Михайла Олексійовича, ми маємо великі площі насаджень, які успішно конкурують з садами Польщі, Голландії, Німеччини та інших.\nУ 2017 році, до Дня Незалежності України, Михайлу Олексійовичу присвоїли почесне звання “Заслужений працівник сільського господарства України”.\nЗалишивши по собі такі світлі спомини, Михайло Бабій відійшов у вічність. Ми не в змозі змінити обставини, лише просимо Всевишнього дати сил перенести біль втрати рідним, близьким, друзям, колегам, а душу покійного прийняти в Царство небесне. Хай земля буде пухом!


Вздовж маршруту "трамвая на Сихів" висадять дерева\nВздовж маршруту “трамвая на Сихів” висадять дерева\nОзеленення вздовж трамвайної лінії планують зробити навесні наступного року. Всього мають висадити 245 дерев за ₴365 тисяч. Про це розповіла Олександра Сладкова, начальниця відділу урбаністики ЛКП «Інститут просторового розвитку» Львівської міськради, пише Zaxid.net.\n“Дерева візуально впорядковують і зменшують простір проспекту Червоної Калини, поділяючи його для сприйняття на дві вулиці. Окремо виділено серце Сихова – простір довкола церкви Різдва Богородиці та кінотеатру імені Довженка”, — розказує Олександра Сладкова.\nТакож вона каже, що озеленення допоможе згладити контраст переходу від центральної частини міста до багатоповерхівок Сихова.\nДля висадки вибрали невеликі дерева, які виростуть до 3,5-5 метрів заввишки. Біля супермаркету “Арсен” ростиме сакура, на вул. Довженка — клен польовий, на зупинці біля “Шувару” — японський багряник.\nБіля кільця на вул. Угорській ростимуть 3 японські багряники, а поблизу церкви Різдва Богородиці — сливи, кулясті платани, чорну сосну та ліріодендрон з жовтим листям.\nНа кінцевій зупинці висадять кущі бузку, на зупинці «Санта-Барбара» – яблуні «Ола», біля поліклініки – червоний клен, біля супермаркета «Сільпо» – горобину Кьоне.\nФото взяті зі Zaxid.net


Події 09 квітня 2015 року. - MahnoGrad.com\nПодії 09 квітня 2015 року.\n10.04.2015 19:12:19 Події 1503 0 1 Районний відділ поліції\n09 квітня 2015 року, до чергової частини надійшло повідомлення від громадянки Р. про те, що в м. Гуляйполе, по вул. 9 Січня, брат її чоловіка громадянин Р. ходить по спільному дворі та постійно співає пісні.\n09 квітня 2015 року, до чергової частини надійшло повідомлення фельдшера Гуляйпільської районної лікарні, про те, що в м. Гуляйполе, по вул. Робочій, помер громадянин С.1943 р.н.,без ознак насильницької смерті.\n09 квітня 2015 року, до чергової частини надійшло повідомлення від завідуючого відділенням поліклініки Гуляйпільської районної лікарні, про те, що в приміщенні поліклініки, громадянин Д. 1979 р.н., знаходячись в нетверезому стані, вчинив сварку та погрожував фізичною розправою йому та медичному персоналу.\n09 квітня 2015 року, до чергової частини надійшло повідомлення від громадянки Г., про те, що в с. Малинівка, невідома особа, проникла до його будинку, звідки скоїла крадіжку мяса на суму близько 400 грн., чим завдала матеріальні збитки.\n09 квітня 2015 року, до чергової частини надійшло повідомлення від громадянки М., про те, що в м. Гуляйполе, її чоловік громадянин Г., побив їхнього неповнолітнього сина В. 2003 р.н., чим причинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців на руках.\n09 квітня 2015 року, до чергової частини надійшло повідомлення від громадянки М., про те, що в м. Гуляйполе, по вул. Набережна, в будинку виявлено висячим в петлі труп громадянина К. 1965 р.н., який при житті зловживав спиртними напоями.\n09 квітня 2015 року, до чергової частини надійшло повідомлення від громадянки Б., про те, що в м. Гуляйполе, по вул.Пархоменко, в нежилому будинку знаходиться невідомий чоловік.\n09 квітня 2015 року, до чергової частини надійшло повідомлення від невідомої жінки про те, що в м.Гуляйполе, на перехресті вулиць Шевченко-Трудова, бігають дві собаки породи кавказька вівчарка, кидаються на перехожих громадян.


Міжнародний саміт партнерів у Кременчуцькій семінарії\nВсеукраїнський Союз Церков Євангельських Християн-Баптистів > Останні новини > Міжнародний саміт партнерів у Кременчуцькій семінарії\n26-27 березня на базі Кременчуцької євангельської семінарії відбувся міжнародний саміт партнерів служіння РІД-Міністрі (Read-Ministries). На саміті були представники з України, Молдови, Білорусі та США. Делегати з 11 шкіл підводили підсумки спільної праці, обговорювали плани на майбутнє та ділилися досвідом.\nРІД-Міністрі – це місія, яка спеціалізується на оснащенні навчальних закладів ресурсами: богословська література, навчання церковних бібліотекарів, створення куточків християнської літератури у світських бібліотеках та навчальних закладах. За час служіння місії, було підготовлено 540 бібліотекарів, які отримали книжки для своїх церков. Більше 7000 пасторів отримали бібліотеки для свого служіння.\nНа саміті обговорювалися питання подальшої співпраці і розширення цього служіння навіть за межами України. Всі учасники саміту дякували Богу за працю РІД-Міністрі і особисто координатору місії Білу Арвану. Нехай Господь й надалі благословляє це служіння, розширюючи його горизонти.\nАндрій Зигаленко, відповідальний за книжкове служіння РІД-Міністрі в Україні\nПопереднєЧи потрібен Старий Заповіт сьогодні? – конференція у Києві\nНаступнеДва дні, присвячені розвитку церковного служіння


У Женеві говорили про пташиний грип\n07 листопад, 2005\nНа конференції Всесвiтньої органiзацiї охорони здоров`я у Женеві експерти з питань охорони здоров’я закликали до негайних заходів для приборкання вірусу пташиного групу, доки він не почав поширюватися від людини до людини в процесі мутацій. Тим часом у Китаї, в намаганнях зупинити поширення захворювання, органи влади закрили всі магазини живої птиці в столичному Пекіні.\nПредставники медичних та ветеринарних відомств, які зустрічаються у Швейцарії, кажуть, що мутація поточного виду пташиного грипу, який може поширюватися від людини до людини, - неминуча. Всім країнам необхідно координувати свої заходи для запобігання такого спалаху, заявив лікар Дейвид Набарро, який є координатором програм ООН у питаннях пташиного і людського грипу:\n«Нам усім потрібна подальша участь на високому рівні національних та міжнародних посадовців для запевнення задоволення наших потреб щодо ресурсів та усунення перешкод, коли вони трапляються».