ТЕМА II ПОХОДЖЕННЯ РЕЛІГІЇ - Методичні рекомендації щодо організації самостійної роботи студентів з вибіркової...\nПоходження релігії як наукова проблема, насамперед, пов'язана з визначенням основних віх історії становлення і розвитку людини. А вже в контексті цієї історії в релігієзнавстві вирішуються питання про час зародження релігії, за яких умов, чому і як виник релігійний комплекс, в яких формах він виявився. Це складні та світоглядно неоднозначно дані питання. Звідси постановка і вирішення проблеми у цілому може ґрунтуватися на різних світоглядних позиціях, а отже, і характеризуватися багатоманіттям різних (аж до протилежних) концепцій.\nУ гранично широкому плані концепції походження релігії можна поділити на теологічні (богословські) і світські. Кожний з цих підрозділів, у свою чергу, містить у собі ряд своєрідних трактувань проблеми витоків релігії\n1. Проблема витоків релігії в контексті теологічних вирішень. Теологічні концепції походження релігії виходять з визнання буття Бога. І не має значення, чи визначається віра в Бога іманентно притаманним релігійним станом людини або як результат Божественного Одкровення. Тут Бога розглядають як начало і суть релігії, а концепції її виникнення є, отже, традиційно теїстичними.\nРелігії Одкровення (напр., християнство) виводять її витоки з акту створення Богом перших людей – Адама і Єви. Їх безпосереднє спілкування з Творцем Л.Ц.Ф.Лактанцій позначив терміном ligo – «зв'язувати». Оскільки із-за гріхопадіння прародителів первісна єдність як їх, так і людини з Богом взагалі була втрачена, виникає необхідність «знов зв'язатися» (re-ligo) з Ним, вважав Аврелій Августин. Сам Бог шляхом Одкровення відкрив себе та «істини віри» людям, заявляв Фома Аквінський. Людині залишається тільки йти до нього як до своєї мети, що означає – відновити втрачений з ним зв'язок і, разом з цим, вийти на шлях істини. На цьому, пов'язаному з Богом, шляху, з погляду Т.Карлейля, тільки і осягається все справжнє, бо релігія – це, насамперед, зв'язок людини з Богом. Хоча на сьогодні цей зв'язок пошкоджений, релігія, вторив їм М.О.Бердяєв, є саме зв'язок між ними. Відновлення цього зв'язку після гріхопадіння, за твердженням О.В.Меня, і є начало релігії в історії людства.\nПогляд на Одкровення як на начало релігії формувався у міру того, як сама ідея Одкровення еволюціонувала від уявлень про особливих обранцях (чаклуни, шамани, духовидці, сивіли), що віщають від імені вищих сил і які мали поширення на примітивних ступенях політеїзму, до практики прорікання (оракули), характерної для язичництва культурних народів; від ідеї надчуттєвого світу (абсолютне буття, або, як у Платона, «істинне» буття), що вимагає такого ж позаемпіричного пізнання (осяяння, що у Парменіда було втілено у форму міфу про мандри філософа за межами космосу), до особового осмислення абсолютного буття (самого Божества, як в іудаїзмі, християнстві, ісламі), де воно (як Бог у Бернара Клервоського) не тільки є об'єктом «шукань» для людини, але й само повинно «шукати» його і «відкриватися» йому.\nНеодноразово випробувавши на собі силу критичного розуму, Одкровення у С.К’єркегора стало розумітися як радикальне усунення основ раціоналізму. Його ідея знайшла широке розповсюдження. Стосовно релігії, погоджується В.С.Соловйов, то її об'єктивним джерелом є незалежне від людини зовнішнє одкровення, а суб'єктивною підставою – віра народу, визначувана загальним переказом, але ніяк не дослідженням особистого розуму. Жадання віри, за М.О.Бердяєвим, задовольняється свідомим подоланням саме раціонального її начала і розумінням її витоків з позицій самої віри в Абсолютне. Бог сам відкриває істину про себе світу, втрачену і закриту первородним гріхом. Одкровення обопільно: воно не тільки припускає Бога, від якого, власне, і виходить, але й людину як його адресата. Як людина для свого спасіння потребує Бога, так і Бог потребує людину, яка долає «занедбане» буття і наближає боголюдський ідеал. Оскільки, вважав К.Барт, джерело релігійної віри поміщено у Богу, який породжує її у людині через Одкровення, остільки обґрунтування віри треба шукати в самій вірі. Віра – це божественне диво, що передається людині самим Богом через Христа або за допомогою пророків і духівництва. А вищу реалізацію Одкровення знаходить у Священному Писанні.\nПро трансцендентне джерело релігії йшлося у того ж Платона. Відмінність полягає лише у тому, що думка про Бога, віра в нього у матеріальному світі виступила результатом «спогаду» людською душею Єдиного – Бога, якого вона (ще до свого втілення в тіло) споглядала в світі ідей. У одному з своїх роздумів про витоки релігії Г.-В.-Ф.Гегель відзначав, що релігійна віра не є щось ззовні привнесене в свідомість людини. Її дух, і тут він йшов за Платоном, – в людині, а від себе додавав: і їй треба лише довести його (дух релігійної віри) до своєї свідомості.\nБагато мислителів вважали, що релігія іманентна внутрішньому світу людей. Для Р.Декарта одна суб'єктивна думка про Бога вже свідчить про його існування. Притому ідея Бога, на чому наполягав і Г.Шерньєльм, природжена людині. А її розгортання і є вияв релігії. І Г.-В.Лейбніц схильний був визнавати ідею Божества, закладеній у людській природі. Як говорив Дж.Берклі, душа самої людини доставляє їй одну ідею, а саме – Образ або Подобу Бога. У своїй душі, зазначав Л.К. де Сен-Мартен, кожна людина відкриває Бога. Божественна ідея в свідомості кожної людини, за В.С.Соловйовим, є «безумовна норма».\nТеїстичного характеру міркування з проблеми походження релігії мали місце у цілому ряді концепцій філософів. Виступаючи проти раціоналізму, І.Кант всупереч своєму вченню про теоретичний розум, що встановлює недоказовість буття Бога, виводив його з області практичного розуму. Цей розум, за І.Кантом, на основі встановлення ним моральних законів і через «потреби у сфері практичної» постулював моральну необхідність буття Божого. Це з неминучістю привело до суб'єктивації релігії, пошуку її витоків у внутрішніх переживаннях людини. Адже релігія – це особлива сфера людської свідомості, зазначав Ф.-Д.-Э.Шлейєрмахер, яка не зводиться тільки до моралі або метафізики. Невипадково Ф.-Г.Якобі у своїй «філософії чуття і віри» вважав, що ні природа, з доцільності якої виводив витоки релігії Й.-Ф.Гербарт, ні розум, у якому Г.-В.-Ф.Гегель часом убачав осереддя Бога і корінь релігійної віри, не дадуть людині знань про Бога. Природа, за Ф.-Г.Якобі, більше приховує, чим відкриває Бога, а розум також обмежений, як і світ. Тільки внутрішні почуття і віра, що складає їх основу, ведуть до визнання Бога і служать істинним витоком релігії. Божество іманентно людському «Я», переконаний Й.-Г.Фіхте. І воно виявляється і здійснюється не інакше як через нього. А точніше – за допомогою комплексу певних почуттів, викликаних відчуттям власної скінченності, обмеженості та відчуттям нашого буття, охопленого нескінченним. Релігія, стверджує і Ф.-Д.-Э.Шлейєрмахер, є особливе почуття, – почуття залежності від нескінченного. Це означає, зауважував Ф.-В.-Й.Шеллінг, що не тільки з Одкровенням, посланим першим людям, пов'язане виникнення релігії. Людина з моменту свого існування через споглядальний тип знання, що дає їй розуміння конечних основ світу, містить у собі і уявлення про Бога. Не погоджуючись з первинністю почуттів у релігії і виводячи її витоки із сфери людського, Г.-В.-Ф.Гегель заявляв, що «Бог у своїй істотності – думка, ідея, саме мислення». Надалі Е.Трьольч, правда, разом з історичним підходом до неї, у дусі ідей І.Канта і Ф.-Д.-Э.Шлейєрмахера обґрунтовував апріорний характер релігійних почуттів і переживань.\nПро сутнісний, а деколи, як у С.Л.Франка, взаємопороджуючий, зв'язок людини і Бога в різні часи йшлося у К.С.Ф.Тертулліана, І.-С.Еріугени, Ансельма Кентерберійського, Й.Екхарта, Миколи Кузанського, І.Шефлєра, М.М.Тарєєва, Д.Джентіле, Р.Бультмана, П.Тілліха, Х.Субірі, М.Г.Недонселя та ін.\nОтже, суто трансцендентна точка зору не є остання у ряді виявлення витоків релігії. Її доповнює (по суті, такого ж характеру) іманентизм, що шукає начала релігії у людському дусі, який одвічно знаходиться під владою божественних космічних потенцій. Релігійна віра, писав Г.-В.Лейбніц, є дар Божий. Вона запалюється в людині самим Богом, ідея якого вже поміщена в глибині її душі. Міркуючи про, так би мовити, об'єктивні й суб'єктивні витоки релігії, В.Д.Кудрявцев-Платонов відзначав, що, з одного боку, Бог впливає на людський дух. Його Одкровення – це першоджерело релігійної віри людей. Але й людська душа ще до свого тілесного втілення на основі природженого знання, що є результатом божественного провидіння, знаходить, а свідомість людини потім осмислює, ідею Бога. Оскільки, з іншого боку, вплив Бога веде до виникнення релігії, остільки свідомість людини має можливість безпосередньо споглядати надприродне. Свідоме споглядання доповнюється і світом розуму людини, роботою її почуттів і волі, що породжують до того ж різні релігійні уявлення. У результаті впливу Одкровення і розумової діяльності людини виникає не просто релігія взагалі, а різноманіття її конкретних виявів. Але, по суті, заявляв Р.Отто, всі релігії є модифікації загальної суті релігійної віри. Услід за Н.Сьодербломом він також запевняв, що в її основі лежить «святе», яке характеризується ним як «божественна таємниця». У дотику до цієї таємниці, за Р.Отто, корениться начало релігійної віри у людини. І у результаті він, як і ряд інших дослідників релігійної віри, по суті, відмовлявся від пояснення її походження, оскільки вів мову про виникнення релігії з себе самої. З трансцендентно-іманентних позицій інтерпретували релігію С.М.Булгаков, П.О.Флоренський та ін. Невипадково М.Шакка в «філософії цілісності», що розглядається ним, виділяє центральним положення про індивіда, який у своєму «об'єктивному» внутрішньому досвіді інтуїтивно сприймає трансцендентну і одночасно іманентну його свідомості ідею Бога.\nНе дивлячись на вияв нальоту містицизму в одних і переважання логіки в інших поглядах з проблеми виникнення релігійної віри, незалежно від зміни акцентів на якомусь з її начал (чи на Одкровенні Божому, чи на внутрішньому стані людського духу, або на поєднанні того й іншого), виявляється їх концептуальне співзвуччя – релігія бере свої витоки з взаємозв'язку Бога і людини.\n2. Світські варіанти вирішення проблеми витоків релігії. Перші спроби виявлення земних витоків релігії, що виходять з інших світоглядних позицій, виявляються також ще у глибокій давнині. Разом з тим це не виключало відмінності підходів у їх визначенні. Одні шукали начала релігії в світі природи, інші виводили її витоки з природи людського духу, у третіх вона коренилася і в тому і в іншому одночасно. Але ніхто не пішов далі натурфілософських (у античний період – наївно-раціоналістичних, а у цілому переважно констатуючого характеру) поглядів, що одержали свій розвиток в основному в Новий час. Проте всіма разом був зроблений посильний внесок на шляхах пошуку істинних причин виникнення релігійної віри.\nЩе Крітій з питання про джерело уявлень про богів висловив думку про них як про вигадку законодавців, які свідомо вигадали небесних наглядачів за життям людей. Релігію як вигадку фантазерів і обманщиків розглядав Панецій Родоський. Понад усе в державній релігії він знаходив необхідний засіб для виховання громадян і організації їх суспільного життя. Релігію спеціально вигадали законодавці та влада, щоб одурювати і тримати в покорі народ, наполягав і Лукрецій Кар. Варіантом продовження свого роду державно-політичної концепції виникнення релігії (теорія обману) були погляди Секст Емпірика. Згідно з ним, начала релігії були покладені договором (теорія договору) правителів і жерців із своїм народом або цілих народів один з одним. Про свідоме шахрайство (вигадка, обман, змова і т.п.) можновладців на легковір'ї і неуцтві людей у корисливих інтересах вже в Новий час писали Б.Л.Б. де Фонтенель, Ж.Мельє, Ж.А.Нежон, М.Ж.А.Н. де Кондорсе, Д.С.Анічков, Г.Коллонтай. Впродовж століть релігію як абсурд і вигадку, результат обману і неуцтва людей розцінювали А.Б.М. Бен З.Разі, Абу-ль-Ала-аль-Маарі, М. де Монтень, Ф.-М.Вольтер, К.-А.Гельвецій, П.С.Марешаль, Ж.М.Гюйо, Т.Пейн, Ф.В.Каржавін, Й.А. фон Ейнзідель, Х.Абовян, М.-Ф.Ахундов, М.Л.Налбандян.\nОднією з спроб природного пояснення походження релігії, що відноситься також до Стародавнього світу, був евгемеризм. Це раціоналістична концепція Евгемера, що виводила витоки релігії з посмертного або прижиттєвого шанування і обожнювання знаменитих людей або можновладців минулого.\nІз Стародавнього світу бере свій початок натуралістична концепція походження релігії, що помітила природоморфність релігійно-міфологічних образів. Для Ксенофана і Демокріта боги були втіленням природних явищ, особливо всіх тих, стверджував Продік, які корисні людям: Сонце, річки і т.д. До цього Ксенофан додавав ще прагнення людей до антропоморфізму – звести релігію до людини і зобразити релігійні образи, зокрема, богів, подібними собі. З його ідеєю перекликалася й думка Продіка про те, що обожнювання відбувалося не тільки корисних людям предметів природи і створених людиною, але й тих, хто їх створив. Демокріт же додавав людські властивості, зокрема, говорив про психологічну ідею страху перед грізними силами природи. Думка про страх, з якою Епікур то погоджувався, вбачаючи причину виникнення релігії у страху людей (перед смертю), то боровся, поселяючи богів взагалі в «міжмір'я», знайшла відображення у Лукреція Кара і була підтримана Діодором Сіцілійським. Вона яскраво була втілена в меніпповій сатирі Петронія і Лукіана. Перших богів на землі, за Петронієм, створив страх.\nЗ часом думка про земні витоки релігії знайшла відображення у представників різних філософських напрямів. Проводячи ідею Ж.Бодена про природне походження релігії, Г.Чербері вважав джерелом релігійних переконань не Одкровення, а розумне начало, природжене людині. Релігії Одкровення була протиставлена природна релігія – релігія розуму. «Сі́м'я релігії», наполягав Т.Гоббс, знаходиться тільки в людині. Відкинувши (як у подальшому і Дж.Локк) безперечну для багатьох природженість ідеї Бога, він вважав цілком справедливим прийняти слова деяких стародавніх поетів і філософів, які говорили, що боги спочатку були створені людським страхом. Страх людини перед невидимою силою, придуманою її ж розумом або уявною нею на підставі вигадок, він, власне, і назвав релігією. Проте Т.Гоббс пішов далі, виводячи начала релігії вже не тільки із страху людей, а й із їх бажання пізнати причини всіх речей. Жадання пізнання, з одного боку, і обмеженість пізнавальних можливостей – з іншого, мабуть, на його думку, і приводили до первинної і передвічної причини – Богу. Але іноді релігійна віра розглядалася ним як дар Божий, що знаходиться різними людьми різними ж шляхами Божими. Така ж обмовка виявляється і у Дж.Толанда. Хоча у цілому він прагнув розкрити «людське походження релігії», вважаючи основою цього процесу помилкові уявлення людей про душу як самостійне нематеріальне начало.\nНачала й опору релігії в людині, її почутті страху вбачали Б.Спіноза і С.Ш.Дюмарсе. Цікавим для 18 ст. є погляд Ш. де Броса, у якого джерелом релігії та її якнайдавнішою формою був фетишизм (франц. fétiche від португ. feitiço – амулет, магічна річ). Але останній у нього виникає все з того ж почуття страху, а також з неуцтва. Його ідеї через деякий час відстоював А.Бастіан. Чисто антропологічне тлумачення релігії дав Д.Юм. Задовго до Л.-А.Фейєрбаха він звернув увагу на афективне коріння релігійних вірувань. Проявом почуття виступила природна релігія і у Ж.-Ж.Руссо. Тут мають місце життєві турботи і труднощі, надії, що не виправдалися, і, звичайно, страхи, причини яких, за Д.Юмом, людина приписує таємничим зовнішнім силам. Із страхом пов'язували виникнення релігійних марновірств Д.Дідро, Л.-М.Дешан, Ж.А.Нежон, І.Г.Шульц та ін. Прямо кажучи про неуцтво і безрозсудність тих, хто ставить релігію в залежність від природжених ідей, Д.Дідро перші її підстави виводив з людського характеру. Бог для нього є породження страху, плід уяви людини. Страх, стверджував Л.-М.Дешан, є єдиний мотив, що спонукає її вірити в Бога. Але він же вважав Бога «істотою вигаданою», «абстрагованою», створеною людьми за своїм фізичним і моральним образом і подобою. Судження про Бога як образ й подобу людини висловили ще Гомер і Гесіод. Думка про «криве дзеркало релігії», у якому відображається людська сутність, поділяли і через тисячоліття І.Х.Едельман і Я.Горарік.\nТим часом, прагнення до обґрунтування земного коріння релігійних вірувань все менше виявлялося в апеляції до уяви і фантазій людей, їх страху і неуцтва. Відстоюючи, безумовно, свою позицію, дуже поверхневими називав Г.-В.-Ф.Гегель спроби оголосити релігію марновірством, помилкою і обманом. Релігія не може бути вигадана або виступити результатом страху людини, переконаний В.С.Соловйов. Хоча ці спроби як були раніше, так і знаходили продовження у подальшому. Разом з цим все більше виявлялося бажання без жодного роду обмовок встановити об'єктивну основу релігії. Н.А.Буланже, як раніше і М.Псьолл, бачив її в явищах природи, зокрема, в природних катастрофах: у землетрусах, повенях, змінах клімату, в астрономічних явищах. У слабкості людей перед лицем природи вбачав природний шлях виникнення релігії Й.-Г.Гердер. Думку про її природне зародження проводив О.П.Барятинський. Безпорадністю «молоденствуючої людини» в пізнанні явищ природи пояснював витоки релігії Ч.Ч.Валіханов. А М.Л.Налбандян, разом із спотвореним відображенням сил природи в головах людей і фетишизацією цих сил, як основну причину її виникнення виділяв соціальний гніт. Про вплив соціальних чинників на процес породження релігії, хоч і не таких, що її визначають, виразно йшлося вже у Б.Спінози, К.-Ф.Вольнея та ін.\n3. Наукові концепції походження релігії. Все ще розділяючи уявлення просвітителів про страх, неуцтво і обман як основних джерелах релігії, але вже прагнучи до наукового її пояснення, наприкінці 18 ст. Ш.Ф.Дюпюї спільно з К.-Ф.Вольнеєм розробили астральну (солярну) концепцію походження і еволюції релігійних вірувань. У ній її витоки пов'язувалися з рухом небесних світил. Дана концепція мала достатньо прихильників і на початку 20 ст. (Г.Вінклер, Е.Штукен, А.Немоєвський).\nНа основі вивчення літературних пам'ятників стародавніх народів, їх мови цю концепцію розвивали представники міфологічної школи. Її засновник і прихильник натуралістичної (солярної) концепції Ф.-М.Мюллер первинним елементом релігії вважав міф – від грець. μυος – оповідь, переказ (про Сонце, Місяць і т.д.). Його появу, а значить, самих релігійних вірувань, він пояснював помилками мови при уособленні людьми незрозумілих їм об'єктів природи. Міфологічна концепція особливо була поширена у середині 19 ст. Відомим її представником був О.М.Афанасьєв.\nНа противагу міфологічним уявленням Е.Б.Тайлор у 2-ій половині 19 ст. створив анімістичну концепцію. Спираючись на поняття «анімізм» (від лат. anima – душа, animus – дух), він стверджував, що релігія почалася з віри в душі й духів. Її витоки, на його думку, кореняться в психічній діяльності людини, що спричиняє цю віру, яка з часом була доповнена іншими релігійними уявленнями.\nНе погоджуючись із зведенням витоків релігії як до міфології, так і до анімізму, з одного боку, і бажаючи вирішити питання походження релігійної віри в руслі її захисту – з іншого, Е.Ленг висунув концепцію прамонотеїзму (від префікса пра – первинність і грець. μόνος – один, Jεός – Бог). Якщо монотеїзм є визнанням єдиного Бога, то прамонотеїзм – це споконвічний монотеїзм. З шанування єдиного Бога релігія почалася, за Е.Ленгом, тому, що людина первісного суспільства, створюючи знаряддя праці, аналогічно уявляла, що і весь світ є результатом єдиного Творця, а з батьківської влади в сім'ї виводив владу всевишнього небесного Божества над всім світом. Ще раніше споконвічність монотеїзму намагався довести В.С.Соловйов. Обґрунтуванню споконвічності монотеїзму з батьківського права присвятили все життя деякі представники культурно-історичної школи В.Шмідта. Сам В.Шмідт і деякі його прихильники доводили, що анімізм, магія тощо є пізнішими явищами, що виникли як результат нашарування стародавніх культур.\nПроте до кінця 19 ст., особливо, в 70-80-х його роках, анімістична концепція домінувала. Послідовники Е.Б.Тайлора, погоджуючись між собою у визнанні анімізму витоком релігії, по-різному пояснювали лише його виникнення (Г.Спенсер, Г.Кунов).\nЗ 90-х рр. концепція анімізму піддалася різносторонній критиці. Спроби її удосконалити, звільнити від явних недоліків ні у В.Вундта, ні у інших успіху не мали. І в оточенні її прихильників розроблялися інші підходи у вирішенні проблеми походження релігії. Будучи її представниками, Л.Я.Штернберг і В.Г.Богораз вважали аніматизм (від лат. animatus – одушевлений) як більш ранішню стадію розвитку релігії. За їх розумінням, до уявлень про особисту душу і про духи існувала віра в одушевлену природу, прагнення приписати її предметам життя, схоже з людським.\nКритика анімізму, що почалася, в одному з своїх напрямів привела Р.Маретта до преанімізму (від лат. pre – перед, anima – душа, animus – дух). Згідно цій концепції, вірі в душі та духів передувала віра у безособову надприродну силу – мана (що на мові народів Меланезії і Полінезії – сила). Хоча «мінімумом визначення релігії» він вважав табу («не сміти легковажно наближатися», полінез. – заборона) і мана («інстинктивне відчуття чудодійної сили»), головна увага була зосереджена на осмисленні мана. Виникнення самої віри в мана відносив виключно на рахунок психологічного чинника. Саме переживання і емоції людей породжують релігійну обрядовість, через яку, за Р.Мареттом, ця віра «витанцьовується».\nВідголоском натуралістичних поглядів з'явилася магічна концепція Дж.Дж.Фрезера. Її автор у духовному розвитку людства виділяв три стадії: магічну, релігійну і наукову. Якнайдавніша і універсальна серед них ним вважалася магія (грець. µαγεία – чаклунство, чародійство). Магічні дії покликані впливати на зовнішній світ і тим самим забезпечити людині панування над ним і його силами. Зародження релігії відбувається з огляду на усвідомлення нею безсилля цих дій, яке породжує почуття безпорадності та прагнення до персоніфікації (від лат. persona –обличчя, особа і facere – робити) непідвладних її волі сил. Безсилля релігії, продовжував далі Дж.Дж.Фрезер, виводить людей на етап панування науки.\nРубіж 19-20 ст.ст. характеризувався критикою ролі індивідуальних розумових уявлень і афективних реакцій у виникненні віри в Бога. Вона, за міркуванням Е.Дюркгейма, виникає разом із суспільством, його колективною психологією. У нього поняття про Бога є поняттям про суспільство, а все соціальне – релігійним. Релігія, за Е.Дюркгеймом, виступає однією з форм «колективних уявлень», що володіють примусовою силою для свідомості індивіда, а тотемізм є її первинна і універсальна форма. Культовий обряд тотемізму розглядав як основний елемент у створенні різних релігій, а сам тотем у його концепції виявляється персоніфікацією соціальних сил, символом єдності суспільства.\nПримикав до Е.Дюркгейма з цілком самостійною позицією Л.Леві-Брюль. Він висунув ідею про «дологічний» характер первісних «колективних уявлень». Це обумовлено у нього тим, що вони запозичені не з особистого життєвого досвіду, а нав'язані людині навколишнім соціальним середовищем. Не дивлячись на падіння питомої ваги «колективних уявлень», вони, за Л.Леві-Брюлем, стали «підставою» релігії (через той же тотемізм) і надалі будуть тією призмою, через яку формуватиметься свідомість цивілізованої людини.\nПсихологічна концепція релігії З.Фрейда виводила її з особливих станів психіки індивіда. Не дивлячись на зміни в поясненні З.Фрейдом виникнення релігії, його теорія психоаналізу (услід за поглядом на цю проблему У.Джемса) у цілому оголошувала релігійну віру наслідком психічних переживань індивіда. Підкресливши спільність витоків релігії і неврозу та відзначаючи схожість духовного світу первісної людини і світорозуміння психічнохворого, З.Фрейд зробив висновок, що психічно хворий також вірить у могутність своїх ідей, як у це вірила і первісна людина. У зміненому варіанті пояснення виникнення релігії він виходив з того, що в первісному суспільстві тотеми (священна тварина або інші авторитети), які викликають у людей страх, розглядалися як символічні об'єкти перенесення несвідомих ваблень, витиснених у результаті існуючих заборон (табу) у цьому суспільстві.\nПредставники деяких шкіл (культур-антропології – А.Л.Крьобер, Р.Ф.Бенедикт та ін.; функціоналізму – Б.-К.Малиновський і А.Р.