\nХоча наслідки людської пандемії, за словами доктора Набарро, можуть бути «досить тривожними», він також уважає, що існує надія на уникнення глобальної епідемії шляхом співробітництва:\n«Я сповнений оптимізмом щодо масштабу міжнародної співпраці стосовно кращого підходу до питання епідемії пташиного грипу, що ми обговорювали сьогодні вранці, і підготовки до (можливої) пандемії», -- сказав Набарро.\nТака глобальна програма вимагатиме інвестування у ветеринарні послуги, посилення системи стеження за людськими захворюваннями, наукової співпраці щодо розробки вакцини і ширшого доступу до існуючих проти-вірусних ліків фармацевтичних компаній.\nВиринає також питання коштів глобальної боротьби з пташиним грипом. За приблизними підрахунками Світового банку, кошти становитимуть 800 мiльярдiв доларів.\nПоточні прогнози щодо можливої кількості загиблих від людського штаму пташиного грипу - різні. Набарро каже, що може померти від п’яти до ста п’ятдесяти мільйонів людей. Проте ВООЗ вважає сім з половиною мільйонів загиблих більш реалістичним числом.\nДосі, у зв`язку пташиного грипу або загрозою його поширення загинуло або вбито понад півтораста мільйонів птахів, здебільшого курей. Від грудня 2003 року понад шістдесят інфікованих людей в Азії померло від контакту із зараженою пташиним вірусом птицею.\nМіж тим Китай значно посилив свої заходи у боротьбі із поширенням пташиного грипу. Органи влади видали наказ про закриття всіх пташиних ярмарків в столичному Пекіні, як також про масове винищення птахів і свійської птиці після нового спалаху пташиного грипу в північно-східній частині країни. Як гадається, забито шість мільйонів заражених пташиним грипом птахів.\nКрім цього, Китай повідомив, що три пацієнти, яким первісно поставлено діагноз запалення легенів, можливо інфіковані пташиним грипом. Один з них -- дев’яти-річний хлопець -- помер. Далі розслідується причина їх захворювань. Дотепер повідомлень про випадки зараження грипом від людини до людини -- немає.


21 березня: які сьогодні свята. Події, іменини і дні народження 21 березня.\nДень поезії засновано за ініціативою генеральної конференції ЮНЕСКО в 1999 році. Вперше подібна подія було відзначено в Парижі, де розташована штаб-квартира культурної організації. Всесвітній день поезії дан суспільству, оскільки тільки «мистецтво володіння пером», на думку ЮНЕСКО, зможе відповісти на найбільш глибоко-духовні питання, а також прищепити в модернізованому людині любов до прекрасного. Саме тому до поезії необхідно «підтягнути» якомога більше народу. Більш того, свято надає унікальну можливість видатним, але поки ще невідомих талантів, заявити про себе, донести до широкої публіки своє слово, свою духовну думка, мелодією лунає з вуст мрійливого поета.\nВстановлено свято Генеральною Асамблеєю ООН від 26 жовтня 1966 року і щорічно відзначається 21 березня. Зазначена дата приурочена до сумної події, яка сталася у 1960 році, коли в ході Шарпевильской демонстрації проти обов'язкової паспортизації громадян ПАР, поліцейські розстріляли шістдесят дев'ять осіб. ГА ООН підтвердила, що расові забобони є порушенням прав людини, впливає на його свободу і переважною почуття гідності. Крім того, дискримінація за расовими відмінностями – це «гальмо», що перешкоджає соціально-економічному розвитку світового суспільства.\nБудь-яка політика, спрямована на роздмухування расової дискримінації, вважається неприйнятною та повинна суворо присікатися. В даний час розроблено безліч програм (вони продовжують розроблятися і донині), які допомагають у боротьбі з расовою дискримінацією. Основні з них спрямовані на надання всім жителям планети рівних можливостей та прав у всіх аспектах соціальної і політичної життя.\nМіжнародний день людей з синдромом Дауна увійшов у світовій календар з 2006 року. Ідею створення незвичайного свята висунули учасники шостого симпозіуму, присвяченого цій темі. У Росії ця подія вкоренилося з 2011 року.\nСиндром Дауна – рідкісна генетична патологія, яка полягає в наявності зайвої хромосоми у геномі людини. Випадковий збій у генетичній системі відбувається, як правило, на етапі перших поділів зиготи (заплідненої яйцеклітини). На сьогоднішній день у світі кожен 700-800 дитина народжується із синдромом Дауна, який залишиться з ним до кінця життя. Ніякі зовнішні фактори (алкоголь, куріння, застосування лікарських препаратів) не впливають на розвиток зайвої хромосоми. Однак доведено, що із збільшенням віку батьків ризик народження такої дитини значно збільшується.\nЛюдиною, вперше який написав синдром (наявність характерних фізіологічних ознак в анамнезі) у 1828 році як форму специфічного психологічного відхилення, став англійський лікар Джон Даун. А зв'язок «монголоїдної» зовнішності, притаманною для більшості людей з синдромом Дауна, з зайвою хромосомою відкрив генетик Лежен у 1959 році.\nСьогодні синдром Дауна – це не вирок! Такі діти трохи відстають як у фізичному, так і розумовому розвитку від звичайних дітей, але, як показує багаторічна практика, вони навчаються, якщо їх не кидати напризволяще і посилено займатися з ними. Існують сотні організацій, досвідчених педагогів, а також тисячі розроблених програм розвитку «сонячних» дітей. В Москві навіть є єдиний у світі театр, в арсеналі якого тільки люди з синдромом Дауна. Їх трупа під назвою «Простодушні» успішно гастролює країнами, збираючи в залі тисячі людей.\n21 березня в народному календарі\n20 березня пройшло весняне рівнодення. На Русі подія називали сонцестояння і вважали, що саме з цієї події весна по-справжньому розкриває свої обійми, і буквально вже на наступний день, 21 березня, на батьківщину повертаються останні птахи. Крім повернення пернатих, селяни відзначали так званий День верби. За звичаєм, 21 березня її квітучі гілки приносили додому для вигнання побутових проблем, сварок і сімейних негараздів. У той же час пов'язували із вербою і неприємні забобони. Наприклад, дерево не можна було висаджувати на дворі, інакше господар сімейства може тяжко захворіти.\nІсторичні події 21 березня\n21 березня 1666 рік – У Канаді провели перший перепис населення\nЗагальновідомо, що Канада є самою «строкатої» країною в плані проживання в ній величезної різноманітності етнічних груп. Перша відома перепис населення цієї країни сталася 1666 року, і проводилася вона на території переважно Французької Канади. Тоді було офіційно зафіксовано близько 3200 чоловік. В наші дні перепис населення Канади здійснюється кожні п'ять років і в повному обсязі забезпечує влади інформацією про демографічному складі країни, а також про умови проживання, в яких існують її громадяни.\n21 березня 1684 рік – Відкриті ще два супутника Сатурна\nВідкриття в галузі астрономії зробив французький астроном Д. Кассіні, спостерігаючи в телескоп за нічним небом. Діона і Тефи – саме так пізніше були названі ці небесні тіла. Раніше Кассіні відкрив ще кілька супутників гіганта Сатурна, зокрема Рею і Япет. Нагадаємо, що навколо «окільцьований» планети обертається близько шістдесяти супутників – від розмірів трохи менше Місяця і до розмірів нашої Землі.\n21 березня 1917 рік – Заарештований Микола Романов (російський імператор)\nАрешт імператора Миколи II здійснився в Могильові постановою Тимчасового уряду, що діє під тиском солдатських депутатів та ради робітничих. Місцем ув'язнення для колишнього правителя і його сім'ї був обраний палац у Царському Селі. Учасники Московської ради, проведеного напередодні арешту, заспокоювали розлючений зал, з якого неодноразово лунали слова «Смерть царя» і сповістили про те, що імператор буде відправлений за кордон. Рівно через рік Миколу знову заарештують, а в липні 1918 р. – розстріляють разом з сім'єю.\n21 березня 1965 рік – Американці запустили до Місяця міжпланетну станцію «Рейнджер-9»\nСпроби запуску автоматичних міжпланетних станцій в Космос з боку США проводилися до цього дня неодноразово, але всі вони провалювалися. І ось 21 березня 1965 року проект здійснився – на Місячну орбіту була запущена станція «Рейнджер-9». Метою програми було зібрати максимум інформації з орбіти Земного супутника. Через три дні апарат досягнув мети і передав на Землю тисячі фотографій поверхні Місяця. Американське телебачення транслювало показ отриманих кадрів в прямому ефірі.\n21 березня народилися\n- Йоганн Себастьян Бах (народився в 1685 році) – видатний композитор, органіст-віртуоз і педагог. Був одним з представників епохи бароко. За творче життя Бах створив понад 1000 музичних творів. Більшість з них продовжують жити і в сучасному музичному світі.\n- Жан Батист Фур'є (народився у 1768 році) – французький фізик-математик. Основоположник теорії поширення тепла у твердому речовині, що дала згодом потужний поштовх у розвитку науки про хвилі і коливання.\n- Олександр Можайський (народився 1825 року) – російський військово-морський діяч, винахідник, контр-адмірал, піонер авіації. Укладач опису водного басейну Аральського моря і р. Амудар'я. У 1882 році ним був спроектований, побудований і випробуваний літак Можайського.\n- Леонід Утьосов (народився у 1895 році) – естрадний артист, кіноактор, керівник оркестру, Народний артист СРСР – один з перших удостоєних цього звання.\nМикола, Володимир, Афанасій, Єрма, Діон, Іван, Макар, Лазар, Феодорит.\nДень штурманської служби ВВС\nЗ 2000р. 24 березня в Росії офіційно відзначається День штурманської служби. Ця дата була обрана не випадково, оскільки саме 24 березня 1916г. генералом Михайлом Алексєєвим був підписаний наказ, що оповідає про створення головної аеронавігаційної станції. Її фахівці повинні були готувати маршрути для льотного складу та оцінювати метеорологічну обстановку. Штурмани того часу не мали складних навігаційних приладів, тому орієнтувалися по земних об'єктів, розглядали їх у підзорну трубу, зіставляли з картою і рукою вказували льотчику в бік, куди слід було летіти. З того моменту технічне оснащення льотних машин змінилося, але професія військового штурмана залишилася затребуваною. У разі, якщо в бою прилади вийдуть з ладу, досвідчений штурман легко прокладе потрібний маршрут і без них.\n24 березня в народному календарі\nПравославна церква відзначає цей день як пам'ять про святих Юхима і Софрона. Архієпископ новгородський Євтимій, що жив в 15 столітті, став відомий завдяки доброчесного життя, залучення уваги до переписування церковних книг та відновлення храмів. Святий Софроній, патріарх Єрусалимський, який жив у сьомому столітті, уславився написанням церковних співів та молитов. На Юхима з теплих країв прилетіли чайки і зяблики, в саду починалися перші роботи.\nЦей день також відзначається як Зоря-зозуля, т. к. зозуля вперше подає голос. Вважається, якщо почувши зозулю на Юхима, встигнути погриміти монетами в гаманці, то весь рік будуть примножуватися гроші.\n24 березня спостерігали за птахами і помічали, яку чекати погоду на літо. Якщо птахи вили гнізда з південної сторони дерев - до холодного літа, північній – до жаркого. Рано прилетіли ластівки віщували щасливий рік.\nІсторичні події 24 березня\nУ 1613г. на престол вступив перший цар з династії Романових\nСталося це подія 24 березня 1613г., коли Земським собором був обраний новий цар – шістнадцятирічний Михайло Романов. На російський престол було кілька претендентів, вибори проходили досить бурхливо, але перевага виявилася на стороні Михайла Федоровича. Щоб отримати згоду на царювання, майбутнього царя довелося довго вмовляти, навіть лякати Божим гнівом. З Михайла Федоровича почалася династія російських царів з Романових, які правили Росією більше трьохсот років.\n24 березня 1882г. Роберт Кох оприлюднив відкриття ним туберкульозної палички.\n24 березня 1882г. німецький бактеріолог Роберт Кох, виступаючи на засіданні Берлінського фізіологічного товариства, оголосив про те, що йому вдалося виділити мікобактерію, яка викликає туберкульоз. Виявлений ним вірус отримав назву «паличка Коха». Перемогти хворобу не вдалося, але відкриття дало можливість вивчити виявлену бацилу, щоб знайти методи боротьби з нею. У всьому світі, з 1982р., 24 березня офіційно вважається Днем боротьби з туберкульозом.\n24 березня 1896р. Олександр Попов вперше зробив передачу радіосигналу.\n24 березня 1896р. спілкування на відстані перестали бути фантастикою. У Петербурзькому університеті, розташованому на Василівському острові, була прийнята перша радіограма, надіслана з відстані 250 метрів. Приймальний пристрій було з'єднане з телефонним апаратом, по якому за допомогою азбуки Морзе, передавали текст. Зміст першої радіограми складалося всього з двох слів: «Генріх Герц».\n24 березня 1946р. помер російський шахіст Олександр Альохін.