Радкліфф-Браун) проблему витоків релігії оголошували нерозв'язною, а то й немаючою сенсу. Проте самі не залишалися осторонь від вирішення даної проблеми. Виникнення релігії вони пов'язували з помилковою інтерпретацією соціальних і природних сил.\nІсторично значущим був аналіз основ релігійного феномена Л.-А. Фейєрбахом. Він зміг звести «позасвітову, надприродну і надлюдську сутність Бога до складників людської сутності». Витоки релігії мислитель шукав у внутрішній і зовнішній природі людей. Аналізуючи їх душевні стани, спрямованість емоцій і почуттів, Л.-А.Фейєрбах розкрив психологічне і гносеологічне коріння релігії. Але на антропології, тобто природі самої людини як начала релігії філософ зупинився. Хоча він намагався говорити про почуття залежності людини і від соціальних сил, соціумні витоки релігії, її соціальне коріння філософом осягнуті не були.\nЗведення «релігійного світу до його земної основи» Л.-А.Фейєрбахом дозволило К.Марксу і Ф.Енгельсу розкрити «таємницю» її походження. Вони відзначали, що нелюдський зміст життя на землі з неминучістю штовхає людей до обожнювання абсолютно чужих і незрозумілих, всемогутніх і неприступних їм земних як природних, так і суспільних сил. Тому, стверджував К.Маркс, дійсно «людина створює релігію», але не суб'єктивно, а об'єктивно. Адже «людина – не абстрактна істота, яка десь поза світом живе. Людина – це світ людини, держава, суспільство». Будучи «неправдивим світом», у якому «людська сутність не має справжньої дійсністі», вони об'єктивують і перетворюють її на «чужу фантастичну істоту». Вони є соціумні витоки «неправдивого світогляду». Релігія – це їх породження. Безумовно, вважали К.Маркс і Ф.Енгельс, і тепер, як і раніше, не тільки соціальна, але й природна дійсність може поставати і постає в свідомості багатьох людей у вигляді «таємничого провидіння». У появі релігійних уявлень відігріють роль, вважав Ф.Енгельс (а раніше і Л.-А.Фейербах) і випадковості реального світу. Але у їх основі лежать, за К.Марксом, приховані від людини все тіж закони природної і соціальної дійсності, які й можуть породжувати ці уявлення.\n4. Основні віхи в історії розвитку людини: час і умови виникнення релігії. Виявлення витоків релігії тісно пов'язане з вирішенням проблеми походження світу і людини. Із цього приводу існує безліч різних міфів, легенд і народних переказів, що відобразили прагнення людей до пізнання своєї історії. Поступово уявлення з цього найважливішого питання людського буття були зібрані в найрізноманітніших пам'ятниках літературної і суспільної думки.\nТривалий час серед різних версій про начало світу і походження людини релігійний підхід вважався єдино вірним. Тут весь світ і все, що у ньому існує є творіння Бога. І людина, як Образ і Подоба Бога, приходить до Нього шляхом особистого переживання Його. Найпершими умовами цього переживання, тобто появи віри в Бога, зародження релігії, є щире шукання істини, сенсу життя (як вияв життєвості духу і тим самим можливості самого шукання) і етична чистота шукача (як вираз святості, необхідної в пізнанні Бога, бо «Бог – святий»).\nЗ появою праць Д.-Ч.Ваніні, Ж.-Б.-П.-А.Ламарка, Ч.-Р.Дарвіна, Ф.Енгельса і багатьох інших у вирішенні питання про походження релігії розвивається еволюційне вчення. За останні декілька десятиліть археологічні, антропологічні, палеонтологічні та геологічні дослідження поглибили проникнення в таємниці природи і прадавньої історії людства, а разом з цим і в умови становлення релігії (І.І.Артеменко, О.П.Моця та ін.).\nСьогодні загальновідомо, що світ – наша Земля – існує близько 5 млрд. років. Приблизно 25-15 млн років тому в Африці, на півдні Азії та в Європі мешкали дріопітеки. Вони, як вважають багато дослідників, і дали начало сучасним шимпанзе і горилі, а також людиноподібним мавпам – рамапітекам і австралопітекам.\nВідносно рамапітеків, що мешкали 17-5 млн років тому в Східній Африці, Південній Європі та Передній, Південній і Південно-Східній Азії, одні вчені вважають їх предком людини, інші – людиноподібних мавп (шимпанзе, горили і орангутанга).\nДеякі з декілька (4-6) виділених дослідниками видів австралопітекових, що жили в Східній і Південній Африці, Південній і Південно-Східній Азії 5 млн-800 тис. років тому, вважаються ними безпосередніми попередниками людини. Але людьми вони ще не були. Це були своєрідні тварини і тому говорити про наявність у них релігії немає ніяких ні підстав, ні сенсу.\nДо особливого типу, що співіснував з австралопітековими і виявився попередником якнайдавніших людей (архантропів – пітекантропів і синантропів), відносять Homo habilis – «людину умілу» (Південна (останки знайдені в 1924 р. у східній частині пустелі Калахарі) і Східна (Олдовайська ущелина на півночі Танзанії, 1959 р.) Африка, ймовірно розселилася в Азії, а потім у Європі). Людина уміла, яка жила приблизно 3-2 млн років тому, відкриває собою початок історії людства. Але яких-небудь ознак релігійного культу не виявлено.\nЗміна природних умов існування (клімату, рослинності, підвищення іонізуючої радіації, геомагнітні інверсії – переміщення полюсів Землі і т.д.) привела до значних мутацій (зміни в спадковості). З появою у результаті цього процесу близько 1,2 млн років тому архантропів утворилася перша в історії людська форма суспільства, звичайно звана первісним людським стадом. Одним з його представників називають пітекантропа (мавполюдини), що жив 1 млн років тому, в період раннього палеоліту (останки знайдені в 1891-92 рр. на о. Ява (Індонезія)). Біля Пекіна (Китай, 1927-37 рр.) був відкритий інший з архантропів – синантроп («китайська стародавня людина»), існування датується тим же періодом (іноді двома-, трьома-стами тис. років пізніше). Наголошується, що хоча архантропи за рядом ознак були ближче до сучасної людини, але ще мали багато примітивних рис, хоча їх життєдіяльність свідчила про початок становлення мислення. Проте ознак релігії у архантропів не виявлено.\nНащадками архантропів у процесі антропоґенезу були палеоантропи, або неандертальці (останки відкриті в 1856 р. у долині Неандерталь (Німеччина)). Час існування бл. 200-40 тис. років тому. Стоянки і поховання виявлені на значній території проживання (Африка, Європа, Передня, Південна, Південно-Східна і Середня Азія, Казахстан, Сибір, Далекий Схід, Монголія, Корея, Китай, Японія).\nВиявлені поховання неандертальців (у гротах Киїб-Коба (Україна, 1923-24 рр.) і Тешик-Таш (Узбекистан, 1938-39 рр.)), а також дослідження інших стоянок стародавніх людей не привели дослідників до єдиної думки щодо існування релігії в епоху кровноспорідненої орди. Одні стверджують, що самі поховання, наявність у поховальній ямі та на тілі померлих вохри, певна поза, безліч різних предметів (кам'яних знарядь, рогів гірських козлів, статуеток) свідчать про існування у неандертальців поховального обряду і навіть про розвинені релігійні уявлення про дух, Бога і загробне життя. Інші, навпаки, взагалі заперечують існування у них яких-небудь релігійних вірувань. Деякі з дослідників у неандертальських похованнях бачать лише факт вияву інстинкту охайності та чистоти, а згодом і появу турботи про себе самого. Інші відзначали, що відносно релігійних уявлень у ранніх неандертальців говорити не доводиться. У них не виявлено ніяких ознак поховань. На їх стоянках знайдені лише окремі людські кістки. Поховання з'являються тільки у пізніх неандертальців – приблизно 70-40 тис. років тому. Але їх аналіз, за О.П.Окладниковим, показує, що релігійні уявлення мали зародковий характер. Комплекс фантастичних уявлень людини про саму себе і природу не мав сталої системи. Тут чудернацькі перепліталися неясні та невизначені ілюзорні образи і уявлення. Тільки значно пізніше з них виростуть справжній культ предків і віра в духів. Як доказ виникнення релігійних уявлень у неандертальців виділяють наявність у них культу тварин – ведмедя, зубра, бика, вовка тощо, черепи, кістки, лапи та інше яких були складені у певному порядку і в багатьох печерах і гротах: Драхенлох (Швейцарія), Ільїнська (Україна), Схул (Палестина) та ін. З усвідомленням родової єдності членів колективу і певним об'єктом полювання крім поховального ритуалу виникла своєрідна обрядовість у вигляді мисливсько-промислової магії і тотемізму.\nУ 1868 р. у гроті Кро-Маньйон (Франція) були виявлені кісткові останки пізньопалеолітичних людей сучасного вигляду (неоантропів). Вони належали до Homo sapiens, або «людині розумної», названої по місцю виявлення – кроманьйонцем. Нащадки неандертальців з'явилися в Європі, Азії і Африці близько 40 тис. років тому. Разом з цим завершився процес становлення людини і первинної соціальної організації – первіснообщинного суспільства.\nЗміни життя кроманьйонця стосувалися всіх його сторін (знарядь праці, техніки їх виготовлення, застосуванні у мисливстві, спорудженні житла, самі житла, одяг тощо). З'явилося якнайдавніше образотворче мистецтво: живопис, скульптура, графіка (печери Руфіньяк, «Три брати», Камбарель, Ніо (Франція), Капова (Росія) Мезінська стоянка (Україна) та ін. До часу утворення родового ладу відноситься і начало виникнення рас: європеоїдної, негроїдної і монголоїдної.\nЕпоха материнського роду характеризувалася і найбільш яскравим виявом релігійних уявлень. У місцях стоянок і поховань ученими знайдені свідоцтва наявності в цю епоху системи релігійних вірувань і обрядів. Поховання, що виявлені в місцях стоянок кроманьйонців у Росії, Франції, Англії, Чехії і Словаччині, свідчили про їх складність і різноманітність. Дно могильної ями і померлий посипалися вохрою. Її розглядали як символ крові та життя. У неї вірили як в очищуючий і відроджуючий засіб до нового життя. Були виявлені могили, дно яких очищалося ще й вогнем (посипалося тліючим вугіллям). Небіжчику додавали певну позу (лежачи, сидячи і т.п.). В деяких випадках (з боязні перед ним і задля перестороги) його зв'язували. Поховані були одягнені в багато розшитому одязі, на них було багато прикрас (підвіски, намиста, браслети, персні тощо). Навколо знаходився поховальний інвентар (кременеві знаряддя, списи, дротики, кинджали, кістяні лопатки, голки). Деякі могили були перекриті кістковими фрагментами крупних тварин і, ймовірно, засипані землею.\nТак або інакше, поховання кроманьйонців говорили про зародження у них анімістичних уявлень. Виникає культ предків і шанування померлих. Людина починає вірити в душі живих і мертвих. Зароджуються уявлення про потойбічний світ – «країну мертвих» як продовженні земного життя.\nНа пізньопалеолітичних стоянках і в похованнях знайдені свідоцтва первісного мистецтва, які пов'язані з магією і ритуальними обрядами. У вже згадуваних печерах «Три брати» і Карамболь людські фігури зображені в магічних масках. Багато печер з малюнками були святилищами, де відбувалися магічні обряди. Свідоцтва магічних мисливських обрядів були виявлені в печерах Монтеспан (скульптура ведмедя, в багатьох місцях пробита ударами дротиків і копій; фрази, що зображають облавне полювання на коней) і Тюк д'Одубер (глиняні барельєфи бізонів із слідами копій) у Франції. На стоянках Мезінська і у с.Межирич (Україна) також відбувалися мисливсько-магічні обряди, ймовірно, з використанням ударних музичних інструментів (набірний «шумлячий» браслет з пластин, молоток і калатала, забарвлені кістки мамонта). До даного роду культів відносяться зображення і скульптури, що символізують родючість. Та роль, яку відігравала жінка-мати в господарському і суспільному житті первісних родових колективів пізньопалеолітичної епохи зумовила широке розповсюдження жіночих статуеток, що мають культове значення. Знайдені на стоянці Адрі-дю Шато (Франція) зображення сцен полювання і поховання тварин свідчать про розвиток у кроманьйонців пізнього палеоліту тотемістичних уявлень.\nЗвідси випливає, що в історії людства, яке пройшло шлях майже в 2 млн років без яких-небудь релігійних проявів, лише у пізніх неандертальців зароджуються слабкі ознаки релігії, перші історичні форми якої оформляються тільки у кроманьйонця. Тут немає прямого зв'язку з формуванням людини сучасного фізичного типу із здібністю до абстрактного мислення. Це лише умови виникнення релігії, причини походження (породження) якої зовсім інші.\n5. Причини виникнення та існування релігії. Для пояснення причин виникнення та існування релігії сьогодні у світському релігієзнавстві виділяють (Д.М.Угринович, І.М.