\nОлександр Альохін став четвертим чемпіоном світу з шахів, обігравши непереможного на той момент кубинця Капабланку. Виступав Альохін спочатку за Росію, потім за Францію, куди емігрував в 1921р. Серед шахістів увійшов в історію як єдиний чемпіон світу, який пішов з життя непереможеним. Спочатку був похований у Португалії, де помер, але через 10 років перепохований на кладовищі Монпарнас у Парижі.\n24 березня 1999р. початок натовських бомбардувань Югославії.\nБлок НАТО в ультимативній формі наказав владі Югославії вивести свої війська з Косово і пропустити на територію країни натовські війська. Після відмови Слободана Мілошевича підкорятися ультиматуму, альянс почав військові дії проти Югославії. Військова операція НАТО була зроблена самовільно, без мандата Ради безпеки ООН. Бомбардування піддавалися не тільки військові об'єкти, але і колони біженців, і мирні жителі. За час військової операції з 24 березня по 10 червня загинули близько тисячі югославських військових, 2500 мирних жителів, більше десяти тисяч людей отримали поранення.\n24 березня 2005р. у Бішкеку відбувся державний переворот.\nВ результаті «тюльпанової» революції, влаштованої опозиціонерами, був повалений режим Аскара Акаєва. Безладам передували парламентські вибори, які, на думку більшості, були визнані нечесними, що призвело до невдоволення народних мас. Аскар Акаєв не зміг зупинити заворушення і покинув країну. 24 березня в Киргизії стали відзначати як День народної революції.\nГаррі Гудіні ( 24/03/1874 – 31/10/1926), американський ілюзіоніст\nМайстерний фокусник і ілюзіоніст, який своїми артистичними номерами приводив у захват і захоплення сучасників. Чого тільки варта його прохід на очах публіки крізь цегляну стіну. Перебуваючи на гастролях у Росії, йому за дві хвилини вдалося звільнитися з камери смертників в Петропавлівській фортеці, та ще, заради забави, поміняти місцями ув'язнених, які перебували в сусідніх камерах. Гудіні ще за життя захистив себе від шарлатанів, які могли погріти руки на спіритичних сеансах за викликом його духу. Перед смертю він повідомив дружині секретні слова, за якими можна було дізнатися дух справжнього Гудіні.\nКлавдія Іванівна Шульженко (24/03/1906 – 17/06/1984), радянська співачка.\nЗ дитинства Клавдія Шульженко мріяла стати актрисою. Але доля розпорядилася інакше, і популярність вона придбала саме як співачка. Під час війни вона часто виступала перед солдатами, тільки за час блокади дала понад 500 концертів. Виконання пісень «Давай закурим», «Друзі-однополчани», «Синий платочек» та інших, принесло їй широку популярність.\nОлександр Буйнов (нар. 24/03/1950р.), російський співак.\nСвою творчу кар'єру Олександр Буйнов починав у групі «Скоморохи», де працював клавішником. Після служби в армії, грав у ансамблі «Квіти», групи « Аракс», ВІА «Веселі хлопці», в якому і отримав всесоюзну популярність. З 1989р. зайнявся сольною кар'єрою. За роки творчості Олександр проявив себе як хороший композитор, вокаліст, віртуозний клавішник, чудовий танцюрист. На концертах він здатний легко запалити публіку, надовго утримати її увагу, зарядити енергетикою. В репертуарі співака десятки пісень, найбільш відомі - «Я – московський», «Во, життя довела», «Посидимо-помовчимо», «Падають листя» та інші.\nІменини 24 березня:\nВасиль, Юхим, Іван, Георгій, Софрон.


Голос країни-9 - суперфінал\nDan Balan заспіває українською у суперфіналі Голосу країни-9\nВже цієї неділі країна дізнається хто стане переможцем вокального шоу.\n21 квітня на телеканалі 1+1 відбудеться вирішальна битва за почесне звання «Голосу країни-9». Чотири зіркових наставники разом із найсильнішими суперфіналістами зійдуться на сцені, аби глядачі обрали переможця найвокальнішого проекту.\nУ зв’язку з днем виборів, суперфінал Голосу країни-9 розпочнеться о 21:30. Передуватиме вокальному шоу новинний марафон ТСН «Вибір країни», який транслюватиметься в ефірі 1+1 до 21.30. Всередині вокального шоу також заплановано два випуски ТСН, протягом яких глядачам повідомлять про найактуальнішу ситуацію на поточний момент, а після завершення проекту, новини повернуться в ефір і триватимуть до першої ночі.\nТак, цієї неділі за перемогу будуть боротися львів’янка, яку тренери назвали душою українського народу Оксана Муха з команди Dan Balan, самородок із Знам’янки, який ще зі сліпих прослуховувань здивував країну своїм талантом, Андрій Хайат з команди Тіни Кароль, ніжна та романтична вокалістка з «помідорного міста» Карина Арсентьєва з команди Потапа та яскрава й запальна Вікторія Олійник з Кам’янця-Подільского з команди MONATIK.\nШоу проходитиме у три етапи. Під час кожного глядачі за допомогою голосування пропускатимуть далі в шоу сильніших, поки в проекті не залишиться два суперфіналісти. Один з них і стане переможцем проекту Голосу країни-9.\nСпеціально для виступу зі своєю підопічною Оксаною Мухою в суперфіналі Dan Balan написав пісню. Тренер, який казав, що в його команді є «душа українського народу» так надихнувся культурою країни, що вперше порадує всіх прихильників, заспівавши українською мовою. Про це розповіла вокалістка під час прямої трансляції з фіналістами проекту на офіційних сторінках в соцмережах Голосу країни та Сніданок з 1+1.\n«Я можу відкрити нашу історію.\nМи з Даном вперше заспіваємо український дует.\nВін спеціально для фіналу написав україномовну пісню. Це є його бажання проявити любов до нашої культури. Я рада, що він настільки перейнявся нашою мелодичною мовою та піснею. Йому все це дуже подобається, тому він підготував для нас такий подарунок», - розповіла вокалістка.\nПотап у свою чергу теж заспіває. Разом з учасницею Кариною Арсентьєвою він виконає популярну пісню Lady Gaga «Shallow». Тренер вперше на проекті постане перед глядачами в ліричному та романтичному образі.\nПриємним сюрпризом ефіру стануть також виступи артистів українського шоубізу. Свої гарячі хіти готуються показати спеціально запрошені зірки: Оля Полякова, Бумбокс і THE HARDKISS. Цього разу на сцені Голосу країни виступить Тіна Кароль та MONATIK, який презентує свою нову композицію.\nХто з талантів стане народним улюбленцем й отримає звання «Голосу країни» і головний приз – квартиру в ЖК «Crystal» від НОВОБУДОВА, глядачі каналу 1+1 дізнаються цієї неділі о 21:30.\n#фінал шоу #розважальне шоу #голос країни #фіналіст шоу