Яблоков та ін.) цілий ряд чинників. Не дивлячись на їх членування за різними підставами, на відміну від конфесійного релігієзнавства, у неконфесійному жоден з них не розглядається поза світом і людиною, їх взаємозв'язком.\nУ всьому комплексі чинників, що створюють можливість і необхідність релігії, виділяють різні види зв'язків: причинні, що детермінують процес породження релігії як наслідок, а також існування цього феномена у всіх його виявах; історичні, що пояснюють виникнення релігії не просто як взагалі наслідок причин, які діяли у минулому і які її відтворюють у сьогоденні, але й як результат становлення і розвитку суспільства, а разом з ним і еволюції самої релігії; структурні, що забезпечують цілісність і тотожність релігії самої собі, її стійкість і збереження кількості основних елементів даного феномена, порядку їх розташування і характеру залежності між ними при різних як внутрішніх, так і зовнішніх змінах; функціональні, що сприяють існуванню і відтворенню релігії в нових поколіннях через виконання нею не тільки власне релігійних функцій, але й, насамперед, нерелігійних, потреба в здійсненні яких відчуває суспільство. Існують й інші види зв'язків, що забезпечують виникнення, існування і функціонування релігії: випадкові і необхідні, можливі і дійсні тощо.\nПроблема виникнення, існування і розвитку релігії як питання про її можливість і необхідність – це завдання виявлення об'єктивних основ, психологічних чинників і гносеологічних передумов релігійного феномена як аспекту сутності й існування людини і суспільства.\nСеред об'єктивних основ релігії виділяють космічні (сонячна активність, космічні випромінювання, вибухи світил, рухи комет і астероїдів, затьмарення Сонця і Місяця, падіння метеоритів і т.д.), атмосферні (урагани, тайфуни, смерчі, засухи, повені тощо) і геотектонічні (виверження вулканів, землетруси, обвали та ін.) явища і процеси. Вони не тільки представляють реальну загрозу для життя, але й, як відомо, несуть масову загибель людей, тим самим, сприяючи не просто формуванню у їх свідомості уявлень, співзвучних релігійним (про гріховність людини, про кінець світу, про спасіння), але й їх можливе звернення до релігії.\nЯк об'єктивні основи релігії визначають також соціумні, антропні, соціокультурні та антропологічні чинники, що знаходяться поза психологією, свідомістю і пізнанням.\nСоціумні чинники релігії утворює система матеріальних (економічних і позаекономічних) і духовних (політичних, правових, моральних, художніх, наукових, філософських) відносин. Залежно від визначеного типу суспільства в системі цих відносин соціумні основи більшою чи меншою мірою мають місце як у сфері відношення людей до природи, так і їх відношення один до одного. Не дивлячись на постійне їх удосконалення незахищеність людини як від природних, так і від суспільних сил очевидна. Це обумовлено певними сторонами даних відносин: панування стихій природи, обмеженість знань і рівня розвитку техніки, стихійність суспільних процесів, наявність відчужених форм власності, позаекономічне і економічне примушення працівника, скутість індивіда класовою, становою, кастовою та іншою приналежністю, однобічність розвитку людини в умовах обмежуючого поділу праці, економічний, соціально-політичний і ідеологічний гніт людей з боку можновладців, експлуатація колоній метрополіями, соціальні, політичні, класові, міжетнічні, міждержавні та інші конфлікти, війни, тероризм тощо. Ці та подібного роду сторони суспільних відносин, пануючи над людьми в їх повсякденному житті, породжуючи їх несвободу і залежність, безсилля перед зовнішніми обставинами, детермінують виникнення, існування і відтворення релігії.\nТаку ж ситуацію створюють антропні чинники, що є результатом виробничої діяльності людини. Побічні наслідки цієї діяльності особливо посилилися з появою і розвитком техногенної цивілізації: збільшення продуктів згорання в атмосфері, підвищення температури поверхні планети і повітря, розширення зони підвищеної радіації, виснаження ґрунтів, забруднення водоймищ, скорочення рослинної маси і тваринного світу і т.д. Людство, обґрунтовано пов'язуючи як день сьогоднішній, так і своє подальше існування з процесом розвитку науки і техніки, зважаючи на неможливість повного запобігання негативним наслідкам цього процесу, підсилює ситуацію несвободи і залежності, що підвищує потенціал релігії.\nЗ відомої причини складна і багата за своїм змістом, складом і структурою система життєзабезпечення разом з виробництвом матеріальних і духовних благ, всій сукупності суспільних відносин, самої людини породжує й ті явища і процеси, які складають соціокультурні основи релігії. Це сцієнтизм (від лат. scientia – знання, наука) і техніцизм, що абсолютизують відповідно роль науки і техніки в системі культури, як і антисцієнтизм і технофобія (від грець. τέχνη – мистецтво, майстерність і φόβος – страх, боязнь), що виражають недовіру і ворожість до них, розповсюдження донаукових, квазінаукових (від лат. quasi – неначе, нібито) і псевдонаукових (від грець. ψευδος – брехня, вигадка) уявлень, наявність, виробництво і розповсюдження знарядь масового знищення і руйнування, їх застосування, створення і використання засобів маніпулювання індивідуальною, груповою і масовою свідомістю, орієнтація енергії думки, напруження почуттів і волевиявлень людей убік від інтелектуальних, моральних, естетичних та інших цінностей, притуплення свідомості й падіння моралі, реїфікація (від лат. res – річ і facio – роблю, тобто те ж, що уречевлення) і комерціалізація людських взаємовідносин, їх порнографізація і сексизм, пробудження стихії несвідомого в людині, її знеособлення тощо.\nДіяльність людей, що творить і відтворює самих себе і світ свого буття, що постійно здійснює процес їх удосконалення, розширення і поглиблення меж існування, додає стійкість і перспективу людському життю. Проте тут же виявляється і обмеженість цього життя, яка знаходить вияв у різних його сторонах, що створюють антропологічні основи релігії. Насамперед, це сама межа існування людей і такі прискорюючи його чинники, як хвороби, мутації, геноцид та ін.\nПсихологічні чинники – це стани, процеси, механізми суспільної, групової і індивідуальної психології, які створюють можливість виникнення і засвоєння релігії.\nФеномени психології суспільства і груп складають кризові стани психологічного клімату: розчарування у минулому і сьогоденні, тривога за майбутнє, розхитування ідеалів, страхи, страждання і т.д.; перекрученість спілкування: панування, підпорядкування, боротьба, ворожість, обман та ін.; неусвідомлені явища і процеси: навіювання, наслідування, думки, звичаї, традиції тощо.\nДо чинників психології індивіда відносять його залежність від інших: отримання необхідних предметів споживання, отримання захищеності, турботи, соціального статусу і т.д.; страхи: нестійкості власного буття, безвихідності кризової ситуації, самоти і занедбаності, хвороби… смерті; неусвідомлені феномени: процеси інтуїції (від пізньолат. intuitio – споглядання; безпосереднє осягання, схоплювання, рішення) і інсайт-осяяння, прозріння, проникнення в суть; ясновидіння – уявлення в свідомості образів, недоступних сприйняттю інших, ейдетизм (від грець. είδος – образ) як здатність утримувати і відтворювати живий образ раніше сприйнятого та ін.\nЯкщо психологічні процеси, що мають місце в суспільстві та групах, виступають як щось надіндивідуальне по відношенню до учасників спілкування і нав'язуються їм ззовні поза їх свідомістю, то феномени психології індивіда задані спадковими та інтеріоризованими (від лат. interior – внутрішній) механізмами психіки і його особистих властивостей. Але у будь-якому випадку даного роду чинники породжують стан залежності, пригніченості й безсилля, що викликають неспокій і тривогу, страх і відчай, а разом з цим – пошук якоїсь сили позбавлення, якихось надійних підстав, чим створюється психологічна схильність до релігійності чи у вигляді начальної вихідної причини в рамках життя суспільства взагалі або як джерела відтворення у подальшому. Цей процес має під собою об'єктивні основи релігії і здійснюється у зв'язку з її гносеологічними передумовами.\nГносеологічні передумови утворюють ті особливості людського пізнання, які роблять можливим виникнення та існування релігії.\nГносеологічний ґрунт релігії створює складність і суперечність пізнавального процесу. Насамперед, з одного боку, це необмеженість даного процесу, що розширює і поглиблює не тільки сфери пізнаного, але й непізнаного, що представляє щось «таємне», яке для одних не без того, щоб стати на подальших витках пізнання явним, а для інших – стати таким лише в акті релігійної віри. Будучи необмеженим, пізнання обмежено пізнавальними можливостями самого його суб'єкта, недолік істинних знань якого про об'єкт може ним бути «заповнений» релігійними ілюзіями. З іншого боку, це відома обмеженість пізнання, неможливість досягнення людиною про пізнавану дійсність адекватних знань, оскільки вони містять не просто заблудження, але, інколи, є неадекватним її відображенням. Обмеженість знань сфери дійсного відкриває необмежений простір у сфері можливого, аж до його (дійсного) відображення в релігійних образах, уявленнях, поняттях, ідеях.\nМожливість процесу їх виникнення в свідомості людини існує вже на ступені чуттєвого пізнання (відчуття, сприйняття, уявлення). Відчуття і сприйняття, що безпосередньо пов'язують людей з властивостями предметів цього світу і образами самих предметів, не здатні відобразити їх суть. Одержувані при цьому і неадекватні дані породжують ілюзорні образи: «рух Сонця навколо Землі», «плоска Земля», «куполоподібне небесне зведення» та ін. Вони, будучи (як і адекватні) віднесеними до зовнішнього світу, спотворюють його дійсну картину, стаючи в певний період часу частиною релігійної картини світу. А в уявленнях, де образ предмету виникає, зберігається і відтворюється без безпосереднього звернення до органів чуття (скажімо, на основі слова, що позначає даний предмет), але також зберігаючого предметну віднесеність до зовнішнього світу, можливість спотворень ще більш збільшується. Перетворююче відображення дійсності в людській уяві, з якою переплетена діяльність уявлення, може на основі матеріалу безпосереднього досвіду в конкретно-чуттєвій формі репродукувати елементи майбутнього образу предмета. Фантазія створює цілісний образ предмету, в якому людиною може бути довільно сполучено те, що насправді не може бути поєднано: кентавр, триголовий дракон, русалка і т.д. Через віднесення чуттєвого образу до зовнішнього світу відмінності між дійсними і помилковими образами можуть стиратися і світ населятися реально неіснуючими предметами, явищами, істотами, ситуаціями, зв'язками, перетвореннями і т.п.\nСтупінь відльоту свідомості від дійсності за рахунок опосередкованого зв'язку із зовнішнім світом на рівні раціонального ступеня (понять, думок, умовиводів) збільшується. Оскільки на ранніх етапах розвитку свідомості (через недиференційованість індивіда і родової общини, злитості людини і природи, безпосереднього збігу образу з самою реальністю, незнання і низького рівня освоєння світу) мислення уплетено у тканину чуттєвих форм, остільки як гносеологічні передумови релігії виступали перевертання («все перетворити на все»), уособлення (перенесення уявлень про людину і общинно-родових відносин на природу), партиципація («частина замість цілого»), ідентифікація предмету з його зображенням або ім'ям тощо.\nЦі чинники, хоч і в перетвореному вигляді та обмежених рамках, не втратили свого впливу в утворенні релігійних ілюзій у певних структурах буденної свідомості. Але з розвитком практики, суспільних відносин, з поділом праці формується абстрактне мислення. Не дивлячись на те, що створювані ним абстракції ведуть до розкриття суті реальної дійсності, вони містять у собі й відхід від неї. Вона розчленовується, її цілісні предмети і їх зв'язки розриваються. У мисленні все постає окремими сторонами, відбиваних у вигляді різних абстрактних визначень. Мислення, йдучи не до конкретного як єдності багатообразного, не долаючи собою ж створений розрив між абстрактним і конкретним (і з огляду його генетичного розвитку з чуттєвої форми і тому прагнення виразити розумовий вміст у ній), може покладати поза собою свій предметний зміст, перетворювати абстрактне в самостійні істоти, наділені об'єктивним існуванням. Весь цей процес конкретно виявився в різних історичних типах релігії.


В Україні зростає кількість прихильників створення незалежної православної церкви | Новини\n3 Грудня, 2018 3 Грудня, 2018 Набуцький ВалерійСуспільствоУкраїна52 переглядів\nопубліковано в Гру. 03, 2018 з 1:21 pm 3 Грудня, 2018\nПонад третина українських громадян (34%) вважають, що створення незалежної православної церкви посприяє об’єднанню України, проте 24% вважають, що цей процес посилить роз’єднаність країни, зазначають соціологи.\nЗгідно з опитуванням, проведеним Соціологічною групою “Рейтинг”, 19% респондентів вважають, що створення незалежної церкви не матиме впливу на Україну.\nОднозначно підтримували у вересні 2018 року створення незалежної автокефальної православної церкви в Україні 22% опитаних громадян, скоріше підтримують, ніж ні, – 25%.\nОднозначно проти створення такої церкви 15% респондентів, скоріше не підтримують – 13%. Не змогли відповісти 27% громадян.\nВереснева підтримка ідеї створення незалежної церкви зросла, зазначають соціологи. У червні однозначно підтримували створення церкви 20%, швидше підтримали б – 19%; категорично не підтримували – 18%, швидше не підтримували – 11% опитаних. При цьому майже кожен третій (32%) не зміг відповісти.\nОпитування “Динаміка суспільно-політичних поглядів в Україні” проводила з 29 вересня по 14 жовтня 2018 року Соціологічна група “Рейтинг” на замовлення Міжнародного республіканського інституту (IRI).


Родина загиблого рома боїться забрати його тіло — правозахисник | Громадське телебачення\nРодина загиблого рома боїться забрати його тіло — правозахисник\n25 червня, 2018 20:37\n25 червня, 2018 21:24\nУКРАЇНА/Родина загиблого рома боїться забрати його тіло — правозахисник\nРодина загиблого під час нападу рома Давида Папа боїться забрати його тіло.\nПро це в ефірі програми «Нині вже» на Громадському розповів правозахисник та очільник громадської організації «Рома Україна Тарніпе» Микола Юрченко.\nТакож Юрченко уточнив, що у загиблого юнака було 15 ножових поранень.\n«То незвичайне таке було вбивство, то було катування. Зі слів потерпілого, як він нам сьогодні сказав, він стояв на колінах і просився, а його ножем шпиняли. П'ять разів так. І я не хочу говорити на камеру, що було з тим, що вмер. Але скажу, що там було тільки 15 ножових ран», — розповів правозахисник.\nУ Китаї жінка з ножем напала на вихованців дитсадка: щонайменше 14 дітей поранені\nУ китайській провінції Сичуань в дитсадку 39-річна жінка ножем поранила щонайменше 14 дітей.


Купити Ніж G718g Ganzo (G718g), Китай - ціна 536 грн у магазині Gold.ua > Київ, Одеса, Дніпропетровськ, Львів\nGanzo Нож G718g\nGanzo Ніж G718g (код 082797)\nКод товару 082797\nТуристичний портативний інструмент, розрахований на часте і повсякденне використання в міських і похідних умовах. Компанія Ganzo пропонує своїм шанувальникам черговий продуктивний симбіоз, в даному випадку, міцного клинка з «нержавійки» 440С (+ -58 HRC) і ергономічною рукояті з авіаційного алюмінію.\nGanzo718 - це чергова серійна модель кишенькового ножа складного типу, випущена в трьох колірних варіантах: білий (хром), чорний і сірий (металік). Виріб володіє рядом позитивних експлуатаційних характеристик, що наділяють інструмент важливими властивостями надійності, довговічності та універсальності. Використовувані в конструкції матеріали переважно металеві, однак, на масі ножа це ніяк не позначилося - вага Ganzo718 не перевищує 95г.\nДовжина кишенькового ножа Ganzo718 досягає 17.5см в розкладеному стані, в зібраному вигляді ми маємо інструмент розміром 10см. На лезо доводиться 7.2см від загальної довжини, товщина клинка по обух дорівнює 0.3см. Також варто звернути увагу на замковий механізм - в даному випадку реалізований фіксатор Axis.\nЗазначена виробником область застосування практично не має меж. Ви можете використовувати Ganzo718 в якості похідного, туристичного або промислового ножа, поповнити їм свою колекцію або застосовувати в цілях самооборони.\nДовжина в похідному положенні, мм: 100\nДовжина клинка, мм: 72\nДовжина в робочому положенні, мм: 17,5\nМатеріал рукоятки: авіаційний алюміній\nКупить Ganzo Ніж G718g\nGerber Мультитул Bear Grylls Pocket Tool 31-001050\n536 грн 590 грн\nGanzo Ніж G718b\nGanzo Ніж G718\n537 грн 596 грн


Алергія у новонароджених і у дітей старшого віку: причини, групи і види, лікування та профілактика хвороби - Зернова - цікаві факти\nОстаннім часом з алергією все частіше стикаються не тільки дорослі, а й зовсім маленькі діти.\nФахівці відзначають, що зростання алергічних захворювань серед населення пов’язаний із забрудненням навколишнього середовища і нездоровим способом життя. Особливістю цієї недуги є те, що його неможливо вилікувати повністю.\nМожна лише виявити алерген, який негативно впливає на організм, і потім мінімізувати контакт хворого з цією речовиною.\nОднією з причин дитячої алергії є слабкий імунітет. У грудних дітей імунна система ще не розвинена в достатній мірі, щоб протистояти всім негативним чинникам навколишнього середовища. В результаті організм дитини негативно реагує на такі зовнішні подразники, як шерсть домашніх тварин, квітковий пилок, продукти і багато іншого.\nФахівці виділяють кілька факторів розвитку алергії у дитини:\nПорушення в роботі шлунково-кишкового тракту. При неправильно збудованому раціоні харчування у малюків спостерігається підвищена чутливість до продуктів.\nЧасті простудні захворювання. При слабкому імунітеті дитина починає частіше хворіти, тим самим збільшується ймовірність розвитку алергії. Ослаблений організм не справляється з подразниками і проявляє алергічну реакцію.\nСпадковість. Якщо близькі родичі страждають алергією, то ймовірність появи алергії у дитини зростає в кілька разів.\nПроявившись в ранньому віці, алергія буде супроводжувати людину все життя. Тому необхідно якомога раніше виявити алерген, і вжити заходів щодо зменшення часу контакту з цією речовиною.\nІснує кілька ознак, за якими можна відрізнити алергію від інших захворювань:\nДитяча алергія на шкірі проявляється у вигляді червоних плям або висипу, яка часто супроводжується свербінням;\nБолі в животі і порушення стільця;\nПоява нежиті, пов’язане з роздратуванням слизової оболонки носа;\nВ особливо важких випадках у дитини можуть сльозитися очі, а також підвищитися температура тіла.\nПриклади прояву цього захворювання можна побачити на фото дитячої алергії.\nПри появі одного з ознак алергії потрібно негайно звернутися за медичною допомогою.\nДізнатися, яка саме речовина викликає алергічну реакцію у малюка, можна за допомогою спеціального дослідження. Воно включає в себе розширений аналіз крові, а також пробу на алерген. При контакті організму дитини з певним продуктом може виникнути миттєва реакція.\nРезультати аналізу допоможуть лікаря підібрати потрібне лікування з урахуванням всіх індивідуальних особливостей дитини.\nРозглянемо докладніше найпоширеніші види алергії, які зустрічаються у дітей.\nНайчастіше алергія у малюка може розвиватися в разі, якщо мама новонародженого не дотримується спеціальної дієти. Уже під час вагітності рекомендується відмовитися від таких продуктів, як полуниця, шоколад, цитрусові та ін. Особливо суворо цих рекомендацій слід дотримуватися в період лактації. Дитячий організм буде миттєво реагувати на зміни в раціоні матері.\nКрім того, слід уважно стежити за станом дитини під час введення дитячих сумішей і прикорму. Алергія на дитяче харчування може проявлятися у вигляді дерматиту і порушення стільця. При перших ознаках алергії слід виключити нове блюдо з раціону і звернутися до лікаря.\nДитяча харчова алергія є одним з найпоширеніших захворювань серед дітей дошкільного віку. Часто трапляється так, що імунна система вступає в конфлікт з будь-яким продуктом, який потрапив в організм.\nАлергія може проявитися як відразу після прийому їжі, так і через кілька годин. При підозрі на гостру реакцію потрібно якомога швидше звернутися до лікаря.\nПісля виявлення алергену дитині призначається спеціальна дієта, а також медикаментозне лікування.\nУ дітей може проявлятися алергічна реакція на шерсть домашніх тварин. Алергенами також бувають слина і екскременти домашніх вихованців. Негативна реакція організму може розвиватися не тільки на кішок і собак, але і на хом’ячків, морських свинок і папуг.\nУ сезон цвітіння рослин у дітей може розвинутися алергія. У цей період пилок від квітів розноситься по повітрю і викликає кашель, нежить і чхання. При появі у дитини алергії на пилок можна приймати спеціальні профілактичні засоби, які полегшать стан малюка.\nПісля визначення алергену, лікар підбирає схему лікування. Медикаменти усувають важкі симптоми і полегшують стан хворого. Дитяча мазь від алергії наноситься на ділянки тіла з висипом або почервонінням. Вона зменшує запалення і усуває біль і свербіж.\nЯкщо алергія проявляється у вигляді нежиті, то лікар може прописати дитячі краплі від алергії. Вони не викликають звикання і ефективно справляються з набряком слизової оболонки носа.\nСлід з обережністю давати дитині таблетки від алергії, так як не виключена поява побічних ефектів. Краще проконсультуватися з лікарем і купити препарати за рецептом.\nАлергія у новонароджених – це те, що здатне затьмарити найпрекрасніший період у житті родини і їх маленьку дитину.\nСимптоми, які з’являються при ній, можуть бути несхожими на ті, з якими стикаються батьки дітей в старшому віці, тому в деяких випадках лікування слід неправильне.\nБатькам варто ознайомитися з інформацією про те, як дізнатися, на що алергія у дитини і визначити що це саме вона.\nЩо це таке і причини виникнення\nАлергія у дитини з’являється в результаті впливу на чутливу імунну систему подразників. Подразником може виявитися як звичайні продукти харчування, так і медикаментозні препарати. Результатом високої чутливості імунної системи є вироблення імуноглобуліну Е (білок). Після того як він об’єднується з алергеном, виникає алергічна реакція.\nАлергія у немовлят з’являється з наступних причин:\nСпадкова схильність – якщо у батьків є алергія на що-небудь, то найчастіше вона передається і дітям.\nНеправильне харчування майбутньої матері, вживання продуктів, здатних спровокувати алергічну реакцію у великій кількості, що здатне позначитися на надчутливості у немовляти.\nВакцинація. Батьки, які роблять немовлятам щеплення, повинні бути обізнані, що вони є сильними алергенами для незміцнілого організму малюка.\nВідмова від грудного вигодовування. Статистика показує, що в 75% випадків діти першого року життя мають схильність до алергічної реакції на білок, що знаходиться в коров’ячому молоці. Звідси і алергія на щоках у дитини, животику і інших частинах тіла при штучному вигодовуванні.\nПрийом антибіотиків. Алергія у дитини до року після курсу антибіотиків часте явище. Вони, як і будь-які медикаментозні препарати, є найсильнішими алергенами не тільки для незміцнілого дитячого організму, але і для дорослого.\nПрийом медикаментозних препаратів в перші місяці життя. Алергія у дітей може з’явитися на препарати, які призначені для усунення колік.\nПеренесення майбутньою матір’ю в період виношування малюка захворювань інфекційного характеру, які вплинули на імунітет крихти.\nПоява алергії у малюка повинно стати сигналом для батьків. Перш ніж взятися за її усунення, потрібно визначити, до якого виду вона належить. Діти першого року життя найбільше схильні до:\nХарчової алергії. Ознаками харчової алергії у дітей, яка з’являється в зв’язку з чутливістю дитячого організму на певний елемент, що міститься в продуктах харчування, є порушення роботи шлунково-кишкового тракту, висипання на шкірі.\nАлергії на лікарські препарати. Організм може відреагувати на сильний алерген висипанням на шкірі, а може і викликати невідкладний стан.\nРеспіраторної алергії. Її може спровокувати пил, шерсть тварин, пилок. Відрізняється вона від попередніх видів способом прояви – закладеність носа, нежить, риніт, кашель.\nВажливо! При появі у малюка ознак алергії може знадобитися допомога педіатра, алерголога й дієтолога.