додому Дім і затишок Як вибрати апарат для пончиків з начинкою. Відгуки про апарат для виробництва...\nПерелік обладнання для пончиків з начинкою\nАпарат для пончиків з Росії\nАпарат для пончиків з США\nПончики сьогодні можна сміливо назвати культовою їжею. Існують прикраси у вигляді пончиків, предмети інтер’єру у вигляді пончиків, одяг, прикрашена принтом, що зображує пончики. Навіть Залізний Людина є шанувальником пончиків! На такій популярності при бажанні можна непогано заробити, попередньо підібравши правильне обладнання.\nДля початку трохи матчастини. Пончики – це вироби з тіста (на дріжджах або разрыхлителе), обсмажені у великій кількості олії. Найбільш популярні види – донатси (у вигляді кільця) і берлинеры (круглі суцільні). Далі комерційна їх варіація: вироби з тіста, покриті глазур’ю, прикрашені топінгами і начинені різними сумішами, мають відмінний смак і привабливий зовнішній вигляд. Пончики існували і в Союзі, але тоді вони представляли собою дійсно просто обсмажені шматочки тесту, може бути, трохи присипані зверху цукровою пудрою. Так, смачно, ностальгія і так далі, але нинішньому досвідченому споживачеві потрібен ефектний зовнішній вигляд і різноманітність (з цукровою пудрою і без цукрової пудри – це не різноманітність). Вигідно готувати пончики дійсно з начинками, так як будь-яке, навіть саме вдале тісто, приїдається, тоді як внутрішній зміст здатне непогано урізноманітнити смак.\nПринцип приготування пончиків в промисловому масштабі наступний:\nзаміс тіста згідно з технологічною картою;\nформовка виробів (використовується апарат для виробництва пончиків);\nобжарка виробів (у тому ж апараті);\nпозбавлення готових пончиків від надлишків жиру;\nНижче ми розповімо, яке саме обладнання знадобиться для цього.\nОтже, техніка. Розглянемо детально кожен пункт, прописаний вище:\nЗаміс тіста. Для того щоб готові вироби вийшли пишними, з великою кількістю пор, які і стануть місцем для начинки, тісто має бути досить рідким (густо стікати з ложки). Для цієї мети підійдуть як тістоміси, так і міксери. Так, в останніх не рекомендується вимішувати на постійній основі тісто, але пончиковое досить рідке для того, щоб не зіпсувати цей “попередній” апарат для пончиків.\nФормовка виробів. Все залежить від рецептури, але в більшості випадків справляється апарат для виробництва пончиків, так як в його комплектацію входить дозатор (механічний або автоматичний). Якщо ж тісто досить круте, то формування має відбуватися окремо за допомогою тісторозкачувальної машини і преса.\nОбжарка виробів відбувається безпосередньо в апараті для виробництва пончиків. Ця частина обладнання являє собою фритюр, де обсяг розподіляється наступним чином – невелика глибина і значна площа підстави. Завдяки цьому пончики обсмажуються в один шар, що забезпечує рівномірну золотисту скориночку.\nПозбавлення готових пончиків від надлишків жиру. Для цього з пончикового апарату вироби переміщують на сітку з піддоном.\nНачинка. Для цього використовуються спеціальні апарати, які представляють собою аналог кондитерського шприца, тільки з великою кількістю дозаторів. Дана міра дозволяє рівномірно начинити пончики.\nПокриття глазур’ю. Залежно від масштабу виробництва це можна робити вручну або використовувати спеціальні апарати для глазурування.\nБільша частина підприємців, чия діяльність пов’язана з виробництвом пончиків – патріоти, так як використовують обладнання з Росії. Фірм, які на постійній основі надають необхідні позиції, дві:\n“Атеси”. Відомий бренд, який надає своїм клієнтам різноманітне теплове і нейтральне промислове обладнання. В асортименті є і апарат для випічки пончиків – Гольфстрім. Єдине, цей апарат є напівавтоматичним, тобто відсаджувати заготовки під пончики доведеться вручну. Він являє собою симбіоз фритюрниці і бункера під тісто з ручним управлінням. Ті, хто працював з цим обладнанням, відзначають, що він хороший при виробництві пончиків з начинкою в невеликій кількості. Також скаржилися на те, що працівник повинен постійно перебувати при апараті для відсадження тіста і перевертання пончиків в процесі обсмажування. Але приваблива ціна – 27000 рублів в середньому.\n“Сіком”. Ця фірма цілеспрямовано займається обладнанням для фастфуду. На широку ногу поставлено виробництво автоматичних пончиковых апаратів – робота технолога полягає лише в спостереженні за рівнем тесту в бункері. Він робить все сам – і відсаджує, і перевертає при обжарке, і виймає з киплячого масла готові вироби. Власники хвалять апарат для пончиків від бренду “Сіком” – так, моделі в чомусь могли б бути краще, але завдання своє виконують добре, а набір плунжерів для вибору діаметра готових виробів дозволяє коригувати витрати начинки. Середня ціна по РФ – 130000 рублів.\nДійсно, де ж іще шукати обладнання для пончиків, як не в країні, що поширила їх по всьому світу? Один з найбільш відомих брендів, надають своїм клієнтами професійне обладнання для приготування пончиків – Belshsaw. На території РФ найбільшою популярністю користується модель Donut Robot Mark 2. Так, за неї доведеться викласти близько 750000 рублів, але це прекрасний зразок вигідних вкладень. Устаткування відрізняється бездоганною складанням і включає в себе наступні елементи:\nрегулятор тривалості циклу обжарювання, який залежить від щільності тесту;\nповністю автоматизований відсаджувальних бункер;\nтумблер, що регулює швидкість відсадження.\nІ так, це апарат для пончиків з начинкою, так як насадки забезпечують на виході виріб діаметром 10-11 см За годину апарат здатний приготувати до 600 штук пончиків.\nОбладнанням бренду Belshaw в основному користуються ті, хто вже поставив виробництво виробів на широку ногу, так як мало хто здатен настільки масштабно вкластися в апарат. Усі примірники пончиків не відрізняються один від одного за розміром і зовнішнім виглядом, мають рівномірну рум’яну обжарку. За словами власників і технологів, в залежності від рецептури тіста доведеться запустити кілька пробних циклів, підбираючи час і температуру обжарювання, але ці незручності носять короткочасний характер. Таким чином, цей апарат для пончиків (відгуки підтвердять) є відмінним варіантом для тих, хто планує стабільний і тривалий побудова бізнесу.\nІснують також апарати для випічки, а не смаження пончиків. Вони являють собою звичайні печі за типом тарталетниц. Пончики виходять більш щільними і однорідними, ніж ті, що готувалися у фритюрі. Так, у них менше масла і вони менш шкідливі, але їх складніше заповнити начинкою, так як у випеченому тесті менше часу. Тим не менше, цього можна досягти, використовуючи ручний дозатор з 6 наконечниками для начинки – завдяки цьому маса розподілиться в порожнині пампуха більш рівномірно. Апарат для пончиків з начинкою, який випікає, а не обсмажує, найбільш популярний серед дитячих кондитерських, т. к. подібні вироби менш шкідливі.\nпопередня статтяПорошкове фарбування: що це таке і де застосовується?\nнаступна статтяПрепарат «Нормикс Альфа»: відгуки, інструкція із застосування і склад


Іменини 16 травня: хто відзначає день ангела і яке ім'я дати дитині. - УНІАН\n01:00 , 16 травня 2021\nУ кого іменини 16 травня / фото ua.depositphotos.com\nІменини - це день церковної пам'яті святих, які відзначають християни. У день шанування небесного тезки можна звернутися до нього з проханням або молитвою. Календар іменин підкаже, кого слід привітати з іменинами сьогодні і яке ім'я дати новонародженому. Якщо дитину наректи ім'ям зі списку іменин, однойменний святий буде оберігати його з небес.\nЧоловічі іменини 16 травня 2021\nМикола : утворено від давньогрецького імені Ніколаос - "переможець народів".\nПавла : форма римського родового імені Paulus - "скромний", "малий", "незначний", "молодший".\nПетро : від давньогрецького імені Петрос - "камінь", "твердий", "надійний".\nТимофій : походить від грецького імені Тімотеос - "шануючий Бога".\nЖіночі іменини 16 травня\nУляна : народна форма церковного імені Іуланія, від латинського "Юліїв, належить Юлію".\nЮлія , Юліан : жіноча форма від Юліан, що походить від родового імені Julius (від давньогрецького іулос) - "пухнаста", "кучерява".\nТроїцька батьківська субота 2021: якого числа, що означає І як прийнято проводити день\nВрегулювання ситуації на Донбасі: названо два шляхи для України. За добу в Україні вдвічі виросла кількість нових випадків COVID-19, найбільше - у Києві. Журналісти запитали у Лялі Фонарьової про розрив з Вакарчуком. «Індійський» штам COVID знайшли вже у 74 країнах, він може стати домінуючим - The Guardian. У Дніпрі підлітки побили в супермаркеті поліцейського й вкрали його IPhone - ЗМІ.


Палац Чарторийських - Історія - Каталог статей - Вічний Кам'янець\nВс, 11.04.2021, 11:34\nПалац Чарторийських називають ще палацом генералів подільських земель. Він розташований в східній частині Старого міста, на вулиці Зарванській, будинок 13, і є зразком палацової забудови Кам'янця.\nУ 18 столітті споруда належала князю Адаму Казимиру Чарторийському, з 1758 року подільському генеральному старості, відомому політичному і культурному діячеві.\nАдам Казимир Чарторийський (1734-1823)\nВ архітектурі будівлі присутні елементи ренесансу і бароко. Палац одноповерховий, на високому цоколі, прямокутний у плані, з ризалитом із західного боку, увінчаним фронтоном з круглим вікном Вікна декоровані білокам'яними бароковими лиштвами. Підвіконні карнизи білокам'яні профільовані. Східний вхід обрамлений білокам'яним порталом. Кути будинку оформлені білокам'яними рустами. Увінчує карниз виконаний в камені і оштукатурений.\nУ великому приміщенні будинку, у південному залі зберігся камін 18 століття в стилі бароко, прикрашений пишно декорованим гербом роду Чарторийських "Погоня".\nБудівельна історія палацу починається в 16 столітті, коли на його місці існував невеликий кам'яний будинок, від якого до нашого часу зберігся кам'яний підвал, перекритий коробовим склепінням. У середині 17 століття будинок був кам'яний, одноповерховий, на високому цоколі.\nПід час турецької окупації 1672-1699 рр. зруйнований в надземної частини. У середині 18 століття відновлений і розширений. Під час Великої Вітчизняної війни будівля була значно пошкоджено та потім реконструйовано.\nПалац на початку 20 сторіччя. Видно торговельні приміщення в західній частині будівлі.\nБудівля палацу в 1930 році.\nПалац Чарторийських є пам'яткою архітектури, зразком житлової забудови середини 18 століття і відрізняється високохудожнім декором: білокам'яним наличниками, порталом, гербом.\nУ наш час в будівлі палацу Чарторийських розміщується греко-католицька місія.\nКатегорія: Історія | Додав: resident (18.10.2015) | Автор: Левчук Денис\nПереглядів: 2116 | Коментарі: 2 | Теги: Зарванська, Палац Чарторийських | Рейтинг: 0.0/0\n1 KamPod (18.10.2015 15:19) [Материал]\nА камін палацу Чарторийських перефарбували доречі і зараз він людські барви має. От який\nПропоную це фото включити в публікацію. Думаю воно буде не лишнім в публікації поряд з двома іншими фото інших періодів\n2 KamPod (18.10.2015 15:27) [Материал]\nнагадаю що цей палац ми вже відвідували під час однієї з попередніх мандрівок вулицями. От посилання "МВ 5: Редемптористи з тринітарського"\nОт фото герба з тієї подорожі\nЯ ще порівнював цих двох хлопців в наколєнніках з футболістами


Чому у громадськості досі немає доступу до досьє кандидатів у судді Верховного суду? | Програми на Громадському радіо\nЧому у громадськості досі немає доступу до досьє кандидатів у судді Верховного суду?\n09 лютого 2017 - 09:14\nСпівбесіди з кандидатами на посади суддів мають розпочатися вже в березні. Саме тоді і можна буде зробити перші висновки про роботу Вищої кваліфікаційної комісії суддів, – вважають в «Чесно»\nІрина Соломко: Добігає кінця термін, виділений на перевірку кандидатів до Верховного суду. У нашій студії Іван П’ятак, аналітик кампанії «Чесно. Відкритий суд». Чи є тут хороші новини у процесі фільтрування кандидатів? Яку вагу матиме оцінка Вищої кваліфікаційної комісії суддів і Громадської ради доброчесності?\nІван П’ятак: Сьогодні як раз було обговорення, де брали участь і члени Вищої кваліфікаційної комісії суддів, і члени Вищої ради правосуддя. І Вища рада правосуддя схиляється до того, що провідну роль в призначенні суддів відіграватиме все ж таки Вища кваліфікаційна комісія і Громадська рада доброчесності. У комісії є комплекс інструментів, саме вона проводить конкурс, тестування, співбесіди. Громадська рада доброчесності надає висновок стосовно біографії претендента. І саме комісія, а не Вища рада правосуддя цей висновок має взяти до уваги.\nІрина Соломко: А якими є дві підстав для Вищої ради правосуддя втручатися у відбір кандидатів?\nІван П’ятак: Якщо є сумніви в доброчесності кандидата і якщо було порушено умови конкурсу. Але все ж таки основну роль відіграватиме Вища кваліфікаційна комісія суддів.