\nОзнаки алергії у дітей можуть проявлятися через короткий час після проникнення в організм алергену. Визначити алергію у дитини можна за наступними характерними ознаками:\nВисипання на шкірі. Побачивши, що у малюка червона щічка, живіт, сідниці можна зробити висновок, що це реакція на алерген. Висипання можуть з’являтися і на інших частинах тіла, але локалізуються найчастіше саме в перерахованих областях. Крім того вони сверблять, на них можуть з’являтися скоринки, що доставляє малюкові дискомфорт і занепокоєння. В області чола, під волоссям теж можуть з’явитися скоринки.\nПорушення роботи шлунково-кишкового тракту. Алергія на животі у дитини може супроводжуватися відрижкою, коліками, здуттям живота, розладом, появою слизу в калі або ж запором, блювотою.\nУскладненнями у вигляді набряку Квінке, алергічного риніту, анафілактичного шоку.\nПомітивши у немовляти хоча б один симптом з перерахованих, необхідно звернутися до лікаря, який призначить лікування, пройти її потрібно обов’язково. Адже алергія – це не тільки висипання на шкірі, але і небезпека для внутрішніх органів. Наприклад, немовля може отримати атопічний дерматит, бронхіальну астму, якщо буде пошкоджена шкіра, бронхи і кишечник.\nЯк зрозуміти на що алергія у малюка і навіщо це потрібно? Дізнавшись, що саме спровокувало таку реакцію дитячого організму, в подальшому можна запобігти повторенню цієї не зовсім приємною ситуації. Для цього слід відвідати доктора, який видасть направлення на аналізи, і вже за допомогою їх результатів можна діагностувати, на що у дитини алергія.\nВажливо!За одну процедуру на визначення причини алергії у дітей першого року життя не повинно використовуватися більше 3 алергенів.\nАналіз крові з вени на визначення рівня імуноглобулінів на різні групи подразників – проводиться натщесерце. За день до аналізу з раціону малюка або мами, в разі якщо малюк знаходиться на грудному вигодовуванні, потрібно виключити передбачуваний алерген. Цей аналіз не має обмежень за віком.\nАллергопроба – для дітей першого року життя проводити її небажано, але у важких випадках вдатися до неї можна. Під час процедури на внутрішній стороні передпліччя робиться невелика подряпина, на яку наноситься передбачуваний алерген. Протягом 20 хвилин повинна послідувати реакція. Її відсутність свідчить про те, що на даний алерген у дитячого організму немає підвищеної чутливості.\nАплікаційна проба – марля з алергеном на 24 години фіксується до шкіри немовляти, після чого робляться висновки про реакції.\nВажливо! Проводити алергопроби потрібно тільки тоді, коли дитина абсолютно здорова і у нього немає загострення алергії.\nУ деяких випадках обійтися можна і без медичних обстежень. Досить прибрати алерген і спостерігати за реакцією організму немовляти. Якщо він визначений правильно, то малюк піде на поправку.\nЗнаючи як визначити алергію необхідно розуміти і те, який існує можливу шкоду для дитячого організму і як можна швидше проконсультуватися з фахівцем, почати лікувати дитину. Робити це потрібно комплексно. Лікування алергії у новонародженого передбачає:\nЗастосування медикаментозного лікування.\nВибір правильної суміші в тому випадку, коли дитина не отримує материнського молока. Звернути увагу рекомендується на безпечні суміші, що мають хороші відгуки – Нутрилон ГА, Хуманн ГА, Ненні або Фрісолак.\nЗміна раціону мами, якщо дитина перебуває на грудному вигодовуванні. У цей період їй краще відмовитися від продуктів, які є алергенами, а саме від екзотичних фруктів, морепродуктів, риби і яєць, шоколаду, всіляких солодощів, напоїв, що містять барвники, напівфабрикатів, прянощів. Замінити всі ці продукти потрібно нежирними кисломолочними продуктами, кашами, нежирними сортами м’яса і морської риби, чаями, компотами.\nЯкщо алергія у новонародженого проявляється у вигляді шкірних висипань, доктора приписують протиалергічний засіб, наприклад, Феністил, Деситин або Скін-кап. Ці протиалергічні препарати можна використовувати з народження. Крім них в аптеці можна придбати мазь, яка використовується після купання, але для цього необхідно отримати рецепт у доктора.\nЗв’язати і вивести алергени з організму допоможуть ентеросорбенти. Смекта при алергії або Ентеросгель призначаються в більшості випадків.\nПротиалергічні краплі від алергії у дитини. Для дітей від 1 до 8 місяців використовується Супрастин або Феністил, а з 8 місяців – Цетиризин.\nАлергія у дітей до року лікування передбачає, як правило, без використання медикаментів. Проходить алергія досить швидко, якщо її вчасно виявити, визначити алерген і виключити його. Добрі відгуки мають ванночки для новонароджених з низки або ромашки. Готувати трав’яний відвар можна і для протирання шкіри немовляти.\nВажливо! Самолікування при алергії у новонародженого неприпустимо і може коштувати здоров’я, а в деяких випадках і життя малюка. Всі препарати, які використовуються для лікування, а також їх дозування і тривалість курсу прийому визначається лікарем з урахуванням стану новонародженого, його віку та ваги.\nПрояв алергії у новонароджених не повинно лякати батьків. Вони повинні розуміти, що все можна виправити. А задуматися про здоров’я свого малюка майбутній мамі варто ще в період вагітності:\nПідбираючи правильно свій раціон.\nЗаймаючись лікуванням токсикозу.\nРоблячи вакцини від алергії згідно з графіком щеплень.\nУже з появою малюка необхідно стежити за тим, щоб:\nЗасоби для догляду за немовлям були гіпоалергенними, як і порошки для прання дитячих речей.\nГрудне вигодовування тривало мінімум до виконання малюкові 6 місяців.\nВажливо! Виношуючи дитину відмовитися потрібно від згубних звичок і зловживання медикаментозними препаратами, адже це може позначитися не кращим чином на формуванні імунної системи плода.\nПіклуючись про своє здоров’я, майбутня мама думає, перш за все, про майбутнє своєї дитини. Адже розвиваючись в утробі, він отримує все необхідне для цього саме від неї. Те ж саме відбувається і після його народження. Харчуючись материнським молоком, малюк отримує мінерали, мікроелементи і вітаміни. Тому і здоров’я крихти в більшій мірі знаходиться в люблячих руках мами.\nАлергія у новонароджених, симптоми і лікування\nАлергія, всього кілька століть тому, світ навіть не мав уявлення, що це таке, і як ця хвороба може себе проявляти. Тільки на початку 20 століття, дослідники змогли вперше спостерігати у людей алергічну реакцію на різного роду речовини і продукти. Сьогодні ж, в сучасному світі, алергія у новонароджених зустрічається майже в кожному третьому випадку.\nДавайте спробуємо дізнатися, яким чином можна визначити, що у дитини починається алергічна реакція і що може стати причиною її виникнення.\nАлергія у новонароджених – види\nАлергічна реакція на пил. Якщо говорити більш точно, то у маленьких діток алергічна реакція може спостерігатися не саме на саму пил, а в більшості випадків, на які перебувають в ній пилових кліщів – сапрофітів, а також продукти їх життєдіяльності. У більш рідкісних випадках, це реакція на компоненти, які можна виявити в самій пилу, серед них: спори цвілі, пилок рослин, частинки деревини, волосся і пуху.\nАлергія у немовлят може виникати на тварин. При цьому необхідно розуміти, що причина криється не в шерсті тварин, як вважає більшість людей, а в результаті протеїну, що знаходиться в слині і шкірі собак, котів та інших тварин. Саме з цієї причини, навіть купуючи абсолютно лисого кота Сфінкса, ви не отримаєте гарантію, що у вашого малюка не буде алергії.\nАлергія на їжу. Цей вид алергічної реакції по праву можна назвати найбільш складно обчислюваним, так як в ролі алергену може бути майже будь-який з існуючих продуктів, а також всілякі добавки (сіль, прянощі, цукор, а в деякому випадку і пребіотики). Нерідко у дітей трапляється непереносимість молока, особливо коров’ячого і продуктів, що містять велику кількість білка (горіхів, яєць, морепродуктів, риби).\nАлергія у грудних дітей може бути на пилок. Поліноз – так називають реакцію на цвітіння дерев і трав. Дитячий організм сприймає білки пилку в якості агресора, в результаті чого відбувається захисна реакція, що проявляється у вигляді чхання, нежиті і сльозяться очей. У більшості випадків таке явище зустрічається під час активного цвітіння, далі реакція проходить аж до наступного сезону.\nАлергія на медикаменти та інші хімічні препарати. Якщо доросла людина може з легкістю перенести багато лікарських препаратів, то дитячий організм з цим справляється не так просто. У більшості випадків саме у дітей зустрічається захисна реакція організму після того, як він приймає різні препарати, використовує засоби гігієни синтетичного походження і косметичні засоби. При цьому також слід розуміти, що побічні ефекти і алергічна реакція – це два абсолютно різних явища, перше проходить саме після відміни препаратів.\nТакож алергічна реакція може виявлятися на холод, укуси різних комах, на різні види вітамінів. Але такі її види є набагато менш популярними.\nПричини виникнення алергії у новонароджених дітей\nЗ яких причин буває алергія у грудних дітей? Чи можливо таке, що вона передається на генетичному рівні або це виключно набуте захворювання? У фахівців існує думка, що дана реакція може бути вродженою. Однак насправді все далеко не так.\nЯкщо у одного з батьків зауважувалася будь-який різновид алергічної реакції, то є тільки тридцятивідсоткова ймовірність того, що вона виявиться і у його малюка.\nВідповідно, якщо таким захворюванням страждають обоє батьків, то дитина буде схильний до такого захворювання вже на 60%.\nТакож раціон вагітної жінки здатний зробити безпосередній вплив на можливе виникнення у малюка подібного роду проблем. У період виношування дитини і годування його грудьми, жінці не рекомендується вживати в їжу всілякі «агресивні» продукти, серед яких екзотичні фрукти, горіхи, шоколад у великих кількостях, цитрусові, а також копченості.\nАлергія у маленьких діток є досить поширеним явищем.\nГоловною причиною цього є рання відмова від материнського молока або його повна відсутність – імунітет крихти не здатний просто отримати всі речовини, які зможуть забезпечити йому подальший захист.\nУ тому випадку, якщо з певних причин немає можливості годувати грудьми малюка, то в цьому випадку необхідно залишати свій вибір виключно на гіпоалергенних сумішах.\nКоли малюк досягає віку, в якому вже можна їсти тверду їжу, не слід давати йому в великих кількостях фрукти, солодощі, копчене м’ясо і ковбаси, апельсини, а також морепродукти. Дані продукти здатні стати причиною реакції імунітету на дуже «активні» речовини, які є в їх складі.\nУ більшості випадків, харчова алергія зустрічається у дітей, починаючи з самого народження і закінчуючи дворічним віком. Однак в деяких випадках може залишатися і на протязі всього життя, тому необхідно бути максимально уважним не тільки до харчування малюка, але і до свого власного.\nЯкщо ви помітили у своєї дитини виникнення перших симптомів алергічної реакції, то без уповільнення слід показати його дитячого алерголога.\nАлергія у новонароджених – симптоми\nЯким чином у малюка проявляється алергічна реакція? Насправді, навіть за зовнішнім виглядом не важко визначити перші ознаки такого захворювання. При цьому слід зазначити, що в більшості випадків, реакція організму на самі різні подразники є приблизно однаковою.\nДіатез або атопічний дерматит. Він проявляє себе у вигляді помітних оку висипаннях на тілі, які можуть проявлятися в ранньому дитинстві і нерідко зберігаються аж до дорослих років. Може проявлятися в поєднанні з кропив’янкою або алергічний риніт.\n«Сінна лихоманка» або алергічний риніт. Запалення слизової носа, що не проходить довгий час, в результаті може виникнути чхання, нежить, складності з диханням. Такий прояв може відрізнятися сезонним характером. У більшості випадків виявляється, якщо у малюка є алергія на побутовий пил або пилок. Якщо хворобу не лікувати, то може стати причиною набряку Квінке.\nКропив’янка. Шкірні висипання, які за своїм зовнішнім виглядом сильно нагадують сліди від зіткнення з кропивою або укуси комах. Нерідко разом з ними спостерігається свербіж, який дитина може сильно розчісувати. Найчастіше такі симптоми можна спостерігати, якщо у малюка контактна або харчова алергія.