\nІрина Соломко: До процесу було допущено 653 кандидати. Кампанія «Чесно. Фільтруй суд» всіх їх перевіряла?\nІван П’ятак: Так. Ми вже проаналізували кандидатів, які є чинними суддями вищих спеціалізованих судів, суддями Верховного суду, а також кандидатів з Києва та Київської області. Це найбільший обсяг кандидатів, серед тих, хто подавалися.\nІрина Соломко: Якщо дивитися на цих кандидатів, то до кого є найбільші зауваження у громадськості?\nІван П’ятак: Найбільше зауважень є до чинних суддів, тому що вони вже тривалий час в цій системі. Зауваження стосуються причетності до ухвалення сумнівних рішень, непрозорості статків або їхньої невідповідності стилю життя, неетичної поведінки, причетності до вчинення кримінальних правопорушень. Це основний набір зауважень.\nЛюбомир Ференс: А звідки ви берете ці данні? Судді – це, як правило, темні конячки. Про них мало що ж у відкритому доступі. Чи надає вам данні Вища кваліфікаційна комісія?\nІван П’ятак: Швидше навпаки, ми ділимося даними з ВККС. Беремо їх з відкритих джерел. Наприклад, оприлюднені декларації родинних зав’язків, також електронні декларації і декларації за 2013-2014 роки, хоча вони є не такими повними, як електронні. Також це відкриті реєстри юридичних осіб, реєстр нерухомого майна і розслідування про певних суддів і їх майно, яке робили ЗМІ.\nЛюбомир Ференс: Леонід Маслов з Громадської ради доброчесності каже, що замало інформації про кандидатів є у відкритому доступі і ВККС досі не виклала досьє кандидатів на своєму сайті, що мала зробити два місяці тому. У доступі до цих досьє було відмовлено також і журналістам. А ви кажете, що вам легко знайти інформацію. Що робити Громадській раді доброчесності, яка не може знайти інформацію?\nІван П’ятак: Я підтримую те, що сказав Леонід Маслов. Якби були відкриті досьє на кандидатів, нам би значно спростилася робота. Там є офіційна інформація, яка не потребує додаткової перевірки.\nІрина Соломко: Але хто подає цю інформацію? Чи може Громадська рада доброчесності довіряти інформації від ВККС?\nІван П’ятак: Проблема в тому, що Громадська рада доброчесності поки що цю інформацію навіть не отримує. Якби вона була, громадськості було б легше робити висновки. Для пошуку інформації потрібен час і ресурси, а вони обмежені.\nЛюбомир Ференс: Чим мотивує ВККС те, що досі не надали доступ до цих досьє?\nІван П’ятак: Там технічні проблеми з сертифікованими ключами доступу до системи. Та сама історія, що і з НАЗК колись.\nСуд Судді Судова реформа


Конструкція бойових ножів фахівця рукопашного бою Рекса Епплгейт\nОдним з найвидатніших майстрів в області конструювання і виготовлення тактичних бойових ножів, безсумнівно, є полковник Рекс Епплгейт. Визнаний фахівець рукопашного бою, він до самої своєї смерті в 1998 році використав свій багатий досвід і численні ...\nВитяг і виготовлення ножа до бойового застосування, в силу завдань, що вирішуються з використанням бойового ножа, виготовлення ножа може бути попередня і безпосередня\nВ силу завдань, що вирішуються з використанням бойового ножа, виготовлення ножа може бути попередня і безпосередня. У першому випадку це відбувається до початку бойового зіткнення і, отже, застосовується в ході заздалегідь підготовлених і ретельно сп ...\nБудь-який ніж, навіть дуже дорогий, рано чи пізно затупітся. Працювати таким ножем ножем стане незручно і не ефективно. А головне - небезпека завдати собі травми, працюючи тупим ножем на порядок вище, ніж добре заточеним. Не секрет, що робота заточен ...\nМачете бразильської фірми Tramontina стали найбільш популярні на території СНД. Що не потребують дозволу на носіння холодної зброї, що продаються повсюдно від кіосків до гіпермаркетів, з бюджетною ціною вони стали супутниками багатьох туристів, вижів ...\nТести ножів Mora Bushcraft\nОсновною особливістю ножів Mora є хороша шведська сталь і не висока ціна. Я вже писав про ніж Mora 2000 в статті Ніж для виживання, а сьогодні знайшов хороший ролик порівняння трьох ножів Mora, от і вирішив поділитися з вами цією інформацією. У порів ...\nБойовий ніж призначений для нанесення противнику проникаючих поранень і для розтину м'яких тканин. Результат успішного використання ножа в цьому випадку - колота або різана рана летальної області тіла супротивника. Нанесення рубаних ран сучасним ...\nПерша < ..... 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 > Остання


Учнівське самоврядування - Сайт Скригалівської школи\nв Скригалівській загальноосвітній школі\nУ 2013 році розпочала свою діяльність організація учнівського самоврядування «Соняшник». За цей час можна було побачити, що в учнівському колективі є активна, енергійна молодь, чиї особистісні переконання спрямовані на активну участь у громадському житті, молодь, яка має організаторські здібності, усвідомлює себе потенційним лідером, має бажання використовувати свою енергію та здібності заради інших.\nВиховний процес – це цілісна система, мета якої - розвиток особистості, що реалізується у взаємодії педагога і учня. Однією із складових виховання є участь дітей в управлінні школою – учнівське самоврядування. Сучасному випускникові потрібна не стільки абсолютна сума знань, як вміння їх здобувати та застосовувати у конкретній ситуації.\nВиховні системи невеликих сільських шкіл можна розглядати як основу для організації виховної роботи та діяльності загальношкільного учнівського колективу. Це зрозуміло, оскільки створити повноцінне педагогічно оформлене середовище людських відносин у класі, де 5–8 учнів, досить непросто. Але навіть цей шлях не може повністю зняти проблеми, оскільки для вихованців потрібні як різновікові групи, так і обов’язково повноцінні групи ровесників. Саме спілкуючись із однолітками за межами школи, діти мають можливість адекватно оцінити свої успіхи і можливості, дати об’єктивну оцінку мікросередовищу, в якому вони перебувають. В тій чи іншій мірі можна вирішувати цю проблему, якщо в межах адміністративного району створено повноцінний простір соціальної активності учнівської молоді. Такий простір повинен:\n- легко змінюватися у відповідності до змін реального соціального середовища та мати механізм активного впливу на нього;\n- мати внутрішні механізми самовідтворення та самовдосконалення;\n- легко піддаватися педагогічному впливу.\nОрганізація «Соняшник» входить до складу районної асоціації дитячих організацій Фастівщини, що діють на базі Фастівського еколого-етнографічного центру. Якщо відобразити потребу кожної соціальної категорії в ефективному, результативному розвитку самоврядування дітей та учнівської молоді, то для дітей:\n– це організація цікавої, змістовної, насиченої особистої життєдіяльності та діяльності свого колективу, групи; самовизначення, самореалізація, закладання основ кар’єри, налагодження комунікативних зв’язків; набуття навичок ділового спілкування, правозахисту.\n– це всебічно розвинена дитина; змістовна зайнятість дітей, підготовка дитини до майбутньої професії.\n– соціально активні і свідомі учні; організатори шкільного і позашкільного життя; авторитет закладу; активізація виховної роботи, профілактика негативних звичок, правопорушень.\n– молодь з активною громадянською позицією; лідери в управлінні, політиці; керівники підприємств, закладів, установ; кадровий резерв органів влади та місцевого самоврядування; підприємці, бізнесмени.\nТобто організація діяльності органів учнівського самоврядування, навчання, виховання та всебічний розвиток дітей із лідерськими та організаторськими здібностями є на даний час потребою, соціальним замовленням, життєвою необхідністю.\n«Соняшник» діє на основі Статуту, розробленого згідно Нормативно-правових документів та вимог чинного законодавства, керується Декларацією прав дитини, Конвенцією ООН про права дитини, Конституцією України, законами України «Про освіту», «Про загальну середню освіту», «Про позашкільну освіту», «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про соціальну роботу з дітьми та молоддю», «Про сприяння соціальному становленню і розвитку молоді» «Про молодіжні та дитячі громадські організації», Положенням про позашкільний навчальний заклад, Положенням про загальноосвітній навчальний заклад,наказами Міністерства освіти і науки України від 07.12.09 № 1/9-850 «Про розвиток органів учнівського врядування», від 08.12.2010 № 1/9-892 «Про перспективи розвитку органів учнівського самоврядування в умовах динамічних суспільних змін».\nОфіційним підтвердженням сприяння розвитку учнівського самоврядування в районі стало підписання угоди про співпрацю представників районних та міських органів дитячого самаврядування в обласній раді дітей Київщини. Дана угода носить поки що більш формальний характер, а діяльнісь батьківського комітету зводиться лише до фінансової підтримки закладу за рахунок благодійних внесків. Слід усвідомити, що роль батьків у освітньому процесі значно ґрунтовніша: створити такі умови, щоб кожна дитина змогла сповна реалізувати свої індивідуальні можливості сьогодні, завтра і в далекій перспективі.\nЧлени організації беруть участь у проведенні навчальних та тренінгових занять, ділових та рольових ігор, вибори керівного складу, робота над створенням нормативно – правової бази організації, застосування одержаних знань на практиці. Тут вони навчалися, створювали проекти, планували роботу учнівського самоврядування на поточний рік. Цікаве дозвілля, зустріч з неординарними особистостями, уроки патріотизму та лідерства загартували і згуртували дітей.\nНаш час потребує лідерів нової формації, людей компетентних, відповідальних, здатних мислити неординарно. Виховання молодих лідерів – це підготовка людини майбутнього, людини, яка відповідає вимогам нового ХХІ століття. Саме над вирішенням такого завдання і працюють лідери учнівського самоврядування школи .\nУ шкільній раді дітей функціонує 6 комісій(навчальна комісія, дисципліни і порядку, дозвілля, фізкультури і спорту, інформаційна, господарська), які працюють за окремими планами. Кожну з них очолює голова комісії, який відповідає за вчасне інформування та реалізацію поставлених завдань. Кожна з комісій організовує роботу у своєму напрямі. підтримує зв'язок з усіма відповідними комісіями шкіл району. За останній рік члени організації взяли участь у проведенні акцій «Серце до серця», «Голуб миру», «Лист бійцю в АТО», « Посилка в АТО» були активними учасниками заходів, проведених на базі ФРЕЕЦ («Парад вишиванок», «Марш миру», «Парад кольорів»). У підготовці та реалізації цих конкурсів учасники мають змогу продемонструвати свій творчий потенціал та поділитися власним набутим досвідом. Такі заходи дають можливість більше розкритися як одним, так і іншим, стати більш комунікативними, привернути до себе та своєї творчості увагу колег.\nЛідери самоврядування, Калапац О, Савченко А., Агапова Є., ініціювали проведення «відкритої трибуни» на теми: «Якби я став президентом», «Єдина країна». Для повноцінної роботи учнівського самоврядування необхідно проводити навчання для педагогів-організаторів. На жаль, штатним розписом ця посада для нашої школи не передбачена. Адміністрація школи націлює роботу своїх педагогічних працівників на співпрацю з дітьми, підтримку їх ідей, пошук шляхів взаєморозуміння та партнерства в питаннях організації життєдіяльності єдиного колективу учнів, педагогів та батьків.\nНа початку вересня учнівським самоврядуванням згідно плану виховної роботи було проведено День Здоров’я. Щомісяця самоврядування активно долучається до проведення акцій та виховних заходів, спрямованих на реалізацію плану виховної роботи школи. Активістам учнівського самоврядування є ще над чим працювати, але вони, хоча й маленькі (голові учкому лише 13 років), дуже завзяті. Тому у них все вийде.\nНаш час потребує лідерів нової формації. Проблема виховання молодих лідерів - це проблема підготовки людини майбутнього, людини, яка відповідає вимогам нового століття. Ось чому необхідні пошук і підтримка учнівської молоді. Цілком очевидно, що навички управління суспільством стануть надбанням людини тоді, коли вони будуть прищеплені в дитячі роки, коли участь в учнівському самоврядуванні сприятиме набуттю вихованцем необхідних знань, умінь і досвіду. Адже самоврядування з одного боку виконує функції внутрішньої організації учнівської молоді, - а з іншого – має вигляд моделі поведінки громадян України в умовах відкритого цивілізованого суспільства.\nПропозиції, щодо подальшої роботи організації учнівського самоврядування «Соняшник»:\n- розглянути питання на засіданнях педагогічних рад «Про стан діяльності учнівського самоврядування в закладі»;\n- залучати учнівський актив школи до роботи педагогічних рад, планування роботи навчального закладу.