\nКон’юнктивіт. Даний вид реакції малюка на алергію може проявлятися у вигляді свербежу та набряків на нижньому і верхньому столітті, підвищене сльозовиділення, боязні яскравого світла, а також відчуття, що в очі потрапив пісок. Виникає такий симптом, як при сезонному прояві алергічної реакції на пилок рослин, так і протягом усього року, якщо причиною тому – шерсть тварин;\nБронхіальна астма. Її симптомами є утруднення дихання, найсильніший кашель, а також напади задухи. Дитині стає дуже складно дихати, так як відбувається сильне звуження дихальних шляхів. У деяких випадках, свист і хрип можна почути навіть на великій відстані. Якщо не надати своєчасну медичну допомогу, то захворювання переходить у важку форму.\nЯк вже було сказано вище, якщо алергія у наворожених проявилася на будь-який з продуктів або навколишнє середовище, то без уповільнення слід звертатися до лікаря. Навіть в тому випадку, якщо не підтвердиться діагноз, не буде зайвим показати малюка досвідченого фахівця. У будь-якому випадку буде куди краще вжити превентивних заходів, ніж дочекатися, коли захворювання перейде в запущену стадію.\nУскладнення при алергії\nЯкщо не визначити причину виникнення алергічної реакції або не зробити необхідне лікування, то у малюка може розвинутися ускладнення цього захворювання. Якщо у дитини буде хронічний риніт, то його можуть супроводжувати постійні головні болі, в результаті чого також відбувається зниження пам’яті, уваги, а також розумової активності дитини.\nДерматит і кропив’янка можуть стати причиною сильних расчесов, в результаті чого на шкірі малюка можуть виникнути рубці, а в деяких випадках відбудеться навіть зараження крові. У разі виникнення риніту і кон’юнктивіту у малюка може статися навіть набряк Квінке.\nНайстрашнішими наслідками алергічної реакції може бути виникнення бронхіальної астми або анафілактичного шоку.\nПри цьому не слід вважати, що впоратися з ускладненнями можна самостійно або вони пройдуть самі по собі, після того як дитина подорослішає.\nУ будь-якому випадку батькам слід обов’язково відвідати фахівця.\nСаме професійні лікарі зможуть визначити, що насправді є причиною виникнення алергічної реакції, і що потрібно робити, щоб запобігти ускладненням симптомів.\nАлергія у немовлят обов’язково повинна бути своєчасно діагностовано, для цього необхідно визначити, що стало причиною її виникнення.\nУ цьому вам зможе допомогти досвідчений алерголог-імунолог, який зможе скласти правильний анамнез і призначити здачу потрібних аналізів.\nВ першу чергу лікар повинен провести огляд малюка, з’ясувати можливі особливості його харчування, а також контакти з тваринами і іншими алергенами. Іншими словами, виявити всі нюанси, які можуть стати причиною утворення алергічної реакції.\nДля того щоб поставити остаточний діагноз, а також з’ясувати причину його виникнення, використовується дві головні методики проведення діагностування:\nШкірні алергопроби проводяться таким способом: в кров вводитися алерген або він же наноситься на внутрішню сторону передпліччя у маленькій ранці. Після цього доктору необхідно відстежити реакцію малюка на введене речовина, і відобразити зміни, якщо такі спостерігаються.\nПри цьому слід знати, що такий аналіз не можна проводити дитині, яка не досягла п’ятирічного віку, в разі наявності у нього інфекційних хвороб, важкому стані алергічної реакції, в разі хронічних захворювань, а також після недавнього прийняття різноманітних препаратів.\nГоловною перевагою такого способу виявлення алергічної реакції у дитини є його доступна ціна.\nАналіз крові за своїм принципом нагадує звичайний забір крові з подальшим її вивченням на реакцію до алергенів. Якщо порівнювати його з взяттям шкірних проб, то такий варіант відрізняється своїми достоїнствами, серед яких:\nпростота здійснення дослідження – нерідко взяти у дитини кров набагато простіше, ніж змусити, щоб він терпів нанесення лікарем подряпин і подальшого отримання результатів;\nдитина не буде схильний до анінайменшим ризиків – відсутній будь-який контакт з шкірою малюка речовин, що містять алергени, в результаті чого відсутня ймовірність виникнення знову алергічної реакції, в тому числі і важких її форм;\nпрактично немає ніяких протипоказань за станом дитячого здоров’я, такі, наприклад, як прийом таблеток і загострення низки хвороб;\nрезультат можна отримати, як про основні, так і додаткових аллергенах;\nнемає необхідності обмежуватися числом речовин, на які перевіряють дитини – відразу можна зробити здачу аналізу на сотню різноманітних речовин.\nЯкщо говорити про мінуси такого способу, то до них можна зарахувати досить високу вартість аналізу.\nЯкщо говорити в загальному, то для здійснення масової перевірки на безліч різноманітних алергенів, найкраще проводити дослідження крові. У тому випадку, якщо викликають реакцію організму речовини приблизно відомі лікарям, і їх коло досить малий, а у дитини немає ніяких протипоказань, то в такому випадку можна провести шкірні алергопроби.\nТакож необхідно пам’ятати і те, що результат проведення різних типів діагностування в кінцевому підсумку може вийти псевдонегативним – алергія може виникати після багаторічних контактів з певним речовиною, і якщо дослідження проводяться в ранньому віці, то вони можуть бути невірними.\nЯк вилікувати алергію у малюка?\nЩо необхідно робити, якщо у вашої дитини виявлено алергічна реакція? Тільки лікар зможе дати детальний питання на вашу відповідь. Після того, як будуть отримані дані проведення діагностики, можна з упевненістю відповісти, який з видів алергічної реакції у вашого малюка, ніж він був викликаний і яке лікування буде найбільш ефективним.\nНайбільш популярним варіантом на сьогоднішній день, що дозволяє позбутися від алергічної реакції, є прийом різноманітних антигістамінних засобів, що відносяться до другого покоління.\nСеред таких препаратів особливо хочеться виділити Кестин, Зіртек, Кларитин і Терфенадин.\nЯкщо порівнювати ці препарати з першим поколінням, то у них є безліч переваг, серед яких: відсутність сонливості, менша кількість протипоказань, більший період дії та багато інше.\nТакож при наявності хорошого фахівця допустима і гомеопатія, яка може бути досить ефективною: в разі прийому коштів, прописаних лікарем, дитячий організм починає з часом позбавлятися від реакції на різні алергени. Зазвичай такий процес займає багато часу, але є просто незамінним тоді, коли немає можливості виключити з життя малюка конкретний алерген повністю.\nПісля того, як вдалося визначити алергію у вашої дитини, необхідно буде переглянути повністю його спосіб життя і харчування: в першу чергу треба виключити продукти, які можуть бути потенційно небезпечними, до них, в першу чергу відносяться деякі види соків, чіпси, мед і цитрусові .\nЯкщо у дитини виявлено поліноз, то в цьому випадку батькам необхідно відстежувати сезонне цвітіння рослин. Це необхідно для того, щоб починати прийом препаратів завчасно.\nПостарайтеся, щоб ваша дитина не контактував з пилком – нехай в період цвітіння таких рослин прогулянки з малюком будуть обмежені, для виходу на вулицю краще вибирати денний час до 17.00.\nІ останнє, треба особливо уважно ставитися до всього написаного на етикетках продуктів, і при першій же можливості навчіть малюка стежити самостійно за складом продуктів. Нехай під рукою завжди будуть лікарські препарати, здатні придушити гострі напади алергічної реакції.\nЯкщо у вашої дитини є схильність до появи алергічної реакції, то необхідно дотримуватися таких правил:\nпродовжуйте якомога довше годувати малюка грудьми;\nзведіть до мінімуму число можливих алергенів в раціоні прийому їжі вашої дитини;\nзробіть закритими шафи для одягу і полки для книг;\nпроводьте якомога частіше вологі прибирання, не забувайте користуватися спеціальними очисниками повітря;\nне слід палити в тому приміщенні, в якому прибуває ваш малюк;\nслід обмежити контакти дитини з усіма тваринами;\nодяг і постіль крихти повинні складатися з матеріалів, які не здатні викликати алергічну реакцію;\nрекомендується застосовувати лише спеціальні порошки для прання речей і засоби побутової хімії;\nпроводите в квартирі регулярну протигрибкову обробку.\nАлергія у дітей: види, причини, симптоми, лікування, профілактика\nЛікарі укупі з ученими б’ють на сполох – випадки алергії у дітей (та й у дорослих) за останні десятиліття зросли багаторазово. Це пов’язують з урбанізацією суспільства і … зайвої охайністю людей. Організм мільйонами років еволюції налаштовувався на боротьбу з мікроскопічними істотами: вірусами, мікробами, суперечками, пилком та іншими непрошеними гостями.\nОднак, завдяки дбайливим батькам, діти живуть в майже стерильних умовах. В результаті імунна система без тренування застоюється, і коли в організм потрапляють чужорідні речовини або агресивні мікроорганізми, вона кидається на боротьбу з прибульцем з потроєною силою. В результаті зайвого завзяття «іммункі» і розвиваються більшість алергічних реакцій.\nБезумовно, ніхто не закликає повертатися в кам’яний вік, не мити руки, їсти сире м’ясо і немиті овочі.\nАле факт залишається фактом – сільські жителі, перебуваючи ближче до природи, набагато рідше страждають від цього набридливого недуги.\nЯкщо немає бажання (або можливостей) кардинально міняти порядок речей, потрібно постаратися хоча б мінімізувати наслідки і знизити частоту неприємних реакцій. Це в батьківських силах!\nРеакція організму залежить від органів або систем, що запалилися в результаті гіперчутливості до алергенів. Нижче перераховані системи організму і симптоми, які супроводжують їх ураження:\nВерхні дихальні шляхи: нежить (алергічний риніт); синусит; отит (запалення середнього вуха); біль в горлі (результат не тільки алергії, а й вдихання сухого повітря через рот); слиз в носоглотці (виділення із задньої частини носа потрапляють в горло і можуть викликати хронічний кашель, спазматичний круп).\nНижні дихальні шляхи: алергічний бронхіт; астма.\nОргани травлення: водянисті випорожнення, іноді кривавий пронос; блювота; гази.\nШкіра: атопічний (обумовлений вродженою схильністю до алергічних реакцій) дерматит, включаючи таку сверблячі висипи, як екзема; кропив’янка (нерівна, припухла червона висипка, так звана уртикарная); ангіоневротичнийнабряк (набрякання обличчя, особливо навколо очей і рота, трохи менше, ніж при кропивниці). Коли набряк відбувається в горлі, можуть виникнути труднощі з диханням.\nОчі: свербіж, почервоніння, сльозовиділення і інші ознаки кон’юнктивіту.\nЗалишилися питання по темі статті або про здоров’я вашої дитини? Задайте їх прямо тут на сайті і ми обов’язково відповімо!\nПричина алергії, як правило, у всіх спільна – виділення імунною системою гістаміну та інших речовин у відповідь на вплив алергену у людей, що володіють підвищеною чутливістю до певного компоненту або схожим з ним. Схильність до алергії передається у спадок, але зовнішні прояви можуть відрізнятися у різних членів сім’ї: у одного – сінна лихоманка, в іншого – астма, а у третього – висип при вживанні в їжу суниці.\nДля більшості видів алергії реакції проявляються в будь-який час року, для пов’язаних з пилком – весна, літо або осінь. Алерген може потрапити в організм через вдихання пилку і лупи тварин, через їжу (молоко або яєчний білок), ін’єкції (укол пеніциліну або укус комахи).\nТривалість проявів різна. Тривалість одного нападу алергії може варіювати від декількох хвилин до декількох годин або навіть днів. Деякі її види, наприклад реакція на коров’яче молоко, з віком проходять. Інші в міру дорослішання дитини переходять в інші різновиди. Багато алергіки мають будь-яку алергію протягом всього свого життя.\nОскільки алергія є надчутливий реакцію імунної системи на чужорідну речовину, десенсибілізація (зазвичай представляє собою поступово збільшуються дози алергену, що вводяться за допомогою уколів) іноді проходить успішно і алергія зникає – особливо реакція на пилок, пил і лупа тварин. Однак десенсибілізація, як правило, не проводиться дітям молодше чотирьох років (виняток становлять особливо важкі випадки).\nДієта при алергії у дитини: поради батькам алергіка\nДля зняття алергічної реакції і набряку слизових оболонок у немовлят і дітей можуть використовуватися антигістамінні і стероїди. Найуспішніше, хоча часто і найважче лікування алергії полягає в усуненні алергену з життя хворого.\nНижче наведені способи, за допомогою яких можна усунути небажані компоненти з середовища, що оточує вашої дитини, як у випадку встановленої алергії (поставити діагноз нелегко, оскільки шкірні проби у дітей молодше півтора років не дають занадто точних результатів), так і в разі попереднього діагнозу.\nХарчові алергії : Зміна раціону.\nПилок : Якщо ви підозрюєте у дитини алергію на пилок (ознакою є завзяте присутність симптомів в період цвітіння і їх зникнення після його закінчення), під час активного цвітіння (весна, кінець літа або осінь в залежності від типу пилку) намагайтеся тримати дитину переважно вдома. Щодня купайте його і мийте голову шампунем (щоб змити пилок), а в теплу погоду користуйтеся кондиціонером, щоб не відкривати вікон, впускаючи пилок в будинок. Якщо у вас є домашній улюбленець, врахуйте, що тварина теж може приносити пилок з вулиці, так що його необхідно регулярно мити. Цей тип алергії для немовлят не характерний.\nЛупа домашніх тварин : Іноді самі домашні улюбленці стають причиною алергії. Якщо ви це знаєте або підозрюєте про це, постарайтеся тримати малюка і тварина в різних кімнатах або переселити улюбленця в обжитий підвал, гараж або на двір. У разі сильної алергії єдиний вихід може полягати в тому, щоб знайти вашому улюбленцю нових господарів. Оскільки кінський волос теж може викликати алергію, не купуйте для дитячого ліжечка матрац, набитий кінським волосом.\nДомашній пил: Ці невидимі частинки наповнюють повітря у вас в будинку і їх вдихають всі члени сім’ї. Для більшості людей це не небезпечно, але людині з надчутливістю пил може завдати чимало незручностей. Навіть якщо ви тільки підозрюєте наявність такої алергії у вашої дитини, обмежте його контакт з алергенами, для цього стежте, щоб в кімнаті малюка було якомога менше пилу. Кожен день, коли дитини немає в кімнаті, витирайте меблі вологою ганчіркою або обприскуйте спеціальним аерозольним полиролем для меблів, пилососьте килими та м’які меблі, частіше протирайте підлогу мокрою ганчіркою. Там, де дитина спить і грає, уникайте велюрових покривал, килимових покриттів, важких штор і інших матеріалів, в яких накопичується пил. Найчастіше стирайте м’які іграшки. Тримайте одяг в чохлах. Обтягніть матраци та подушки повітронепроникним матеріалом (матраци для дітей зазвичай вже мають такі покриття). Закрийте повітряними фільтрами вентиляційні решітки. Фіранки, килимки та подібні предмети, які ви все-таки хочете мати, слід прати як мінімум двічі на місяць, а краще просто прибрати. Вологість в приміщенні повинна бути низькою.\nцвіль: Контролюйте вологість у вашому домі за допомогою вологопоглинача, що постійно знаходиться в робочому стані. Забезпечте нормальну вентиляцію, виводите пар з кухні, ванної кімнати та підсобного приміщення для прання. Місця, де найбільш вірогідна поява цвілі (сміттєві відра і кошики, холодильники, фіранки для ванн, кахель у ванній кімнаті і туалеті, вологі кути), слід ретельно обробити протівоплесневимі препаратом. Кількість кімнатних рослин необхідно обмежити, в приміщеннях не потрібно тримати дрова для топки. На вулиці простежте, щоб від будинку нормально відводилася вода, щоб біля будинку не скупчувалися опале листя та інші рослинні залишки. Щоб додому і у двір потрапляло якомога більше сонячних променів, які не дають цвілі утворюватися на вологих ділянках. Під час дощу закривайте дитячу пісочницю.\nБджолина отрута : Діти, які мають алергію на бджолину отруту, повинні уникати місць скупчення бджіл чи ос. Батькам слід завжди мати при собі аптечки для надання першої антиалергійною допомоги.\nЗ середовища, що оточує дитину, можна також усунути багато інших потенційні алергени:\nвовняні ковдри (їх слід обшити тканиною або замінити на ватяні або синтетичні);\nколи дитина виростає настільки, що йому можна дати подушку, слід використовувати не пухову або перовую, а гипоаллергенную з синтетичним наповнювачем;\nтютюновий дим (ніколи не курите в будинку або навіть на вулиці поруч з дитиною);\nзапахи (використовуйте неароматизовані гігієнічні серветки, аерозолі і т.п.);\nмило (використовуйте тільки гіпоалергенні сорти);\nпральні порошки (можливо, вам слід змінити пральний порошок або перейти на мильні пластівці).\nНеобхідна заміна харчових алергенів продуктами з такими ж поживними властивостями. Під наглядом лікаря усуньте з раціону дитини продукти, які, як вам здається, викликають алергію.\nМожливими джерелами неприємних реакцій можуть бути коров’яче молоко, риба, пшениця, куряче м’ясо, яєчний білок, цитрусові і т.д. Якщо протягом декількох тижнів симптоми алергії зникнуть, то ви, ймовірно, знайшли її причину.\nПодальше підтвердження цього ви можете отримати, якщо симптоми поновляться після повторного введення даного продукту в раціон.\nЗамініть пшеничне борошно на вівсяну, рисову або ячмінну, коров’яче молоко – на сою або гідролізат. Близько 40% дітей з алергією на коров’яче молоко мають і алергію на сою, так що надійніше використовувати гідролізат. Не треба користуватися так званим соєвим молоком, оскільки воно не забезпечує достатнього харчування для немовлят.\nЯкщо ви перейшли на козяче молоко, необхідно ввести вітамінну добавку, оскільки в козячому молоці відсутні деякі поживні речовини.\nЗамість цільних яєць можна використовувати тільки жовтки, а замість апельсинового соку джерелом вітаміну С можуть служити такі продукти, як манго, диня, брокколі, цвітна капуста, солодкий червоний перець.\nПрофілактика алергії у малюків\nГрудничкам можна допомогти, якщо користуватися наступними нехитрими правилами:\nМоже виявитися корисним грудне вигодовування (особливо якщо в сім’ї є алергіки) протягом як мінімум півроку, а краще – року.\nПізніше введення твердої їжі (зазвичай після шести місяців), яке повинно проводитися з обережністю.\nЩе пізніше слід вводити в раціон особливо небезпечні з точки зору алергії продукти: коров’яче молоко, яєчний білок, пшеницю, шоколад, цитрусові.\nСамо собою, необхідний ретельний контроль за реакцією дитини при введенні нової їжі.\nЗахворювання з подібними симптомами\nТільки лікар допоможе відрізнити прояви алергії від схожих по симптоматиці захворювань.\nБронхіт (дитина, у якого часто повторюється це захворювання, швидше за все страждає на бронхіальну астму).\nЗвичайна застуда (схожа на алергічний риніт).\nЗахворювання шлунково-кишкового тракту (схожі з симптомами кишкової алергії).\nВідвідати доктора бажано незабаром після того, як ви запідозрили у дитини алергію. Звертайтеся до лікаря щоразу при появі нових симптомів.\nНегайно викликайте лікаря в разі ознак астми (хрипів), утрудненого дихання або ознак шоку (дезорієнтація, задишка, прискорений пульс, бліда, холодна, волога шкіра, сонливість або втрата свідомості).\nОсобливо небезпечний анафілактичний шок (гостра алергічна реакція), який без лікарської допомоги може призвести до смерті. На щастя, він трапляється рідко. Можливість повторення: деякі алергії зникають при дорослішанні і більше не повертаються, інші проявляються в новому обличчі.\nАлергія на сонце у дітей: 5 факторів і 4 ознаки, перша допомога


35 років страхового внеску: чи встигнуть українці середнього віку заробити на пенсію?\n/35 років страхового внеску: чи встигнуть українці середнього віку заробити на пенсію?\nНовий закон про пенсійну реформу в дію вступив 11 жовтня, він несе осучаснення тобто підвищення пенсій для тих, хто вже має пенсію та збільшення мінімального страхового стажу для майбутніх пенсіонерів.\nПодробиці про нововведення розповів нашим колегам з Громадського Радіо Юрій Ганущак, експерт РПР у програмі «Реформи: інструкції до використання».\n"В 60 років зможуть виходити на пенсію ті, хто за станом на 1 січня 2018 року має 25 років страхового стажу. У 63 роки виходитимуть на пенсію ті, хто за станом на 1 січня 2018 року заробив 15 років страхового стажу, однак менше 25 років. У 65 років на пенсію відправляться ті, хто на 1 січня 2019 року одержав 15 років страхового стажу, однак менше 16 років. При цьому необхідний для виходу на пенсію мінімальний стаж щорічно буде збільшуватися на 12 місяців до досягнення розміру в 35 років в 2028 році", - повідомляється в поясненні пенсійної реформи на сторіночці Бахмутського об'єднанного управління ПФУ у Донецькій області в Фейсбуці.\nЯкщо ж українець все ж не набере 35 років страхового стажу — він виходить на пенсію у 65 років. А далі отримуєте пенсію на рівні менше, ніж прожитковий мінімум, і фактично, це називається соціальна допомога.


Головна/Екологія/Система The Ocean Cleanup приступила до ліквідації Великої тихоокеанської сміттєвої плями\nУ 2013 році голландець Боян Слат заснував проект The Ocean Cleanup, в рамках якого інженери повинні були розробити інноваційну систему очищення океану від пластику.\nЙого головною метою стала ліквідація Великої тихоокеанської сміттєвої плями (також відомої як Східний сміттєвий континент і Тихоокеанський «сміттєколоворот»). Фактично це гігантське звалище, що плаває на поверхні Тихого океану і складається із пластику та інших побутових відходів, які течії зібрали в північній частині океану.\nДнями учасники амбітного проекту щодо розв’язання масштабної проблеми забруднення морського середовища повідомили про те, що їхня система «готова до бою»: встановлення обладнання завершено.\nОчищати воду від сміття належить пристрою під назвою System 001. Це бар’єр довжиною 600 метрів, що складається з пластикових труб.\nНа воді він приймає U-подібну форму і випускає величезну мережу, прикріплену до нижньої частини труб, на глибину близько трьох метрів.\nЩоб зібрати більше даних про «противника», з 2016 року учасники науково-дослідної організації Ocean Cleanup Foundation вивчали Тихоокеанський «сміттєколоворот». Вони проводили експедиції по збору даних з літаків, оснащених лідаром та інфрачервоними датчиками, а також аналізували відомості, що надходять пропливаючих судів.\nВ результаті вчені встановили, що Східний сміттєвий континент у 16 разів більше, ніж передбачалося раніше, а також на 46% масивніше. За приблизними оцінками, сьогодні він містить близько 80 тисяч тонн пластику (близько 1,8 трильйона частинок), і ці відходи займають площу близько 1,6 мільйонів квадратних кілометрів (якщо міряти країнами, то його можна прирівняти до трьох Францій).\nВиявилося, що близько 92% відходів являють собою великі об’єкти, інші 8% припадають на мікропластик.\nТакож було встановлено, що більша частина сміття в регіон, розташована між каліфорнійським узбережжям і Гавайськими островами, що приносять води Північно-тихоокеанської системи течій.\nВсі ці дані були важливі для вірних розрахунків і встановлення плавучого бар’єра.\nОскільки основна його частина розташовується на поверхні води, то на швидкість його пересування буде впливати не тільки течія, але також хвилі і вітер. Між тим пластикові відходи подорожують в товщі води, покладаючись на одну лише течією. Тому «сачок» буде пересуватися швидше і таким чином зможе зібрати більше сміття, пояснюють фахівці.\nПланується, що захоплені мережею відходи будуть регулярно транспортувати на сушу і переробляти.\nТакож наголошується, що ніякої небезпеки для морських мешканців сам бар’єр не представляє. Втім, на той випадок, якщо тварина не зуміє самостійно виплутатися з тенет, систему оснастили ліхтарями, камерами і датчиками для виявлення зіткнень.\nПерш ніж встановити бар’єр на призначеному місці, команда протягом двох тижнів тестувала його біля узбережжя Каліфорнії. Інженери переконалися, що система здатна утримувати потрібну форму і автоматично підлаштовуватися під напрям вітру, щоб «переорієнтовуватися» по мірі необхідності.\nЗробити висновки про ефективність нової розробки можна буде, коли вчені оцінять обсяги зібраного сміття і швидкість очищення морських вод.\nВтім, це лише початок масштабної місії щодо поліпшення екологічної обстановки в океані. Боян Слат і його команда мають намір протягом найближчих двох років розгорнути «флот» з 60 подібних систем. Згідно з підрахунками, таким чином на ліквідацію половини відходів Тихоокеанського «сміттєколоворота» піде близько п’яти років.